LAKI OIKEUDESTA TYÖNTEKIJÄN TEKEMIIN KEKSINTÖIHIN 29.12.1967/656  
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään:  
1 §  
Toisen työssä olevan henkilön, työntekijän, tekemästä Suomessa patentilla suojattavissa 
olevasta keksinnöstä on voimassa, mitä tässä laissa säädetään. Tätä lakia on vastaavasti 
sovellettava myös virkasuhteessa olevaan henkilöön.  
Jos työnantaja ottaa sellaisen oikeuden työnteki jän tekemään keksintöön, joka rajoittaa 
työntekijän oikeutta hakea tai saada siihen patentti, pidetään keksintöä tältä osin Suomessa 
patentilla suojattavissa olevana keksintönä, jollei työnantaja esitä todennäköisiä syitä, joiden 
mukaan patentin myöntämise lle olisi esteitä. (10.6.1988/526)  
Suomalaisen korkeakoulun palveluksessa olevan henkilön taikka Suomen Akatemian 
tutkimusv irassa olevan, suomalaisessa korkeakoulussa tutkimusta tekevän henkilön tässä 
ominaisuudessa tekemään keksintöön sovelletaan oikeudesta korkeakouluissa tehtäviin 
keksintöihin annettua lakia (369/2006) . (19.5.2006/370)  
Tämä laki ei koske asevelvollisuuslain nojalla puolustuslaitoksen palvel uksessa olevaa 
henkilöä. (10.6.1988/526)  
Tässä laissa tarkoitetaan konsernilla kirjanpitolain (1336/1997) 1 luvun 6 §:n  mukaista 
konsernia sekä kuntaa ja kuntayhtymää ja sen määräysvallassa kirjanpitolain 1 luvun 5 §:n ja 
6 §:n 2 momentissa tarkoitetulla tavalla olevia yrityksiä. (15.12.2000/1078)  
2 § (10.6.1988/526)  
Tämän lain säännöksiä on noudatettava, mikäli muuta ei ole sovittu tai voida katsoa 
ilmenevän työsuhteesta taikka muista seikoista. Lain 3 §:n, 6 §:n 2 momentin, 7 §:n 1 ja 3 
momentin, 7 a §:n, 8 §:n 2 momentin ja 9  §:n vastainen sopimusehto on kuitenkin mitätön.  
3 §  
Työntekijällä on keksintöönsä sama oikeus kuin muulla keksijällä, jollei tässä tai muuss a 
laissa olevista säännöksistä muuta johdu.  
4 § (15.12.2000/1078)  
Jos keksintö on syntynyt työntekijälle kuuluvien työteh tävien täyttämiseksi tapahtuvan 
toiminnan tuloksena tai olennaisesti käyttämällä hyväksi työnantajan tai tämän kanssa 
samaan konserniin kuuluvan yrityksen liikkeessä tai laitoksessa saavutettuja kokemuksia, 
työnantajalla on oikeus, jos keksinnön hyväksikäy ttö kuuluu työnantajan tai tämän kanssa 
samaan konserniin kuuluvan yrityksen toiminta -alaan, saada kokonaan tai osittain oikeus 
keksintöön. Jos keksintö on syntynyt työntekijälle työssä tarkemmin määrätyn tehtävän 
tuloksena, työnantajalla on edellä tarkoit ettu oikeus, vaikkei keksinnön hyväksikäyttö kuulu 
työnantajan tai tämän kanssa samaan konserniin kuuluvan yrityksen toiminta -alaan.  Jos kysymyksessä on keksintö, jonka hyväksikäyttö kuuluu työnantajan tai tämän kanssa 
samaan konserniin kuuluvan yrityksen toiminta -alaan mutta joka on syntynyt muussa kuin 1 
momentissa tarkoitetussa yhteydessä työsuhteeseen, työnantaja on oikeutettu saamaan 
käyttöoikeuden keksintöön.  
Jos työnantaja haluaa saada 2 momentissa tarkoitettuun keksintöön laajemman oikeuden kuin 
siinä säädetään tai oikeuden keksintöön, joka on syntynyt ilman yhteyttä työsuhteeseen mutta 
jonka hyväksikäyttö kuitenkin kuuluu työnantajan tai tämän kanssa samaan konserniin 
kuuluvan yrityksen toiminta -alaan, työnantajalla on etuoikeus työntekijän kanssa s iitä 
sopimalla saada kysymyksessä oleva oikeus.  
