Manažerské shrnutí pro EK (není součástí tohoto právního předpisu)  
Průtočné vibrační hustoměry  jsou v ČR uváděny na trh a do provozu jako stanovená měřidla se 
schválením typu a prvotním ověřením podle zákona č. 505/1990  Sb., o  metrologii, ve znění pozdě j-
ších předpisů. Předmětem tohoto notifikovaného předpisu je národní metrologická regulace schval o-
váním typu a  ověřováním měř idel používan ých jako členy měřidel a měřicích systémů protečeného 
množství tekutin . 
Tento předpis nastavuje požadovanou metrologickou úroveň pro uznávání cert ifikátů o schválení typu 
a prvotního ověření měřidla proved ených v  zahraničí.  
(Konec manažerského shrnutí.)  
 
 
 
  
 Vyřizuje: Mgr. Tomáš Hendrych  
 Telefon: 545  555 414 
 
 
V E Ř E J N Á   V  Y H L Á Š K A  
 
Český metrologický institut (d ále jen „ČMI“), jako orgán věcně a místně příslušný ve věci stanovov á-
ní metrologických a technických požadavků na stanovené měřidlo a stanovování zkoušek při schval o-
vání typu a při ověřování stanoveného měřidla dle § 14 odst. 1 zákona č. 505/1990 Sb., o me trologii, 
ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákona o metrologii“), a dle ustanovení § 172 a následujících 
zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „SprŘ“), zahájil z moci 
úřední dne 1. 3. 201 6 správní řízení dle §  46 SprŘ, a na základě podkladů vydává tento:  
 
 
I. 
N Á V  R H   O P A T Ř E N Í   O B E C N É   P O V A H Y  
číslo: 0111 -OOP -C063-16 
kterým se stanovují metrologické a technické požadavky na stanovená měřidla, včetně zkouše k 
při schvalování typu a při ověřován í stanovených měřidel:  
„vibrační převodníky hustoty plynů průtočného typu “ 
 
Tento předpis stanovuje metrologické a technické požadavky pro vibrační převodníky hustoty plynů 
průtočného typu  s analogovým a/nebo digitálním výstupním signálem používané jako členy měřidel 
nebo  měřicích systémů protečeného mno žství tekutin .   
 1   Základní pojmy  
Pro účely tohoto opatření obecné povahy platí termíny a definice podle  VIM a VIM L1 a následující  
termíny a definice : 
1.1 
vibrační převodník hustoty plynů průtočného typu; m ěřicí převodník hustoty; převodník   
člen měřidla nebo měřicího systému  převádějící vstupní signál o měřené hustotě plynu ze snímače 
hustoty na unifikovaný výstupní signál, který má stan ovený vztah k  hodnotě měřené hustoty   
Pro účely tohoto předpisu je vibrační převodník hustoty plynů průtočného typu  tlaku považován za 
průtočný vibrační hustoměr  jako člen měřidel nebo  měřicích systémů protečeného mno žství tekutin.  
2   Metrologické požadavky  
Metrologické požadavky jsou založeny na relevantních požadavcích evr opských norem pro zař ízení 
pro měření a řízení průmyslových procesů.  
Při ověřování se na měřicí převodníky hustoty  uplatňují metrologické požadavky, které byly rozhodné 
pro jejich uvedení do oběhu.  
2.1   Referenční  podmínky  
Referenční podmínky prostředí j sou definovány relevantními požadavky evro pských norem ve vazbě 
na zamýšlené použití  měřicích  převodníků  hustoty . 
2.2   Stanovené pracovní podmínky  
Pracovní podmínky určí výrobce v  souladu s  relevantními požadavky evropských norem ve va zbě na 
zamýšlené po užití měřicích  převodníků hustoty . 
Měřicí rozpětí převodníku hustoty  musí odpovídat potřebám př íslušné měřicí aplikace.  
Musí být splněny všechny relevantní podmínky použitelnosti měřicího převodníku hustoty  ve vztahu 
k druhu aplikace.  
2.3   Největší dovo lená chyba  
Největší dovolenou chybu indikace měřicího převodníku hustoty stanoví výrobce podle předpoklád a-
ného použití. V  každém zkušebním bodě musí být splněna po dmínka:  
dovj j
 
kde je  
j zjištěná chyba při zatě žování nebo odlehčování m ěřidla v  j-tém zkušebním  bodě,  
dovj největší dovolená chyba měřicího převodníku hustoty za referenčních nebo pracovních po d-
mínek.  
2.3.1   Největší dovolená chyba za referenčních podmínek  
Největší dov olená chyba indikace měřicího převodníku hustoty  je absolutní hodnota chyby vyjádřen á 
v procentech rozpětí výstupního signálu , nebo v procentech měřeného  výstupního signálu za referen č-
                                                      
