12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 1/161HRVATSKI SABOR
707
Na temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske donosim
ODLUKU
O PROGLAŠENJU ZAKONA O OBVEZNIM ODNOSIMA
Proglašavam Zakon o obveznim odnosima, kojega je Hrvat ski sabor donio na sjednici 25. veljače 2005.
godine.
Broj: 01­081­05­768/2
Zagreb, 4. ožujka 2005.
Predsjednik
Republike Hrvatske
Stjepan Mesić, v. r.
 
ZAKON O OBVEZNIM ODNOSIMA
Dio prvi
OPĆI DIO
Glava I.
OSNOVNA NAČELA
Cilj i sadržaj zakona
Članak 1.
Ovim se Zakonom uređuju osnove obveznih odnosa (opći dio) te ugovorni i izvanugovorni obvezni odnosi
(posebni dio).
Sloboda uređivanja obveznih odnosa
Članak 2.
Sudionici u prometu slobodno uređuju obvezne odnose, a ne mogu ih uređivati suprotno Ustavu Republike
Hrvatske, prisilnim propisima i moralu društva.
Ravnopravnost sudionika u obveznom odnosu
Članak 3.
Sudionici u obveznom odnosu ravnopravni su.
Načelo savjesnosti i poštenja
Članak 4.
U zasnivanju obveznih odnosa i ostvarivanju prava i obveza iz tih odnosa sudionici su dužni pridržavati se
načela savjesnosti i poštenja.
Dužnost suradnje
Članak 5.
Sudionici obveznih odnosa dužni su surađivati radi potpunog i urednog ispunjenja obveza i ostvarivanja
prava u tim odnosima.
Zabrana zlouporabe prava
Članak 6.
Zabranjeno je ostvarivanje prava iz obveznog odnosa suprotno svrsi zbog koje je ono propisom
ustanovljeno ili priznato.
Načelo jednake vrijednosti činidaba
Članak 7.
(1) Pri sklapanju naplatnih pravnih poslova sudionici polaze od načela jednake vrijednosti uzajamnih
činidaba.
(2) Zakonom se određuje u kojim slučajevima narušavanje toga načela povlači pravne posljedice.
Zabrana prouzročenja štete12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 2/161Članak 8.
Svatko je dužan uzdržati se od postupka kojim se može drugome prouzročiti šteta.
Dužnost ispunjenja obveze
Članak 9.
Sudionik u obveznom odnosu dužan je ispuniti svoju obvezu i odgovoran je za njezino ispunjenje.
Ponašanje u ispunjavanju obveza i ostvarivanju prava
Članak 10.
(1) Sudionik u obveznom odnosu dužan je u ispunjavanju svoje obveze postupati s pažnjom koja se u
pravnom prometu zahtijeva u odgovarajućoj vrsti obveznih odnosa (pažnja dobrog gospodarstvenika, odnosno
pažnja dobrog domaćina).
(2) Sudionik u obveznom odnosu dužan je u ispunjavanju obveze iz svoje profesionalne djelatnosti
postupati s povećanom pažnjom, prema pravilima struke i običajima (pažnja dobrog stručnjaka).
(3) Sudionik u obveznom odnosu dužan je u ostvarivanju svog prava suzdržati se od postupka kojim bi se
otežalo ispunje nje obveze drugog sudionika.
Dispozitivni karakter odredaba Zakona
Članak 11.
Sudionici mogu svoj obvezni odnos urediti drukčije nego što je ovim Zakonom određeno, ako iz pojedine
odredbe ovoga Zakona ili iz njezina smisla ne proizlazi što drugo.
Primjena običaja i prakse
Članak 12.
(1) U obveznim odnosima među trgovcima primjenjuju se trgovački običaji čiju su primjenu ugovorili i
praksa koju su međusobno razvili.
(2) U obveznim odnosima iz stavka 1. ovoga članka primjenjuju se i trgovački običaji koje trgovci
redovito primjenjuju u istim takvim odnosima, ako sudionici u njima nisu izrijekom ili prešutno isključili
njihovu primjenu.
(3) Trgovački običaji i praksa koju su trgovci međusobno razvili, za čiju su primjenu ispunjene
pretpostavke iz ovoga Zakona, primjenjuju se i ako su suprotni dispozitivnom propisu.
(4) U obveznim odnosima među ostalim sudionicima primjenjuju se običaji kad je njihova primjena
ugovorena ili zakonom propisana.
Postupanje u skladu sa statutom, društvenim ugovorom, odnosno pravilima
Članak 13.
(1) Pravne osobe u zasnivanju obveznog odnosa postupaju u skladu sa svojim statutom, društvenim
ugovorom, odnosno pravilima.
(2) Ali ugovor koji je sklopljen ili druga pravna radnja koja je poduzeta suprotno statutu, društvenom
ugovoru, odnosno pravilima ostaje na snazi, osim ako je za to druga strana znala ili je zakonom drukčije
određeno.
Primjena pojedinih odredaba na trgovačke ugovore i druge pravne poslove
Članak 14.
(1) Odredbe ovoga Zakona što se odnose na ugovore primjenjuju se na sve vrste ugovora, osim ako za
trgovačke ugovore nije izrijekom drukčije određeno.
(2) Trgovački ugovori, prema ovom Zakonu, jesu ugovori što ih sklapaju trgovci među sobom u
obavljanju djelatnosti koje čine predmet poslovanja barem jednoga od njih ili su u vezi s obavljanjem tih
djelatnosti.
(3) Odredbe ovoga Zakona koje se odnose na ugovore na odgovarajući se način primjenjuju i na druge
pravne poslove.
