TSFS 2011:XX 
VÄGTRAFIK 
Transportstyrelsens föreskrifter  
om terrängmotorfordon   
 TSFS 2011:XX 
 
Innehåll 
1 kap. Inledande bestämmels er .................................................................. 1  
2 kap. EG-direktiv ....................................................................................... 2  
3 kap. ECE-re glementen ............................................................................. 5  
4 kap. Identifieri ngsmärkning .................................................................... 7  
5 kap. Mo torer ............................................................................................. 8  
Motorer på te rrängskote r .......................................................................... 8  
6 kap. Bränslesystem ................................................................................... 8  
Bränslesystem för drivme del i vätske form ............................................... 8  
7 kap. El- och elek troniksystem .................................................................. 9  
8 kap. Avga ssystem .................................................................................... 10  
Avgassystem på terrängvagn  .................................................................. 10  
9 kap. Hjul system ...................................................................................... 10  
Däck och medar ...................................................................................... 10  
10 kap. Buller ............................................................................................. 12  
Utvändigt ford onsbulle r .......................................................................... 12  
11 kap. Styr ning ......................................................................................... 12  
12 kap. Brom ssystem ................................................................................. 13  
Definiti oner ............................................................................................. 13  
Allmänna krav ........................................................................................ 15  
Terrängvagn  ............................................................................................ 15  
Provning terrä ngvagn .............................................................................. 19  
Terrängskot er .......................................................................................... 22  
13 kap. Konstrukti v hastig het ................................................................... 24  
Konstruktiv hastighe t tung terrä ngvagn .................................................. 24  
14 kap. Stöl dskydd ..................................................................................... 24  
Stöldskydd lätt terrängvagn  .................................................................... 24  
15 kap. Karo sserier .................................................................................... 24  
Förarhytt till t ung terrängva gn ................................................................ 24  
Motorhuv och ba gageluck a ..................................................................... 26  
Beröringsskydd på terrängskot er ............................................................ 26  
Fotstöd på te rrängskoter  .......................................................................... 27  
Skydd för kraftöverföri ng på terrängs koter ............................................. 27  
16 kap. Stänkskydd .................................................................................... 27  
17 kap. Kopplings anordningar ................................................................. 29   
 TSFS 2010:XX 
 
18 kap. Belysning och refle xer på terrä ngvagn ....................................... 30  
Belysningsinstallation ............................................................................. 30  
Definiti oner ............................................................................................. 30  
Allmänna krav ........................................................................................ 33  
Helljusstrålk astare ................................................................................... 36  
Halvljusstrålk astare ................................................................................. 37  
Dimstrålkastare ....................................................................................... 39  
Främre positionslykta (parkeringsly kta) ................................................. 40  
Breddmarkeri ngslykt a ............................................................................. 41  
Körriktningsvi sare .................................................................................. 41  
Sidomarkerin gslykta ............................................................................... 44  
Sidomarkerings reflex .............................................................................. 45  
Bakre positionslykt a (baklykt a) .............................................................. 46  
Stopplykta  ............................................................................................... 47  
Dimbaklykta ........................................................................................... 48  
Backningsstrålk astare ............................................................................. 49  
Bakre reflex anordni ng ............................................................................ 49  
Skyltlykta ................................................................................................ 50  
Arbetsbely sning ...................................................................................... 50  
Varsellykta .............................................................................................. 51  
19 kap. Belysning och refle xer på terrä ngskot er ..................................... 52  
Belysningsinstallation ............................................................................. 52  
Definiti oner ............................................................................................. 52  
Allmänna krav ........................................................................................ 52  
Helljusstrålk astare ................................................................................... 52  
Halvljusstrålk astare ................................................................................. 53  
Dimstrålkastare ....................................................................................... 54  
Främre positionslykta (parkeringsly kta) ................................................. 55  
Körriktningsvi sare .................................................................................. 56  
Sidomarkeringslykta och si domarkerings reflex ...................................... 56  
Bakre positionslykt a (baklykt a) .............................................................. 57  
Stopplykta  ............................................................................................... 58  
Dimbaklykta ........................................................................................... 58  
Backningsstrålk astare ............................................................................. 58  
Bakre reflex anordni ng ............................................................................ 58  
Arbetsbely sning ...................................................................................... 59  
20 kap. Ljudsigna lanordni ng .................................................................... 59  
Tung terrä ngvagn .................................................................................... 59  
Lätt terrängvagn och terrängsko ter ......................................................... 60   
 TSFS 2011:XX 
 
Larmanordning ....................................................................................... 60  
21 kap. Varnings triangel  ........................................................................... 60  
22 kap. Skyltar för utmä rkning av fo rdon .............................................. 60  
KM-skylt ................................................................................................. 60  
LGF-skylt ................................................................................................ 61  
23 kap. Varnin gslykta ............................................................................... 62  
24 kap. Sikt och si kthjälpmed el ................................................................ 63  
Rutor ....................................................................................................... 63  
Backspeglar ............................................................................................ 64  
Vindrutetorkare och vindrutespo lare ...................................................... 65  
Defroster  ................................................................................................. 66  
25 kap. Hastighe tsmätare .......................................................................... 66  
Tung terrä ngvagn .................................................................................... 66  
Lätt terrängvagn och terrängsko ter ......................................................... 66  
26 kap. Manöv erorgan  .............................................................................. 67  
27 kap. CE-märkt terrängsk oter .............................................................. 68  
EG-direk tiv ............................................................................................. 68  
Beskaffenhet och utrustni ng ................................................................... 68  
28 kap. Undantag för fordon som brukas av Försvarsmakten m.fl. ..... 70  
  
 1Transportstyrelsens föreskrifter 
om terrängmotorfordon; 
beslutade den DATUM ÅR.  
Transportstyrelsen föreskriver1 följande med stöd av 8 kap. 16 § fordons-
förordningen (2009:211).  
1 kap. Inledande bestämmelser 
1 § Dessa föreskrifter innehåller närmare bestämmelser om fordons 
beskaffenhet och utrustning enligt fordonsförordningen (2009:211). 
 
2 § Föreskrifterna ska tillämpas på terrängvagn och terrängskoter.  
Terrängskoter som tagits i bruk den 1 januari 2013 eller senare och som 
uppfyller kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG2 av 
den 17 maj 2006 om maskiner och om ändring av direktiv 95/16/EG och 
som är försedd med CE-märke enligt samma direktiv gäller vad som sägs i 
27 kapitlet om CE-märkt terrängskoter.  
Terrängskoter som tagits i bruk den 1 januari 2001 eller senare men före 
den 1 januari 2013 får i stället för kraven i andra stycket uppfylla kraven i 
Europaparlamentets och rådets direktiv 98/37/EG av den 22 juni 1998 om 
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om maskiner. 
 
3 §  Bestämmelserna i dessa föreskrifter avseende områden som inte 
omfattas av harmoniserade regler gäller inte fordon, system, komponenter 
och separata tekniska enheter som antingen är  
1. lagligen tillverkade, satta på marknaden eller använda på allmän väg i 
en annan medlemsstat inom EU eller Turkiet, eller 
2. lagligen tillverkade i ett EFTA-land som har undertecknat EES-avtalet. 
Bestämmelserna ska däremot gälla i de fall då Transportstyrelsen, 
besiktningsorgan, polis eller bilinspektör kan visa att fordonet, systemet, 
komponenterna och de separata tekniska enheterna i fråga, vad gäller krav 
 
1 Anmälan har gjorts enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 
22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och 
föreskrifter och beträffande föreskrifter fö r informationssamhällets tjänster (EGT L 
204, 21.7.1998, s. 37, Celex 31998L0034), ä ndrat genom Europaparlamentets och 
rådets direktiv 98/48/EG (EGT L 2 17, 5.8.1998, s. 18, Celex 31998L0048). 
2 EUT L 157, 9.6.2006, s. 24 (Celex 32006L0042) TSFS 2010:XX 
Utkom från trycket 
den DATUM ÅR. 
VÄGTRAFIK 
  
 TSFS 2011:XX 
 
2 på utrustningen och kontroll av denna, inte uppnår en säkerhetsnivå som är 
likvärdig med den som garanteras genom dessa föreskrifter.  
 
4 § De beteckningar som används i föreskrifterna har den betydelse som 
anges i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner, i förordningen 
(2001:651) om vägtrafikdefinitioner, i fordonslagen (2002:574) och i 
fordonsförordningen (2009:211), om inte något annat anges. 
 
5 § Vid tillämpning av krav enligt EG-direktiv eller ECE-reglemente på 
nya fordon, ska den senaste gällande versionen av direktivet eller regle-mentet användas.
 
Vid tillämpning av krav enligt EG-direktiv eller ECE-reglemente på 
fordon som tagits i bruk, ska den version av direktivet eller reglementet användas som var gällande då fordonet togs i bruk första gången, om inte 
något annat anges. 
I ett kodifierat direktiv ingår det upphävda grunddirektivets versioner.  
 
6 § Med begreppet vara typgodkänd menas att en komponent, ett system, 
en separat teknisk enhet eller fordonstyp med avseende på installation av separat teknisk enhet eller komponent är av typgodkänt utförande i enlighet 
med EG-direktiv, ECE-reglemente, elle r Transportstyrelsens föreskrifter.
 
Med begreppet uppfylla kraven  menas att en komponent, ett system eller 
en separat teknisk enhet har provats  i enlighet med EG-direktiv, ECE-
reglemente, eller Transportstyrelsens fö reskrifter och har befunnits uppfylla 
de krav som där angivits. 
 
7 § Med begreppen tas i bruk  och tagits i bruk  avses den tidpunkt då 
fordonet första gången börjar eller börjat användas för sitt ändamål.  
8 § Vid kontroll av att krav på fordon enligt dessa föreskrifter är uppfyllda 
ska fordonet stå på en slät horisontell yta och vara vid tjänstevikt i normalt tillstånd för färd, om inte något annat anges. 
 
9 § Undantag från dessa föreskrifter  prövas av Transportstyrelsen. 
 
10 § Fordon som tas eller har tagits i bruk före den 1 januari 2013 får trots 
vad som sägs nedan godkännas mot de standarder som anges för fordon som 
tas i bruk den 1 januari 2013 eller senare. 
 
2 kap. EG-direktiv 
1 § Direktiven enligt 2-9 §§ gäller i fråga om beskaffenhet och utrustning i 
den utsträckning som föreskrivs i kapitlen 4-27. Hänvisningar till 
grunddirektiv innefattar även de ändringsdirektiv som anges i respektive 
paragraf nedan.   
 TSFS 2011:XX 
 
32 § Rådets direktiv 70/388/EEG  av den 27 juli 1970 om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om ljudsignalanordningar på motorfordon3. 
 
3 §	Rådets direktiv 77/536/EEG  av den 28 juni 1977 om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om skyddsbågar för jordbruks- och skogs-
brukstraktorer med hjul4. 
Rådets direktiv 89/680/EEG av den 21 december 1989 om ändring av 
direktiv 77/536/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skyddsbågar för jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul
5. 
Kommissionens direktiv 1999/55/EG av den 1 juni 1999 om anpassning 
till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/536/EEG om skydds-bågar för jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul
6. 
 
4 §	Rådets direktiv 79/622/EEG  av den 25 juni 1979 om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om sk yddsbågar på jordbruks- eller skogs-
brukstraktorer med hjul (statisk provning)7. 
Kommissionens direktiv 82/953/EEG av den 15 december 1982 om 
anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 76/622/EEG om 
tillnärmning av medlemsstaternas lagstif tning om skyddsbågar på jordbruks- 
eller skogsbrukstraktorer med hjul (statisk provning)8. 
Kommissionens direktiv 88/413/EEG av den 22 juni 1988 om anpassning 
till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 79/622/EEG om till-
närmning av medlemsstaternas lagstiftning om skyddsbågar på jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (statisk provning)
9. 
Kommissionens direktiv 1999/40/EG av den 6 maj 1999 om anpassning 
till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 79/622/EEG om skydds-bågar på jordbruks- eller skogsbruks traktorer med hjul (statisk provning)
10. 
 
5 §	Rådets direktiv 86/298/EEG  av den 26 maj 1986 om baktill monterade 
skyddsbågar på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul11. 
Rådets direktiv 89/682/EEG av den 21 december 1989 om ändring av 
direktiv 86/298/EEG om baktill monterade skyddsbågar på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul
12. 
Kommissionens direktiv 2000/19/EG av den 13 april 2000 om anpass-
ning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 86/298/EEG om baktill 
 
3 EGT L 176, 10.8.1970, s. 12 (Celex 31970L0388). 
4 EGT L 220, 29.8.1977, s. 1 (Celex 31977L0536). 
5 EGT L 398, 30.12.1989, s. 26 (Celex 31989L0680). 
6 EGT L 146, 11.6.1999, s. 28 (Celex 31999L0055). 
7 EGT L 179, 17.7.1979, s. 1 (Celex 31979L0622). 
8 EGT L 386, 31.12.1982, s. 31 (Celex 31982L0953). 
9 EGT L 200, 26.7.1988, s. 32 (Celex 31988L0413). 
10 EGT L 124, 18.5.1999, s. 11 (Celex 31999L0040). 
11 EGT L 186, 8.7.1986, s. 26 (Celex 31986L0298). 
12 EGT L 398, 30.12.1989, s. 29 (Celex 31989L0682).  
 TSFS 2011:XX 
 
4 monterade skyddsbågar på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer 
med hjul13. 
 
6 §	Rådets direktiv 87/402/EEG  av den 25 juni 1987 om skyddsbågar 
monterade framför förarsätet på smalspåriga jordbruks- och skogsbruks-traktorer med hjul
14. 
Rådets direktiv 89/681/EEG av den 21 december 1989 om ändring av 
direktiv 87/402/EEG om skyddsbågar monterade framför förarsätet på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul
15. 
Kommissionens direktiv 2000/22/EG av den 28 april 2000 om anpass-
ning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 87/402/EEG om skyddsbågar monterade framför förarsätet på smalspåriga jordbruks- och 
skogsbrukstraktorer med hjul
16. 
 
7 §	Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/14/EG  av den 8 maj 
2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om buller i miljön 
från utrustning som är avsedd att användas utomhus17. 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/88/EG av den 14 december 
2005 om ändring av direktiv 2000/14/EG om tillnärmning av medlems-
staternas lagstiftning om buller i miljön från utrustning som är avsedd att användas utomhus
18. 
 
8 § Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG  av den 17 maj 
2006 om maskiner och om ändring av direktiv 95/16/EG (omarbetning)19.  
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/127/EG av den 21 oktober 
2009 om ändring av direktiv 2006/42/EG vad gäller maskiner för 
applicering av bekämpningsmedel 20. 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 596/2009 av den 
18 juni 2009 om anpassning till rådets beslut 1999/468/EG av vissa 
rättsakter som omfattas av det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget, 
med avseende på det föreskrivande förfarandet med kontroll – Anpassning 
till det föreskrivande förfarandet med kontroll – Del fyra21. 
 
 
13 EGT L94, 14.4.2000, s. 31 (Celex 32000L0019). 
14 EGT L 220, 8.8.1987, s. 1 (Celex 31987L042). 
15 EGT L 398, 30.12.1989, s. 27 Celex 31989L0681). 
16 EGT L 107, 4.5.2000, s. 26 (Celex 32000L0022). 
17 EGT L  162, 03.07.2000, s. 1 (Celex 32000L0014). 
18 EUT L  344, 27.12.2005, s. 44 (Celex 32005L0088). 
19 EUT L 157, 9.6.2006, s. 24 (Celex 32006L0042) 
20 EUT L 310, 25.11.2009, s. 29 (Celex 32009L0127) 
21 EUT L 188, 18.7.2009, s. 14 (Celex 32009R0596)  
 TSFS 2011:XX 
 
59 § Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/144/EG  av den 30 
november 2009 om vissa delar och egenskaper på jordbruks- och 
skogsbrukstraktorer med hjul22. 
Kommissionens direktiv 2010/52/EU av den 11 augusti 2010 om ändring 
genom anpassning av de tekniska bestämmelserna av rådets direktiv 
76/763/EEG vad gäller passagerarsäten för jordbruks- eller 
skogsbrukstraktorer med hjul och Europaparlamentets och rådets direktiv 
2009/144/EG om vissa delar och egenskaper på jordbruks- och 
skogsbrukstraktorer med hjul23. 
Kommissionens direktiv 2010/62/EU av den 8 september 2010 om 
ändring i form av anpassning av de tekniska bestämmelserna i rådets 
direktiv 80/720/EEG och 86/297/EEG samt Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2003/37/EG, 2009/60/EG och 2009/144/EG vad gäller 
typgodkännande av jordbruks- och skogsbrukstraktorer24. 
3 kap. ECE-reglementen 
1 §	Följande ECE-reglementen gäller i fråga om terrängmotorfordons 
beskaffenhet och utrustning i den utsträckning som föreskrivs i kapitlen  
4- 27. 
 
ECE-reglemente 1  angående Uniform provisions concerning the 
approval of motor vehicle headlamps emitting an asymmetrical passing beam and/or a driving beam and equipped with filament lamps of categories 
R2 and/or HS1 . 
 ECE-reglemente 2  angående Uniform provisions concerning the 
approval of incandescent electric lamps for headlamps emitting an 
asymmetrical passing beam or a driving beam or both . 
 
ECE-reglemente 3  angående Uniform provisions concerning the 
approval of retro-reflecting devices for power-driven vehicles and their trailers. 
 
ECE-reglemente 4  angående Uniform provisions for the approval of 
devices for the illumination of rear registration plates of motor vehicles 
(except motor cycles) and their trailers . 
 ECE-reglemente 5  angående Uniform provisions for the approval of 
motor vehicle ”sealed beam” headlamps (SB) emitting a European 
asymmetrical passing beam or a driving beam or both . 
 
 
22 EUT L 27, 30.1.2010, s. 33 (Celex 32009L0144). 
23 EUT L 213, 13.8.2010, s. 37 (Celex 32010L0052). 
24 EUT L 238, 9.9.2010, s. 7 (Celex 32010L0062).  
 TSFS 2011:XX 
 
6 ECE-reglemente 6  angående Uniform provisions concerning the 
approval of direction indicators for motor vehicles and their trailers . 
 
ECE-reglemente 7  angående Uniform provisions concerning the 
approval of front and rear position (side) lamps, stop-lamps and end-outline marker lamps for motor vehicles (except motor cycles) and their trailers . 
 
ECE-reglemente 8  angående Uniform provisions concerning the 
approval of motor vehicle headlamps emitting an asymmetrical passing 
beam or a driving beam or both and equipped with halogen filament lamps 
(H
1, H 2, H 3, HB 3, HB 4, H 7, H8, H9, HIR1 , HIR2 and/or H 11). 
 
ECE-reglemente 19  angående Uniform provisions concerning the 
approval of motor vehicle fog lamps. 
 