1)   Mezinárodní metrologický slovník – Základní a všeobecné pojmy a přidružené termíny (VIM) a Mezinárodní 
slovník termínů v  legální metrologii ( VIML) jsou součástí sborníku technické harmonizace „Terminologie 
v oblasti metrologie“ veřej ně dostupného na www.unmz.cz   
 ních podmínek. Je vyjádřena třídou přesnosti měřicího převodníku hustoty , která pro účely schvalov á-
ní typu a ověřování tvoří následující řadu tříd přesnosti:  
0,1; 0,2; 0,5. 
Na základě rozhodnutí o schválení typu měřidla může být zvolena i jiná forma specifikace přesnosti 
měřicího převodníku hustoty.  
2.3.2    Největší dovolená c hyba za pracovních podmínek  
Největší dovolená chyba indikace měřicího převodníku hustoty  za pracovních podmínek prostředí se 
stanoví podle relevantních požadavků evropských norem s  ohledem na jeho předpokládané použití 
deklar ované výrobcem.  
Není -li relevan tními požadavky evropských norem stanoveno jinak, uvažuje se dvojnásobek maximá l-
ní hodnoty největší dovolené chyby měřicího převodníku hustoty  za referenčních podmínek.  
2.3.3   Největší dovolená chyba  v době používání  
Není -li relevantními požadavky evropsk ých norem stanoveno jinak, uvažuje se dvojnásobek maximá l-
ní hodnoty největší dovolené chyby měřicího převodníku hustoty za referenčních podmínek.  
3   Technické požadavky  
Technické požadavky jsou založeny na relevantních požadavcích evropských norem pro zař ízení pro 
měření a řízení průmyslových pr ocesů.  
Na měřicí převodníky hustoty  se při ověřování uplatňují technické  požadavky, které byly rozhodné pro 
jejich uvedení do oběhu.  
3.1   Konstrukce měřicího převodník u hustoty  
Měřicí p řevodník hustoty  představuje  obecně funkční celek skládající se ze snímače hustoty  a modulu, 
který výstupní signál ze snímače hustoty  dále upravuje a zesiluje. Tento modul může zahrnovat i pr o-
středky pro nastavení nulové hodnoty výstupního signálu a měřicího rozpětí. Snímač hustoty  a uved e-
ný modul jsou zabudovány do pouzdra měřicího převodníku hustoty . Součástí převodníku hustoty  je 
tlakový konektor (tlakové konektory) pro připojení k  tlakovému systému a konektor (konekt ory) pro 
elektrické připojení.  
Konstrukční provedení měřicího převodník u hustoty musí zohledňovat provozní podmínky předpokl á-
daných apl ikací.  
3.2   Zajištění proti neautorizovanému zásahu  
3.2.1    Zajištění nastavovacích prvků  
Konstrukce a  provedení měřicího převodníku hustoty  musí umožňovat zajištění nastavovacích prvků  
proti ne oprávněnému zásahu.  
3.2.2    Rozhraní vnějšího systému  
U měřicích převodníků hustoty  vybavených rozhraním vnějšího systému, které umožňuje paralelní 
nebo séri ovou komunikaci s  vnějším systémem sběru dat, systémem řízení nebo ručním terminálem, 
musí  být možné zajištění změny parametrů měřicích převodník ů hustoty  proti neoprávněnému zásahu 
pomocí této komun ikace.  
Způsob zajištění proti neoprávněnému zásahu a umístění úředních značek se uvedou  v certifikátu 
o schválení typu měřidla.   
 3.3   Elektromagnet ická kompatibilita  
Měřicí p řevodníky hustoty  nesmí být ovlivněny elektrickým ani elektromagnetickým rušením, n ebo na 
ně musí reagovat definovaným způsobem (například ohlášením chyby, zablokováním měření apod.). 
Nesmí ani vyzařovat nežádoucí elektromagnetic ké pole.  
Při zkouškách elektromagnetické kompatibility musí měřicí převodník hustoty  vykazovat normální 
funkci v  mezích největší dovolené chyby podle článku  2.3.1 , nebo při jejím překročení musí měřicí 
převodník hustoty  reagovat definovaným způsobem.  
4   Značení měřidla  
4.1   Obecně  
Veškeré nápisy a značky musí být za běžných podmínek snadno viditelné, čitelné, nesmazatelné 
a musí být zdrojem informací potřebných pro bezchybnou implementaci měřicího převodníku hustoty 
do měř icího systému ve vazbě na jeho os tatní členy.  
Povoluje se používat mezinárodně uznávané označení a  zkratky.  
4.2   Povinné nápisy  
Převodníky hustoty  musí mít tyto povinné náp isy: 
– název nebo označení výrobce;  
– typ měřicího převodníku hustoty ; 
– výrobní číslo;  
– nastavený měřicí rozsah , respektiv e měřicí rozpětí (včetně měřicích jednotek ); 
– třída přesnosti;  
– výstupní elektrický signál (včetně měřicích jednotek) a/nebo druh komunikačního protokolu 
(relevan tní informace vztahující se k  ověření měřidla);  
– napájecí napětí;  
– značka schválení typu ; 
– vztah  a parametry  závislosti měřené hustoty na hodnotě výstupního signálu.  
V případě, že měřicí převodník hustoty  umožňuje použití více druhů výstupních signálů, musí být na 
pouzdře převodníku jednoznačně vyznačeno, který výstupní signál je v  aplikaci použit, resp ektive 
který výstupní signál byl předmětem ověření. Neobsahuje -li měřidlo  uvedené označení, je možné po u-
žívat libovolný z uvedených výstupních signálů; všechny uvedené signály podléhají ověření podle 
tohoto d okumentu.  
4.3   Označení úředními značkami  
Musí být zajištěna vhodná místa pro umístění značky schválení typu a úřední značky (úředních zn a-
ček) ov ěření. 
U převodníků konstrukčně vybavených justážními prvky nebo prostředky umožňujícími změnu metr o-
logických parametrů měřidla musí být účinným způsobem prov edeno zabezpečení přístupu k  těmto 
prvkům.  
Musí být umožněno zabezpečení měřicího převodníku hustoty proti jeho neoprávněné demontáži či 
výměně.  
 5   Schvalování typu měřidla  
Proces schvalování typu měřicího převodníku hustoty zahrnuje následující zkoušky a  činnosti:  
– vnější prohlídka;  
– základní funkční zkoušky:  
– zkouška přesnosti měření;  
– zkouška opakovatelnosti;  
– zkoušky odolnosti proti rušivým vlivům ovlivňujících veličin:  
– zkouška odolnost i proti mezním teplotám okolního prostředí;  
– zkouška vlivu vlhkosti okoln ího prostředí;  
– zkouška odolnosti proti vibracím;  
– zkouška pádem a překlopením ; 
– zkouška vlivu montážní polohy ; 
– zkouška překročením rozsahu;  
– zkouška vlivu teploty procesního média;  
– zkouška stálosti měřidla;  
– přídavné zkoušky pro měřicí převodníky hustoty  s elektrickým napájením:  
– zkouška odolnosti proti změnám napájecího napětí a kmitočtu;  
– zkoušky elektromagnetické kompatibility (EMC).  
S ohledem na zamýšlené použití měřicího převodníku hustoty je možné mimo výše uvedených zko u-
šek provádět i další zkoušky, nebo n aopak lze některé zkoušky v  opodstatněných příp adech redukovat 
nebo zcela v ynechat.  
5.1   Vnější prohlídka  
Při vnější prohlídce se posuzují : 
– úplnost předepsané technické dokumentace  podle §  6 odst. 2 zákona o metrologii ; 
– shoda metrologických a technických  charakteristik specifikovaných výrobcem v  dokumentaci 
s technickými a metrologickými požadavky tohoto předpisu, uvedenými v  kapitolách  2 a 3;  
– úplnost a stav měřicího převodníku hustoty podle předepsané technické dok umentace.  