Zaštita prava
Članak 15.
(1) Osoba koja smatra da je neko njezino pravo povrijeđeno ovlaštena ga je štititi i ostvarivati putem suda,
ako zakonom odlučivanje nije povjereno nekom drugom nadležnom tijelu.
(2) Tko bi samovlasno pribavljao ili štitio neko svoje pravo ili pravo za koje smatra da mu pripada,
prekoračivši time granice nužne obrane ili druge zakonom dopuštene samopomoći, odgovoran je za to.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 3/161Glava II.
SUDIONICI OBVEZNIH ODNOSA
Pojam
Članak 16.
Sudionici obveznih odnosa su fizičke i pravne osobe.
Pravna sposobnost
Članak 17.
(1) Svaka fizička i pravna osoba sposobna je biti nositeljem prava i obveza.
(2) Uzima se da je začeto dijete rođeno, kadgod se radi o njegovim probicima, pod uvjetom da se rodi
živo.
(3) Smatra se da je dijete rođeno živo, ne utvrdi li se suprotno.
(4) U dvojbi koja je od više osoba prije umrla, smatra se da su umrle istodobno, ne utvrdi li se da je jedna
umrla prije druge.
(5) Pravna osoba stječe pravnu sposobnost danom svojega nastanka koji se utvrđuje posebnim propisima.
Poslovna sposobnost
Članak 18.
(1) Poslovno sposobna osoba može vlastitim očitovanjima volje stvarati pravne učinke.
(2) Poslovnu sposobnost fizička osoba stječe punoljetnošću, a pravna danom nastanka, ako zakonom nije
drukčije određeno.
(3) Osoba koja nije punoljetna može stvarati samo pravne učinke određene zakonom.
(4) Umjesto osobe koja nema poslovnu sposobnost očitovat će svoju volju njezin zakonski zastupnik ili
skrbnik.
(5) Za pravnu osobu volju očituju njezina tijela u pravnim poslovima i postupcima koje poduzimaju u
tome svojstvu.
(6) U sumnji je li osoba iz stavka 5. ovoga članka postupala u svojstvu tijela pravne osobe, smatrat će se
da jest, ako treći nije znao niti je s obzirom na okolnosti imao dovoljno razloga posumnjati da ta osoba
postupa u tom svojstvu.
Prava osobnosti
Članak 19.
(1) Svaka fizička i pravna osoba ima pravo na zaštitu svojih prava osobnosti pod pretpostavkama
utvrđenim zakonom.
(2) Pod pravima osobnosti u smislu ovoga Zakona razumijevaju se prava na život, tjelesno i duševno
zdravlje, ugled, čast, dostojanstvo, ime, privatnost osobnog i obiteljskog života, slobodu i dr.
(3) Pravna osoba ima sva navedena prava osobnosti, osim onih vezanih uz biološku bit fizičke osobe, a
osobito pravo na ugled i dobar glas, čast, ime, odnosno tvrtku, poslovnu tajnu, slobodu privređivanja i dr.
Glava III.
NASTANAK OBVEZA
Članak 20.
(1) Obveze nastaju na osnovi pravnih poslova, pro uzro čenjem štete, stjecanjem bez osnove,
poslovodstvom bez naloga, javnim obećanjem nagrade i izdavanjem vrijednosnih papira.
(2) Obveze mogu nastati i na osnovi odluke suda ili druge javne vlasti.
Glava IV.
VRSTE OBVEZA
Odjeljak 1.
NOVČANE OBVEZE
Odsjek 1.
OPĆE ODREDBE
Načelo monetarnog nominalizma
Članak 21.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 4/161Kad obveza ima za činidbu iznos novca, dužnik je dužan isplatiti onaj broj novčanih jedinica na koji
obveza glasi, osim kad zakon određuje što drugo.
Valuta obveze
Članak 22.
(1) Dopuštena je odredba ugovora prema kojoj se vrijednost ugovorne obveze u valuti Republike Hrvatske
izračunava na temelju cijene zlata ili tečaja valute Republike Hrvatske u odnosu prema stranoj valuti.
(2) U tom slučaju, ako strane nisu ugovorile drugi tečaj, obveza se ispunjava u valuti Republike Hrvatske
prema prodajnom tečaju koji objavi devizna burza, odnosno Hrvatska narodna banka i koji vrijedi na dan
dospjelosti, odnosno, po zahtjevu vjerovnika, na dan plaćanja.
(3) Ako novčana obveza protivno zakonu glasi na plaćanje u zlatu ili stranoj valuti, njezino se ispunjenje
može zahtijevati samo u valuti Republike Hrvatske prema prodajnom tečaju koji objavi devizna burza,
odnosno Hrvatska narodna banka i koji vrijedi na dan dospjelosti, odnosno, po zahtjevu vjerovnika, na dan
plaćanja.
(4) Odredbe ovoga Zakona o kamatama primjenjuju se na novčanu obvezu neovisno o valuti u kojoj je
izražena.
Indeksna klauzula
Članak 23.
Dopuštena je odredba ugovora kojom se iznos novčane obveze u domaćem novcu veže za promjene cijena
dobara, robe i usluga izraženih indeksom cijena utvrđenim od ovlaštene osobe.
Klizna skala
Članak 24.
U ugovorima u kojima se jedna strana obvezuje izraditi i isporučiti određene predmete dopušteno je
ugovoriti da će cijena ovisiti o cijeni materijala, rada i drugih čimbenika koji utječu na visinu troškova
proizvodnje, u određeno vrijeme na određenom tržištu.