ECE-reglemente 20  angående Uniform provisions concerning the 
approval of motor vehicle headlamps emitting an asymmetrical passing beam or a driving beam or both and equipped with halogen filament lamps 
(H4 lamps).  
 ECE-reglemente 27 angående Uniform provisions concerning the 
approval of advance-warning . 
 ECE-reglemente 28  angående Uniform provisions concerning the 
approval of audible warning devices and of motor vehicles with regard to 
their audible. 
 
ECE-reglemente 31  angående Uniform provisions concerning the 
approval of halogen sealed-beam unit (HSB unit) motor vehicle headlamps emitting an asymmetrical passing beam or a driving beam or both . 
 
ECE-reglemente 37  angående Uniform provisions concerning the 
approval of filament lamps for use in approved units of power-driven 
vehicles and of their trailers. 
 ECE-reglemente 38  angående Uniform provisions concerning the 
approval of rear fog lamps for power-driven vehicles and their trailers.  
 ECE-reglemente 43  angående Uniform provisions concerning the 
approval of safety glazing and glazing materials . 
 ECE-reglemente 46  angående Uniform provisions concerning the 
approval of rear-view mirrors, and of motor vehicles with regard to the 
installation of rear-view mirrors. 
 
ECE-reglemente 50  angående Uniform provisions concerning the 
approval of front position lamps, rear position lamps, stop lamps, direction  
 TSFS 2011:XX 
 
7indicators an rear registration-plate illuminating devices for mopeds, 
motorcycles and vehicles treated as such.  
 
ECE-reglemente 65  angående Uniform provisions concerning the 
approval of special warning lamps for motor vehicles . 
 
ECE-reglemente 69  angående Uniform provisions concerning the 
approval of rear marking plates for slow-moving vehicles (by construction) and their trailers. 
 
ECE-reglemente 87  angående Uniform provisions concerning the 
approval of daytime running lamps for power-driven vehicles . 
 
ECE-reglemente 121  angående  Uniform provisions concerning the 
approval of vehicles with regard to the location and identification of hand 
controls, tell-tales and indicators.  
4 kap. Identifieringsmärkning 
Övergripande krav 
1 §	Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska ha identifierings-
märkning som uppfyller kraven i 3-7 §§. 
 
2 §	Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1991 eller senare ska ha 
identifieringsmärkning som uppfyller kraven i 3-7 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1975 men före den 1 januari 
1991 ska ha identifieringsmärkning som uppfyller kraven i 3-6 §§. 
Krav på identifieringsmärkning 
3 §	För terrängskoter ska identifieringsmärkning bestå av uppgift om 
tillverkarens namn och adress, serie- eller typbeteckning, tillverkningsår 
samt eventuellt serienummer. 
För terrängvagn ska identifieringsmärkning bestå av chassinummer eller 
motsvarande beteckning. 
 
4 §	Identifieringsmärkning ska vara så utförd att den är tydlig att läsa och 
svår att avlägsna. 
Identifieringsmärkning ska vara så placerad, att den i möjligaste mån är 
skyddad från skador och inte döljs av eftermonterade utrustningsdetaljer. 
 
5 §	Inom en tioårsperiod får två eller flera fordon av samma fabrikat eller 
märke inte ha samma identifieringsmärkning. 
  
 TSFS 2011:XX 
 
8 6 §	Identifieringsmärkning ska vara stansad eller pressad direkt i fordonets 
ram eller, om ram saknas, i annan bärande del som inte utan svårighet kan bytas ut. 
 
7 §	Höjden på bokstäver och siffror i identifieringsmärkning ska för 
terrängvagn vara minst 7 mm och för terrängskoter minst 4 mm. 
5 kap. Motorer 
Motorer på terrängskoter 
Övergripande krav 1 §	Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 2 
och 3 §§. 
Terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell ska uppfylla kraven i 2 
och 4 §§. 
Krav på motorer 
2 §	Terrängskoter ska ha en reservstartanordning som kan användas om fel 
uppstår i den ordinarie startanordningen. Reservstartlina är tillräckligt om den kan appliceras även under svåra förhållanden. 
 
3 §	Terrängskoter ska ha en lättåtkomlig anordning som motorn kan 
stannas med. Anordningen ska vara så beskaffad att den blir kvar i läget 
"stopp" när den ställs i detta läge. 
Terrängskoter ska ha en anordning som automatiskt stannar motorn om 
föraren faller av fordonet. 
Terrängskoter med förbränningsmoto r ska ha luftrenare (flamskydd). 
 
4 §	Terrängskoter ska ha en lättåtkomlig anordning som motorn kan 
stannas med. 
6 kap. Bränslesystem 
Bränslesystem för drivmedel i vätskeform  
Övergripande krav 
1 §	Bestämmelserna i 2-5 §§ tillämpas på bränsletank  och bränslesystem 
avsedda för bränsle som är flytande vid normal temperatur (+20 ºC) och normalt tryck (100 kPa). 
 
2 §	Terrängmotorfordon ska uppfylla kraven i 3-5 §§.  
 TSFS 2011:XX 
 
9Krav på bränslesystem 
3 §	Bränsletank och bränsleledning ska vara så utförda att de inte påverkas 
av bränslet och de temperaturer som fordonet normalt utsätts för. 
 
4 §	Påfyllningsöppning eller annan öppning till bränsletank får inte vara 
placerad i förarutrymme, passagerarutrymme, bagageutrymme eller motor-
rum med de undantag för terrängskoter som anges i andra stycket. 
Påfyllningsöppning eller annan öppning till bränsletank på terrängskoter 
får vara placerad i motorrum eller bagageutrymme, om den är avskärmad 
från motorns avgassystem, tändningssystem och motsvarande. Finns i dessa 
fall utrymme där bränslespill kan samlas ska det vara försett med avlopp. 
 
5 §	Anslutning till bränsleledning ska vara så utförd att tillfredsställande 
täthet erhålls. 
7 kap. El- och elektroniksystem 
Övergripande krav 
1 §	Terrängmotorfordon ska uppfylla kraven i 2-5 §§. 
Krav på elsystem 
2 §	Batteri ska vara tillfredsställande fastsatt och så placerat eller skyddat, 
att främmande föremål inte utan svårighet kan komma i kontakt med poler 
eller cellförbindningar. 
Batteri bör inte vara placerat i förar- eller passagerarutrymme. Batteri 
som ändå är placerat i förar- eller pass agerarutrymme ska vara väl ventilerat 
och så skyddsmantlat att batterisyra inte kan tränga in i utrymmet. 
 
3 §	Elkablar ska ha tillfredsställande isolering och vara så fastsatta i 
fordonet, att de inte utsätts för nötning. Genomföringar i plåt ska vara 
försedda med skydd mot skada på isoleringen. 
 
4 §	Strömställare och ljusomkopplare ska vara av tillförlitlig konstruktion. 
Ljusomkopplare för hel- och halvljus ska vara så ordnad att den kan användas snabbt, bekvämt och utan risk för att felaktig ljusfunktion 
inkopplas eller att huvudstrålkastarna släcks. 
 
5 §	Släpvagnskontakt ska vara tillfredsställande placerad i förhållande till 
kopplingsanordningen och så konstruerad att felkoppling till släpvagn 
undviks.  
 TSFS 2011:XX 
 
10 8 kap. Avgassystem 
Avgassystem på terrängvagn 
Övergripande krav 
1 §	Terrängvagn med förbränningsmotor ska ha avgasrör och uppfylla 
kraven i 2-6 §§. 
Krav på avgasrör 
2 §	Avgasrör ska vara så riktat att avgaserna avleds antingen uppåt, bakåt 
eller åt fordonets vänstra sida. På lätt terrängvagn får röret vara så riktat att 
avgaserna i stället leds ut på höger sida om fordonet. 
 
3 §	Uppåtriktat avgasrör ska mynna ut på sådan höjd att olägenheter för 
förare eller passagerare inte uppstår. 
 
4 §	Bakåtriktat avgasrör ska vara så anordnat att avgasernas huvudriktning 
ligger i ett genom fordonet längsgående vertikalplan eller åt vänster från nämnda plan och är riktad horisontellt eller snett nedåt. För lätt terrängvagn 
får avgasernas huvudriktning även vara åt höger från nämnda plan. 
 
5 §	Sidoriktat avgasrör ska vara så anordnat att avgasernas huvudriktning 
är horisontell eller snett nedåt. 
 
6 §	Avgasrör får inte mynna ut eller avge avgaser under utrymme för 
förare eller passagerare och inte heller under annan del av karosseriet, som 
är sammanbyggd med sådant utrymme. Avvikelser kan dock godtas om utförandet på karosseri och avgasrör är sådant att det inte bedöms föreligga 
någon risk för att avgaser tränger in i utrymmet. 
9 kap. Hjulsystem 
Övergripande krav   
1 §	Terrängmotorfordon ska ha hjul, medar eller band. 
 
2 §	Om det bedöms nödvändigt ska terrängmotorfordon vara utrustat med 
fjädringsanordning mellan hjul och chassi. Har fjädringsanordningen otill-
fredsställande dämpning mot svängningsrörelse ska den vara kompletterad 
med väl avpassad stötdämpare. 
Däck och medar 
Övergripande krav 
3 §	Terrängvagn ska uppfylla kraven i 6-10 §§.  
 TSFS 2011:XX 
 
11 
4 §	Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 11 
och 12 §§. 
 
5 §	Dubbdäck får inte användas vid färd på väg under perioden den 16 
april – 30 september om det inte under denna tid råder vinterväglag eller sådant kan befaras och detta motiverar att dubbdäck används. 
Fordon får vid färd på väg endast ha dubbdäck som uppfyller kraven i 
13 §. 
Krav på däck och medar  
6 §	Däck ska vara dimensionerade för minst den axelbelastning som 
fordonet har att uppbära men behöver inte vara dimensionerade för högre 
axel-/boggiebelastning än den som fordonet får framföras med. 
Kravet i första stycket gäller inte däck på tung terrängvagn om fordonets 
största tillåtna bruttovikt och axelbelastning begränsas med hänsyn till 
däckens bärighet. 
 
7 §	Däck ska vara dimensionerade för den högsta hastighet som fordonet 
får framföras med men behöver inte vara dimensionerade för högre 
hastighet än fordonets högsta hastighet. 
 
8 §	Vid tillämpning av 6 och 7 §§ ska de t belastningsvärde användas som 
för respektive däcksdimension angetts av The Scandinavian Tire and Rim 
Organisation (STRO) i ”Databok 2011”. 
 
9 §	Däck får inte visa tecken på brott eller separation med undantag av 
däck (hjulenheter) som konstruerats för att under kortare tid köras 
lufttomma eller med reducerat lufttryck. 
 
10 §	Slitbana på däck, på tung terrängvagn med en konstruktiv hastighet 
över 30 km/tim får, vid färd på väg, inte vara mer nött än att det kvarvarande 
profildjupet i huvudmönstret uppgår till 1,6 mm i de mittersta 75 % av slitbanan. Vid dubbelmontage får det yttre däckets slitbana vara mer nött än 
vad som nyss sagts, men inte så mycket att däckets armering blottläggs. 
 
11 §	Däck på hjulförsedd terrängskoter ska vara avsedda för minst de 
belastningar som de har att uppbära när fordonet är lastat med maximilast. 
 
12 §	Mede (skida), som skjuter ut utanfö r karosseriet, får inte ha vassa 
kanter eller spetsar som kan vålla skada vid olycka eller påkörning. Mede 
ska, om den förlorar kontakten med underlaget, omedelbart inta det ungefärliga läge som den har när skotern står på plan mark. Avvikelsen får 
högst vara 15º. 
 
13 §	Dubbdäck får inte ha så kallade rördubbar.  
 TSFS 2011:XX 
 
12 Antalet dubbar bör vara lika stort i fordonets eller fordonskombina-
tionens samtliga däck. Däck med det största dubbutsticket bör vara monterade på hjul på fordonets bakre axel eller axlar. 
10 kap. Buller 
Utvändigt fordonsbuller 
Övergripande krav 1 §	Tung terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1993 eller senare ska 
uppfylla kraven i 2 §. 
Lätt terrängvagn samt terrängskoter av 1976 eller senare års modell ska 
uppfylla kraven i 3 §. 
Terrängskoter av 1975 eller tidigare års modell ska uppfylla kraven i 4 §. 
Krav på utvändigt fordonsbuller 
2 §	Ljuddämpare ska vara så anordnad att fordonet vid provning enligt 
punkterna I.2, I.3 och I.4.1 i Annex VI i direktiv 74/151/EEG
25 (se 2 kap. 
4 §), inte har högre bullernivå än 89 dB(A). 
Kraven i första stycket gäller inte fordon som omfattas av och uppfyller 
kraven i direktiv 2000/14/EG26 (se 2 kap. 10 §). 
 
3 §	Ljuddämpare ska vara så anordnad att fordonet vid provning enligt 
svensk standard SIS 02 51 31 utgåva 1 inte har högre bullernivå än 
85 dB(A). Vid provning får fordon köras på packad snö. 
 
4 §	Ljuddämpare ska vara i funktionsdugligt skick. 
11 kap. Styrning 
Övergripande krav 
1 §	Terrängmotorfordon ska uppfylla kraven i 2 §. 
Tung terrängvagn med en konstruktiv hastighet över 30 km/tim ska även 
uppfylla kraven i 3 §. 
Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska även uppfylla kraven i 
4 och 5 §§. 
 
25 EGT L 84, 28.3.1974, s. 25 (Celex 31974L0151). 
26 EGT L  162, 03.07.2000, s. 1 (Celex 32000L0014).  
 TSFS 2011:XX 
 
13Krav på styrsystem 
2 §	Styrinrättning ska vara så utförd och dimensionerad, att risken för 
skador eller driftstörningar är liten. Den ska dessutom ge fordonet god 
kursstabilitet samt mjuk och väl kontrollerbar styrning. 
 
3 §	På fordon som tagits i bruk före den 1 januari 2013 ska styrinrättning 
uppfylla kraven i utgåva 1 i SS-ISO 5010. Om tung terrängvagn tagits i bruk 
före den 1 januari 1995 får, i stället för kravet på en högsta manöverkraft av 
350 N enligt punkterna 6.2.2, 7.2.1 och 7.3.2 i utgåva 1 i SS-ISO 5010, 
tillämpas en högsta manöverkraft på 600 N. 
På fordon som tas i bruk den 1 januari 2013 eller senare ska styrsystemet 
uppfylla kraven i SS-EN 12643+1:2008 eller ISO 5010:2007. 
 
4 §	Styrstångens högsta höjd över sadelnivå får inte överstiga 550 mm, 
mätt lodrätt mellan det horisontalplan som tangerar handtagens översta del 
utom reglage och sadelns mittersta del då den är obelastad. 
 
5 §	Styrs terrängskotern med skidor som är fastspända på föraren, ska 
skotern vara försedd med anordning som förhindrar att skidorna förs in 
under fordonet och, om skoterns tjänstevikt är över 110 kg, även skyddar förarens ben. 
12 kap. Bromssystem  
Definitioner 1 §	I detta kapitel används nedanstående definitioner. 
 
bromssystem  de komponenter som tillsammans stoppar 
fordonet och håller det stillastående. Sådana system består av manöverorgan, kraftöver-föringssystem, broms och retarder om sådan är monterad 
  färdbromssystem  det system som primärt används för att stoppa 
fordonet och hålla det stillastående 
  reservbromssystem  det system som används för stoppa fordonet i den 
händelse ett enstaka fel uppträder på färd-bromssystemet 
  
parkeringsbromssystem  det system som används för att hålla ett fordon 
stillastående 
  bromsmanöverorgan  den komponent som föraren direkt påverkar för 
att överföra en kraft till bromsen 
  kraftöverföringssystem  de komponenter som ingår mellan broms-
manöverorganet och bromsen, och som kopplar  
 TSFS 2011:XX 
 
14 ihop dessa funktionellt 
  broms  den komponent som genom direkt kraftpåverkan 
motverkar fordonets rörelse. Broms kan till exempel vara av friktionstyp, elektrisk typ eller vätsketyp 
  
retarder en energiupptagande komponent som används 
för att kontrollera fordone ts hastighet i utförs-
backar 
  
gemensam komponent en komponent som utför en funktion i två eller 
flera bromssystem 
  
provningsvikt fordonets operativa vikt som innefattar den 
tyngsta kombinationen av förarhytt, ROPS eller FOPS med alla tillhörande komponenter och fästbeslag, utrustning som har godkänts av fordonets tillverkare , förare med en vikt på 75 kg 
samt full bränsletank och fyllda smörj-, hydraul- och kylsystem 
  
stoppsträcka, S den sträcka som fordonet tillryggalägger från den 
punkt på provbanan där bromsmanöverorganet börjar aktiveras till den punkt på provbanan där 
fordonet står helt stilla 
  
inkörning en metod att konditionera bromsens friktionsyta 
  
bromssystemtryck det tryck i luft- eller hydraulbehållaren, om sådan 
är monterad, som finns tillgängligt för bromsning 
  
effektivt bromstryck trycket uppmätt vid bromsen 
  
modulerad bromsning möjligheten att kontinuerligt och progressivt öka 
och minska bromskraften med hjälp av broms-manöverorganet 
  
provbana det underlag på vilket provningen utförs 
  
kalla bromsar bromsar ska betraktas som kalla om något av 
följande villkor är uppfyllda 
bromsarna har inte aktiverats under den 
närmast föregående timmen, utom i enlighet med 32 §, första stycket 
bromsarna har kylts av till 100 C eller lägre, 
uppmätt på bromsskivan eller på broms-trummans utsida 
för helkapslade bromsar, inklusive bromsar 
nedsänkta i olja, är temperaturen uppmätt på huset närmast bromsen lägre än 50 C eller  
 TSFS 2011:XX 
 
15inom tillverkarens specifikationer  
  
högsta körhastighet högsta körhastighet för tung terrängvagn uppmätt 
enligt 13 kap. 2 § och för lätt terrängvagn högsta fordonshastighet på plant underlag 
  
fordonets provningshastighet den hastighet som uppmäts omedelbart innan 
bromsmanöverorganet aktiveras 
Allmänna krav 
2 §	Terrängvagn ska ha 
1. ett färdbromssystem som uppfyller kraven i 4-7 §§ och 9-12 §§, 
2. ett reservbromssystem som uppfyller kraven i 4-7 §§, 13 och 14 §§, 
och 
3. ett parkeringsbromssystem som uppfyller kraven i 4-7 §§ och 15 §. 
Bromsuttag till släpvagnsbroms på terrängvagn ska uppfylla kraven i 4-
7 §§ och 16-18 §§. 
Trots kraven i första stycket får bromssystem på terrängvagn istället 
uppfylla de krav som ställs för SS-EN ISO 3450:2008 Anläggningsmaskiner 
- Bromssystem för gummihjulsburna maskiner - Prestandakrav och 
provning.  
 