5.2   Podmínky zkoušek při sch valování typu  
5.2.1    Podmínky okolního prostředí  
Podmínky okolního prostředí při zkouškách schválení typu musí být v  závislosti na zamýšleném po u-
žití měřicího převodníku hustoty udržovány v  těchto m ezích:  
– teplota okolního prostředí:  (20 ± 2) °C  nebo  (2 0 ± 3) °C  
– relativní vlhkost prostředí:  (65 ± 5) %  nebo  (60  ± 15) % 
– atmosférický tlak:   (86 až 106)  kPa, je-li vliv atmosférického tlaku relevantní.  
V opodstatněných případech mohou být zvoleny i jiné referenční podmínky okolního prostř edí.  
Zkoušky se m usí provádět při specifikovaných podmínkách okolního prostředí pro jednotlivé zkoušky.   
 Maximální povolená rychlost změny teploty okolí během jakékoli zkoušky může být až 1  °C za 
10 minut, ale ne více než 3  °C za 1 hodinu (nebo se skutečná teplota nesmí bě hem zkoušky změnit o  více 
než ±1 °C). Relativní vlhkost okolního prostředí se během zkoušky nesmí změnit o více než 10 %.  
5.2.2    Podmínky elektrického na pájení   
Referenční hodnoty elektrického napájení měřicího převodníku hustoty stanoví výrobce. Normáln í 
napájecí n apětí pro měřicí převodníky hustoty  je 24  V stejnosměrných.  
5.2.3    Podmínky zátěže  
Zkoušený měřicí převodník hustoty musí být připojen k zátěži způsobem stanoveným výrobcem. O b-
vykle po užívanou hodnotou zátěže pro elektricky napájené měřicí převodníky hustoty je 250  Ω. 
5.2.4    Montážní poloha  
Měřicí p řevodník hustoty musí být instalován podle pokynů výrobce pouze v  jedné z  jeho stanov ených 
normálních provozních poloh s  tolerancí ±3° nebo menší.  
Měřicí p řevodník hustoty musí mít při zkouškách na sazeny všechny kryty.  
5.2.5    Vnější vibrace  
Instalace měřicího převodníku  hustoty  musí vyloučit působení vibrací z  vnějšího prostř edí. 
5.2.6    Vnější mechanické namáhání  
Kromě výrobcem doporučených montážních prostředků není povoleno žádné vnější mechanic ké na-
máhání.  
5.2.7    Požadavky na zkušební zařízení  
K jednotlivým zkouškám schválení typu měřicího převodník u hustoty musí být použito vhodného a 
požada vkům zkoušky odpovídající ho vybavení.  
Ke zkoušce metrologických vlastností se používá následující vybav ení: 
– zdroje referenčního p lynu s daným stupněm čistoty (metan alespoň 4.5; dusík nebo  argon al e-
spoň 5.0) ; 
– přístrojové a/nebo komunikační vybavení pro měření  a indikaci  výstupního signálu zkoušen é-
ho měřicího převodníku hustoty ; 
– přístroje na monitorování pod mínek měření: teploměr, vlhkoměr, atd. ; 
– pomocná měřicí zařízení: vývěvy, regulátory, průtokoměry, filtry, atd. ; 
– etalony absolutního tlaku  s nejistotou měření (pro k = 2) nejvýše  0,01 % měřené hodnoty ; 
– teploměr pro měření teploty referenčního plynu s  nejist otou měření (pro k = 2) nejvýše  0,1 °C ; 
– termostatick á lázeň nebo teplotní komora se stabiliz ací teploty s  přesností ±0,1 °C  a lepší ; 
– softwarové prostředky nebo výpočetní postup y pro stanovení  hustoty referenčního plynu na z á-
kladě jeho složení, teploty a a bsolutního tlaku s  relativní nejistotou  (pro k = 2) nejvýše 0,05  %. 
Etalony použité při zkoušce musí mít zaručenou a platnou metrolo gickou návaznost.  
Softwarové prostředky a výpočetní postupy musí být s  ohledem na účel použití validované.   
 5.3   Základní fun kční zkoušky  
5.3.1    Zkouška přesnosti měření  
Zkouška se provádí v 10 zkušebních bodech při konstantní teplotě a měnícím se tlaku metodou přím é-
ho porovnání s  etalonovým měřicím systémem. Doporučené umístění zkušebních bodů je (10 -20-30-
40-50-60-70-80-90-100) % vstupního rozpětí. Zkouška se provádí ve třech opakovaných cyklech z a-
hrnujících vzestupný a sestu pný směr zatěžování.  
V případě, kdy lze přepínat rozsahy nebo měnit nastavení měřicího převodníku hustoty , se při zkou š-
kách parametrů týkajících se přesno sti provádí zkoušky při nastavení rozpětí na maximální a minimá l-
ní hodnotu d eklarovanou výrobcem a na jednu mezilehlou hodnotu.  
Rozdíl mezi hodnotami výstupního signálu získanými v  různých zkušebních bodech při rostoucí 
a klesající hustotě referenčního ply nu a jim odpovídajícími ideálními hodnotami se zaznamenají jako 
chyby výstupu.  
Ve všech zkušebních bodech musí být splněna podmínka uvedená v  článku 2.3.1  pro referenční po d-
mínky prostředí.  
5.3.2    Zkouška opakovatelnosti  
Opakovatelnost se z  naměřených a vypočtených hodnot určí jako rozdíl mezi všemi výstupními ho d-
notami odpovídajícími kterékoliv jednotlivé vstupní ho dnotě, a to samostatně pro křivky týkající se 
narůstajících i klesajících hodnot. Takto zjištěná maximální hodnota se uvede jako opakovate lnost.  
Hodnota opakovatelnosti nesmí překročit jednu třetinu největší dovolené chyby za referenčních po d-
mínek uvedenou v  článku  2.3.1 . 
5.4.   Zkoušky odolnosti proti rušivým vlivům  ovlivňujících veličin  
5.4.1    Zkouška odolnost i proti mezním teplotám okolníh o prostředí  
Vliv teploty okolí se musí změřit v  teplotním rozsahu stanoveném výrobcem, nebo v  mezích, které 
jsou přiměřené teplotám odpovídajícím uvažovanému provoznímu umístění měřidel.  
Zkouší se vždy stejné vlastnosti při každé ze zvolených zkušebních t eplot okolí, počínaje referenční 
teplotou (20  °C). Zkušební teploty se volí obecně po skocích 20  °C až do příslušných stanovených 
mezních teplot. Doporučená tolerance pro nastavení zkušební teploty je ±2  °C, rychlost změny teploty 
okolí má být menší než 1  °C za minutu. Provádí se 2 nebo 3 teplotní cykly. Pro každou zkušební tepl o-
tu se zaznamenají údaje při zvyšování i snižování hodnot výstupu při každých 25  % rozpětí.  
Podmínka uvedená v  článku 2.3.2  pro pracovní podmínky prostředí musí být splněna v  nejméně  90 % 
zkušebních bodů.  
5.4.2    Zkouška vlivu vlhkosti okolního prostředí  
Vliv relativní vlhkosti okolního prostředí se zjišťuje ve zkušební komoře, kde je udržována hodnota 
relativní vlhkosti v  rozmezí -3 % až +2  % od stanovených úrovní relativní vlhkosti.   
Měřidlo se musí stabilizovat při referenční vlhkosti <  60 % při teplotě 40  °C ±2  °C. Měření se provádí 
při každých 25  % rozpětí výstupu v  obou směrech.  
Následně se relativní vlhkost zvyšuje na hodnotu 93  % po dobu delší než 3 hodiny a na této hodnotě se  
udržuje po dobu nejméně 48 hodin. Měřidlo nemusí být po tuto dobu napájené. Následně se provede 
měření při každých 25  % rozpětí výstupu v  obou směrech.  
U měřidla ponechaného v  provozním stavu se musí relativní vlhkost snižovat po dobu delší než 3 h o-
diny n a původní referenční hodnotu <  60 %. Minimálně po 12hodinové aklimatizaci se měření musí 
zopakovat.   
 Po zkoušce se provede vizuální prohlídka měřidla za účelem zjištění příznaků poškození jednotlivých 
součástí nebo vniknutí vlhkosti do utěsněných krytů.  