5 § (10.6.1988/526)  
Jos työntekijä tekee 4 §:ssä tarkoitetun keksinnön, hän en tulee viipymättä ilmoittaa siitä 
kirjallisesti työnantajalle ja samalla antaa sen sisällöstä sellainen tieto, että työnantaja sen 
perusteella voi ymmärtää keksinnön. Työnantajan pyynnöstä työntekijän tulee myös ilmoittaa 
käsityksensä siitä, millaisessa yhteydessä työsuhteeseen keksintö on syntynyt.  
Jos työntekijä on ennen 1 momentissa tarkoitetun velvollisuuden syntymistä saanut tiedon 
työnantajan kanssa samaan konserniin kuuluvan yrityksen toiminta -alasta, joka olennaisesti 
poikkeaa työnantajan toiminta -alasta, koskee työntekijän ilmoitusvelvollisuus myös 
keksintöjä ensiksi mainitun yrityksen toiminta -alalta. (15.12.2000/ 1078)  
6 §  
Työnantajan, joka haluaa saada itselleen 4 §:n 1 momentin tai 2 momentin mukaan hänelle 
kuuluvan oikeuden keksintöön, tulee viimeistään neljän kuukauden kuluessa siitä, kun 
työnantaja sai 5 §:ssä tarkoitetun ilmoituksen, kirjallisesti ilmoittaa työntekijälle, että hän 
ottaa itselleen tietyn oikeuden keksintöön. Mainitun ajan kuluessa tulee työnantajan myös 
käyttää hänelle 4 §:n  3 momentin mukaan kuuluvaa etuoikeutta.  
Ennen kuin neljä kuukautta on kulunut 5 §:ssä tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta, 
työntekijä ei saa ilman työnantajan kirjallista suostumusta määrätä 4 §:ssä tarkoitetusta 
keksinnöstä tai ilmaista mitään sit ä koskevaa siten, että siitä voi olla seurauksena keksinnön 
julkiseksi tuleminen tai hyväksikäyttö toisen lukuun. Työntekijällä on kuitenkin oikeus, 
tehtyään 5 §:n mukaisen ilmoituksen, hakea keksinnölleen patenttia Suomessa. Tällöin 
työntekijä ei saa jätt ää hakemusta patenttiviranomaisille, ennen kuin kuukausi on kulunut 
siitä, kun hän on antanut työnantajalle kirjallisen ilmoituksen, jonka mukaan hänen 
tarkoituksenaan on hakea keksinnölle patenttia. (15.12.2000/1078)  
7 §  
Milloin työnantaja 4 §:n mukaan tai muul la perusteella saa oikeuden työntekijän tekemään 
keksintöön, työntekijällä on, vaikka ennen keksinnön syntymistä olisi toisin sovittu, oikeus 
saada siitä työnantajalta kohtuullinen korvaus.  
Korvausta määrättäessä on erityisesti otettava huomioon keksinnön arvo ja työnantajan 
saaman oikeuden laajuus samoin kuin työsopimuksen ehdot sekä työsuhteeseen liittyvien 
muiden seikkojen merkitys keksinnön syntymiselle.  Jollei korvauskannetta ole pantu vireille kymmenen vuoden kuluessa siitä, kun työnantaja on 
ilmoittanut ottavansa oikeuden keksintöön, kanneoikeus on menetetty. Milloin keksintöön on 
haettu patenttia, kanne voidaan kuitenkin aina panna vireille vuoden kulu essa patentin 
myöntämisestä. (10.6.1988/526)  
7 a § (10.6.1988/526)  
Työnantaja on velvollinen antamaan työntekijälle keksinnöstä maksettavan korvauksen 
määrittämiseksi tarpeelliset tiedot, ennen kaikkea keksintöön haetuista ja myönnetyistä 
patente ista sekä keksinnön mukaisten tuotteiden tai keksinnön mukaisen menetelmän mukaan 
valmistettujen tuotteiden valmistusmääristä ja myyntihinnoista.  
Työntekijä on velvollinen antamaan työnantajalle keksintöä ja sen hyödyntämistä koskevat 
tarpeelliset tiedot.  
8 §  
Milloin patenttia on haettu kuuden kuukauden kuluessa työsuhteen päättymisestä sellaiseen 
keksintöön, johon olisi sovellettava 4 §:n sään nöksiä, mikäli keksintö olisi tehty työsuhteen 
kestäessä, keksintöä on pidettävä sen aikana tehtynä, jollei keksijä esitä todennäköisiä syitä 
sen syntymisestä työsuhteen päättymisen jälkeen.  
Työnantajan ja työntekijän välinen sopimus, joka rajoittaa viimek si mainitun oikeutta 
määrätä keksinnöstä, joka tehdään enemmän kuin vuosi työsuhteen päättymisen jälkeen, on 
mitätön.  