3 §	Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska ha 
1. ett färdbromssystem som uppfyller kraven i 33-39 §§, och 2. ett parkeringsbromssystem som uppfyller kraven i 33-35 §§ samt 40 
och 41 §§. Kravet på parkeringsbroms gäller dock inte tvåhjulig 
terrängskoter. 
Terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell ska ha färdbroms som 
kan minska farten på fordonet och få det att stanna säkert och snabbt. 
Terrängvagn 
Krav på bromssystem 4 §	Det får inte i något av bromssystemen förekomma komponenter som 
medger frikoppling av bromsen. Bortkopplingar för manövrering av 
manöverodugliga fordon ska placeras utanför förarplatsen. 
Bromssystem får innehålla gemensamma komponenter. I händelse av fel 
på en annan enstaka komponent än ett däck ska bromssystemet dock ha 
kapacitet för att stoppa fordonet i överensstämmelse med de krav som anges för reservbromssystemet. 
 
5 §	På fordon som tagits i bruk före den 1 januari 2013 ska 
förrådsbehållare för tryckluft uppfylla  kraven i Arbetarskyddsstyrelsens 
kungörelse (AFS 1990:15) med föreskrifter om tryckkärl och andra 
tryckbärande anordningar samt allmänna råd om tillämpningen av  
 TSFS 2011:XX 
 
16 föreskrifterna samt kraven i Normer för tryckluftbehållare27 
(luftbehållarnormen). 
På fordon som tas i bruk den 1 januari 2013 eller senare ska 
förrådsbehållare för tryckluft uppfylla kraven i Arbetarskyddsstyrelsens 
kungörelse (AFS 1993:41) med föreskrifter om enkla tryckkärl. 
 
6 §	Om det finns andra system som drivs med energi från samma 
energibehållare som färdbromssystemet, ska ett eventuellt fel på dessa system betraktas som ett fel på färdbromssystemet. 
 
7 §	Alla bromsmanöverorgan ska kunna manövreras i normal sittställning 
från förarsätet. Reservbromssystemet oc h parkeringsbromssystemet ska vara 
så anordnade att de inte kan frigöras efter ansättning, om de inte omedelbart 
åter kan ansättas. Kraven på manöverkrafter enligt 8 § ska vara uppfyllda. 
Krav på manöverorgan 
8 §	De manöverkrafter som behövs för att uppfylla bromskrav får inte 
överskrida följande värden. 
 
Typ av manöverorgan  
Största manöverkraft N
 
  
Fingergrepp 
(vipparmar och omkopplare) 
20
Handgrepp   
uppåt  400
nedåt, i sidled, fram-bak 300
Fotpedal (benkontroll) 700
Fotpedal (ankelkontroll) 350
Krav på färdbroms 
9 §	Färdbromssystemet ska kunna minska farten på fordonet och få det att 
stanna säkert och snabbt. Färdbromssystemets bromsprestanda ska provas 
enligt 19 och 20 §§ och den uppmätta stoppsträckan ska uppfylla kravet 
 
S  (V²/150) + 0,2 (V + 5) 
 
S = stoppsträckan i meter  
V = provningshastigheten i km/tim V  0 
Färdbromssystemet ska klara värmeutmattningsprov enligt 22 §. 
 
27 Normerna är utgivna av Tryckkärlskom missionen, Ingenjörsvetenskapsakademien, 
under beteckningen "Luftbehållarnormer LN 1987"  
 TSFS 2011:XX 
 
17 
10 §	Terrängvagn ska ha bromsar med samma nominella kapacitet på 
samtliga hjul på åtminstone en axel. Fordon med påhängsvagnar ska ha 
fungerande bromsar på minst en av dragfordonets axlar och en av påhängs-
vagnens axlar. 
Färdbromssystemet ska vara modulerat. 
 
11 §	Färdbromssystemet ska kunna hålla kvar fordonet på sluttande mark. 
Färdbromssystemets bromsprestanda på lutande underlag ska provas enligt 
22 §. 
 
12 §	Om lagrad energi används för färdbromssystemet ska provning av 
effektivt bromstryck göras enligt 24 §. 
Om lagrad energi används för färdbromssystemet ska detta system vara 
utrustat med en varningsanordning som aktiveras innan den lagrade energin 
understiger 50 % av den högsta energinivån som anges av tillverkaren eller 
den nivå som krävs för att uppfylla kraven för reservbromssystemet beroende på vilken nivå som är högst. Varningsanordningen ska snabbt 
kunna fånga förarens uppmärksamhet genom en ihållande optisk eller 
akustisk varning. Indikatorer för tryck eller vakuum uppfyller inte kravet på varningsanordning. Varningsanordningen ska träda i funktion innan reserv-
bromssystemet ansätts automatiskt. Varningsanordningen ska provas enligt 
26 §. 
Krav på reservbroms 
13 §	Reservbromssystemet ska kunna stanna fordonet om färdbromsen 
delvis är ur funktion. Reservbromssystemets bromsprestanda ska provas 
enligt 19 och 20 §§ och den uppmätta stoppsträckan ska uppfylla kravet 
 
S  (V²/75) + 0,4(V + 5) 
 
S = stoppsträckan i meter  
V = provningshastigheten i km/tim, V  0 
 
Har fordonet retarder får denna användas före och under provningen. 
 
14 §	Reservbromssystemet ska vara modulerat. Om färdbroms och reserv-
broms aktiveras med ett gemensamt manöverorgan (manöverarm, pedal, omkopplare, etc.), ska det finnas ett extra reservbromssystem som stoppar 
fordonet på den sträcka som anges i 13 §. Detta system behöver inte vara 
modulerat och får ansättas automatiskt.  
Om behållare med lagrad energi till färdbromssystemet används för 
ansättning av reservbromssystemet ska provning göras enligt 25 §.   
 TSFS 2011:XX 
 
18 Krav på parkeringsbromssystem 
15 §	Parkeringsbromssystemet ska kunna hålla kvar fordonet på sluttande 
mark även om föraren lämnar detta. Parkeringsbromssystemets broms-
prestanda ska provas enligt 23 §. 
Parkeringsbromssystemet får efter ansättning inte vara beroende av 
lagrad energi. 
Krav på bromsuttag till släpvagnsbroms 
16 §	Bromsuttag för släpvagnsbroms ska i vakuum- eller tryckluftssystem 
ha anslutning för en matarledning och en manöverledning. 
Sambandet mellan manövertryck och retardation ska ligga inom det 
streckade området i diagram 1. 
          Diagram 1.  
 
 TSFS 2011:XX 
 
19 
17 §	Maximitrycket i matarledningen för tryckluft ska vara mellan 638 
och 785 kPa (6,5 och 8 kp/cm²). 
Maximitrycket i manöverledningen för tryckluft ska vara 638 ± 49 kPa 
(6,5 ± 0,5 kp/cm²). 
 
18 §	På fordon som tagits i bruk före den 1 januari 2013 får förlusttiden 
och lossningstiden, mätt enligt utgåva 2 av svensk standard SS 2981 vid 
manöverledningens anslutning, inte överstiga 0,4 s respektive 0,6 s.  
På fordon som tas i bruk den 1 januari 2013 eller senare ska får 
förlusttiden och lossningstiden, mätt enligt metoden i direktiv 2009/60/EG 
vid manöverledningens anslutning, inte överstiga 0,4 s respektive 0,6 s. 
Provning terrängvagn 
Provning av bromsprestanda  19 §	Provning ska utföras i enlighet med de provningsförhållanden som 
anges i 27-32 §§. 
Provbanan får inte luta mer än 1 % i färdriktningen. Broms ska provas från en fordonshastighet av antingen 80 % av 
fordonets högsta körhastighet eller 32 km/tim, beroende på den hastighet 
som är högst. Om fordonets högsta körhastighet är lägre än 32 km/tim ska provningen ske från den högsta hastigheten. Hastigheten vid provning får 
inte avvika med mer än 3 km/tim från ovan angivna hastigheter. 
 
20 §	Provning av bromssystemets stoppsträcka ska inledas med kalla 
bromsar och utföras två gånger under färd framåt, en gång i varje riktning på 
provbanan, med minst 10 minuters uppehåll mellan stoppen. 
Stoppsträckan och fordonets provningshastighet ska anges som medel-
värdet av de två provningarna (en i varje riktning av provbanan) som 
beskrivs i första stycket. 
Provning av värmeutmattning 
21 §	Fordonet ska provas under de förhållanden som anges i 19 §. 
Färdbromssystemet ska ansättas och frigöras under fyra på varandra 
följande stopp vid eller så nära maximal retardation som möjligt utan att fordonets hjul slirar. Efter varje stopp ska den ursprungliga hastigheten 
återtas så snabbt som möjligt under högsta möjliga acceleration. Därefter 
ska fordonet bromsas för femte gången till stopp. Den då uppmätta stoppsträckan får inte överstiga 125 % av den stoppsträcka som uppmättes 
enligt 9 §.  
 TSFS 2011:XX 
 
20 Provning av bromsprestanda på lutande underlag 
22 §	Provning ska utföras i enlighet med de provningsförhållanden som 
anges i 27-32 §§. 
Färdbromssystemet ska, med fordonets drivsystem bortkopplat (om inte 
ett hydrostatiskt system används) vid provningsvikt, hålla kvar fordonet i en backe med 25 % lutning i både med- och motlut. 
Om provning enligt andra stycket är opraktisk att utföra får provning i 
stället genomföras 
1. på en lutningsbar plattform med halkfri yta eller 
2. genom att en kraft anbringas på det stillastående fordonet med 
bromsen ansatt och fordonets drivsystem i neutralläge på en provbana som lutar högst 1 % i färdriktningen. Dragkraften ska anbringas horisontellt nära 
underlaget för att uppnå minsta möjliga kraft motsvarande lutningen som 
anges i andra stycket. Den ekvivalenta kraften, uttryckt i N, ska uppgå till 2,38 gånger fordonets vikt. 
 
23 §	Provning ska utföras i enlighet med de provningsförhållanden som 
anges i 27-32 §§. 
Parkeringsbromssystemet ska, med fordonets drivsystem bortkopplat, i 
både med- och motlut med fordonet lastat till totalvikt enligt tillverkarens uppgifter hålla kvar fordonet i en backe med 15 % lutning och vid 
provningsvikt hålla kvar fordonet i en backe med 18 % lutning. 
Om provning enligt andra stycket är opraktisk att utföra får provning i 
stället genomföras 
1. på en lutningsbar plattform med halkfri yta, eller 
2. genom att en kraft anbringas på det stillastående fordonet med 
bromsen ansatt och fordonets drivsystem i neutralläge på en provbana som 
lutar högst 1 % i färdriktningen. Dragkraften ska anbringas horisontellt nära 
underlaget för att uppnå minsta möjliga kraft motsvarande lutningarna som anges i andra stycket. Den ekvivalenta kraften, uttryckt i N, ska uppgå till 
1,74 gånger fordonets vikt för en ramp med 18 % lutning och till 1,46 
gånger fordonets vikt för en ramp med 15 % lutning. 
Provning av effektivt bromstryck – lagrad energi 
24 §	Provning ska utföras i enlighet med de provningsförhållanden som 
anges i 27 §. 
Motorns hastighetsregulator (gasspjäll) ska ställas in så att motorns 
högsta varvtal (varv/min) uppnås. Färdbromssystemet ska hålla minst 70 % 
av det effektiva bromstryck som uppmäts under den första inbromsningen 
efter det att färdbromsen har ansatts 12 gånger med en kraft motsvarande full inbromsning och med en frekvens av fyra inbromsningar per minut.  
 TSFS 2011:XX 
 
21Provning av lagrad energi - reservbromssystem 
25 §	Provning ska utföras i enlighet med de provningsförhållanden som 
anges i 27 §. 
Energikällan ska vara bortkopplad och fordonet ska stå stilla. Efter det att 
färdbromsen ansatts 5 gånger motsvarande full inbromsning ska behållaren med lagrad energi innehålla minst så mycket energi som behövs för att klara 
kravet på stoppsträcka enligt 13 §. 
Provning av varningsanordning 
26 §	Provning ska utföras i enlighet med de provningsförhållanden som 
anges i 27 §. 
Den lagrade energin i färdbromssystemet ska minskas på lämpligt sätt. 
Varningsanordningen ska träda i funktion innan systemenergin understiger antingen 50 % av den högsta nivån för lagrad energi som anges av 
tillverkaren eller beroende på vilket som är störst, den nivå för lagrad energi 
som krävs för att uppfylla kravet på stoppsträcka enligt 13 §. 
Provningsförhållanden 
27 §	De instrument som används för att utföra nödvändiga mätningar får 
ha en högsta mätosäkerhet enligt följande värden. 
 
Parameter att mäta Maxi mal mätosäkerhet i % 
  
Bromssystemtryck ± 2,0 Fordonshastighet ± 2,0 Provningsvikt ± 2,0 
Stoppsträcka ± 0,5 
Kraft på bromsmanöverorgan ± 1,0 Lutning ± 1,0 
 
28 §	Provbanan ska bestå av en hård, torr yta med väl komprimerat 
underlag. Provbanan får vara fuktig, under förutsättning att fuktigheten inte 
påverkar bromsproven negativt. 
Provbanan får inte luta mer än 3 % vinkelrätt mot färdriktningen. Lut-
ningen i färdriktningen ska vara den som anges för den aktuella provningen. 
Anfartssträckan till provbanan ska ha tillräcklig längd, släthet och enhet-
lig lutning så att nödvändig fordonshastighet säkert kan uppnås innan 
bromsarna aktiveras. 
 
29 §	Fordonets provningsvikt ska vara fördelad över axlarna enligt till-
verkarens specifikation. Fordonet ska vara lastat till totalvikt i enlighet med 
tillverkarens specifikation och axellastfördelning.  
 TSFS 2011:XX 
 
22 Alla parametrar avseende bromssystemen ska ligga inom fordons-
tillverkarens specifikationer, dvs. däckdimension och ringtryck, broms-inställning, varningspunkt etc. Alla bromssystemtryck ska ligga inom de 
toleranser som anges av fordonstillverkaren. Manuella inställningar får inte 
utföras på bromssystemet under ett enskilt prestandaprov. 
 
30 §	För fordon som har drivsystem med valbar utväxling ska broms-
proven utföras med den växel som motsvarar den angivna provhastigheten. Drivsystemet får kopplas ur innan fordonet står helt stilla. 
 
31 §	Retarders får användas vid provning av reservbromssystemet men 
inte vid provning av färdbromsen. 
Blad, skopor, schaktanordningar och övrig utrustning ska föras i det 
transportläge som rekommenderas av tillverkaren. 
 
32 §	Omedelbart före en provning ska fordonet köras så att fordonets 
motor- och transmissionsolja uppnår normal arbetstemperatur enligt till-verkarens uppgifter. 
Inkörning (konditionering) av bromsarna före provning är tillåten. 
Terrängskoter 
Krav på bromssystem 33 §	Bromssystem ska vara funktionssäkert under normala driftsför-
hållanden. De ingående komponenterna ska vara utförda på ett ur säker-
hetssynpunkt tillfredsställande sätt. 
 
34 §	De bromsade komponenterna i färdbroms och parkeringsbroms ska 
vara direkt förbundna med fordonets hjul (band) eller förbundna med hjulen (banden) via komponenter, som är så dimensionerade att de inte äventyrar 
bromsarnas funktion. Mellan hjul (band) och bromsad komponent får det 
inte finnas någon anordning som förbindelsen kan brytas med. 
 
35 §	I övrigt skilda bromssystem får ha gemensamma delar direkt 
monterade på den bromsande axeln under förutsättning att de inte äventyrar bromsarnas funktion. Samtidig användning av två bromssystem får inte 
föranleda att båda sätts ur funktion, oavsett om båda bromssystemen är 
fullgoda eller ett av dem är ur funktion. 
Krav på färdbroms 
36 §	Färdbromsen ska vara så dimensionerad att den vid bromsning till 
stillastående med från början kalla bromsar kan ge fordonet vid totalvikt en 
retardation av minst 4 m/s² eller att fordonet kan stannas på högst 9 m vid en hastighet av 30 km/tim. Kravet ska uppnås vid en kraft av högst 196 N på  
 TSFS 2011:XX 
 
23handreglerat och högst 490 N på fotreglerat manöverorgan. Provning ska 
utföras i enlighet med de provningsförhållanden som anges i 42 §. 
 
37 §	Samtliga komponenter i färdbromsen ska motstå de påkänningar som, 
vid mätning enligt punkt 5.3.3 i SAE Recommended Practice J45, October 1973, motsvarar en kraft av 590 N på handreglerat och 980 N på fotreglerat 
manöverorgan. 
 
38 §	Bromsvätskebehållare ska vara lätt åtkomlig för kontroll och på-
fyllning. Den ska antingen vara så anordnad och placerad att vätskenivån 
lätt kan kontrolleras utan att behållaren behöver öppnas eller vara försedd med signalanordning genom vilken föraren varnas när vätskenivån i 
behållaren blir så låg att risk föreligger att bromssystemet därigenom sätts ur 
funktion. Sådan signalanordning ska vara av pålitlig konstruktion och så anordnad att föraren lätt kan kontrollera dess funktion även vid tillräcklig 
vätskenivå. Behållaren ska vara utförd av material som har god beständighet 
mot korrosion samt mot frätning av batterisyror. 
Bromsvätska bör uppfylla kraven i SAE J1703. Är bromssystemet 
konstruerat för annan typ av bromsvätska, ska i omedelbar närhet av påfyll-
ningsöppningen finnas en väl synlig skylt som anger vilken typ av broms-vätska som ska användas. 
 
39 §	Förrådsbehållare för tryckluft ska uppfylla kraven i Arbetarskydds-
styrelsens kungörelse (AFS 1990:15) med föreskrifter om tryckkärl och 
andra tryckbärande anordningar samt allmänna råd om tillämpningen av 
föreskrifterna samt kraven i Normer för tryckluftbehållare
28 
(luftbehållarnormen). 
Krav på parkeringsbroms 
40 §	Parkeringsbromsens manöverorgan ska vara helt skilt från färd-
bromsens för annat bromssystem än mekaniskt system. Om endast en färdbroms finns och den inte har dubbla kretsar ska parkeringsbromsen 
kunna ansättas under färd utan att skadas. Den ska vara anordnad så att de 
bromsande delarna hålls kvar i ansatt läge på helt mekanisk väg. Spärr som används för detta ändamål ska vara permanent anbringad. I mekaniskt 
bromssystem får spärr vara anbringad på färdbromsens reglage. 
 
41 §	Parkeringsbromsen ska kunna hålla kvar fordonet, lastat till totalvikt, 
på ett plan med 25 % lutning. Kravet ska uppfyllas i medlut och i motlut. 
Provning ska utföras in enlighet med de provningsförhållanden som anges i 42 §. 
 
28Normerna är utgivna av Tryckkärlskommi ssionen, Ingenjörsvetenskapsakademien, 
under beteckningen "Luftbehållarnormer LN 1987".  
 TSFS 2011:XX 
 
24 Provningsförhållanden 
42 §	Bromsprovning med terrängskoter försedd med band eller medar ska 
ske på underlag av snö, som packats med terrängskoter, eller på annat 
underlag med minst motsvarande hårdhet. 
Bromsprovning av terrängskoter försedd med hjul ska ske på plant 
underlag med jämn och torr yta som ger god friktion. 
13 kap. Konstruktiv hastighet 
Konstruktiv hastighet tung terrängvagn 
1 §	Terrängvagnen anses ha en konstruktiv hastighet av högst 30 km/tim 
om den högsta körhastigheten, uppmätt enligt 2 §, uppgår till högst 
33 km/tim. 
 