Ve všech zkušebních bodech musí být splněna podmínka uvedená v  článku 2.3.2  pro pracovní po d-
mínky prostředí.  
5.4.3    Zkouška odolnosti proti vibracím  
Zkušební podmínky uvede buď výrobce měřidel, nebo se stanoví s  ohledem na jejich předpokládané 
prostředí použ ití. Měření se provede za referenčních podmínek před a po vystavení měřidla vibracím.  
Měřidlo je při zkoušce vystaveno přímočarým sinusovým vibracím v  každé ze tří vzájemně kolmých 
os, z  nichž jedna je svislá. Úroveň zkušebních vibrací se musí měřit v  obvy klém upevňovacím místě 
měřidla. Zkouška se provede na měřidle v  zapnutém stavu a s tlakem referenčního plynu blízkým at-
mosférickému  tlaku . Výstupní signál se po dobu zkoušky zaznamenává.  
Vibrační zkoušky zahrnují 3 etapy:  
– úvodní zjištění rezonancí,  
(rychl ost rozmítání nesmí být větší než 0,5 oktávy za minutu, během zjišťování rezonancí se 
zaznamenávají kmitočty vyvolávající podstatné změny výstupního signálu a mechanické rez o-
nance součástí měřidla; všechny takové amplitudy a kmitočty se zaznamenají za účel em jejich 
porovnání s  hodnotami zjištěnými při konečném zjišťování rezonancí),  
– zjištění odolnosti při rozmítání kmitočtu v  příslušném kmitočtovém rozsahu,  
(zkouška se provede rozmítáním kmitočtu vibrací při rychlosti jedné oktávy za minutu ve st a-
noveném ro zsahu; doporučený počet cyklů je 60, přičemž každých 20 z  nich je ve třech vz á-
jemně kolmých sm ěrech),  
– konečné zjištění rezonancí,  
(zkouška se provede identicky jako úvodní zjištění rezonancí; porovnají se rezonanční km i-
točty a kmitočty vyvolávající podstat né změny výstupního signálu nalezené při úvodním a k o-
nečném zjišťování rezonancí).  
Uvedené etapy musí být prováděny postupně. Před přechodem do další etapy musí být měřidlo 
v každé jednotlivé etapě vystaveno vibracím v  každé ze tří hlavních os.  
Na konci z koušek se prověří vyhovující mechanický stav měřidla.  
Ve všech zkušebních bodech před a po vystavení měřidla vibracím musí být splněna podmínka uved e-
ná v článku 2.3.1  pro referenční podmínky prostředí.  
5.4.4    Zkouška pádem a překlopením  
Před zkouškou a p o zkoušce se provede měření za referenčních podmínek. Během zkoušky mohou být 
vstupy i n apájení nezapojeny.  
Měřicí p řevodník postavený ve své normální poloze na hladké, tvrdé a tuhé betonové nebo ocel ové 
podložce se naklopí okolo jedné spodní hrany tak, ab y vzdálenost opačné hrany nad zkušební pl ochou 
byla 50  mm nebo 100  mm nebo tak, aby úhel mezi spodní stranou a zkušební pl ochou byl 30° (podle 
toho, co je přísnější). Následně se měřidlo  nechá volně padnout na zk ušební podložku.  
Převodník  se vystaví jednom u pádu na každé ze čtyř spodních hran.  
Ve všech zkušebních bodech před a po zkoušce musí být splněna podmínka uvedená v  článku 2.3.1 . 
5.4.5    Zkouška vlivu m ontážní poloh y 
Je-li převodník  citlivý na polohu, musí se změřit a zaznamenat změna dolní meze rozs ahu a rozpětí 
vyvolaná náklony o 10° od pol ohy (poloh) stanovené (stanovených) výrobcem.  
Provedou se čtyři měření při naklopení provedeném ve dvou vzájemně kolmých rovinách.   
 V případech, kdy je vlivem konstrukce měřidla naklonění o 10° příliš velké, musí se použít maximální 
naklonění stanovené výrobcem. V  případě, kdy u měřidla nelze provést korekci chyby měření v závi s-
losti na poloze, musí být splněna podmínka uvedená v  článk u 2.3.1 . 
5.4.6    Zkouška překročením rozsahu   
Zkouška se provede měřením všech rozdílů u změn dolní meze ro zsahu a rozpětí, které vzniknou po 
překročení maximálního rozsahu vstupu o 25  %. 
Vstupní signál se zvyšuje postupně od dolní meze rozsahu až na zvole né překročení rozsahu pro tuto 
zkoušku. Po 30minutovém působení překročení rozsahu se vstupní signál sníží na jmenovitou dolní 
mez rozsahu. Po uplynutí dalších 30 minut se zjistí dolní mez rozsahu a rozpětí.  
Rozdíl mezi chybami zaznamenanými před zkouškou a po zkoušce nesmí překročit největší dovolenou 
chybu za referenčních podmínek  uvedenou v článku 2.3.1 . 
5.4.7    Zkouška vlivu teploty procesního média  
Zkouška se provede formou měření ustálených změn výstupu, při 10  % a 90  % rozpětí vstupu, vyvol a-
ných změn ami teploty tekut iny měněné po čtyřech stejných krocích.  
Během změny teploty musí být měřicí převodník hustoty  napájen a přiváděný vstupní signál se musí 
rovnat 50  % rozpětí. Změny výstupu naměřené během zkoušky se zaznamenávají.  
Ve všech zkušebních bodec h musí být splněna podmínka uvedená v  článku 2.3.2  pro pracovní po d-
mínky prostředí.  
5.4.8    Zkouška stálosti měřidla  
Účelem zkoušky je simulovat stárnutí měřidla a potvrdit, že měřidlo splňuje dané spec ifikace.  
Nejprve se provede zkouška za referenčních p odmínek. Zkouška se provede nejméně v  pěti bodech 
rovnoměrně. Doporučené umístění zkušebních bodů je ( 10-25-50-75-100) % vstu pního rozpětí. Poté 
se měřidlo vystaví vlivu cyklických změn okolí teploty mezi minimální a maximální pracovní tepl o-
tou. Měřidlo je  střídavě po dobu jednoho týdne vystaveno maximální pracovní teplotě a následně po 
dobu jednoho  týdne minimální teplotě. Celková doba trvání zkoušky jsou 4 týdny. Změny mezi min i-
mální a maximální teplotou musí být provedeny v  krocích po 10 °C·h-1. Po stabi lizaci za referenčních 
podm ínek po dobu 24 hodin musí být opětovně provedena zkouška v  nejméně pěti bodech.  
Ve všech zkušebních bodech nesmí absolutní hodnota rozdílu chyby před a po zkoušce stálosti překr o-
čit polovinu největší dovolené chyby za referenčn ích podmínek podle článku 2.3.1 . 
5.5   Přídavné zkoušky pro měřicí převodníky hustoty  s elektrickým napájením  
5.5.1    Zkouška odolnosti proti z měnám napájecího napětí a kmitočtu   
Zkoušky se provádí při 10 % a 100  % rozpětí vstupu. Ve všech zkušebních bodec h musí být splněna 
podmínka uvedená v  článku 2.3.1  pro ref erenční podmínky prostředí.  
5.5.1.1    Zkoušky odolnosti proti me zním hodnotám střídavého napájecího napětí  
Odolnost proti mezním hodnotám střídavého napájecího napětí se zkouší na převodníku v  zapn utém 
stavu při nejmenším specifikovaném napětí, při jmenovitém napětí a při největším specifikovaném 
napětí při jmenovitém kmitočtu.  
Během zkoušky musí být určena změna výstupních úrovní 10 % a 100  % převodníku v  ustáleném 
stavu.  
 5.5.1.2    Zkoušky odolnos ti proti zm ěnám kmitočtu střídavého napájecího napětí  
Odolnost proti změnám kmitočtu střídavého napájecího napětí se zkouší na převodníku v  zapnutém 
stavu při nejmenším specifikovaném kmitočtu, při jmenovitém kmitočtu a při největším specifikov a-
ném kmitočt u při jmenovité hodnotě napájecího napětí.  
Během zkoušky musí být určena změna výstupních úrovní 10 % a 100  % převodníku v  ustáleném 
stavu.  