Plaćanje prije roka
Članak 25.
(1) Dužnik novčane obveze može je ispuniti prije roka.
(2) Ništetna je odredba ugovora kojom se dužnik odriče toga prava.
(3) U slučaju ispunjenja novčane obveze prije roka dužnik ima pravo od iznosa duga odbiti iznos kamata
za vrijeme od dana isplate do dospjelosti obveze samo ako je na to ovlašten ugovorom.
Odsjek 2.
UGOVORNE KAMATE
Stopa ugovornih kamata
Članak 26.
(1) Stopa ugovornih kamata između osoba od kojih barem jedna nije trgovac ne može biti viša od stope
zakonskih zateznih kamata koja je vrijedila na dan sklapanja ugovora, odnosno na dan promjene ugovorne
kamatne stope, ako je ugovorena promjenjiva kamatna stopa.
(2) Stopa ugovornih kamata između trgovaca, odnosno trgov ca i osobe javnog prava ne može biti viša od
stope zakonskih zateznih kamata određene sukladno stavku 1. ovoga članka, uvećane za polovinu te stope.
 (3) Ako su kamate ugovorene, ali nije određena njihova stopa, između osoba od kojih barem jedna nije
trgovac, vrijedi kamatna stopa u visini četvrtine stope zakonskih zateznih kamata, a između trgovaca polovina
stope zakonskih zateznih kamata odre đe ne sukladno stavku 1. ovoga članka.
(4) Ako su ugovorene više kamate od dopuštenih, primijenit će se najviša dopuštena kamatna stopa.
(5) Stopa ugovornih kamata odnosi se na razdoblje od jedne godine.
Kamate na kamate
Članak 27.
(1) Ništetna je odredba ugovora kojom se predviđa da će na kamate, kad dospiju za isplatu, početi teći
kamate ako ne budu isplaćene.
(2) Ali se može, uz ograničenja iz članka 26. ovoga Zakona, unaprijed ugovoriti povećana godišnja
kamatna stopa, ako dužnik ne isplati dospjele kamate na vrijeme.
(3) Odredba iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na pologe kod banaka i drugih financijskih institucija.
Kamate u nenovčanim obvezama12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 5/161Članak 28.
Odredbe ovoga Zakona o ugovornim kamatama na odgo varajući način vrijede i za ostale obveze kojima su
objekt činidbe stvari određene po rodu.
Odsjek 3.
ZATEZNE KAMATE
Kad se duguju
Članak 29.
(1) Dužnik koji zakasni s ispunjenjem novčane obveze duguje, pored glavnice, i zatezne kamate.
(2) Stopa zateznih kamata na odnose iz trgovačkih ugovora i ugovora između trgovca i osobe javnog prava
određuje se, za svako polugodište, uvećanjem eskontne stope Hrvatske narodne banke koja je vrijedila
zadnjeg dana polugodišta koje je prethodilo tekućem polugodištu za osam postotnih poena, a u ostalim
odnosima za pet postotnih poena.
(3) Uz ograničenje iz stavka 2. članka 26. ovoga Zakona, kod trgovačkih ugovora i ugovora između
trgovca i osobe javnog prava strane mogu ugovoriti drukčiju stopu zateznih kamata.
(4) Ali ništetna je odredba ugovora iz stavka 3. ovoga članka ako na temelju okolnosti slučaja, a poglavito
trgovačkih običaja i naravi predmeta obveze, proizlazi da je tako ugovorenom stopom zateznih kamata,
suprotno načelu savjesnosti i poštenja, prouz ročena očigledna neravnopravnost u pravima i obvezama
ugovornih strana.
 (5) Prilikom ocjene je li odredba ugovora o stopi zateznih kamata ništetna uzet će se, između ostalog, u
obzir jesu li postojali opravdani razlozi za odstupanje od zakonom predviđene stope zateznih kamata.
(6) Ako je, u slučaju iz stavka 2. članka 26. ovoga Zakona, stopa ugovornih kamata viša od stope zateznih
kamata, one teku i poslije dužnikova zakašnjenja.
(7) Stopa zateznih kamata odnosi se na razdoblje od jedne godine.
(8) Hrvatska narodna banka dužna je svakog 1. siječnja i 1. srpnja objaviti eskontnu stopu u »Narodnim
novinama«.
Pravo na potpunu naknadu
Članak 30.
(1) Vjerovnik ima pravo na zatezne kamate bez obzira na to je li pretrpio kakvu štetu zbog dužnikova
zakašnjenja.
(2) Ako je šteta koju je vjerovnik pretrpio zbog dužnikova zakašnjenja veća od iznosa koji bi dobio na ime
zateznih kamata, on ima pravo zahtijevati razliku do potpune naknade štete.
Kamate na kamate
Članak 31.
(1) Na dospjele a neisplaćene zatezne kamate ne teku zatezne kamate, osim kad je to zakonom određeno.
(2) Na iznos neisplaćenih kamata mogu se zahtijevati zatezne kamate samo od dana kad je sudu podnesen
zahtjev za njihovu isplatu.
Odjeljak 2.
OBVEZE S VIŠE ČINIDABA
Odsjek 1.
ALTERNATIVNE OBVEZE
Pravo izbora
Članak 32.
Ako neka obveza ima dvije ili više činidaba, ali je dužnik dužan ispuniti samo jednu da bi se oslobodio
obveze, pravo izbora, ako nije što drugo ugovoreno, pripada dužniku, i obveza prestaje kad on ispuni činidbu
koju je izabrao.
Neopozivost i učinak izbora
Članak 33.