9 §  
Sen estämättä, mitä  tuomiolla tai sopimuksella on määrätty 7 §:ssä tarkoitetusta korvauksesta, 
oikeus voi määrätä siitä toisin, mikäli olennaisesti muuttuneet olosuhteet antavat siihen 
aihetta. Työntekijää ei kuitenkaan voida velvoittaa palauttamaan jo suoritettua korvausta.  
Työntekijän tekemään keksintöön perustuvasta oikeudesta tehdyn sopimuksen kohtuuttoman 
ehdon sovittelusta on voimassa, mitä varallisuusoikeudellisista oikeustoimista annetussa 
laissa (228/29)  on säädetty. (17.12.1982/961)  
10 § (10.6.1988/526)  
Joka on saanut tämän lain nojalla tiedon keksinnöstä, toisen liike - tai ammattisalaisuudesta 
taikka toisen taloudellisesta asemasta, ei saa luvattomasti ilmaista sitä s ivulliselle.  
11 § (10.6.1988/526)  
Lausunnon antamista varten tämän lain tai oikeudesta korkeakouluissa tehtäviin keksintöih in 
annetun lain soveltamista koskevissa asioissa on keksintölautakunta, jossa on puheenjohtaja 
ja kahdeksan muuta jäsentä. (19.5.2006/370)  
Puheenjohtajan ja kaksi jäsentä nimittää valtioneuvosto määräajaksi henkilöistä, joiden ei 
voida katsoa edustavan työnantajain eikä työntekijäin etuja. Puheenjohtajan ja toisen näistä 
jäsenistä, joka samalla toimii varapuheenjohtajana, tule e olla tuomarin virkaan vaadittavan tutkinnon suorittaneita ja tuomarin toimiin perehtyneitä. Toisen jäsenen tulee olla teknillisen 
koulutuksen saanut ja perehtynyt patenttialan asioihin.  
Muut jäsenet, joiden tulee olla työoloihin ja keksintötoimintaan per ehtyneitä ja joista kolme 
edustaa työnantajapuolta ja kolme työntekijäpuolta, nimittää valtioneuvosto kolmeksi 
vuodeksi kerrallaan asianomaisten järjestöjen ehdotuksesta. (19.5.2006/370)  
Kullekin lautakunnan jäsenelle valtioneuvosto nimittää yhden varajäsenen, jonka tulee täyttää 
jäsenelle säädetyt vaatimukset.  
11 a § (10.6.1988/526)  
Keksintölautakunnan lausunnon voivat pyytää työnantaja ja työntekijä sekä tuomioistuin, 
milloin riita keksinnöstä on saatettu sen ratkaistavaksi. Sama oikeus on myös patentti - ja 
rekisterihallituksella, jos keksintöä koskeva hakemus on sen käsiteltävänä. A sianosaisen on 
tehtävä lautakunnalle ilmoitus siitä, aikooko hän noudattaa lausuntoa. Ilmoitus on annettava 
kahden kuukauden kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jolloin asianosainen sai kappaleen 
lausuntoa. (15.12.2000/1078)  
Lautakunta voi toimia myös välimiesoikeutena, mikäli työnantaja ja työntekijä ovat niin 
sopineet. Tällöin noudatetaan välimiesmenettelystä annettua la kia (46/28) , mikäli tästä laista 
ei muuta johdu.  
Lautakunnan toiminnasta aiheutuvat kustannukset suoritetaan valtion varoista. Lautakunnan 
toimiessa välimiesoikeutena vah vistaa puheenjohtajan, jäsenten ja sihteerin palkkiot kauppa - 
ja teollisuusministeriö.  
Lautakunnalla on oikeus saada työnantajalta ja sen kanssa samaan konserniin kuuluvalta 
yritykseltä sekä työntekijältä ne tiedot, jotka ovat tarpeellisia lausunnon antami seksi. 
Lautakunnan tulee julkaista lausuntonsa ja välitystuomionsa, jollei se ole kokonaan tai osaksi 
vastoin viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetussa laissa (621/1999)  säädettyä 
salassapitovelvollisuutta. Jos keksintöä koskeva patenttihakemus on vireillä, lausuntoa ei saa 
julkaista, ennen kuin asiakirjat ovat patenttilain (550/1967) 22 §:n  mukaan julkisia. 
(15.12.2000/1078)  
Tarkemmat määräykset lautakunnasta antaa valtioneuvosto.  
L välimiesmen ettelystä 46/1928  on kumottu L:lla välimiesmenettelystä 967/1992 . Kauppa - ja 
teollisuusministeriö on nykyisin työ - ja elinkeinoministeriö, ks. VNa työ - ja 
elinkeinoministeriöstä 1024/2007 . Ks. VNp työsuhdekeksintölautakunnasta 830/1988 . 