5.5.1.3    Zkoušky odolnosti proti mezním hodnotám stejnosměrného napájecího nap ětí 
Odolnost proti mezním hodnotám s tejnosměrného napájecího napětí se zkouší na převodníku 
v zapnutém  stavu při mezních hodnotách napětí Umin a Umax, kde Umin a Umax jsou mezní hodnoty nap á-
jecího napětí specif ikované výrobcem měřidla.  
Během zkoušky musí být určena změna výstupních úrovní 10 % a 100  % převodníku v  ustáleném 
stavu. 
5.5.2    Zkoušky e lektromagnetick é kompatibilit y 
Během zkoušení se sleduje výstupní signál převodníku. Před jednotlivými zkouškami elektromagn e-
tické kompatibility musí být splněna podmínka uvedená v  článku  2.3.1  pro referenční podmínky pr o-
středí. Rozdíl mezi chybami zaznamenanými před zkouškami a během zko ušek elektromagnetické 
kompatibility nesmí překročit největší dovolenou chybu za referenčních, případně za pracovních po d-
mínek , nebo musí měřicí převodník hustoty  reagovat definovaným způsobem.  
5.5.2.1    Odolnost proti krátkodobým poklesům a přerušením  napájecího napětí  
Odolnost měřicího převodníku hustoty  proti poklesům napájecího napětí se zkouší při jmenovitém 
napájecím n apětí a 100  % rozpětí vstupu.  
Napájecí napět í se sníží na 75 % hodnoty jmenovitého napájecího napětí po dobu 5 s. Pro vyloučení 
přechodných jevů nemá být doba náběhu kratší než 100  ms. 
Odolnost měřicího převodníku hustoty  proti krátkodobým přerušením napájecího napětí se zkouší na 
převodn íku v zapnu tém stavu a 50  % rozpětí vstupu.  
U zařízení se stejnosměrným napájením musí mít přerušení délku trvání 5  ms, 20  ms, 100  ms a 500  ms. 
U zařízení se střídavým napájením začínají  poklesy vždy v  okamžiku průchodu napětí nulou, a to p o-
stupně před kladnou i zápo rnou per iodou. Doba přerušení musí mít délku trvání 1, 5, 10 a 25 period 
střídavého napětí.  
5.5.2.2.1    Odolnost proti nesymetri ckým rušením šířeným vedením v  kmitočtovém rozsahu 0  Hz 
až 150 kHz  
U převodníků s  vstupními/výstupními svorkami izolovanými od zemního potenciálu se aplik uje: 
– střídavé napětí 250  Vef, síťového kmitočtu, souhlasně na svorky izolovaných vstupů/výstupů.  
– stejnosměrné napětí 50  V, souhlasně na svorky izolovaných vstupů/výstupů.  
Po zkoušce musí převodník normálně pracovat a všechny namě řené chyby musí ležet uvnitř intervalu 
mezí dov olených chyb měřicího převodníku hustoty  stanovených v  článku  2.3.1 . 
5.5.2.2.2    Odolnost proti symetrickým rušením  
Střídavé napětí o velikosti 1  Vef se aplikuje na výstupní svorky převodníku při nastavení vý stupní 
úrovně převo dníku na 10  % a 90  % výstupního rozsahu.   
 5.5.2.2.3    Odolnost proti rychlým elektrickým přechodovým jevům / skupinám impu lsů 
Odolnost měřicího převodníku hustoty  proti rychlým elektrickým přechodovým jevům  / skupinám 
impulsů se zkouší na  převodníku v  zapnutém stavu napětím:  
– ±2 kV na svorkách pro připojení střídavé napájecí sítě,  
– ±2 kV na svorkách pro připojení stejnosměrné napájecí sítě,  
– ±1 kV na svorkách pro připojení signálových, komunikačních a řídicích vedení delších než 
3 m, 
– ±2 kV na  svorkách pro připojení signálových, komunikačních a řídicích vedení, které mohou 
být př ímo připojeny k napájecím sítím.  
Opakovací kmitočet impulsů je 5  kHz, perioda opakování skupin impulsů je 300  ms, celková doba 
zkoušky na každém z  přívodů a při jedné p olaritě impulsů je nejméně 1  minuta.  
Během zkoušení se sleduje výstupní signál převodníku.  
5.5.2.2.4    Odolnost proti rázovému elektrickému impulsu  
Odolnost měřicího převodníku hustoty  proti rázovému elektrickému impulsu se zkouší na převodníku 
v zapnutém  stavu rázovým impulsem tr/th = 1,2/50 (8/20) µs o napětí:  
– ±2 kV nesymetricky a ±1  kV symetricky na přívody střídavé nebo stejnosměrné napájecí sítě,  
– ±1 kV nesymetricky na přívody signálových, komunikačních a řídicích vedení delších než 
30 m přímo nespojen ých s  napájecí sítí,  
– ±2 kV nesymetricky a ±1  kV symetricky na přívody signálových, komunikačních a řídicích 
vedení přímo spojených s  napájecí sítí.  
Vstupní úroveň převodníku musí být nastavena tak, aby výstupní úroveň převodníku byla na 50  % 
rozsahu výstup ního signálu. Během zkoušení se sleduje výstupní signál převodníku.  
5.5.2.2.5    Odolnost proti pomalé tlum ené oscilační vlně  
Odolnost měřicího převodníku hustoty  proti pomalé tlumené oscilační vlně se zkouší na převodníku 
v zapnutém stavu pomalou oscilačn í vlnou s  kmitočtem 1  MHz a 0,1  MHz, a to při napětí prvního 
vrcholu na zk ušebním tvaru vlny o hodnotě 1,0  kV pro nesymetrický režim a 0,5  kV pro symetrický 
režim.  
Vstupní úroveň převodníku musí být nastavena tak, aby výstupní úroveň převodníku byla na 50  % 
rozsahu výstupního signálu.  
5.5.2.2.6    Odolnost proti rušením šíř eným vedením, indukovaným vysokofrekvenčními poli  
Odolnost měřicího převodníku hustoty proti rušením šířeným vedením, indukovaným vysokofre k-
venčními poli, se zkouší na převodníku v  zapnuté m stavu v kmitočtovém pásmu od 150  kHz do 
80 MHz, při zkušebním napětí naprázdno 10  V. Rušení se aplikuje na:  
– přívody střídavé nebo stejnosměrné napájecí sítě,  
– na přívody signálových, komunikačních a řídicích vedení přímo nespojených s  napájecí sítí 
delšíc h než 30  m, 
– na přívody signálových, komunikačních a řídicích vedení přímo spojených s  napájecí sítí.  
Vstupní úroveň převodníku musí být nastavena tak, aby výstupní úroveň převodníku byla na 50  % 
rozsahu výstupního signálu. Během zkoušení se sleduje výstupn í signál převodníku.   
 5.5.2.2.7    Odolnost proti elektrostati ckému výboji  
Odolnost proti elektrostatickému výboji se zkouší na převodníku v  zapnutém stavu napětím ±6  kV pro 
kontaktní výboj a ±8  kV pro výboj vzduchem. Výboje se aplikují na kryt převodníku a  do vaze bních 
desek v  blízkosti převodníku.  
Vstupní úroveň převodníku musí být nastavena tak, aby výstupní úroveň převodníku byla na 50  % 
rozsahu výstupního signálu. Během zkoušení se sleduje výstupní signál převodníku.  
5.5.2.2.8    Odolnost proti magnetic kému poli síťového kmitočtu  
Dlouhodobá odolnost proti magnetickému poli síťového kmitočtu se zkouší na převodníku v  zapnutém 
stavu v  magnetickém poli o intenzitě 100  A/m. Převodník musí být vystaven působení pole postupně 
ve všech třech základních osách. V stupní úroveň převodníku musí být nastavena tak, aby výstupní 
úroveň převodníku byla postupně na 10  % a 90  % rozsahu výstupního signálu.  
Krátkodobá odolnost proti magnetickému poli síťového kmitočtu se zkouší na převodníku v  zapnutém 
stavu v  magnetickém p oli o intenzitě 400  A/m po dobu 1  s. Převodník musí být vystaven působení 
pole postupně ve všech třech základních osách. Vstupní úroveň převodníku musí být nastavena tak, 
aby výstupní úroveň př evodníku byla na 50  % rozsahu výstupního signálu.  