2 §	Provning av den högsta körhastigheten ska utföras enligt ISO 
6014:1999.  
14 kap. Stöldskydd 
Stöldskydd lätt terrängvagn 
1 §	Lätt terrängvagn ska ha stöldskydd. 
Stöldskydd ska vara anordnat så att fordonets motor inte kan startas utan 
speciell nyckel eller annan jämförbar anordning. 
15 kap. Karosserier 
Förarhytt till tung terrängvagn 
Övergripande krav 
1 §	 Tung terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 2013 eller senare, 
och som har förarhytt, ska uppfylla kraven i 2,3, 6 och 7 §§. 
Tung terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1997 eller senare men 
före den 1 januari 2013, och som har förarhytt, ska uppfylla kraven i 2-5 §§. 
Tung terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1997, och som har 
förarhytt, ska uppfylla 
1. kraven i 2-5 §§, eller 2. kraven i 2-4 §§ och 9 §. 
Krav på förarhytt 
2 §	Förarhytt ska vara försedd med minst en dörr som är så placerad att 
föraren bekvämt och säkert kan stiga in i och ut ur hytten. 
  
 TSFS 2011:XX 
 
253 §	Höjden av det fria utrymmet ovanför säte, som belastats med en massa 
på 75 kg, ska vara minst 1 050 mm. 
 
4 §	Förarhytt ska uppfylla kraven i punkt 7 (enclosure openings) i ISO 
2867:1994. 
 
5 §	Förarhyttens hållfasthet ska uppfylla de tekniska kraven enligt SS-ISO 
3471/1:1987. 
Förarhytten till terrängvagn med stel ram får med avseende på hållfasthet 
i stället i tillämpliga delar uppfylla kraven enligt 
 1. direktiv 77/536/EEG
29 (se 2 kap. 5 §), 
2. direktiv 79/622/EEG30 (se 2 kap. 6 §), 
3. direktiv 86/298/EEG31 (se 2 kap. 7 §), 
4. direktiv 87/402/EEG32 (se 2 kap. 8 §), 
5. Svensk standard SS 3530 utgåva 1, 
6. Svensk standard SS 3531 utgåva 2, eller 7. OECD standard (OECD standard code  for the official testing of safety 
cabs, and frames mounted on agricultural tractors, dated 1980). 
Lämplig provmetod anges i 8 §.  
6 §        Förarhytt ska uppfylla kraven i SS-EN ISO 2867:2008. 
 
7 §      Förarhyttens hållfasthet uppfylla de tekniska kraven enligt SS-EN 
ISO 3471:2008. 
Förarhytten till terrängvagn med stel ram får med avseende på hållfasthet 
i stället i tillämpliga delar uppfylla kraven enligt 
1. direktiv 77/536/EEG33 (se 2 kap. 5 §), 
2. direktiv 79/622/EEG34 (se 2 kap. 6 §), 
3. direktiv 86/298/EEG35 (se 2 kap. 7 §), 
4. direktiv 87/402/EEG36 (se 2 kap. 8 §), eller 
7. OECD standard (OECD standard code  for the official testing of safety 
cabs, and frames mounted on agricultural tractors, dated 2010). 
Lämplig provmetod anges i 8 §. 
 
 
 
29 EGT L 220, 29.8.1977, s. 1 (Celex 31977L0536). 
30 EGT L 179, 17.7.1979, s. 1 (Celex 31979L0622). 
31 EGT L 398, 30.12.1989, s. 29 (Celex 31989L0682). 
32 EGT L 220, 8.8.1987, s. 1 (Celex 31987L042). 
33 EGT L 220, 29.8.1977, s. 1 (Celex 31977L0536). 
34 EGT L 179, 17.7.1979, s. 1 (Celex 31979L0622). 
35 EGT L 398, 30.12.1989, s. 29 (Celex 31989L0682). 
36 EGT L 220, 8.8.1987, s. 1 (Celex 31987L042).  
 TSFS 2011:XX 
 
26 8 §	Direktiv 77/536/EEG37 anger krav och metod för dynamisk provning 
av förarhytt till traktor med massan 1 500-6 000 kg. 
Direktiv 79/622/EEG38 anger krav och metod för statisk provning av 
förarhytt till traktor med massan 800 kg eller högre. 
Direktiv 86/298/EEG39 anger krav och metod för dynamisk och statisk 
provning av bakmonterad förarhytt på smalspårig traktor enligt definitionen 
i direktivet. 
Direktiv 87/402/EEG40 anger krav och metod för dynamisk och statisk 
provning av frontmonterad förarhytt på smalspårig traktor enligt 
definitionen i direktivet. 
SS 3530 anger krav och metod för dynamisk provning av förarhytt till 
traktor med massan 500-6 000 kg. 
SS 3531 anger krav och metod för dynamisk provning av förarhytt till 
traktor med massan 500-15 000 kg. 
OECD standard code anger dels krav och metod för dynamisk provning 
av förarhytt till traktor med en massa av högst 6 000 kg och dels krav och 
metod för statisk provning av förarhytt till traktor med massan  800-15 000 kg. 
 
9 §	Förarhytt ska vara typgodkänd av Vägverket eller 
Trafiksäkerhetsverket. 
Motorhuv och bagagelucka 
10 §	Motorhuv eller bagagelucka som är så fastsatt i fordonet att huven 
eller luckan kan öppna sig själv under färd och då hindra förarens sikt framåt ska utöver låsanordningen ha en spärr eller annan anordning som 
förhindrar detta. 
Beröringsskydd på terrängskoter 
Övergripande krav 11 §	Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 
12 §. 
Krav för beröringsskydd 
12 §	Terrängskoter med band ska vara försedd med skydd som täcker 
bandet i hela dess bredd. Avståndet från markytan till skyddets nedre kant 
 
37 EGT L 220, 29.8.1977, s. 1 (Celex 31977L0536). 
38 EGT L 179, 17.7.1979, s. 1 (Celex 31979L0622). 
39 EGT L 398, 30.12.1989, s. 29 (Celex 31989L0682). 
40 EGT L 220, 8.8.1987, s. 1 (Celex 31987L042).  
 TSFS 2011:XX 
 
27framför och bakom bandet ska vid tjänstevikt vara mindre än största 
avståndet mellan bandets övre och nedre begränsningar, se figur 1. 
Terrängskoter med hjul ska vara försedd med skydd för framhjulen och 
bakhjulen som är utformade på sådant sätt att förarens fot inte utan svårighet 
kan komma i kontakt med hjulen. 
 
 
 
Figur 1. 
Fotstöd på terrängskoter 
13 §	Fotstöd på terrängskoter med sadel eller längsgående förarsäte ska ha 
yta av halkskyddande material och vara lätt att hålla rent från jord och snö. 
Fotbygel på terrängskoter ska vara utformad så att föraren får gott stöd 
och så att foten inte oavsiktligt kan fastna i fotbygeln. 
Skydd för kraftöverföring på terrängskoter 
14 §	Terrängskoter ska vara försedd med beröringsskydd som förhindrar 
oavsiktlig kontakt med remmar och roterande delar. Skyddet ska utgöras av 
motorhuv eller särskild skyddskåpa. 
På terrängskoter med variatordrivning ska variatorerna vara täckta med 
skyddskåpa. Skyddskåpan ska vara tillförlitligt fastsatt och ha en sådan håll-
fasthet att delar som lossnar från ro terande element inte vållar skada. 
16 kap. Stänkskydd 
1 §	I detta kapitel används följande definitioner. 
 
Stänkskydds bredd  
1. Enkelmonterat 
hjul Dubbla avståndet mellan däckets centrumplan 
och stänkskyddets yttersta del. 
2. Dubbelmonterat 
hjul Dubbla avståndet mellan ett plan mitt emellan 
de båda däcken och stänkskyddets yttersta del. 
 
1 och 2 gäller endast om stänkskyddets övre del är sammanbyggd med karosseriet.  
Däcks bredd Största bredden på däcket. Är däcket monterat 
på fordonet ska bredden mätas på övre hjul-halvan. Vid mätning bortses från upphöjningar i form av skydds- och dekorationsribbor, 
 
 TSFS 2011:XX 
 
28 märkning eller liknande. Om fordonet är 
godkänt för alternativa däckdimensioner avses i dessa regler bredden på den bredaste däck-dimensionen. 
Övergripande krav 
2 §	Lätt terrängvagn ska som stänkskydd ha stänkskärmar eller mot-
svarande anordningar. 
Tung terrängvagn, med en konstruktiv hastighet över 30 km/tim, ska ha 
stänkskydd som uppfyller kraven i 3-7 §§. Har fordonet axlar med ett inbördes avstånd på mindre än 2,0 m får skydden för hjulen på dessa axlar i 
stället uppfylla kraven i 3 och 4 §§ samt 8-10 §§. 
Stänkskydd behövs inte på fordon där skyddet med hänsyn till fordonets 
konstruktion eller ändamål skulle medföra avsevärd olägenhet. 
Krav på stänkskydd 
3 §	Kraven på stänkskydd ska vara uppfyllda med fordonet i det skick som 
avses vid bestämning av dess tjänstevikt. 
Stänkskydden får vara demonterbara, antingen som enhet eller i delar. 
 
4 §	Den del av stänkskyddet som är beläget ovanför ett horisontellt plan 
genom hjulcentrum får inte vara placerat på större avstånd från hjulcentrum 
än dubbla hjulradien, mätt till stänkskyddets kanter (figur 1a). 
 
5 §	Stänkskydd ska vara utformat så, att dess främre del sträcker sig minst 
till ett vertikalt plan genom hjulcentrum, och så att dess bakre del sträcker 
sig till ett horisontellt plan som är beläget högst 150 mm ovanför ett horisontellt plan genom hjulcentrum (figur 1a). 
 
6 §	Den del av stänkskyddet som är beläget mellan två radiella plan, 0  
framåt och 50  bakåt från ett vertikalt plan genom hjulcentrum ska täcka 
däckets bredd (figur 1a). Övriga föreskrivna delar av stänkskyddet ska täcka 
minst halva däckets bredd. 
 
7 §	Stänkskydd ska ha neddragna kanter på sidorna. Kanterna ska vara så 
utformade att stänkskyddet framifrån i profil i vertikalplanet genom hjul-centrum har ett djup på minst 30 mm (figur 1a och 1b). Bakåt får profil-
djupet minska successivt. 
 
8 §	Stänkskydd som utgör skydd för hjul på flera axlar ska minst sträcka 
sig från ett vertikalt plan genom hjulcentrum på det främsta hjulet till ett 
horisontellt plan som är beläget högst 150 mm ovanför ett horisontellt plan genom hjulcentrum på det bakersta hjulet (figur 1a). 
  
 TSFS 2011:XX 
 
299 §	Den del av stänkskyddet som är beläget mellan ett vertikalt plan 
genom hjulcentrum på det främsta hjulet och ett radiellt plan 50  bakåt från 
ett vertikalt plan genom hjulcentrum på det bakersta hjulet ska täcka däckets 
bredd (figur 1a). Övriga föreskrivna delar av stänkskyddet ska täcka minst 
halva däckets bredd. 
 
10 §	Stänkskydd ska ha neddragna kanter på sidorna. Kanterna ska vara 
utformade så att den del av stänkskyddet, som är beläget mellan ett vertikalt plan genom hjulcentrum på det främsta hjulet och ett vertikalt plan genom 
hjulcentrum på det bakersta hjulet, framifrån i profil har ett profildjup på 
minst 30 mm (figur 1b). Bakåt får profildjupet minska successivt. 
 
Figur 1a och 1b. 
17 kap. Kopplingsanordningar 
Övergripande krav 
1 §	Terrängmotorfordon som är avsett at t dra terrängsläp eller släpfordon 
ska ha kopplingsanordning. Sådan kopplingsanordning ska uppfylla kraven i 
2-4 §§. 
 
Krav för kopplingsanordning 
2 §	Draganordning ska ha tillfredsställande hållfasthet, vara lämplig för 
fordonet och vara tillfredsställande fastsatt i fordonets chassi. 
Fastsättning av draganordning i tung terrängvagn ska vara utförd med 
skruv eller nitförband. Skruvarna ska vara säkrade. 
Draganordning får vara svetsad i vridstyv ram. 
 
3 §	Kopplingens griporgan ska vid tillkoppling antingen låsas automatiskt 
eller med särskilt handgrepp så att den säkras och inte kan öppnas av sig 
självt vid skakning, krängning eller liknande. 
 
 
 TSFS 2011:XX 
 
30 4 §	Dragkula på terrängvagn med totalvikt av högst 5 000 kg ska ha 
diametern 50 mm, 60 mm eller större. 
Dragkula på tung terrängvagn med totalvikt över 5 000 kg ska ha 
diametern 60 mm eller större. 
18 kap. Belysning och reflexer på terrängvagn 
Belysningsinstallation  
Övergripande krav 
1 §	Terrängvagn ska beträffande installation av belysning och reflexer 
uppfylla kraven i 3-125 §§ om inte annat sägs i någon av nämnda para-grafer. 
Definitioner 
2 §	I detta kapitel används följande defi nitioner. I de fall hänvisningar görs 
till ECE-reglementen eller EG-direktiv gäller de definitioner som används där. 
 
strålkastare anordning avsedd att belysa vägen för att till-
försäkra föraren tillräckligt siktfält. Med strål-
kastare avses även strålkastare för arbets-
belysning 
  
helljusstrålkastare strålkastare som avger helljus och är avsedd att 
belysa vägen en lång sträcka framför fordonet. I begreppet ingår även kurvstrålkastare och fjärr-
strålkastare 
  
halvljusstrålkastare strålkastare som avger halvljus och är avsedd att 
belysa vägen närmast framför fordonet 
  
dimstrålkastare strålkastare som är avsedd att användas vid 
körning i dimma eller vid kraftig nederbörd 
  
backningsstrålkastare strålkastare avsedd att användas vid backning 
för att belysa vägbanan bakom fordonet och för 
att varna andra trafikanter för att fordonets förare backar eller har för avsikt att backa. I 
begreppet backningsstrålkastare ingår även 
strålkastare som vid backning belyser vägbanan bakåt vid sidan om fordonet 
  
lykta anordning avsedd att göra andra trafikanter 
uppmärksamma på fordonet 
   
 TSFS 2011:XX 
 
31positionslykta lykta avsedd att markera fordons förekomst och 
bredd 
  
parkeringslykta lykta avsedd att markera fordons förekomst vid 
parkering 
  
breddmarkeringslykta lykta avsedd att markera förekomst av fordon 
vars bredd överstiger 2 100 mm 
  
varsellykta lykta avsedd att öka fordons synbarhet vid 
körning i dagsljus 
  
körriktningsvisare lykta avsedd att visa planerad ändring av 
körriktning 
  
sidomarkeringslykta lykta avsedd att åt sidan markera fordons 
förekomst 
  
stopplykta lykta avsedd att markera färdbromsens 
ansättning 
  
skyltlykta lykta avsedd för belysning av en bakre 
registreringsskylt eller motsvarande skylt 
  
dimbaklykta lykta avsedd att markera fordons förekomst vid 
körning i oklar sikt 
  
reflexanordning anordning avsedd att återkasta ljus från andra 
fordons strålkastare 
  
arbetsbelysning strålkastare avsedd att användas som extra 
belysning vid arbete i anslutning till fordonet. 
 Till arbetsbelysning räknas även sökarljus 
  
parkeringsljus ljus som avges med positionslykta eller 
parkeringslykta 
  
placering i sidled avståndet från fordonets yttre begränsningsplan 
till den närmaste begränsningen av den lysande 
ytan hos strålkastare, lykta eller reflexanordning
  
placering i höjdled lägsta höjd: avståndet från plan och horisontell 
mark till nedre begränsningen av den lysande 
ytan hos strålkastare, lykta eller reflexanordning på fordon vid tjänstevikt 
  
 högsta höjd: avståndet från plan och horisontell 
mark till övre begränsningen av den lysande  
 TSFS 2011:XX 
 
32 ytan hos strålkastare, lykta eller reflexanordning 
på fordon vid tjänstevikt 
  
placering i längsled avståndet från ett vertikalt plan, vinkelrätt mot 
fordonets längdaxel, som i någon punkt tangerar fordonets främsta eller bakersta del (kopplings-
anordning samt dragstång framför karosseriet 
medräknas inte), till närmaste begränsningen av den lysande ytan hos strålkastare, lykta eller 
reflexanordning 
  grupperade 
belysningsanordningar anordningar som har skilda glödlampor och 
ljusytor i gemensamt lykt- eller strålkastarhus 
  
kombinerade 
anordningar anordningar som har skilda ljusytor och 
gemensam glödlampa i gemensamt lykt- eller 
strålkastarhus 
  
flerfunktionsanordningar anordningar som har skilda glödlampor 
alternativt flertrådslam por i gemensamt lykt- 
eller strålkastarhus och som har helt eller delvis 
gemensam ljusyta 
  
lysande yta för strål- 
kastare vinkelräta projektionen av reflektorns hela 
öppning på ett transversalplan. Om strål-
kastarglaset täcker endast en del av reflektorns öppning, beaktas endast denna del. För halvljus 
begränsas lysande ytan av vinkelräta projek-
tionen på planet av ljus/mörker gränsen i glaset. Om reflektorn och glaset är justerbara ska 
medelläget medräknas. 
  
lysande yta för lykta lyktans vinkelräta projektion mot ett plan 
vinkelrätt mot lyktans referensaxel och 
tangerande lyktans genomskinliga yttre yta. Projektionen begränsas av skärmar med 
rätlinjiga kanter belägna i detta plan och som 
var och en reducerar lyktans ljusstyrka i lyktans referensaxel till 98 % av fullvärde. Vid 
bestämning av ytans horisontala och vertikala 
begränsningslinjer ska endast skärmar med horisontala respektive vertikala kanter 
användas. 
  
lysande yta för reflex- 
anordning den yta i ett plan vinkelrätt mot reflex-
anordningens referensaxel som avgränsas av 
skärmar parallella med referensaxeln och tangerande konturen av reflexanordningens  
 TSFS 2011:XX 
 
33optiska system. Vid bestämning av ytans hori-
sontala och vertikala begränsningslinjer ska endast skärmar med horisontala respektive 
vertikala kanter användas. 
  
vinklar för geometrisk 
synbarhet de vinklar som uppåt, nedåt och åt sidorna 
bestämmer den 4-sidiga pyramid inom vilken 
anordningens centrumpunkt på glaset (referens-punkten) ska vara helt synlig 
  
 vid fastställande av vinklar för geometrisk 
synbarhet ska eventuell sarg eller liknande som 
fanns på komponenten vid komponent-
godkännandet inte medräknas 
  
fordonets yttre begräns-
ningsplan ett vertikalt plan, parallellt med fordonets 
längdaxel, och som tangerar fordonets yttersta sidokontur. Till yttersta sidokontur räknas inte 
1. däck nära dess kontaktpunkter med 
marken samt däckventil, 
2. slirningsskydd monterade på hjulen, 
3. backspeglar, 
4. körriktningsvisare, positionslyktor, bredd-
markeringslyktor, parkeringslyktor, sido-
markeringslyktor, reflexanordningar, eller 
5. ur tullsynpunkt nödvändiga plomberings-
anordningar. 
Allmänna krav 
Färger 3 §	Fordon får inte ha lykta eller strålkastare som kan visa eller avge rött 
ljus framåt eller anordningar som vid belysning kan återkasta rött ljus 
framåt. 
Fordon får inte heller ha lykta eller strålkastare som kan visa eller avge 
vitt ljus bakåt eller anordningar som vid belysning kan återkasta vitt ljus 
bakåt. 
Kraven i andra stycket gäller inte registreringsskylt, skyltlykta, back-
ningsstrålkastare eller annan strålkastare som används när fordonet brukas 
som arbetsredskap eller liknande. 
 