(1) Izbor je učinjen kad strana kojoj pripada pravo izbora obavijesti drugu stranu o tome što je izabrala, i
od toga trenutka izbor se više ne može mijenjati.
(2) Učinjenim izborom uzima se da je obveza od početka bila jednostavna i da je njezin objekt od početka
bila izabrana činidba.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 6/161Trajanje prava izbora
Članak 34.
(1) Dužnik ima pravo izbora sve dok u ovršnom postupku jedna od dugovanih stvari ne bude potpuno ili
djelomično predana vjerovniku po njegovu izboru.
(2) Ako pravo izbora pripada vjerovniku, a on se ne očituje o izboru u roku određenom za ispunjenje,
dužnik ga može pozvati da učini izbor i za to mu odrediti primjeren rok poslije čijeg isteka pravo izbora
prelazi na dužnika.
Izbor povjeren trećoj osobi
Članak 35.
Ako izbor treba učiniti neka treća osoba, a ona to ne učini, svaka strana može zahtijevati da izbor obavi
sud.
Ograničenje na preostalu činidbu
Članak 36.
Ako je jedna činidba postala nemoguća zbog nekog događaja za koji ne odgovara nijedna strana, obveza
se ograničuje na preostalu činidbu.
Ograničenje u slučaju odgovornosti jedne strane
Članak 37.
(1) Kad je jedna činidba postala nemoguća zbog događaja za koji je odgovoran dužnik, obveza se
ograničuje na preostalu či nid bu u slučaju da pravo izbora pripada njemu, a ako pravo izbora pripada
vjerovniku, on može po svojem izboru zahtijevati preostalu činidbu ili naknadu štete.
(2) Kad je jedna činidba postala nemoguća zbog događaja za koji je odgovoran vjerovnik, dužnikova
obveza prestaje, ali u slučaju da dužniku pripada pravo izbora, on može zahtijevati naknadu štete i ispuniti
svoju obvezu preostalom činidbom, a ako pravo izbora ima vjerovnik, on može dati naknadu štete i zahtijevati
preostalu činidbu.
Odsjek 2.
FAKULTATIVNE OBVEZE I FAKULTATIVNE TRAŽBINE
I. FAKULTATIVNE OBVEZE
Ovlaštenje dužnika
Članak 38.
Dužnik čija obveza ima jednu činidbu, ali mu je dopušteno da se oslobodi svoje obveze ispunjenjem neke
druge određene činidbe, može se koristiti tom mogućnošću sve dok vjerovnik u ovršnom postupku ne primi
potpuno ili djelomično ispunjenje činidbe.
Ovlaštenja vjerovnika
Članak 39.
(1) Vjerovnik u fakultativnoj obvezi može zahtijevati od duž nika samo dugovanu činidbu, ali ne i drugu
činidbu kojom dužnik, ako hoće, može također ispuniti svoju obvezu.
(2) Kad dugovana činidba postane nemoguća zbog događaja za koji dužnik odgovara, vjerovnik može
zahtijevati samo naknadu štete, ali se dužnik može osloboditi obveze ispunjenjem onoga na što je ovlašten
umjesto dugovane činidbe.
II. FAKULTATIVNE TRAŽBINE
Članak 40.
(1) Kad je ugovorom ili zakonom predviđeno da vjerovnik može umjesto dugovane činidbe zahtijevati od
dužnika neku drugu određenu činidbu, dužnik je dužan ispuniti mu tu činidbu, ako vjerovnik to zahtijeva.
(2) U ostalom, za fakultativne tražbine vrijede, prema namjeri ugovaratelja i prema prilikama posla,
odgovarajuća pravila o fakultativnim i alternativnim obvezama.
Odjeljak 3.
OBVEZE S VIŠE DUŽNIKA I VJEROVNIKA
Odsjek 1.
DJELJIVE OBVEZE
Dijeljenje duga i tražbine
Članak 41.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 7/161(1) Obveza je djeljiva ako se ono što se duguje može podijeliti i ispuniti u dijelovima koji imaju ista
svojstva kao i cijela činidba, i ako ono tom podjelom ne gubi ništa od svoje vrijednosti, inače obveza je
nedjeljiva.
(2) Kad u nekoj djeljivoj obvezi ima više dužnika, dug se dijeli među njima na jednake dijelove, ako nije
određena drukčija podjela, i svaki od njih odgovara za svoj dio duga.
(3) Kad u nekoj djeljivoj obvezi ima više vjerovnika, tražbina se dijeli među njima na jednake dijelove,
ako nije što drugo određeno i svaki vjerovnik može zahtijevati samo svoj dio tražbine.
Predmnjeva solidarnosti
Članak 42.
Kad ima više dužnika u nekoj djeljivoj obvezi nastaloj trgovačkim ugovorom, oni odgovaraju vjerovniku
solidarno, osim ako su ugovaratelji izrijekom otklonili solidarnu odgovornost.
Odsjek 2.
SOLIDARNE OBVEZE
I. SOLIDARNOST DUŽNIKA
Sadržaj solidarnosti dužnika
Članak 43.
(1) Svaki dužnik solidarne obveze odgovara vjerovniku za cijeli dug i vjerovnik može zahtijevati njegovo
ispunjenje od koga hoće sve dok ne bude potpuno ispunjen, ali kad jedan dužnik ispuni dug, obveza prestaje i
svi se dužnici oslobađaju.
(2) Od više solidarnih dužnika svaki može dugovati s drugim rokom ispunjenja, pod drugim uvjetima i
uopće s različitim odstupanjima.
Prijeboj
Članak 44.