5.5.2.2.9    Odolnost proti tlumeným kmitům magnetického pole  
Odolnost proti tlumeným kmitům magnetického pole se zkouší na převodníku v  zapnutém stavu 
v magnetickém poli o špičkové intenzitě 30  A/m, a to při kmitočtu oscilací 0,1  MHz a 1,0  MHz. Př e-
vodník musí být vyst aven působení pole postupně ve všech třech základních osách. Vstupní úroveň 
převodníku musí být nastavena tak, aby výstupní úroveň převodníku byla postupně na 10  % a 90  % 
rozsahu výstupního signálu. Během zkoušení se sleduje výstupní signál převodníku.  
5.5.2.2.10    Odolnost proti vyzařovanému vysokofrekvenčnímu elektromagnetickému poli  
Odolnost proti vyzařovanému vysokofrekvenčnímu elektromagnetickému poli se zkouší na převodn í-
ku v zapnutém stavu v  kmitočtovém pásmu 80  MHz až 1  GHz při intenzitě zkušebního  pole 10  V/m. 
Zkušební pole je amplitudově modulováno s  hloubkou 80  %, modulační signál má sinusový průběh 
s modulačním kmitočtem 1  kHz. Kmitočtový krok při rozmítání kmitočtu zkušebního pole je nejvýše 
1 %, doba prodlevy na každém kmitočtu nesmí být kratš í než doba nutná pro vyšetření zkoušeného 
měřiče a/nebo pro případnou reakci zkoušeného převodníku na rušení; v  žádném případě však nesmí 
být kratší než  0,5 s. Zkušební pole se aplikuje na všechny strany krytu převodníku .  
Vstupní úroveň převodníku musí bý t nastavena tak, aby výstupní úroveň převodníku byla na 50  % 
rozsahu výstupního signálu. Během zkoušení se sleduje výstupní signál převodníku.  
6   Prvotní ověření  
Prvotní ověření smí být provedeno pouze tehdy, splňuje -li měřicí převodník hustoty technické  a me-
trologi cké požadavky  a požadavky na označení stanovené v kapitolách 2, 3 a 4 tohoto opatření obecné 
povahy  a má-li platný certifikát o schválení typu.  Pokud výrobce uvádí funkční vztah mezi vstupem a 
výstupem, musí být známy všechny kalibrační konstan ty tohoto vztahu.  
Při prvotním ověřování měřicího převodníku hustoty  se provádí:  
– vizuální prohlídka včetně kontroly značení;  
– zkouška přesnosti.  
6.1Vizuální prohlídka  
Při vizuální prohlídce se kontroluje, zda:  
– se měřidlo předložené k  ověření shoduje se sch váleným typem,  
– měřidlo není mechanicky poškozeno, zda nejsou uvolněny některé jeho části,   
 – měřidlo nenese stopy koroze , které by zhoršovaly jeho metrologické vlastno sti, 
– označení, nápisy a jejich provedení odpovídají údajům a požadavkům uvedeným v  certifiká tu 
o schválení typu měřidla.  
Pokud měřidlo nevyhoví požadavkům vnější prohlídky, dále se n ezkouší.  
6.2   Podmínky zkoušek při ověřování  
6.2.1    Zkušební vybavení  
Požadavky definovány v článku 5.2.7.  
6.2.2    Podmínky v  průběhu zkoušek  
6.2.2.1    Podmínky oko lního prostředí  při zkoušce měřicího převodníku hustoty  
Zkoušky se musí provádět při následujících podmínkách okolního prostředí:  
– teplota:    (20 ± 2) °C, 
– relativní vlhkost:  (60 ± 20) %, 
– atmosférický tlak:  (86 až 106)  kPa, je -li vliv atmosférického tlaku re levantní.  
Největší dovolená rychlost změny teploty okolí během zkoušky může být až 1  °C za 10 m inut, ale ne 
více než 3  °C za 1 hodinu.  
6.2.2.2    Podmínky napájení  
Požadavky definovány  v článk u 5.2.2  
6.2.2.3    Podmínky zátěže  
Požadavky definovány v článku  5.2.3.  
6.2.2.4    Montážní poloha  
Ve smyslu článku  5.2.4  musí být z koušený převodník instalován podle pokynů výrobce a v sou ladu 
s certifikátem o schválení typu měřidla v pracovní poloze s tolerancí ±3° nebo menší.  
6.2.2.5    Vnější vibrace  
Požadavky defino vány v  článku  5.2.5 . 
6.2.2.6    Vnější mechanické namáhání  
Požadavky definovány v  článku  5.2.6 . 
6.3   Zkouška přesnosti  
Měřicí p řevodník hustoty  musí být dostatečně teplotně stabilizován.  Zkouška přesnosti se provede 
s čistým plynem.  
Před zahájením zkoušek se musí měřicí převodník hustoty  podrobit třem zkušebním  cyklům, při kt e-
rých se  vhodnou rychlostí nárůstu a poklesu tlaku za konstantní teploty média dosáhne obou me zních 
hodnot nastaveného měřicího rozsahu , respektive měřicího rozpětí.  Hodnota výstupu při  0 % rozpětí 
vstupu se z aznamená  pro případné posouzení dlouhodobé stability měřidla .  
Zkouška přesnosti se provádí v celém nastaveném měřicím rozsahu při rostoucí ch hodnot ách hustoty . 
Měření se provede ve dvou  měřicích cyklech a minimálně v osmi  rovnoměrn ě rozložených zkušebních 
bodech. Doporučené umístění zkušebních bodů je ( 10; 30; 40; 50; 60; 70; 80; 100) % ro zpětí vstup u. 
V případě potřeby se pomocí metod y nejmenších čtverců určí hodnoty kalibračních konstant pro v ý-
robcem ud anou formu funkčního vztahu na výpočet hustoty.   
 Stanovení teplotních korekcí se podle potřeby provede z opakovaného měření při teplotě nejméně 
o 30 °C vyšší než je teplota při výše uvedené zkoušce. Ze znalosti obou kalibračních křivek se určí 
teplotní korekce převodníku jako lineárn í funkce teploty a hustoty média.  
Rozdíl y mezi středními hodnotami výstupního signálu  zkoušeného měřidla a jim odpovídajícími ref e-
renčními hodnotami hustoty  generované etalonážním systémem se v jednotlivých zkušebních b odech 
zaznamenají jako ch yby výstupní ho signálu.  
Ve všech zkušebních bodech musí být splněna podmínka uvedená v  článku  2.3 pro referenční pod-
mínky prostředí , respektive pro pracovní podmínky prostředí .  
Měřicí př evodníky hustoty , které vyhověly požadavkům  uvedeným v  článku 2.3, se opatří úře dní 
značkou (značkami)  ověření  na místech uvedených v certifikátu o schválení typu m ěřidla.  
Měřidlo  musí umožňovat zajištění proti neoprávněnému zásahu v  souladu s  články  3.2 a 4.3 . 
7   Následné ověření  
Postup následného ověření měřidla je shodný s  postupe m při prvotním ověřování podle kapit oly 6. 
Při zkoušce v  době platnosti ověření dle odst. 4 § 11 zákona č. 505/1990 Sb., o metrologii, ve znění 
pozdějších předpisů, se na měřicí převodníky hustoty  aplikují dvojnásobné dovolené chyby.  
8   Oznámené normy  
ČMI oznámí pro účely specifikace metrologických a technických pož adavků na měřidla a pro účely 
specifikace metod zkoušení při ověřování, vyplývajících z  tohoto opatření obecné povahy, české tec h-
nické normy, další technické normy nebo technické dokumenty mezi národních popř ípadě zahraničních 
organizací, nebo jiné technické dokumenty obsahující podrobnější technické požadavky (dále jen 
„oznámené normy“). S eznam těchto oznámených norem s  přiřazením k  příslušnému opatření oznámí 
ČMI společně s  opatřením obecné pov ahy veřejně dostupným způsobem (na webových stránkách 
www.cmi.cz ). 
Splnění oznámených norem nebo splnění jejich částí se považuje, v  rozsahu a za podmínek stanov e-
ných opatřením obecné povahy, za splnění těch požadavků sta novených tímto opatř ením, k  nimž se 
tyto normy nebo jejich části vzt ahují. 
 