4 §	Kraven i 3 § första stycket samt 3 kap. 76 § trafikförordningen 
(1998:1276) om att fordon under färd på väg inte får visa annat än vitt eller 
gult ljus framåt anses uppfyllda om det inte finns någon annan än vit eller gul ljusstråle synlig inom zon 1 i ett mot fordonets längdaxel vinkelrätt plan 
25 m framför fordonet (se figur 1).  
 TSFS 2011:XX 
 
34 Kraven i 3 § andra stycket anses uppfyllda om det inte finns någon vit 
ljusstråle synlig inom zon 2 i ett mot fordonets längdaxel vinkelrätt plan 25 m framför fordonet (se figur 2). 
Zon 1 och 2 begränsas i höjdled av två horisontella plan vilka är belägna 
1 000 respektive 2 200 mm över plan och horisontell mark. 
 
 
 
 
 
5 §	Ljusets färg ska vid nominell spänning ligga inom det område som 
bestäms av följande gränser i det av internationella belysningskommissionen 
(CIE) fastställda koordinatsystemet. 
 För vitt ljus gäller följande gränser 
1. Gräns mot blått x  0,310 
2. Gräns mot gult x  0,500 
3. Gräns mot grönt y  0,150 + 0,640x; y  0,440 
4. Gräns mot rött y  0,382 
 För gult ljus gäller följande gränser 
1. Gräns mot rött y  0,138 + 0,580x 
2. Gräns mot grönt y  1,29x – 0,100 
 
 TSFS 2011:XX 
 
353. Gräns mot vitt y  -x + 0,966 
4. Gräns mot spektralt ren färg y  -x + 0,992 
 
För orangegult ljus gäller följande gränser 
1. Gräns mot gult y  0,429 
2. Gräns mot rött y  0,398 
3. Gräns mot vitt z  0,007 
 För rött ljus gäller följande gränser 
1. Gräns mot gult  y  0,335 
2. Gräns mot purpur  z  0,008 
 
6 §	Fordon får inte ha strålkastare, lyktor eller reflexanordningar som i 
efterhand försetts med färgskikt, oavsett färg. Detta gäller även glödlampor till strålkastare och lyktor. 
Installation 
7 §	Fordon får inte ha strålkastare eller lyktor av annat slag än de som 
finns angivna i dessa eller andra av Transportstyrelsen utfärdade före-
skrifter. 
 
8 §	Strålkastare, lyktor och reflexanordningar ska vara så monterade att de 
vid normal körning inte vibrerar eller ändrar läge så att de inte uppfyller de 
krav som ställs i detta kapitel. De ska dessutom vara så monterade att de 
förutsättningar som gällde vid de separata typgodkännandena av dem uppfylls även när de är monterade på fordonet. 
 
9 §	Strålkastare och lykta på fordon ska vara så placerade på fordonet att 
fordonets förare inte störs av ljuset. 
 
10 §	För strålkastare, lyktor eller refl exanordningar som är parvis före-
skrivna eller tillåtna gäller att enheterna parvis ska vara placerade på samma 
höjd och på samma avstånd från fordonets mittlinje. 
De ska parvis avge samma färg och ha ungefär samma ljusstyrka. På 
fordon vars utformning är asymmetrisk i sidled ska dessa krav uppfyllas så 
långt som möjligt. 
Elektriskt system 
11 §	Fordonets elektriska system får vid registreringsbesiktning eller 
nationellt typgodkännande inte ha större spänningsfall än att spänningen vid 
de olika belysningsanordningarnas glödlampor vid full generatorladdning, 
och utan någon ytterligare strömförbrukare inkopplad, uppgår till 6, 12 respektive 24 V vid 6, 12 respektive 24 V systemspänning. Detta krav gäller 
inte om spänningsreducerande system anslutits till fordonets ordinarie 
belysningsutrustning då detta används för att avge varselljus.  
 TSFS 2011:XX 
 
36 Varselljus 
12 §	Annat ljus som enligt 3 kap. 71 § trafikförordningen (1998:1276) är 
tillräckligt för att uppmärksamma andra trafikanter på fordonet får endast 
avges med varsellykta, dimstrålkastare eller spänningsreducerad halvljus-
strålkastare. 
Endast två sådana lyktor eller strålkastare får samtidigt lysa. 
 
13 §	Spänningsreducerad halvljusstrålkastare ska ha en spänning vid 
glödlampan av minst 5,5, 11 respektive 22 V vid 6, 12 respektive 24 V 
systemspänning vid full generatorladdning och utan någon ytterligare ström-
förbrukare inkopplad. 
Strålkastaren ska avge ljus vars färg uppfyller kraven i svensk standard 
SS 3110 utgåva 1 avsnitt 5 och ha sådan ljusstyrka att ljuset vid dagsljus och 
klar sikt är väl synligt på ett avstånd av 150 m. 
Övrigt 
14 §	Ljuskällor (glödlampor) avsedda för belysningsanordningar som är 
typgodkända enligt de olika ECE-reglementena ska vara typgodkända enligt 
ECE-reglemente 37 och avsedda för respektive anordning. 
 
15 §	Stenskottsskydd för föreskrivna lykt or eller föreskrivna strålkastare 
får inte finnas på fordon om skyddet påtagligt försämrar lyktans eller strålkastarens ljus. Detta gäller även stenskottskydd av material som lätt kan 
skadas så att det försämrar lykt ans eller strålkastarens ljus. 
Helljusstrålkastare 
Övergripande krav 16 §	Terrängvagn ska ha två helljusstrålkastare som avger vitt eller gult 
ljus och som kan belysa terrängen en lång sträcka framför fordonet. 
Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1987 eller senare ska upp-
fylla kraven i 17 § och 19-21 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1987 ska uppfylla 
kraven i 18-21 §§. 
 
17 §	Helljusstrålkastare och glödlampa till sådan strålkastare ska vara 
1. typgodkänd enligt ECE-reglemente 1 (se 3 kap. 1 §), 2. typgodkänd enligt ECE-reglemente 2 (se 3 kap. 1 §), 
3. typgodkänd enligt ECE-reglemente 5 (se 3 kap. 1 §), 
4. typgodkänd enligt ECE-reglemente 8 (se 3 kap. 1 §), 5. typgodkänd enligt ECE-reglemente 20 (se 3 kap. 1 §), 
6. typgodkänd enligt ECE-reglemente 31 (se 3 kap. 1 §), 
7. typgodkänd enligt ECE-reglemente 37 (se 3 kap. 1 §), eller 8. vara av typ som godkänts enligt SAE J579a, b eller c.  
 TSFS 2011:XX 
 
37Extra helljusstrålkastare och glödlampa till sådan strålkastare behöver 
inte uppfylla kravet i första stycket. 
 
18 §	Helljusstrålkastares belysningsstyrka ska, mätt 100 m framför och i 
jämnhöjd med strålkastaren, uppgå till minst 0,5 lux. 
Krav för installation av helljusstrålkastare 
19 §	Med avseende på placering i sidled får strålkastare inte vara placerad 
så att den yttre kanten av strålkastarens lysande yta är närmare fordonets 
yttre sidobegränsningsplan än yttre kanten av lysande ytan hos den halv-ljusstrålkastare som är placerad på samma sida av fordonets mittlinje. 
 
20 §	Helljusstrålkastare 
1. får grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 
2. får inte kombineras med annan strålkastare eller lykta, och 
3. får bilda flerfunktion med annan främre strålkastare och främre 
positionslykta. 
 
21 §	Vid omkoppling från hel- till halvljus ska samtliga helljusstrålkastare 
slockna omedelbart. 
Kontrollampa ska finnas i fordonet som visar fast blått ljus när helljus-
strålkastare är påslagen. Kontrollampans ljus ska under mörker vara väl synligt från förarplatsen. 
Halvljusstrålkastare 
Övergripande krav 22 §	Terrängvagn ska ha två halvljusstrålkastare som avger vitt eller gult 
ljus och som kan belysa terrängen framför fordonet. 
Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1987 eller senare ska 
uppfylla kraven i 23-31 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1987 ska uppfylla 
kraven i 24-31 §§. 
 
23 §	Halvljusstrålkastare och glödlampa till sådan strålkastare ska vara 
typgodkänd enligt 
1. ECE-reglemente 1 (se 3 kap. 1 §), 2. ECE-reglemente 2 (se 3 kap. 1 §), 
3. ECE-reglemente 5 (se 3 kap. 1 §), 
4. ECE-reglemente 8 (se 3 kap. 1 §), 5. ECE-reglemente 20 (se 3 kap. 1 §), 
6. ECE-reglemente 31 (se 3 kap. 1 §), eller 
7. ECE-reglemente 37 (se 3 kap. 1 §).   
 TSFS 2011:XX 
 
38 24 §	Halvljusstrålkastare ska vara inrä ttad för asymmetriskt ljus för 
högertrafik. 
 
25 §	Halvljusstrålkastare ska under mörker och vid klar sikt kunna belysa 
vägen på en sträcka av minst 30 m framför tung terrängvagn med en konstruktiv hastighet av högst 30 km/tim och minst 40 m framför övriga 
terrängvagnar.  
Krav för installation av halvljus 
26 §	Terrängvagn får inte ha fler än två halvljusstrålkastare. Terrängvagn 
får dock ha extra halvljusstrålkastare om de är anslutna i enlighet med 
föreskrifterna för arbetsbelysning. 
 
27 §	Halvljusstrålkastares placering i  sidled får vara högst 400 mm. 
Kravet i första stycket gäller inte för terrängvagn som har med främre 
positionslyktor som är placerade på ett avstånd av högst 400 mm från fordonets yttre begränsningsplan och är anslutna till det elektriska systemet 
så att de lyser samtidigt som halvljuset. 
 
28 §	Halvljusstrålkastares placering i  höjdled får lägst vara 500 mm och 
högst 1 800 mm. För tung terrängvagn med en konstruktiv hastighet av 
högst 30 km/tim får högsta höjden ökas till 2 100 mm. 
 
29 §	Halvljusstrålkastares geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 10º 
nedåt, 45º utåt och 10º inåt. 
 
30 §	Halvljusstrålkastare ska vara inställd så att den inte avger bländande 
ljus. Detta kan ske genom 
1. att strålkastaren är så inställd, att – sett i de utgående ljusstrålarnas 
riktning – till vänster om det vertikalplan, som går genom strålkastarens 
centrum och som är parallellt med fordonets längdaxel, gränsen mellan belyst och inte belyst yta är horisontell och är belägen ca 1 % av avståndet 
mellan strålkastaren och mätskärmen lägre än horisontalplanet genom strål-
kastarens centrum. Om höjden är större än 1 200 mm anses inte horisontal-planet genom strålkastarens centrum vara högre än 1 100 mm över marken. 
Avståndet till mätskärmen ska i detta fall vara 20 m, eller 
2. annan jämförbar metod.  
31 §	Halvljusstrålkastare 
1. får grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 2. får inte kombineras med annan strålkastare eller lykta, och 
3. får bilda flerfunktion med framåtriktad strålkastare eller lykta.  
 TSFS 2011:XX 
 
39Dimstrålkastare 
Övergripande krav 32 §	Terrängvagn får ha dimstrålkastare som avger vitt eller gult ljus. 
Dimstrålkastare ska uppfylla kraven i 33-40 §§. 
 
33 §	Dimstrålkastare ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 19 (se 
3 kap. 1 §). 
Krav för installation av dimstrålkastare 
34 §	Antalet dimstrålkastare ska vara två. 
 
35 §	Dimstrålkastares placering i  sidled får vara högst 400 mm. 
 
36 §	Dimstrålkastares placering i  höjdled får lägst vara 250 mm och ingen 
del av strålkastarnas lysande ytor får vara på högre höjd än den översta 
delen av de lysande ytorna på fordonets halvljusstrålkastare. 
 
37 §	Dimstrålkastares geometriska synbarhet ska vara 5º uppåt, 5º nedåt, 
45º utåt och 5º inåt. 
 
38 §	Dimstrålkastare ska vara inställd så att i de utgående ljusstrålarnas 
riktning och mätt i ett vertikalt plan vinkelrätt mot fordonets längdaxel – övre gränsen mellan belyst och inte belyst yta är horisontell och är belägen 
ca 2 % av avståndet mellan strålkastaren och mätskärmen lägre än 
horisontalplanet genom strålkastarens centrum. 
Dimstrålkastare ska vara så monterad att inställningen inte nämnvärt 
påverkas vid normal användning av fordonet och att påtagliga vibrationer 
inte uppkommer under normala körförhållanden. Detta kontrolleras genom 
1. att man var som helst på strålkastarens periferi kan ansätta en med 
fordonets längdaxel parallell bakåtriktad kraft på 150 N och den elastiska 
förskjutningen då inte överstiger 5 mm. Sedan kraften avlägsnats får någon lägesförändring hos strålkastaren inte kvarstå eller 
2. annan jämförbar metod. 
Dimstrålkastarens infästningsanordning ska medge noggrann inställning 
av strålkastaren. 
 
39 §	Dimstrålkastare 
1. får grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 
2. får inte kombineras med annan strålkastare eller lykta och 
3. får bilda flerfunktion med helljusstrålkastare och främre positions-
lykta. 
 
40 §	Dimstrålkastare får inte kunna lysa utan att fordonet eller draget 
fordons bakre positionslampor lyser samtidigt.  
 TSFS 2011:XX 
 
40 Främre positionslykta (parkeringslykta) 
Övergripande krav 41 §	Terrängvagn ska ha två främre positionslyktor som avger vitt eller 
gult ljus framåt och utmärker fordonets bredd. 
Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare ska 
uppfylla kraven i 42 § och 44-47 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1984 ska uppfylla 
kraven i 43-45 §§ och 47 §. 
 
42 §	Främre positionslykta ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 7 
(se 3 kap. 1 §). 
 
43 §	Ljuset från positionslykta ska ha sådan styrka att det under mörker 
och vid klar sikt är väl synligt på ett avstånd av 150 m framför fordonet när dess halvljus är tänt. Detta gäller doc k inte om positionslykta är placerad i 
fordonets halvljusstrålkastare och denna lyser. 
Krav för installation av positionslykta 
44 §	Positionslyktas placering i  sidled får vara högst 400 mm. 
Avståndet mellan de inre kanterna av de lysande ytorna på lyktorna ska 
vara minst 500 mm. Om fordonets bredd är mindre än 1 400 mm får dock 
detta avstånd minskas till 400 mm. 
 
45 §	Positionslyktas placering i  höjdled får lägst vara 400 mm och högst 
2 100 mm. Om placering medför avsevärt hinder för fordonets användning, får högsta höjden ökas så mycket som behövs, dock högst till 3 000 mm. 
 
46 §	Positionslyktas geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 15º nedåt, 
80º utåt och 10º inåt. Vinkeln nedåt får reduceras till 10º om lyktan är 
placerad lägre än 1 500 mm och till 5º om lyktan är placerad lägre än 
750 mm över marken. Vinkeln inåt får reduceras till 5º om fordonets konstruktion inte medger att lyktan placeras så att 10º uppnås. 
För fordon vars bredd inte överstiger 1 400 mm får vinkeln inåt reduceras 
till 3º om 5º inte kan uppnås. 
 
47 §	Främre positionslykta 
1. får grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 2. får inte kombineras med fra måtriktad strålkastare, och 
3. får bilda flerfunktion med framåtriktad strålkastare eller lykta.  
 TSFS 2011:XX 
 
41Breddmarkeringslykta 
Övergripande krav 48 §	Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare och 
vars bredd överstiger 2 100 mm får ha två breddmarkeringslyktor framtill 
som avger vitt eller gult ljus framåt och två breddmarkeringslyktor baktill som avger rött ljus bakåt. Sådana lyktor ska uppfylla kraven i 49-53 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1984 får trots kraven i 
3 kap. 76 § trafikförordningen (1998:1276) ha två breddmarkeringslyktor framtill som avger vitt, gult eller orangegult ljus framåt och två bredd-
markeringslyktor baktill som avger rött ljus bakåt. Sådana lyktor ska 
uppfylla kraven i 50 och 51 §§. 
 
49 §	Breddmarkeringslykta ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 
7 (se 3 kap. 1 §). 
Krav för installation av breddmarkeringslyktor 
50 §	Breddmarkeringslyktors placering i  sidled ska vara så nära fordonets 
yttre begränsningsplan som möjligt. 
 
51 §	Breddmarkeringslyktors placering i  höjdled ska vara så högt som 
möjligt med hänsyn tagen till kraven på sidledsplacering och den 
symmetriska placeringen av lyktorna. 
 
52 §	Breddmarkeringslyktas geometriska synbarhet ska vara 5º uppåt, 20º 
nedåt och 80º utåt. 
 
53 §	Breddmarkeringslykta 
1. får inte grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 2. får inte kombineras med strålkastare eller lykta, och 
3. får inte bilda flerfunktion med strålkastare eller lykta. 
Körriktningsvisare 
Övergripande krav 54 §	Terrängvagn som har förarhytt ska ha körriktningsvisare som avger 
framifrån och bakifrån synligt orangegult ljus. 
Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare ska upp-
fylla kraven i 55-64 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1984 ska uppfylla 
kraven i 56 och 64 §§. Dessutom ska ljuset från körriktningsvisare vid dags-ljus och klar sikt vara synligt på 30 m avstånd. 
 
55 §	Körriktningsvisare ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 6 (se 
3 kap. 1 §).  
 TSFS 2011:XX 
 
42  
56 §	Körriktningsvisare ska avge blinkande ljus med en blinkfrekvens av 
90 ± 30 blinkningar per minut. 
Krav för installation av körriktningsvisare 
57 §	Fordon som tagits i bruk den 1 januari 1987 eller senare ska ha ett 
jämnt antal körriktningsvisare. 
 
58 §	Avståndet mellan körriktningsvisares lysande yta och lysande yta på 
halvljus eller dimstrålkastare ska vara minst 40 mm. Avståndet får dock vara mindre om ljusstyrkan i lyktans referensaxel är minst 400 cd. 
Extra körriktningsvisare omfattas in te av kraven i första stycket. 
 