(1) Svaki se solidarni dužnik može pozvati na prijeboj koji je učinio njegov sudužnik.
(2) Tražbinu koja pripada solidarnom dužniku ne mogu prebijati ostali sudužnici.
Otpust duga
Članak 45.
(1) Otpust duga učinjen sporazumno s jednim solidarnim dužnikom oslobađa obveze i ostale dužnike.
(2) Ali ako je otpust imao za svrhu osloboditi obveze samo dužnika s kojim je učinjen, solidarna obveza
smanjuje se za dio duga koji prema međusobnim odnosima dužnika pada na njega, a ostali dužnici odgovaraju
solidarno za ostatak duga.
Obnova
Članak 46.
(1) Obnovom koju je vjerovnik učinio s jednim solidarnim dužnikom oslobađaju se i ostali dužnici.
(2) Ako su vjerovnik i dužnik obnovu ograničili na dio obveze koji dolazi na ovoga, obveza ostalih ne
prestaje nego se samo smanjuje za taj dio.
Nagodba
Članak 47.
Nagodba što ju je sklopio jedan od solidarnih dužnika s vjerovnikom nema učinak prema ostalim
dužnicima, ali oni imaju pravo prihvatiti tu nagodbu, ako ona nije ograničena na dužnika s kojim je
sklopljena.
Sjedinjenje
Članak 48.
Kad se u jednoj osobi sjedini svojstvo vjerovnika i svojstvo dužnika iste solidarne obveze, obveza ostalih
dužnika smanjuje se za iznos dijela koji na njega pada.
Zakašnjenje vjerovnika
Članak 49.
Kad vjerovnik dođe u zakašnjenje prema jednom solidarnom dužniku, on je u zakašnjenju i prema ostalim
solidarnim dužnicima.
Zakašnjenje jednog dužnika i priznanje duga
Članak 50.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 8/161(1) Zakašnjenje jednoga solidarnog dužnika nema učinak prema ostalim dužnicima.
(2) Isto vrijedi i kad jedan od solidarnih dužnika prizna dug.
Zastoj i prekid zastare; odricanje od zastare
Članak 51.
(1) Ako zastara ne teče ili je prekinuta prema jednom dužniku, ona teče za ostale solidarne dužnike i može
se navršiti, ali dužnik prema kojem obveza nije zastarjela i koji ju je morao ispuniti ima pravo zahtijevati od
ostalih dužnika prema kojima je obveza zastarjela da mu naknade svaki svoj dio duga.
(2) Odricanje od navršene zastare nema učinak prema ostalim dužnicima.
Pravo ispunitelja na naknadu
Članak 52.
(1) Dužnik koji je ispunio obvezu ima pravo zahtijevati od svakog sudužnika da mu naknadi dio duga koji
pada na njega.
(2) Pri tome nije od utjecaja okolnost što je vjerovnik nekog od sudužnika oslobodio duga ili mu je dug
smanjio.
(3) Dio koji pada na dužnika od kojega se ne može dobiti naknada dijeli se razmjerno na sve dužnike.
Podjela na jednake dijelove i iznimka
Članak 53.
(1) Ako nije što drugo ugovoreno ili inače ne proizlazi iz pravnih odnosa sudionika u poslu, na svakog
dužnika dolazi jednak dio duga.
(2) Ali ako je solidarna obveza osnovana u isključivom interesu jednoga solidarnog dužnika, on je dužan
naknaditi cijeli iznos duga sudužniku koji je namirio vjerovnika.
II. SOLIDARNOST VJEROVNIKA
Solidarnost se ne predmnijeva
Članak 54.
Kad na vjerovnikovoj strani ima više osoba, one su solidarne samo kad je solidarnost ugovorena ili
zakonom određena.
Sadržaj solidarnosti
Članak 55.
(1) Svaki solidarni vjerovnik ima pravo zahtijevati od dužnika ispunjenje cijele obveze, ali kad jedan od
njih bude namiren, obveza prestaje i prema ostalim vjerovnicima.
(2) Dužnik može ispuniti obvezu vjerovniku kojega sam izabere, sve dok neki vjerovnik ne zatraži
ispunjenje.
Prijeboj
Članak 56.
Dužnik može svoj dug prebiti s tražbinom koju ima prema vjerovniku koji mu zahtijeva ispunjenje.
Otpust duga i obnova
Članak 57.
Otpustom duga i obnovom između dužnika i jednog vjerovnika smanjuje se solidarna obveza za onoliko
koliko iznosi dio te tražbine vjerovnika.
Nagodba
Članak 58.
Nagodba što ju je sklopio jedan od solidarnih vjerovnika s dužnikom nema učinak prema ostalim
vjerovnicima, ali oni imaju pravo prihvatiti tu nagodbu, osim kad se ona odnosi samo na dio vjerovnika s
kojim je sklopljena.
Sjedinjenje
Članak 59.
Kad se u osobi jednoga solidarnog vjerovnika sjedini i svojstvo dužnika, svaki od ostalih solidarnih
vjerovnika može od njega zahtijevati ispunjenje samo svog dijela tražbine.
Zakašnjenje
Članak 60.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 9/161(1) Kad dužnik dođe u zakašnjenje prema jednom solidarnom vjerovniku, on je u zakašnjenju i prema
ostalim vjerovnicima.
(2) Zakašnjenje jednoga solidarnog vjerovnika djeluje i prema ostalim vjerovnicima.
Priznanje duga
Članak 61.
Priznanje duga učinjeno jednom vjerovniku koristi svim vjerovnicima.
Zastara
Članak 62.