 
II. 
O D Ů V  O D N Ě N Í  
ČMI vydává podle §  14 odst.  1 písmeno j) zákona o metrologii k  provedení k  provedení §  6 odst.  1, 
§ 9 odst. 1, §  9 odst. 9 a  § 11a odst. 3 zákona o metrol ogii toto opatření obecné povahy, kterým se 
stanovují metrologické a technické požadavky na stanovená měřidla a zkoušky při schvalování typu 
a při ověř ování těchto stanovených měřidel.  
Vyhláška č. 345/2002 Sb., kterou se stanoví měřidla k povinnému ov ěřování a měřidla podléhající 
schválení typu , ve znění pozdějších předp isů, zařazuje v  příloze Druhový seznam stanovených měřidel 
pod položkou 1.3.11 g) průtočné vibrační hustoměry mezi měřidla  podléhající schvalování typu a ově-
řování.  
ČMI tedy k  provedení §  6 odst.  1, § 9 odst. 1, § 9 odst. 9 a § 11a odst. 3 zákona o metrologii pro tento 
konkrétní druh měřidel „ průtočné vibrační hustoměry “ vydává toto opatření obecné povahy, kterým se 
stanovují metrologické a technické požadavky pro průtočné vibrační hustoměry a zkoušky při schv a-
lování typu a při ověřování těchto stanovených měř idel.  
 Tento předpis (Opatření obecné povahy) předpis byl oznámen v souladu se směrnicí Evropského pa r-
lamentu a Rady (EU) č. 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informa cí v oblasti 
technických předp isů a předpisů pro služby informační společnosti.  
 