59 §	Körriktningsvisares placering i  sidled får vara högst 400 mm. 
Avståndet mellan de inre kanterna av de lysande ytorna på 
körriktningsvisare ska vara minst 500 mm. Om fordonets bredd är mindre än 1 400 mm får dock detta avstånd minskas till 400 mm. 
Extra körriktningsvisare omfattas inte av kraven i första och andra 
stycket. 
 
60 §	Körriktningsvisares placering i  höjdled får lägst vara 400 mm för 
kategori 1 och 2 och 500 mm för kategori 5. Placering i  höjdled får högst 
vara 2 100 mm. Om det är nödvändigt på grund av fordonets konstruktion, 
får högsta höjden ökas till 2 300 mm för lyktor av kategori 5. 
Extra körriktningsvisare omfattas in te av kraven i första stycket. 
För kategoriindelning se ECE-reglemente 6 annex 1, se även figur 3. 
 
61 §	Körriktningsvisares geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 15º 
nedåt och för sidorna enligt figur 3. Vinkeln nedåt får reduceras till 10º om 
lyktan är placerad lägre än 1 500 mm. Vinkeln 45º inåt får för körrikt-
ningsvisare kategori 2 reduceras till 30º på fordon som har lastapparat monterad baktill. 
Vad som anges i stycket ovan om geometrisk synbarhet utåt, gäller inte 
om kraven inte kan uppfyllas på grund av fordonets konstruktion eller användningsområde. I sådana fall ska 
1. bakre körriktningsvisare, med en synbarhet utåt av minst 60º, 
kombineras med 
2. sidomonterad körriktningsvisare, som uppfyller kraven för geometrisk 
synbarhet för körriktningsvisare av kategori 5 och är placerad på ett avstånd 
av högst 2 000 mm från fordonets bakre begränsningsplan. Sidomonterad körriktningsvisare ska dessutom vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 6 
(se 3 kap. 1 §). Den får även utgöras av sidomarkeringslykta. 
Extra körriktningsvisare omfattas inte av kraven i första och andra 
stycket. 
 
62 §	Körriktningsvisare 
1. får grupperas med strålkastare eller lykta,  
 TSFS 2011:XX 
 
432. får inte kombineras med strålkastare eller lykta, 
3. får bilda flerfunktion med endast parkeringslykta, och 4. får vara särkskilt anordnad som varningsanordning om den avger 
orangegult ljus. 
 
63 §	Körriktningsvisare ska vara så ansluten till fordonets elektriska 
system att de kan användas oavsett om övrig belysning på fordonet är tänd 
eller inte. Detta krav gäller även fordonskombinationer. 
 
64 §	Kan föraren från förarplatsen inte se om körriktningsvisare fungerar, 
ska det vid förarplatsen finnas lämplig kontrollanordning 
1. som ska vara optisk med grönt ljus eller akustisk, och 
2. som genom avvikande indikering anger när någon av lyktorna i 
kategori 1 och 2 inte fungerar. 
Kraven gäller även för fordonskombinationer. 
Fordon som tagits i bruk före den 1 januari 1984 omfattas inte av kravet 
på kontrollanordningens utformning i första stycket.   
 TSFS 2011:XX 
 
44  
Figur 3 Geometrisk synbarhet 
Sidomarkeringslykta 
Övergripande krav 
65 §	Terrängvagn får ha sidomarkeringslykta som avger orangegult ljus åt 
sidan. 
Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare, som har 
sidomarkeringslykta, ska uppfylla kraven i 66-71 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1984, som har 
sidomarkeringslykta, ska uppfylla kraven i 66, 70 och 71 §§. 
 
 
 TSFS 2011:XX 
 
4566 §	Sidomarkeringslykta ska ha en ljusstyrka på minst 4 cd mätt i lyktans 
symmetriaxel. Ljuset ska i olika riktningar ha minst den styrka som anges i figur 4. 
Ljusstyrkan får inte i någon riktning överstiga 60 cd. 
 
Figur 4. 
 67 §	Inom de i 69 § angivna horisontal- och vertikalvinklarna får ljus-
styrkan inte i någon observationsvinkel understiga 0,05 cd. 
Krav för installation av sidomarkeringslykta 
68 §	Sidomarkeringslyktas placering i höjdled får lägst vara 350 mm och 
högst 2 100 mm. 
 
69 §	Sidomarkeringslyktas geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 15º 
nedåt, 45º framåt och 45º bakåt. Vinkeln nedåt får reduceras till 5º, om 
lyktorna är placerade lägre än 750 mm över marken. 
 
70 §	Sidomarkeringslykta 
1. får grupperas med annan lykta, 
2. får kombineras med annan lykta, och 3. får inte bilda flerfunktion med annan lykta. 
 
71 §	Sidomarkeringslykta ska vara så ansluten till fordonets elektriska 
system att den är tänd när fordonets positionslyktor är tända. 
Sidomarkeringsreflex 
Övergripande krav 
72 §	Terrängvagn får ha sidomarkeringsreflex som vid belysning åter-
kastar orangegult ljus åt sidan. 
Terrängvagn som har sidomarkeringsreflex ska uppfylla kraven i  
73-77 §§. 
 
 
 TSFS 2011:XX 
 
46 Krav för sidomarkeringsreflex  
73 §	Reflexanordning ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 3 (se 
3 kap. 1 §). 
På fordon som tagits i bruk före den 1 januari 1987 får reflexanordning, i 
stället för kraven i första stycket, vara av typ som godkänts av Trafiksäker-hetsverket. 
Krav för installation av sidomarkeringsreflex 
74 §	Sidomarkeringsreflex placering i höjdled får lägst vara 350 mm och 
högst 900 mm. Behövs det på grund av fordonets konstruktion får lägsta höjden ökas så mycket som behövs och högsta höjden ökas till högst 
1 500 mm eller, om reflexanordningen är sammanbyggd med sido-
markeringslykta, till den höjd som är tillåten för lyktan. 
Extra sidomarkeringsreflex omfattas inte av kraven i första stycket. 
 
75 §	För terrängvagn inklusive påmonterat redskap gäller för sido-
markeringsreflex placering i längsled högst 3 000 mm framifrån respektive 
bakifrån. Avståndet mellan två reflexanordningar på samma sida av fordonet 
och redskapet får vara högst 6 000 mm. 
Extra sidomarkeringsreflex omfattas inte av kraven i första stycket. 
 
76 §	Sidomarkeringsreflex geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 15º 
nedåt, 45º framåt och 45º bakåt. Vinkeln nedåt får reduceras till 5º, om 
reflexanordningarna är placerade lägre än 750 mm över marken.  
Extra sidomarkeringsreflex omfattas inte av kraven i första stycket.  
77 §	Reflexanordning får kombineras med sidomarkeringslykta. 
Bakre positionslykta (baklykta) 
Övergripande krav 78 §	Terrängvagn ska ha minst två positionslyktor baktill som avger rött 
ljus bakåt. 
Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare ska 
uppfylla kraven i 79 § och 81-86 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1984 ska uppfylla 
kraven i 80 §. 
Kraven för bakre positionslykta gäller inte sådan positionslykta som 
normalt är dold under färd, exempelvis lykta i dörr. 
 
79 §	Bakre positionslykta ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 7 
(se 3 kap. 1 §). 
 
80 §	Bakre positionslyktas ljusöppning ska vara minst 20 cm
2 och 
ljusstyrkan ska uppgå till minst 1 cd.  
 TSFS 2011:XX 
 
47Krav för installation av bakre positionslykta 
81 §	Fordon som tagits i bruk den 1 januari 1987 eller senare, ska ha ett 
jämnt antal bakre positionslyktor. 
 
82 §	Bakre positionslyktas placering i  sidled får vara högst 400 mm. 
Behövs det på grund av terrängvagnens konstruktion får avståndet ökas så 
mycket som behövs. 
Avståndet mellan de inre kanterna av de lysande ytorna på lyktorna ska 
vara minst 500 mm. Om fordonets bredd är mindre än 1 400 mm får dock 
detta avstånd minskas till 400 mm. 
 
83 §	Bakre positionslyktas placering i  höjdled får lägst vara 400 mm och 
högst 2 100 mm. 
 
84 §	Bakre positionslyktas geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 15º 
nedåt, 45º inåt och 80º utåt eller 80º inåt och 45º utåt. Vinkeln nedåt får 
reduceras till 10º om lyktan är placerad lägre än 1 500 mm och till 5º om lyktan är placerad lägre än 750 mm över marken. Vinkeln 80º utåt får 
reduceras till 60º om det behövs med hänsyn till fordonets konstruktion eller 
användningsområde. Vinkeln 45º inåt får reduceras till 30º om fordonet är utrustat med lastapparat monterad baktill. 
 
85 §	Bakre positionslykta 
1. får grupperas med bakåtriktad strålkastare och lykta baktill, 
2. får kombineras med skyltlykta, och 
3. får bilda flerfunktion med stopplykta eller dimbaklykta. 
 
86 §	Bakre positionslykta ska vara så ansluten till fordonets elektriska 
system att den är tänd när fordonets helljusstrålkastare, halvljusstrålkastare 
eller främre positionslyktor är tända. 
Stopplykta 
Övergripande krav 87 §	Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare, ska ha 
minst två stopplyktor baktill som avger rött ljus bakåt när terrängvagnens 
färdbroms används. Stopplykta ska uppfylla kraven i 88-92 §§. 
 
88 §	Stopplykta ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 7 (se 3 kap. 
1 §). 
Krav för installation av stopplykta 
89 §	För stopplyktas placering i  sidled gäller att avståndet mellan de inre 
kanterna av de lysande ytorna ska vara minst 500 mm. Om det behövs på 
grund av fordonets konstruktion får avståndet minskas till 400 mm.  
 TSFS 2011:XX 
 
48  
90 §	Stopplyktas placering i  höjdled får lägst vara 400 mm och högst 
2 100 mm. 
 
91 §	Stopplyktas geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 15º nedåt, 45º 
inåt och 45º utåt. Vinkeln nedåt får reduceras till 10º om lyktorna är 
placerade lägre än 1 500 mm över marken och till 5º om lyktorna är 
placerade lägre än 750 mm över marken. Vinkeln inåt får reduceras till 30º om fordonet är utrustat med lastapparat monterad baktill. 
 
92 §	Stopplykta 
1. får grupperas med bakåtriktad strålkastare och lykta baktill, 
2. får inte kombineras med annan lykta, och 
3. får bilda flerfunktion med bakre positionslykta. 
Dimbaklykta 
Övergripande krav 
93 §	Terrängvagn får ha högst två dimbaklyktor som avger rött ljus bakåt. 
Dimbaklykta ska uppfylla kraven i 94-99 §§. 
 
94 §	Dimbaklykta ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 38 (se 
3 kap. 1 §). 
Krav för installation av dimbaklykta 
95 §	För dimbaklyktas placering i  sidled gäller att avståndet mellan dim-
baklyktas och stopplyktas lysande yta ska vara minst 100 mm. Om endast en 
dimbaklykta finns ska den placeras till vänster om fordonets mittlinje. 
 
96 §	Dimbaklyktas placering i  höjdled får lägst vara 250 mm och högst 
2 100 mm. 
 
97 §	Dimbaklyktas geometriska synbarhet ska vara 5º uppåt, 5º nedåt, 25º 
inåt och 25º utåt. 
 
98 §	Dimbaklykta 
1. får grupperas med strålkastare eller lykta baktill, 2. får inte kombineras med annan lykta, och 
3. får bilda flerfunktion med bakre positionslykta. 
 
99 §	För fordon som tagits i bruk före den 1 januari 1984 ska dimbaklykta 
vara möjlig att släcka oberoende av övriga lyktor och strålkastare. 
Kontrollampa ska finnas i fordonet och ska när dimbaklyktan är påslagen 
visa fast orangegult ljus som är väl synligt från förarplatsen.  
 TSFS 2011:XX 
 
49Backningsstrålkastare 
Övergripande krav 100 §	Terrängvagn får ha backningsstrålkastare som avger vitt ljus bakåt. 
Backningsstrålkastare ska uppfylla kraven i 101 och 102 §§. 
Krav för installation av backningsstrålkastare 
101 §	Backningsstrålkastare ska vara så inställd att dess ljus inte bländar 
andra fordonsförare. 
 
102 §	Fordon som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare ska, om 
backningsstrålkastare tillkopplas med särskild strömställare, ha 
kontrollampa som avger fast ljus då backningsstrålkastare är påslagen. 
Kontrollampan ska vara väl synlig från förarplatsen. 
Bakre reflexanordning 
Övergripande krav 
103 §	Terrängvagn ska ha två reflexanordningar baktill som vid belysning 
återkastar rött ljus bakåt. 
Terrängvagn som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare ska 
uppfylla kraven i 104 § och 106-110 §§. 
Terrängvagn som tagits i bruk före den 1 januari 1984 ska uppfylla 
kraven i 105-108 §§ och 110 §. 
Kraven i 107 och 108 §§ kan uppfyllas genom en kombination av reflex-
anordningar. 
 
104 §	Reflexanordning ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 3 (se 
3 kap. 1 §). 
 
105 §	Reflexanordning ska vara 
1. typgodkänd enligt ECE-reglemente 3 (se 3 kap. 1 §), eller 2. av typ som godkänts av Statens Provningsanstalt före den 1 januari 
1967. 
 
106 §	Bakre reflexanordning får inte vara triangulär. 
Krav för installation av reflexanordningar 
107 §	Bakre reflexanordnings placering i  sidled får högst vara 400 mm. 
Behövs det för fordonets konstruktion får avståndet ökas så mycket som behövs. Avståndet mellan de inre kanterna av de lysande ytorna ska vara 
minst 600 mm. Om fordonets bredd är mindre än 1 400 mm får dock detta 
avstånd minskas till 400 mm.  
 TSFS 2011:XX 
 
50 Extra reflexanordning omfattas inte av kraven i första stycket. 
 
108 §	Bakre reflexanordnings placering i  höjdled får lägst vara 350 mm 
och högst 900 mm. Behövs det för fordonets konstruktion får högsta höjden 
ökas till högst 1 500 mm. 
Extra reflexanordning omfattas inte av kraven i första stycket. 
 
109 §	Bakre reflexanordnings geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 
15º nedåt, 30º inåt och 30º utåt. Vinkeln nedåt får reduceras till 5º om reflex-
anordningarna är placerade lägre än 750 mm över marken. 
Extra reflexanordning omfattas inte av kraven i första stycket.  
110 §	Bakre reflexanordning får kombineras med lykta baktill. 
Skyltlykta 
Övergripande krav 111 §	Terrängvagn får ha skyltlykta som avger vitt ljus för belysning av 
bakre registreringsskylt så att den lätt kan avläsas i mörker. Skyltlykta ska 
uppfylla kraven i 112-114 §§. 
 
112 §	Skyltlykta ska vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 4 (se 3 kap. 
1 §). 
Krav för installation av skyltlykta 
113 §	Skyltlykta 
1. får grupperas med strålkastare eller lykta baktill, 
2. får kombineras med bakre positionslykta, och 3. får inte bilda flerfunktion med bakåtriktad strålkastare eller annan 
lykta baktill. 
 
114 §	Skyltlykta ska vara så ansluten till fordonets elektriska system att 
den är tänd när fordonets ba kre positionslyktor är tända. 
Arbetsbelysning 
Övergripande krav 115 §	Terrängvagn får ha arbetsbelysning som avger vitt ljus. Arbets-
belysning ska uppfylla kraven i 116 och 117 §§. 
Krav för installation av arbetsbelysning 
116 §	Arbetsbelysning  
 TSFS 2011:XX 
 
511. får inte grupperas med annan strålkastare eller lykta, 
2. får inte kombineras med annan strålkastare eller lykta, och 3. får inte bilda flerfunktion med annan strålkastare eller lykta. 
 
117 §	Fordon som tagits i bruk den 1 januari 1984 eller senare ska ha 
kontrollampa som avger orangegult ljus när arbetsbelysningen är till-
kopplad. Kontrollampan ska vara väl synlig från förarplatsen. 
Varsellykta 
Övergripande krav 118 §	Tung terrängvagn får ha varsellykta som avger vitt eller gult ljus 
framåt. Varsellykta ska uppfylla kraven i 119-125 §§. 
 
119 §	Varsellykta ska ha sådan styrka att den vid dagsljus och klar sikt är 
väl synlig på ett avstånd av 150 m och ska vara typgodkänd 
1. enligt ECE-reglemente 87 (se 3 kap. 1 §), eller 2. av Vägverket eller Trafiksäkerhetsverket. 
Krav för installation av varsellykta 
120 §	Antalet varsellyktor ska vara två. 
 
121 §	Varsellyktas placering i sidled får vara högst 400 mm. Avståndet 
mellan de inre kanterna av de lysande ytorna på lyktorna ska vara minst 
500 mm. 
 
122 §	Varsellyktas placering i  höjdled får lägst vara 500 mm och högst 
1 800 mm. 
 
123 §	Varsellyktas geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 15º nedåt, 
80º utåt och 80º inåt. 
 
124 §	Varsellykta 
1. får grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 2. får kombineras med annan strålkastare eller lykta, och 
3. får bilda flerfunktion med framåtriktad strålkastare och annan lykta än 
körriktningsvisare. 
 
125 §	Varsellykta ska vara så ansluten till fordonets elektriska system att 
den inte kan lysa utan att föreskrivna lyktor baktill samtidigt lyser. 
Anslutningen av varsellyktan ska vara så utförd att den inte orsakar 
nämnvärt spänningsfall i fordonets elektr iska system när fo rdonets hel- eller 
halvljus används. När sådant ljus inte används får dock anslutningen orsaka 
ett spänningsfall av högst 1,0 V.  
 TSFS 2011:XX 
 
52 19 kap. Belysning och reflexer på terrängskoter 
Belysningsinstallation 
Övergripande krav 
1 §	Terrängskoter ska beträffande installation av belysning och reflexer 
uppfylla kraven i 3-56 §§, om inte annat sägs i någon av dessa bestämmelser. 
Definitioner 
2 §	I detta kapitel tillämpas de i 18 kap. 2 § angivna definitionerna. I de 
fall hänvisningar görs till ECE-reglementen eller EG-direktiv gäller de definitioner som används där. 
Allmänna krav 
3 §	I fråga om allmänna krav på färger, installation, elektriska system och 
övrigt, tillämpas de krav som a nges i 18 kap. 3-11 §§ samt 14-15 §§.  
Helljusstrålkastare 
Övergripande krav 
4 §	Terrängskoter av 1975 eller senare års modell, med en bredd av 
130 cm eller mer, ska ha två helljusstrålkastare framtill som avger vitt eller gult ljus och som kan belysa terrängen en lång sträcka framför fordonet. 
Terrängskoter av 1975 eller senare års modell, med en bredd mindre än 
130 cm, ska ha en helljusstrålkastare framtill som avger vitt eller gult ljus och som kan belysa terrängen en lång sträcka framför fordonet. 
Terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell får ha helljusstrålkastare 
framtill som avger vitt eller gult ljus och som kan belysa terrängen en lång sträcka framför fordonet. 
Terrängskoter som har helljusstrålkasta re ska uppfylla kraven i 5-8 §§. 
 