(1) Ako jedan vjerovnik prekine zastaru ili ako prema njemu ne teče zastara, to ne koristi ostalim
vjerovnicima i prema njima zastara teče i dalje.
(2) Odricanje od zastare učinjeno prema jednom vjerovniku koristi i ostalim vjerovnicima.
Odnosi između vjerovnika nakon ispunjenja
Članak 63.
(1) Svaki solidarni vjerovnik ima pravo zahtijevati od vje rov nika koji je primio ispunjenje od dužnika da
mu preda dio koji mu pripada.
(2) Ako iz odnosa među vjerovnicima ne proistječe što drugo, svakom solidarnom vjerovniku pripada
jednak dio.
Odsjek 3.
NEDJELJIVE OBVEZE
Članak 64.
(1) Na nedjeljive obveze u kojima ima više dužnika na odgovarajući se način primjenjuju propisi o
solidarnim obvezama.
(2) Kad u nedjeljivoj obvezi ima više vjerovnika među kojima nije ni ugovorena ni zakonom određena
solidarnost, jedan vjerovnik može zahtijevati da dužnik ispuni obvezu njemu samo ako je ovlašten od ostalih
vjerovnika da primi ispunjenje, a inače svaki vjerovnik može zahtijevati od dužnika da obvezu ispuni svim
vjerovnicima zajedno, ili da je položi sudu ili javnom bilježniku.
Glava V.
UČINCI OBVEZA
Odjeljak 1.
Opće pravilo
Članak 65.
(1) Na temelju obveze vjerovnik je ovlašten zahtijevati od dužnika njezino ispunjenje, a dužnik je dužan u
cijelosti ispuniti je.
(2) Za ispunjenje obveze dužnik odgovara cjelokupnom svojom imovinom.
Odjeljak 2.
POBIJANJE DUŽNIKOVIH PRAVNIH RADNJI
Opće pravilo
Članak 66.
(1) Svaki vjerovnik čija je tražbina dospjela za isplatu, i bez obzira kad je nastala može pobijati pravnu
radnju svog dužnika koja je poduzeta na štetu vjerovnika.
(2) Smatra se da je pravna radnja poduzeta na štetu vjerovnika ako zbog nje dužnik nema dovoljno
sredstava za ispunjenje vjerovnikove tražbine.
(3) Pod pravnom radnjom razumijeva se i propuštanje zbog kojega je dužnik izgubio kakvo materijalno
pravo ili kojim je za njega nastala kakva materijalna obveza.
Pretpostavke pobijanja
Članak 67.
(1) Naplatno raspolaganje može se pobijati ako je u vrijeme raspolaganja dužnik znao ili mogao znati da
poduzetim raspolaganjem nanosi štetu svojim vjerovnicima i ako je trećoj osobi s kojom je ili u čiju je korist
pravna radnja poduzeta to bilo poznato ili moglo biti poznato.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 10/161(2) Ako je treća osoba dužnikov bračni drug, ili krvni srodnik u ravnoj liniji, ili u pobočnoj liniji do
četvrtog stupnja, ili po tazbini do istog stupnja, smatra se da joj je bilo poznato da dužnik poduzetim
raspolaganjem nanosi štetu vjerovniku, osim ako dokaže suprotno.
(3) Kod besplatnih raspolaganja i s njima izjednačenih pravnih radnji smatra se da je dužnik znao da
poduzetim raspolaganjem nanosi štetu vjerovniku, i za pobijanje tih radnji ne zahtijeva se da je trećoj osobi to
bilo poznato ili moglo biti poznato.
(4) Odricanje od nasljedstva smatra se besplatnim raspolaganjem.
Isključenje pobijanja
Članak 68.
Ne mogu se pobijati zbog oštećenja vjerovnika uobičajeni prigodni darovi, nagradni darovi, a ni darovi
učinjeni iz zahvalnosti, razmjerni materijalnim mogućnostima dužnika.
Sredstva pobijanja
Članak 69.
(1) Pravna radnja dužnika pobija se tužbom ili prigovorom.
(2) Tužba za pobijanje podnosi se protiv dužnika i treće osobe s kojom je ili u čiju je korist poduzeta
pravna radnja koja se pobija, odnosno protiv njezinih sveopćih pravnih sljednika.
(3) Ako je treći otuđio nekim naplatnim poslom korist pri bav ljenu raspolaganjem koje se pobija, tužba se
može podnijeti protiv pribavitelja samo ako je ovaj znao da se pribavljanje njegovih prednika moglo pobijati,
a ako je tu korist otuđio besplatnim poslom, tužba se može podnijeti protiv pribavitelja i ako on to nije znao.
(4) Tuženik može izbjeći pobijanje ako ispuni dužnikovu obvezu.
Učinak pobijanja
Članak 70.
Ako sud usvoji tužbeni zahtjev, pravna radnja gubi učinak samo prema tužitelju i samo koliko je potrebno
za namirenje njegovih tražbina.
Rok za podnošenje tužbe
Članak 71.
(1) Tužba za pobijanje može se podnijeti u roku od jedne godine za raspolaganje iz članka 67. stavka 1.
ovoga Zakona, a za ostale slučajeve u roku od tri godine.
(2) Rok se računa od dana kad je poduzeta pravna radnja koja se pobija, odnosno od dana kad je trebalo
poduzeti propuštenu radnju.
Odjeljak 3.
PRAVO ZADRŽANJA
Pojam i sadržaj
Članak 72.
(1) Vjerovnik dospjele tražbine u čijim se rukama nalazi neka dužnikova stvar ima pravo zadržati je dok
mu ne bude ispunjena tražbina.