 
III. 
P O U Č E N Í  
V souladu s  ustanovením §  172 odst.  l ve spojení s  ustanovením §  39 odst.  l SprŘ stanovuje ČMI lhůtu 
pro uplatnění připomínek do 30 dnů . K připomínkám poda ným po této lhůtě se nepřihlíží.   
Dotčené osoby se tímto vyzývají k  uplatnění připomínek k  tomuto návrhu opatření obecné povahy. 
S ohledem na  ustanovení §  172 odst.  4 SprŘ  se připomínky  podávají v  písemné podobě a musí splň o-
vat nálež itosti podání podle § 37 SprŘ. 
Připomínky musí mít náležitosti uvedené v §  37 odst.  2 SprŘ, musí být patrno , kdo je činí,  proti kte-
rému  opatření obecné povahy směřují, v  jakém rozsahu ho napadají a v  čem je spatřován rozpor 
s právními předpisy nebo nesprávnost opatření obecné po vahy nebo řízení, jež mu pře dcházelo, které 
věci se týkají a co se navrhuje, musí obsahovat ozn ačení správního orgánu, jemuž je určeno, a  podpis 
osoby, která je činí.  
Do podkladů návrhu opatření obecné povahy je možné nahlédnout u Českého metrologického i nstitu-
tu, Úsek pro legální metrologii, Okružní 31, 638 00 Brno, dveře č. 154 , ve dnech pondělí a  středa od 
8.00 h do 15.30 h , v jiné dny po telefonické dohodě.  
Tento návrh opatření obecné povahy bude zveřejněn po dobu 15 dnů . 
 
 
 
 ...…………………………............. . 
 RNDr. Pavel Klenovský  
 generální ředitel  
 
Za správnost vyhotovení:  Mgr. Tomáš Hendrych  
 
Vyvěšeno dne:  23. 12. 2016  
Podpis oprávněné osoby, potvrzující vyvěšení:   ....................................................  
 
Sejmuto dne:  ....................... ....... 
Podpis oprávněné osoby, potvrzující sejmutí:     ....................................................