5 §	Belysningsstyrkan för helljusstrålkastare, mätt 100 m mitt framför och 
i jämnhöjd med strålkastare, ska uppgå till 
1. minst 0,5 lux för terrängskoter med en cylindervolym över 100 cm
3, 
och 
2. minst 0,25 lux för terrängskoter med en cylindervolym av högst 
100 cm3. 
   
 TSFS 2011:XX 
 
53Krav för installation av helljusstrålkastare 
6 §	Har terrängskoter endast en strålkastare ska denna vara placerad i 
fordonets centrumlinje. En avvikelse av högst 200 mm är dock tillåten. 
 
7 §	Helljusstrålkastare 
1. får grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 
2. får inte kombineras med annan strålkastare eller lykta, och 
3. får bilda flerfunktion med halvljusstrålkastare, dimstrålkastare och 
främre positionslykta. 
 
8 §	Vid omkoppling från hel- till halvljus ska samtliga helljusstrålkastare 
slockna omedelbart. 
Halvljusstrålkastare 
Övergripande krav 
9 §	Terrängskoter, med en bredd av 130 cm eller mer, ska ha två halv-
ljusstrålkastare framtill som avger vitt eller gult ljus och som kan belysa terrängen framför fordonet. Terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell 
får dock, trots en bredd på 130 cm eller mer, ha en halvljusstrålkastare. 
Terrängskoter, med en bredd mindre än 130 cm, ska ha en halvljusstrål-
kastare framtill som avger vitt eller gult ljus och som kan belysa terrängen 
framför fordonet. 
Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 
10-16 §§. 
Terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell ska uppfylla kraven i 10, 
11 och 16 §§. 
 
10 §	Halvljusstrålkastare ska under mörker och vid klar sikt kunna belysa 
terrängen på en sträcka av minst 30 m framför fordonet utan att blända mötande. 
Halvljusstrålkastare som avger asymmetriskt ljus ska vara avsedd för 
högertrafik. 
Krav för installation halvljusstrålkastare 
11 §	Terrängskoter med en bredd av 130 cm eller mer får inte ha fler än 
två halvljusstrålkastare. 
Terrängskoter med en bredd mindre än 130 cm får inte ha fler än en 
halvljusstrålkastare. 
 
12 §	Halvljusstrålkastares placering i  sidled får vara högst 400 mm om 
terrängskotern har två halvljusstrålkasta re, om den inte har främre positions-
lyktor placerade enligt 26 § som är anslutna till det elektriska systemet så att 
de lyser samtidigt som halvljuset.  
 TSFS 2011:XX 
 
54 Har terrängskoter endast en halvljusstrålkastare ska denna vara placerad i 
fordonets centrumlinje. En avvikelse av högst 200 mm är dock tillåten. 
 
13 §	Halvljusstrålkastares placering i  höjdled får lägst vara 350 mm och 
högst 1 200 mm. 
 
14 §	Halvljusstrålkastares geometriska synbarhet ska 
1. för terrängskoter med en halvljusstrålkastare vara 15º uppåt, 10º nedåt, 
45º åt höger och 45º åt vänster, och 
2. för terrängskoter med två halvljusstrålkastare vara 15º uppåt, 10º 
nedåt, 45º utåt och 10º inåt. 
 
15 §	Halvljusstrålkastare ska vara justerbara. 
Halvljusstrålkastare får inte avge bländande ljus. Detta säkerställs genom 
att strålkastaren är så inställd att belysningsstyrkan, mätt på ett avstånd av 25 m framför strålkastaren, inte överstiger en (1) lux i någon punkt ovanför 
horisontalplanet genom strålkastarens centrum. 
Strålkastare som godkänts enligt SAE J280 får finnas på terrängskoter 
utan hinder av kraven i första och andra stycket. 
 
16 §	Halvljusstrålkastare 
1. får grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 
2. får inte kombineras med annan strålkastare eller lykta och 
3. får bilda flerfunktion med framåtriktad strålkastare eller lykta. 
Dimstrålkastare 
Övergripande krav 
17 §	Terrängskoter får ha dimstrålkastare som avger vitt eller gult ljus. 
Dimstrålkastare ska uppfylla kraven i 18-25 §§. 
 
18 §	Dimstrålkastare får inte kunna lysa utan att fordonets bakre positions-
lampor lyser samtidigt. 
Dimstrålkastare ska kunna lysa utan att hel- eller halvljusstrålkastare 
lyser samtidigt. 
Krav för installation av dimstrålkastare 
19 §	Om terrängskotern har en bredd på 130 cm eller mer ska antalet 
dimstrålkastare vara två och om fordonet är smalare ska antalet vara en. 
 
20 §	Dimstrålkastares placering i  sidled får vara högst 400 mm om 
terrängskotern har två dimstrålkastare, om den inte har främre positions-
lyktor placerade enligt 26 § som är anslutna  till det elektriska systemet så att 
de lyser samtidigt som dimljuset.  
 TSFS 2011:XX 
 
55Har terrängskoter endast en dimstrålkastare ska denna vara placerad i 
fordonets centrumlinje. En avvikelse av högst 250 mm är dock tillåten. 
 
21 §	Dimstrålkastares placering i  höjdled får lägst vara 250 mm. 
 
22 §	Dimstrålkastare ska vara justerbara. 
Dimstrålkastare får inte avge bländande ljus. Detta säkerställs genom att 
strålkastaren är så inställd att belysningsstyrkan, mätt på ett avstånd av 25 m framför strålkastaren, inte överstiger en (1) lux i någon punkt ovanför 
horisontalplanet genom strålkastarens centrum. 
 
23 §	Dimstrålkastare 
1. får grupperas med annan strålkastare eller lykta, 
2. får inte kombineras med annan strålkastare eller lykta, och 3. får bilda flerfunktion med helljusstrålkastare och främre positions-
lykta. 
Främre positionslykta (parkeringslykta) 
Övergripande krav 24 §	Terrängskoter med en bredd av 130 cm eller mer, med undantag av 
terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell som i originalutförande inte 
har främre positionslykta, ska ha två främre positionslyktor som avger vitt 
eller gult ljus framåt och utmärker fordonets bredd. 
Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 25-
29 §§. 
Terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell ska i förekommande fall 
uppfylla kraven i 25, 26 och 29 §§. 
 
25 §	Främre positionslykta ska 
1. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 7 (se 3 kap. 1 §), 
2. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 50 (se 3 kap. 1 §), 3. vara av typ som godkänts enligt SAE J279, eller 
4. ha sådan ljusstyrka att den under mörker och vid klar sikt är väl synlig 
på ett avstånd av 150 m framför fordonet när dess halvljus är tänt. Detta gäller dock inte om främre positionslyktan är placerad i halvljusstrålkastaren 
och denna lyser. 
Krav för installation av positionslykta 
26 §	Främre positionslyktas placering i  sidled får vara högst 400 mm. 
Behövs det på grund av fordonets konstruktion får avståndet ökas till så 
mycket som behövs. 
 
27 §	Främre positionslyktas placering i  höjdled får lägst vara 350 mm och 
högst 1 900 mm.  
 TSFS 2011:XX 
 
56  
28 §	Främre positionslyktas geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 5º 
nedåt, 80º utåt och 10º inåt. 
 
29 §	Främre positionslykta 
1. får grupperas med framåtriktad strålkastare eller lykta, 
2. får inte kombineras med fra måtriktad strålkastare och 
3. får bilda flerfunktion med framåtriktad strålkastare eller lykta. 
Körriktningsvisare 
Övergripande krav 
30 §	Terrängskoter av 1975 eller senare års modell som har förarhytt eller 
slutet karosseri ska ha körriktningsvisare som avger framifrån och bakifrån synligt orangegult ljus. Körriktningsvisare ska uppfylla kraven i 31-35 §§. 
 
31 §	Körriktningsvisare ska avge blinkande ljus med en blinkfrekvens av 
90 ± 30 blinkningar per minut. 
Krav för installation av körriktningsvisare 
32 §	Körriktningsvisare ska, med avseende på placering i sidled, på 
samma fordonssida vara väl synlig fem meter framför och fem meter bakom fordonet i förlängningen av den linje som löper genom yttersta delen av 
fordonssidan. 
 
33 §	Körriktningsvisare 
1. får grupperas med strålkastare eller lykta, 
2. får inte kombineras med strålkastare eller lykta, 3. får inte bilda flerfunktion med någon strålkastare eller lykta och 
4. får vara särkskilt anordnad som varningsanordning om den avger 
orangegult ljus. 
 
34 §	Körriktningsvisare ska vara så ansluten till fordonets elektriska 
system att de kan användas oavsett om övrig belysning på fordonet är tänd eller inte. 
 
35 §	Kan föraren från förarplatsen inte se om körriktningsvisare fungerar, 
ska det vid förarplatsen finnas kontrollampa, akustisk signal eller liknande.  
Sidomarkeringslykta och sidomarkeringsreflex 
36 §	Terrängskoter får ha sidomarkeringslykta som avger orangegult ljus 
åt sidan och sidomarkeringsreflex som vid belysning återkastar orangegult ljus åt sidan.  
 TSFS 2011:XX 
 
57Bakre positionslykta (baklykta) 
Övergripande krav 37 §	Terrängskoter med en bredd av 130 cm eller mer ska ha två bakre 
positionslyktor som avger rött ljus bakåt. 
Terrängskoter med en bredd mindre än 130 cm, ska ha bakre 
positionslykta som avger rött ljus bakåt. 
Terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell som i originalutförande 
inte har bakre positionslykta, är undantagen från kraven på bakre positions-lykta i första och andra stycket ovan. 
Terrängskoter av 1988 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 38-
43 §§. 
Terrängskoter av 1987 eller tidigare års modell ska uppfylla kraven i 38, 
39, 42 och 43 §§. 
 
38 §	Bakre positionslykta ska 
1. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 7 (se 3 kap. 1 §), 
2. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 50 (se 3 kap. 1 §), 3. vara av typ som godkänts enligt SAE J279, eller 
4. ha sådan ljusstyrka att den vid klar sikt är väl synlig på ett avstånd av 
150 m bakom fordonet. 
Krav för installation av bakre positionslykta 
39 §	Bakre positionslyktas placering i  sidled får vara högst 500 mm om 
terrängskotern har två bakre positionslyktor. Har terrängskotern endast en 
bakre positionslykta ska den vara placerad i fordonets centrumlinje.  
 
40 §	Bakre positionslyktas placering i  höjdled får lägst vara 300 mm och 
högst 1 200 mm. 
 
41 §	Bakre positionslyktas geometriska synbarhet ska  
1. för terrängskoter med en positionslykta vara 15º uppåt, 5º nedåt, 45º åt 
höger och 45º åt vänster, och 
2. för terrängskoter med två positionslyktor vara 15º uppåt, 5º nedåt, 45º 
utåt och 10º inåt. 
 
42 §	Bakre positionslykta 
1. får grupperas med strålkastare eller lykta baktill, och 2. får bilda flerfunktion med stopplykta eller med dimbaklykta. 
 
43 §	Bakre positionslykta ska vara så ansluten till fordonets elektriska 
system att den är tänd när fordonets helljusstrålkastare, halvljusstrålkastare 
eller främre positionslykta är tänd.  
 TSFS 2011:XX 
 
58 Stopplykta 
Övergripande krav 44 §	Terrängskoter med en bredd av 130 cm eller mer, med undantag av 
terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell som i originalutförande inte 
har stopplykta, ska ha två stopplyktor baktill som avger rött ljus när färd-broms används. 
Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 45-
47 §§. 
Terrängskoter av 1974 eller tidigare års modell ska i förekommande fall 
uppfylla kraven i 47 §. 
 
45 §	Stopplykta ska  
1. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 7 (se 3 kap. 1 §), 
2. vara av typ som godkänts enligt SAE J278, eller 3. ha en ljusstyrka på minst 30 cd. Om stopplyktan bildar flerfunktion 
med bakre positionslyktan ska ljusstyrkan vara minst 5 gånger större än 
positionslyktan. 
Krav för installation av stopplykta 
46 §	Stopplyktas placering i  höjdled får lägst vara 350 mm och högst 
1 200 mm. Terrängskoter av 1987 eller tidigare års modell omfattas dock 
inte av detta krav. 
 
47 §	Stopplykta 
1. får grupperas med strålkastare eller lykta baktill, 2. får inte kombineras med strålkastare eller lykta, och 
3. får bilda flerfunktion med bakre positionslykta. 
Dimbaklykta 
48 §	Terrängskoter får ha dimbaklykta som avger rött ljus bakåt. 
Backningsstrålkastare 
49 §	Terrängskoter får ha backningsstrålkastare som avger vitt ljus bakåt. 
Strålkastaren ska vara så inställd att dess ljus inte bländar andra 
fordonsförare. 
Bakre reflexanordning 
Övergripande krav 
50 §	Terrängskoter med en bredd av 130 cm eller mer, ska ha två reflex-
anordningar baktill som vid belysning återkastar rött ljus bakåt.  
 TSFS 2011:XX 
 
59Terrängskoter med en bredd mindre än 130 cm, ska ha reflexanordning 
baktill som vid belysning återkastar rött ljus bakåt. 
Terrängskoter ska uppfylla kraven i 51-55 §§. 
 
51 §	Bakre reflexanordning får inte vara triangulär. 
 
52 §	Bakre reflexanordning med undantag av extra reflexanordning ska  
1. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 3 (se 3 kap. 1 §), 2. vara av typ som godkänts enligt SAE J594f, eller 
3. för terrängskoter av 1987 eller tidigare års modell, vara av typ som 
godkänts av Statens provningsanstalt före den 1 januari 1967. 
Krav för installation av reflexanordningar 
53 §	Bakre reflexanordnings placering i  höjdled får högst vara 900 mm. 
Extra reflexanordning omfattas inte av kraven i första stycket. 
 
54 §	Bakre reflexanordnings geometriska synbarhet ska vara 15º uppåt, 5º 
nedåt, 30º åt höger och 30º åt vänster. 
Extra reflexanordning omfattas inte av kraven i första stycket.  
55 §	Bakre reflexanordning får kombineras med lykta baktill. 
Arbetsbelysning 
56 §	Terrängskoter får ha arbetsbelysning som avger vitt ljus. 
20 kap. Ljudsignalanordning 
1 §	Tung terrängvagn ska ha ljudsignalanordning som avger en jämn ton 
och uppfyller kraven i 2 §. 
Lätt terrängvagn ska ha ljudsignalanordning som avger en jämn ton. Lätt 
terrängvagn av 1988 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 3 §. 
Terrängskoter av 1975 eller senare års modell ska ha ljudsignalanordning 
som avger en jämn ton och uppfyller kraven i 3 §. 
Tung terrängvagn  
2 §	Ljudsignalanordning ska vara typgodkänd 
1. enligt direktiv 70/388/EEG41 (se 2 kap. 2 §), eller 
2. enligt ECE-reglemente 28 (se 3 kap. 1 §). 
 
41 EGT L 176, 10.8.1970, s. 12 (Celex 31970L0388).  
 TSFS 2011:XX 
 
60 Ljudsignalanordningens ljudstyrka ska vid mätning 7 m framför fordonet 
vara minst 93 dB(A) och högst 112 dB(A). Mätning ska göras med motorn avstängd. 
Lätt terrängvagn och terrängskoter 
3 §	Ljudsignalanordningens ljudstyrka ska vid mätning 7 m framför 
fordonet vara minst 89 dB(A) om fordonet har batteri och minst 76 dB(A) om fordonet inte har batteri. Mätning ska göras med motorn på laddnings-
varv och med belysningen tillslagen. 
Larmanordning  
4 §	Terrängmotorfordon får inte vara utrustat med larmanordning. 
21 kap. Varningstriangel 
Övergripande  krav 
1 §	Tung terrängvagn ska vid färd på väg medföra varningstriangel som är 
typgodkänd enligt ECE-reglemente 27 (se 3 kap. 1 §). 
22 kap. Skyltar för utmärkning av fordon 
KM-skylt 
Övergripande krav 
1 §	Tung terrängvagn med en konstruktiv hastighet över 30 km/tim ska vid 
färd på väg ha KM-skylt. (Skylt som anger den högsta hastighet som 
fordonet får framföras på väg). 
Tung terrängvagn med tillkopplat fordon behöver inte ha KM-skylt om 
det tillkopplade fordonet är försett med KM-skylt. 
 
2 §	Tung terrängvagn som har KM-skylt ska uppfylla kraven i 3 §.  
Krav på KM-skylt 
3 §	KM-skylt ska vara placerad baktill på fordonet och vara väl synlig. För 
KM-skyltens utseende, se figur 5. 
 
   
 TSFS 2011:XX 
 
61 
Figur 5. 
 
KM-skylten ska ha gul botten med svar t bård och svarta siffror. Skylten 
ska ha en diameter av 250 mm med en 30 mm bred bård. Siffrorna ska vara 
110 mm höga. 
LGF-skylt 
Övergripande krav 
4 §	Tung terrängvagn med en konstruktiv hastighet av högst 30 km/tim 
ska vid färd på väg ha LGF-skylt. (Skylt för markering av långsamtgående fordon) och ska uppfylla kraven i 5-8 §§. 
Tung terrängvagn med tillkopplat fordon behöver inte ha LGF-skylt om 
det tillkopplade fordonet är försett med LGF-skylt. 
Tung terrängvagn får användas utan LGF-skylt inom hamnområde, 
terminalområde eller liknande område om den högsta tillåtna hastigheten 
inom området är 50 km/tim eller lägre. 
Krav på LGF-skylt 
5 §	LGF-skylt ska vara typgodkänd 
1. enligt ECE-reglemente 69 (se 3 kap. 1 §), eller 
2. av Vägverket eller Trafiksäkerhetsverket.  
6 §	LGF-skylt ska vara monterad baktill på fordonet inom det område som 
anges i figur 6. I fråga om fordon med påmonterat redskap behöver inte redskapets längd inräknas i måttet 2,0 m i figuren. 
 
7 §	LGF-skylt ska vara monterad på en höjd av minst 0,6 m och högst 
1,8 m över marken mätt från skyltens nedre kant. Om det med hänsyn till 
fordonets konstruktion eller användning är förenat med stor olägenhet att 
uppfylla detta krav får måtten minskas respektive ökas i nödvändig grad. 
LGF-skylten får inte vara monterad innanför någon ruta. 
 
 
 TSFS 2011:XX 
 
62 8 §	LGF-skylt ska vara placerad lodrätt och vinkelrätt mot fordonets 
längdriktning med en avvikelse på högst 10º. 
LGF-skylt ska vara riktad bakåt och ha en av triangelspetsarna uppåt och 
skyltens yta ska vara väl synlig. 
 