(2) Ako je dužnik postao nesposoban za plaćanje, vjerovnik ima pravo zadržanja iako njegova tražbina
nije dospjela.
Iznimke
Članak 73.
(1) Vjerovnik nema pravo zadržanja kad dužnik zahtijeva da mu se vrati stvar koja je izašla iz njegova
posjeda protiv njegove volje.
(2) On ne može zadržati ni punomoć dobivenu od dužnika, a ni druge dužnikove isprave, iskaznice, dopise
i ostale slične stvari, kao ni druge stvari koje se ne mogu izložiti prodaji.
Obveza povrata stvari prije namirenja tražbine
Članak 74.
Vjerovnik je dužan vratiti stvar dužniku ako mu ovaj dade odgovarajuće osiguranje njegove tražbine.
Učinak prava zadržanja
Članak 75.
Vjerovnik koji drži dužnikovu stvar na temelju prava zadržanja ima pravo naplatiti se iz njezine
vrijednosti na isti način kao založni vjerovnik, ali je dužan prije nego što pristupi ostvarenju naplate o svojoj12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 11/161namjeri pravodobno obavijestiti dužnika.
Odjeljak 4.
VJEROVNIKOVA PRAVA U POSEBNIM SLUČAJEVIMA
Kad se činidba sastoji u davanju stvari određenih po rodu
Članak 76.
Kad se činidba sastoji u davanju stvari određenih po rodu, a dužnik dođe u zakašnjenje, vjerovnik, pošto je
prethodno o tome obavijestio dužnika, može po svom izboru pribaviti stvar istoga roda i zahtijevati od
dužnika naknadu cijene i naknadu štete ili zahtijevati vrijednost dugovanih stvari i naknadu štete.
Kad se činidba sastoji u činjenju
Članak 77.
Kad se činidba sastoji u činjenju, a dužnik tu činidbu nije na vrijeme ispunio, vjerovnik može,
obavijestivši o tome prethodno dužnika, sam o trošku dužnika uraditi ono što je dužnik bio dužan uraditi, a od
dužnika zahtijevati naknadu štete zbog zakašnjenja, a i naknadu druge štete koju trpi zbog takva načina
ispunjenja.
Kad se činidba sastoji u propuštanju
Članak 78.
(1) Kad se činidba sastoji u propuštanju, vjerovnik ima pravo na naknadu štete samim tim što je dužnik
postupio protivno svojoj obvezi.
(2) Ako je nešto sagrađeno protivno obvezi, vjerovnik može zahtijevati da se to ukloni o trošku dužnika i
da mu dužnik naknadi štetu koju je pretrpio u vezi s građenjem i uklanjanjem.
(3) Sud može, kad misli da je to očito korisnije, uzimajući u obzir javni interes i opravdani interes
vjerovnika, odlučiti da se ne ruši ono što je sagrađeno već da se vjerovniku naknadi šteta u novcu.
Pravo zahtijevati naknadu umjesto dosuđenog
Članak 79.
(1) Ako dužnik ne ispuni svoju obvezu u roku koji mu je određen pravomoćnom odlukom, vjerovnik ga
može pozvati da je ispuni u naknadnom primjerenom roku i izjaviti da nakon isteka toga roka neće primiti
ispunjenje nego će zahtijevati naknadu štete zbog neispunjenja.
(2) Nakon isteka naknadnog roka vjerovnik može zahtijevati samo naknadu štete zbog neispunjenja.
Glava VI.
PROMJENE U OBVEZNOM ODNOSU
Odjeljak 1.
PROMJENE NA STRANI SUBJEKATA
Odsjek 1.
USTUP TRAŽBINE (CESIJA)
I. OPĆE ODREDBE
Koje se tražbine mogu prenijeti ugovorom
Članak 80.
(1) Vjerovnik može ugovorom sklopljenim s trećim prenijeti na ovoga svoju tražbinu, osim one čiji je
prijenos zabranjen zakonom ili koja je strogo osobne naravi, ili koja se po svojoj naravi protivi prenošenju na
drugoga.
(2) Ugovor o ustupanju nema učinak prema dužniku ako su on i vjerovnik ugovorili da ovaj neće moći
prenijeti tražbinu na drugoga ili da je neće moći prenijeti bez dužnikova pristanka.
Sporedna prava
Članak 81.
(1) S tražbinom prelaze na primatelja sporedna prava, kao što su pravo prvenstvene naplate, hipoteka,
založno pravo, prava iz ugovora s jamcem, prava na kamate, ugovornu kaznu i sl.
(2) Ipak, ustupitelj može predati založenu stvar primatelju samo ako zalogodavac pristane na to, inače ona
ostaje kod ustupitelja da je čuva za račun primatelja.
(3) Smatra se da su dospjele a neisplaćene kamate ustupljene s glavnom tražbinom.
Obavješćivanje dužnika
Članak 82.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 12/161(1) Za ustup tražbine nije potreban pristanak dužnika, ali je ustupitelj dužan obavijestiti dužnika o
ustupanju.
(2) Ispunjenje ustupitelju prije obavijesti o ustupanju pravovaljano je i oslobađa dužnika obveze, ali samo
ako nije znao za ustupanje, inače obveza ostaje i on ju je dužan ispuniti.
Višestruko ustupanje
Članak 83.
Ako je vjerovnik ustupio istu tražbinu raznim osobama, tražbina pripada primatelju o kome je ustupitelj
prvo obavijestio dužnika, odnosno koji se prvi javio dužniku.
II. ODNOS PRIMATELJA I DUŽNIKA
Članak 84.