11 b § (19.5.2006/370)  
Edellä 11 §:ssä mainitun keksintölautakunnan yhteydessä voi olla jaosto korkeakouluissa 
tehtäviä keksintöjä koskevia asioita varten. Mitä edellä 11 ja 11 a §:ssä säädetään 
lautakunnan tehtävästä ja toiminnasta, koskee soveltuvin osin myös korkeakoulukeksintöjä 
käsittelevää jaostoa . Jaoston puheenjohtajana toimii keksintölautakunnan puheenjohtaja. Puolueettomina jäseninä 
toimivat keksintölautakunnan kaksi puolueetonta jäsentä. Muut jäsenet, joiden tulee olla 
korkeakouluoloihin sekä keksintötoimintaan perehtyneitä ja joista kolme edustaa 
korkeakouluja työnantajina ja kolme edustaa keksijöitä työntekijöinä, nimittää valtioneuvosto 
kolmeksi vuodeksi kerrallaan asianomaisten järjestöjen ehdotuksesta. Valtioneuvosto 
nimittää kullekin jaoston jäsenelle yhden varajäsenen, joka täyttää jä senestä säädetyt 
vaatimukset.  
Jaostossa käsiteltävistä asioista päättää keksintölautakunnan puheenjohtaja yhdessä 
puolueettomien jäsenten kanssa.  
12 § (31.1.2013/102)  
Työnantajalle tai työntekijälle tämän lain mukaan kuuluvia oikeuksia koskevat riita -asiat 
käsitellään markkinaoikeudessa. Tällöin sovelletaan soveltuvin osin, mitä oikeudenkäynnistä 
patenttiasioissa säädetään.  
Asia käsitellään markkinaoikeudessa, jos riita koskee oikeutta tässä laissa tarkoitettuun 
keksintöön, johon on haettu Euroopan patenttisopimuksessa (SopS 8/1996) tarkoitettua 
eurooppapatenttia ja jos työntekijä tämän keksinnön tehdessään pääasiallisesti työs kenteli 
Suomessa. Jos valtiota, jossa työntekijä pääasiallisesti työskenteli, ei voida osoittaa, asia 
käsitellään markkinaoikeudessa, jos työnantajalla oli keksinnön tekohetkellä Suomessa 
sellainen toimipaikka, jonka palveluksessa keksinnön tehnyt työnteki jä oli. Asia voidaan 
käsitellä markkinaoikeudessa myös silloin, jos riidan osapuolet ovat suullisesti tai kirjallisesti 
sopineet, että markkinaoikeus on toimivaltainen tuomioistuin asiassa, ja tällainen sopimus on 
sallittu sen valtion lainsäädännössä, jonk a lainsäädäntöä työsopimukseen sovelletaan.  
13 §  
Tarkempia määräyksiä tämän lain soveltamisesta annetaan asetuksella.  
14 §  
Tämä laki tulee v oimaan 1 päivänä tammikuuta 1968.  
Tätä lakia ei sovelleta ennen 1. 1. 1968 tehtyihin keksintöihin  
Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:  
17.12.1982/961:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1983. Sitä sovelletaan myös ennen lain 
voimaantuloa työntekijän tekemään keksintöön perustuvasta oikeudesta tehtyihin 
sopimuksiin.  
HE 247/81, lvk.miet. 6/82, svk.miet. 136/82  
10.6.1988/526:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä lokakuuta 1988.  Tämän lain 7 §:n 3 momenttia ja 7 a §:ää ei sovelleta keksintöön, josta työntekijä on tehnyt 5 
§:ssä tarkoitetun ilmoituksen ennen tämän lain voimaantuloa.  
HE 3/88, toisen lvk.miet. 4/88, svk.miet. 45/88  
22.12.1995/1698:  
Tämä laki tulee voimaan asetuksella säädettävänä ajankohtana. (L 1698/1995 tuli A:n 
103/1996 mukaises ti voimaan 1.3.1996.)  
HE 161/95 , TaVM 29/95, EV 170/95  
15.12.2000/1078:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001.  
HE 147/2000 , TaVM 29/2000, EV 162/2000  
19.5.2006/370:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2007.  
HE 259/2004 , SiVM 1/2006, EV 28/2006  
31.1.2013/102:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2013.  
Riita -asia, joka on tullut käräjäoikeudessa vireille ennen tämän lain voimaantuloa, käsitellään 
noudattaen tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä.  
Ennen lain voimaantuloa voidaan ryhtyä lain täytäntöönpanon edellyttämiin toimiin.  
HE 124/2012 , LaVM 15/2012, EV 158/2012