 
Figur 6. 
23 kap. Varningslykta 
1 §	Varningslykta är varningsanordning med orangegult ljus som i alla 
riktningar i horisontalplanet ger intryck av att vara blinkande. 
Om terrängmotorfordon är försett med varningslykta ska kraven i  
2-5 §§ vara uppfyllda. 
 
2 §	Varningslykta ska vara typgodkänd 
1. enligt ECE-reglemente 65 (se 3 kap. 1 §), eller 
2. av Vägverket eller Trafiksäkerhetsverket. 
 
3 §	På fordon utrustat med en eller flera varningslyktor, ska det vara 
möjligt att från varje punkt på en höjd av 1,2 m över markplanet, och på ett 
avstånd av 20 m och längre från fordonet, observera ljuskällans centrum på minst en lykta. 
Varningslykta ska vara så placerad på fordonet att dess symmetriaxel är i 
det närmaste vinkelrät mot markplanet. 
 
4 §	Fordon som tagits i bruk den 1 januari 1983 eller senare ska ha 
kontrollampa som visar fast orangegult ljus när varningslyktan är tillkopplad. Lampan ska vara väl synlig från förarplatsen. 
 
5 §	Om varningslykta kompletteras med annan lykta med blinkande 
orangegult ljus ska denna vara så ansluten till fordonets elektriska system att 
den endast kan vara tillkopplad då varningslyktan är tillkopplad. 
 
 TSFS 2011:XX 
 
6324 kap. Sikt och sikthjälpmedel 
Rutor 
Övergripande krav 
1 §	Tung terrängvagn ska ha vindruta. 	
Lätt terrängvagn som har förarhytt ska ha vindruta. 
Terrängskoter med förarhytt eller slutet karosseri ska ha vindruta. 
 
2 §	Tung terrängvagn somt tagits i bruk före den 1 januari 2013 ska 
uppfylla kraven i 4-6 §§. 
Lätt terrängvagn av årsmodell mellan 1994 och 2012 samt terrängskoter 
av 1975 eller senare års modell, ska uppfylla kraven i 5 och 6 §§. 
 
3 §	Tung terrängvagn somt tagits i bruk den 1 januari 2013 eller senare ska 
uppfylla kraven i 4, 5 och 7 §§. 
Lätt terrängvagn av 2013 eller senare års modell ska uppfylla kraven i 5 
och 7 §§. 
 
4 §	Ruta (inklusive eventuellt färgskikt eller film) i tung terrängvagn med 
en konstruktiv hastighet över 30 km/tim, ska i förarens siktfält ha en ljus-
genomsläpplighet i båda riktningarna av minst 75 % för vindruta och minst 70 % för annan ruta. 
Krav på rutors material 
5 §	Vindruta i tung terrängvagn med en konstruktiv hastighet över 
30 km/tim samt i terrängskoter ska vara av laminerat glas. Annan ruta än vindruta ska vara av laminerat eller härdat glas. 
Ruta i tung terrängvagn med en konstruktiv hastighet av högst 30 km/tim 
samt i lätt terrängvagn ska vara av laminerat glas, polykarbonat eller härdat glas. 
 
6 §	Ruta av laminerat glas ska 
1. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 43 (se 3 kap. 1 §), eller 
2. uppfylla kraven i ANSI/SAE Z 26.1-1990. 
Ruta av härdat glas, med undantag av ruta i terrängskoter av 1987 eller 
tidigare års modell, ska 
1. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 43 (se 3 kap. 1 §) eller 
2. uppfylla kraven i ANSI/SAE Z 26.1-1990.  
7 § Ruta av laminerat eller härdat glas  
1. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 43 (se 3 kap. 1 §), eller 
2. uppfylla kraven i ANSI/SAE Z 26.1-1996. 
  
 TSFS 2011:XX 
 
64 Backspeglar 
Övergripande krav 8 §	Tung terrängvagn, med undantag av chassi utan förarhytt, ska ha back-
speglar som uppfyller kraven i 9, 10, 12 och 13 §§. 
Lätt terrängvagn, med undantag av chassi utan förarhytt, ska ha back-
speglar som uppfyller kraven i 11- 13 §§. 
Terrängskoter av 1975 eller senare års modell, med förarhytt eller slutet 
karosseri, ska ha backspeglar som uppfyller kraven i 11-13 §§. 
Siktkrav 
9 §	Tung terrängvagn ska ha backspeglar placerade och i sådant antal att 
vägen kan överblickas på en bredd av 
1. minst 2,5 m, räknat utåt från ett vertikalplan som är parallellt med 
fordonets mittlinje och som tangerar fordonets vänstra sida, på ett avstånd 
av 10 m från förarens ögonpunkter och vidare bakåt, 
2. minst 3,5 m, räknat utåt från ett vertikalplan som är parallellt med 
fordonets mittlinje och som tangerar fordonets högra sida, på ett avstånd av 
30 m från förarens ögonpunkter och vidare bakåt, och 
3. minst 0,75 m från en punkt 4 m bakom förarens ögonpunkter. Avstånd från förarens ögonpunkter ska mätas enligt ECE-reglemente 46 
punkt 16.5. 
 
10 §	Om det till tung terrängvagn kopplas fordon som påverkar 
föreskrivna siktfält, ska beräkningarna göras med utgångspunkt från den 
bredaste del av fordonets karosseri som påverkar siktfältet för att kraven i 9 § ska anses vara uppfyllda. 
 
11 §	Lätt terrängvagn och terrängskoter ska ha två backspeglar placerade 
på vardera sidan om fordonet, genom vilka terrängen eller vägen bakom 
fordonet tillfredsställande kan överblickas. 
Krav på backspegel 
12 §	Utvändig backspegel ska vara monterad innanför fordonets yttre 
begränsningsplan eller kunna fällas huvudsakligen innanför detta plan. 
Undantaget är backspegel som tillfälligt används, med anledning av att 
siktkraven inte kan uppfyllas av ordinarie backspeglar när släpfordon är tillkopplat. 
Krav på backspegels fällbarhet uppfylls genom att 
1. vara typgodkänd enligt direktiv 71/127/EEG
42 (se 2 kap. 3 §), 
2. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 46 (se 3 kap. 1 §), eller 
 
42 EGT L 68, 22.3.1971, s. 1 (Celex 31971L0127).  
 TSFS 2011:XX 
 
653. spegeln fälls undan då den framifrån eller bakifrån utsätts för en kraft 
parallell med fordonets längdaxel av 250 N. 
 
13 §	Backspegel ska 
1. vara typgodkänd enligt direktiv 71/127/EEG43 (se 2 kap. 3 §), 
2. vara typgodkänd enligt ECE-reglemente 46 (se 3 kap. 1 §), eller 
3. uppfylla kraven i 14-17 §§. 
 
14 §	Backspegel ska vara inställningsbar. Inre backspegel ska kunna 
ställas in från förarplatsen utan hjäl p av verktyg. Inställningen får inte 
ändras på grund av fordonets normala skakningar. 
 
15 §	Backspegels reflekterande yta ska vara plan eller svagt konvex och 
kunna återge den reflekterade bilden tydligt och utan nämnvärd för-vrängning. Ytans krökningsradie ska vara minst 800 mm. 
 
16 §	Backspegels färgåtergivning ska vara sådan att ljussignaler och 
tecken som förekommer i trafiken kan identifieras i spegeln. 
 
17 §	Backspegel, inklusive fästanordning, ska ha avrundade kanter med en 
krökningsradie av minst 2,5 mm, dock med undantag av 
1. delar vars material har en hårdhet av högst 60 Shore A, 
2. delar av backspegel som är monterade på plant underlag och som, 
ifråga om inre backspegel, inte kan komma i beröring med ett klot vars 
diameter är 165 mm eller, i fråga om yttre backspegel, inte kan komma i 
beröring med ett klot vars diameter är 100 mm, och 
3. backspegels fästhål och liknande om avrundning finns. 
Vindrutetorkare  
Övergripande krav på vindrutetorkare  18 §	Terrängmotorfordon med vindruta ska ha vindrutetorkare.  
Tung terrängvagn ska med avseende på vindrutetorkare uppfylla kraven i 
19 §. 
Lätt terrängvagn och terrängskoter ska med avseende på vindrutetorkare 
uppfylla kraven i 20 §.  
Krav på vindrutetorkare till tung terrängvagn 
19 §	Vindrutetorkare ska ha en svephastighet som uppgår till minst 20 slag 
per minut på våt ruta. Detta krav ska uppfyllas oberoende av 
fordonsmotorns belastning och varvtal upp till den högsta hastighet som 
fordonet kan framföras med. 
 
43 EGT L 68, 22.3.1971, s. 1 (Celex 31971L0127).  
 TSFS 2011:XX 
 
66 Krav på vindrutetorkare till lätt terrängvagn och terrängskoter 
20 §	Vindrutetorkare ska vara motordriven och arbeta oberoende av 
fordonsmotorns varvtal och belastning. Den ska rentorka så stor del av vind-
rutan att tillfredsställande sikt erhålls. Svephastigheten ska uppgå till minst 
20 slag per minut på våt ruta. 
Defroster 
21 §	Terrängvagn med förarhytt ska ha defroster som kan hålla vindrutan 
fri från imma och is. 
25 kap. Hastighetsmätare 
1 §	Tung terrängvagn, med en konstruktiv hasighet över 30 km/tim, ska ha 
hastighetsmätare som uppfyller kraven i 2-4 §§. 
Lätt terrängvagn ska ha hastighetsmätare som uppfyller kraven i 5 och 
6 §§. 
Terrängskoter av 1976 eller senare års modell ska ha hastighetsmätare 
som uppfyller kraven i 5 och 6 §§. 
Tung terrängvagn 
2 §	Hastighetsmätare ska visa hastighet i kilometer per timme (km/tim). 
Hastigheter under 20 km/tim behöver inte visas. 
Hastighetsmätare får inte visa hastighet som är mindre än den verkliga. 
 3 §	Visad hastighet (V
1) och verklig hastighet (V 2) ska vid hastigheter 
mellan 40 km/tim och 140 km/tim uppfylla villkoret 
 
ଶ
20൅	10 
4 §	Hastighetsmätare ska vara synlig från förarplatsen och kunna avläsas 
även under mörker. 
Lätt terrängvagn och terrängskoter 
5 §	Hastighetsmätare ska visa hastighet i kilometer per timme (km/tim). 
Hastigheter under 10 km/tim behöver inte visas. 
Tillåten felvisning är  8 km/tim vid hastigheter mellan 10 km/tim och 
90 km/tim. 
 6 §	Hastighetsmätare ska vara synlig från förarplatsen och kunna avläsas 
även under mörker.  
 TSFS 2011:XX 
 
6726 kap. Manöverorgan 
1 §  Terrängmotorfordon som har tas i bruk den 1 januari 2013 eller senare 
ska manöverorganen uppfylla kraven i 2-6 och 8 §§. 
Terrängmotorfordon som har tagits i bruk före den 1 januari 2013 ska 
manöverorganen uppfylla kraven i 2-7 §§. 
 
2 §	Det fria utrymmet kring styrinrättningens manöverorgan ska i 
fordonets längdriktning vara minst 50 mm och i övrigt minst 80 mm. 
 
3 §	Pedaler och deras förbindningar med de anordningar de ska påverka, 
ska vara av tillförlitlig konstruktion. Broms- och kopplingspedal ska vara försedd med halkskydd bestående av pedalgummi eller motsvarande. 
 
4 §	Gasreglage, som normalt används vid färd, ska vara så placerat att det 
kan regleras med höger fot eller hand. Det ska vara så anordnat att fordonets 
hastighet kan varieras lätt och säkert utan att trötta föraren samt vara av 
driftsäker konstruktion. 
Gasreglage på terrängmotorfordon, med undantag av terrängskoter av 
1974 eller tidigare års modell, ska vara så anordnat att det automatiskt 
återgår till läge för tomgång när reglaget släpps. Detta gäller dock inte när s.k. automatisk farthållningsutrustning används. Handmanövrerat gasreglage 
som används för reglering av varvtalet, t.ex. på kraftuttagsaxel, behöver inte 
återgå till läge för tomgång när reglaget släpps. 
 
5 §	Färdbroms ska vara inrättad för att manövreras med höger fot eller 
hand. På terrängskoter med handmanövrerat gasreglage får dock hand-manövrerat färdbromsreglage vara inrättat för att manövreras med vänster 
hand. Ytterligare färdbromsreglage får finnas som manövreras på annat sätt. 
Handmanövrerat färdbromsreglage ska kunna manövreras utan att 
föraren behöver flytta handen från styrinrättningens manöverorgan. 
 
6 §	Växel- och tillsatsväxelreglage ska vara så placerade och anordnade, 
att de kan användas bekvämt, lätt och säkert. På terrängskoter gäller detta 
endast reglage avsett att användas under färd. Tillsatsväxelreglage ska 
kunna manövreras utan att visning och registrering hos fordonets hastig-hetsmätare eller färdskrivare påverkas. 
 
7 §	Manöverorgan bör vara utmärkta så att deras funktion tydligt framgår. 
Manöverorgan som normalt används vid färd på väg bör vara utmärkta i 
enlighet med svensk standard SS-ISO 2575 utgåva 2 eller SS-ISO 6405  .  
 
8 § Manöverorgan ska vara utmärkta så att deras funktion tydligt framgår. 
Manöverorgan som normalt används vid färd på väg ska vara utmärkta i 
enlighet med ECE-reglemente 121 (se 3 kap. 1 §).   
 TSFS 2011:XX 
 
68 27 kap. CE-märkt terrängskoter 
1 § Bestämmelserna i detta kapital ska tillämpas på   
1. terrängskoter som uppfyller kraven i Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2006/42/EG44 av den 17 maj 2006 om maskiner och om ändring av 
direktiv 95/16/EG (omarbetning) (se 2 kap. 8 §) och som är försedd med 
CE-märke enligt samma direktiv och 
2. terrängskoter som tagits i bruk den 1 januari 2013 eller senare. 
Terrängskoter som har tagits i bruk mellan den 1 januari 2001 och 1 
januari 2013 får i stället för kraven i första stycket uppfylla kraven i direktiv 
98/37/EG45 av den 22 juni 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas 
lagstiftning om maskiner om den är försedd med CE-märke enligt samma 
direktiv. 
 
EG-direktiv 
2 § Direktiv enligt 2 kap. 8 § gäller i fråga om fordons beskaffenhet och 
utrustning i den utsträckning som föreskrivs i 3 – 10 §§. Hänvisningen till 
grunddirektiv innefattar även de ändringsdirektiv som anges i respektive paragraf i detta kapitel . 
 
Beskaffenhet och utrustning 
3 §  Terrängskoter som tagits i bruk den 1 januari 2013 eller senare ska 
uppfylla kraven i direktiv 2006/42/EG46 (se 2 kap. 8 § ) och vara försedd 
med CE-märke enligt samma direktiv. 
Terrängskoter som tagits i bruk mellan den 1 januari 2001 och den 1 
januari 2013 ska uppfylla kraven i 98/37/EG47 och vara försedd med CE-
märke enligt samma direktiv. 
 
4 § Terrängskoter ska ha fullt läsbar och varaktig identifieringsmärkning. 
Identifieringsmärkningen ska bestå av tillverkarens namn och adress, serie- 
eller typbeteckning, tillverkningsår samt serienummer. 
 
5 § Terrängskoter ska ha hjul, band eller medar. 
 
6 § Terrängskoter ska ha färdbroms som kan minska farten på fordonet 
och få det att stanna säkert och snabbt. 
 
7 § Terrängskoter ska vid färd under mörker ha 
1. lykta baktill som avger rött ljus bakåt, 
2. halvljustrålkastare framtill som avger vitt eller gult ljus och som kan 
belysa terrängen framför fordonet utan att blända mötande, 
 
44 EUT L 157, 9.6.2006, s. 24 (Celex 32006L0042) 
45 EGT L207, 23.07.1998, s. 1 (Celex 31998L0037). 
46 EUT L 157, 9.6.2006, s. 24 (Celex 32006L0042) 
47 EGT L207, 23.07.1998, s. 1 (Celex 31998L0037).  
 TSFS 2011:XX 
 
693. om fordonet har en konstruktiv hastighet över 40 km/tim, 
helljusstrålkastare framtill som avger vitt eller gult ljus och som kan belysa en lång sträcka av terrängen framför fordonet, och  
4. två reflexanordningar baktill som vid belysning återkastar rött ljus 
bakåt. 
 
8 § Terrängskoter får inte ha lykta elle r strålkastare som kan visa eller 
avge rött ljus framåt eller anordningar som vid belysning kan återkasta rött 
ljus framåt. 
Terrängskoter får inte heller ha lykta e ller strålkastare som kan visa eller 
avge vitt ljus bakåt eller anordningar som vid belysning kan återkasta vitt 
ljus bakåt. 
Kraven i andra stycket gäller inte registreringsskylt, skyltlykta, 
backningsstrålkastare eller annan strålkastare som används när fordonet 
brukas som arbetsredskap eller liknande. 
 
9 § Kraven i 8 § första stycket samt 3 kap. 76 § trafikförordningen 
(1998:1276) om att fordon under färd på väg inte får visa annat än vitt eller 
gult ljus framåt anses uppfyllda om det inte finns någon annan än vit eller gul ljusstråle synlig inom zon 1 i ett mot fordonets längdaxel vinkelrätt plan 
25 m framför fordonet (se figur 1). 
Kraven i 8 § andra stycket anses uppfyllda om det inte finns någon vit 
ljusstråle synlig inom zon 2 i ett mot fordonets längdaxel vinkelrätt plan 25 
m framför fordonet (se figur 2). 
Zon 1 och 2 begränsas i höjdled av två horisontella plan vilka är belägna 
1 000 respektive 2 200 mm över plan och horisontell mark. 
 
 
 
 
 TSFS 2011:XX 
 
70  
10 § Terrängskoter får inte vara utrustad med larmanordning. 
28 kap. Undantag för fordon so m brukas av Försvarsmakten 
m.fl. 
1 §	Fordon som är registrerade i det militära fordonsregistret får brukas av 
Försvarsmakten, Försvarets Materielve rk och Försvarets radioanstalt enligt 
militärtrafikförordningen (2009:212) trots att 
1. kopplingsanordningar inte uppfyller kraven i 17 kap., 
2. däck, hjul, medar eller band inte uppfyller kraven i 9 kap., 
3. stänkskydd enligt 16 kap. saknas, eller 4. stöldskydd enligt 14 kap. saknas. 
___________ 
1. Denna författning träder i kraft den 1 mars 2012. 
2. Genom föreskrifterna upphävs Vägverkets föreskrifter (VVFS 
2003:17) om terrängmotorfordon och Vägverkets föreskrifter 
(VVFS 2003:18) om CE-märkt terrängskoter. 
 
På Transportstyrelsens vägnar 
 
STAFFAN WIDLERT 
 Martin Hedberg 
 (Väg- och järnvägsavdelningen) 
 
 
Utgivare: Kristina Nilsson, Transpor tstyrelsen, Norrköping   ISSN 2000-1975