(1) Primatelj ima prema dužniku ista prava koja je ustupitelj imao prema dužniku do ustupanja.
(2) Dužnik može isticati primatelju, pored prigovora koje ima prema njemu, i one prigovore koje je mogao
istaknuti ustupitelju do časa kad je saznao za ustupanje.
III. ODNOS USTUPITELJA I PRIMATELJA
Predaja isprava o dugu
Članak 85.
(1) Ustupitelj je dužan predati primatelju obveznicu ili drugu ispravu o dugu, ako ih ima, te druge dokaze
o ustupljenoj tražbini i sporednim pravima.
(2) Ako je ustupitelj prenio na primatelja samo jedan dio tražbine, dužan je predati mu ovjerovljeni
prijepis obveznice ili koje druge isprave kojom se dokazuje postojanje ustupljene tražbine.
(3) Ustupitelj je dužan primatelju, na njegov zahtjev, izdati ovjerovljenu potvrdu o ustupanju.
Odgovornost za postojanje tražbine
Članak 86.
Kad je tražbina ustupljena naplatnim ugovorom, ustupitelj odgovara za postojanje tražbine u vrijeme
ustupanja.
Odgovornost za naplativost
Članak 87.
(1) Ustupitelj odgovara za naplativost ustupljene tražbine ako je to bilo ugovoreno, ali samo do visine
onoga što je primio od primatelja, te za naplativost kamata, troškova oko ustupanja i troškova postupka protiv
dužnika.
(2) Veća odgovornost savjesnog ustupitelja ne može se ugovoriti.
IV. POSEBNI SLUČAJEVI USTUPANJA TRAŽBINE
Ustupanje umjesto ispunjenja ili radi ispunjenja
Članak 88.
(1) Kad dužnik umjesto ispunjenja svoje obveze ustupi vjerovniku svoju tražbinu ili jedan njezin dio,
sklapanjem ugovora o ustupanju dužnikova obveza se gasi do iznosa ustupljene tražbine.
(2) Ali kad dužnik ustupi svome vjerovniku svoju tražbinu samo radi ispunjenja, njegova se obveza gasi,
odnosno smanjuje tek kad vjerovnik naplati ustupljenu tražbinu.
(3) U oba slučaja primatelj je dužan predati ustupitelju sve što je primio preko iznosa svoje tražbine prema
ustupitelju.
(4) U slučaju ustupanja radi ispunjenja dužnik ustupljene tražbine može ispuniti svoju obvezu i prema
ustupitelju, čak i kad je obaviješten o ustupanju.
Ustupanje radi osiguranja
Članak 89.
Kad je ustupanje učinjeno radi osiguranja primateljeve traž bine prema ustupitelju, primatelj je dužan
brinuti se s pažnjom dobrog gospodarstvenika, odnosno dobrog domaćina o naplati ustupljene tražbine te
nakon naplate, pošto zadrži koliko je potrebno za namirenje vlastite tražbine prema ustupitelju, ovome predati
višak.
Odsjek 2.
SUBROGACIJA
Pojam i sadržaj12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 13/161Članak 90.
(1) U slučaju ispunjenja tuđe obveze svaki ispunitelj može ugovoriti s vjerovnikom prije ispunjenja ili pri
ispunjenju, da ispunjena tražbina prijeđe na njega sa svima ili samo s nekim sporednim pravima.
(2) Vjerovnikova prava mogu prijeći na ispunitelja i na temelju ugovora između dužnika i ispunitelja,
sklopljenog prije ispunjenja.
(3) U ovim slučajevima subrogacija ispunitelja u prava vjerovnika nastaje ispunjenjem.
Zakonska subrogacija
Članak 91.
Kad obvezu ispuni osoba koja ima neki pravni interes u tome, samim ispunjenjem obveze na nju prelazi
vjerovnikova tražbina sa svim sporednim pravima.
Subrogacija u slučaju djelomičnog ispunjenja
Članak 92.
(1) U slučaju djelomičnog ispunjenja vjerovnikove tražbine na ispunitelja prelaze sporedna prava kojima
je osigurano ispunjenje te tražbine samo ako nisu potrebna za ispunjenje ostatka vjerovnikove tražbine.
(2) Ali vjerovnik i ispunitelj mogu ugovoriti da će se koristiti jamstvima razmjerno svojim tražbinama, a
mogu ugovoriti i da će ispunitelj imati pravo prvenstvene naplate.
Dokazi i sredstva osiguranja
Članak 93.
(1) Vjerovnik je dužan predati ispunitelju sredstva kojima se tražbina dokazuje ili osigurava.
(2) Iznimno, vjerovnik može predati ispunitelju stvar koju je primio u zalog od dužnika ili nekoga drugog
samo ako zalogodavac pristane na to, inače ona ostaje kod vjerovnika da je drži i čuva za račun ispunitelja.
Koliko se može zahtijevati od dužnika
Članak 94.
Ispunitelj na kojega je prešla tražbina ne može zahtijevati od dužnika više nego što je isplatio vjerovniku.
Isključenje odgovornosti vjerovnika
Članak 95.
(1) Vjerovnik koji je primio ispunjenje od treće osobe ne odgovara za postojanje i naplativost tražbine u
vrijeme ispu njenja.
(2) Ovim se ne isključuje primjena pravila o stjecanju bez osnove.
Odsjek 3.
PREUZIMANJE DUGA
Ugovor o preuzimanju duga
Članak 96.
(1) Dug se preuzima ugovorom između dužnika i preuzimatelja, na koji je pristao vjerovnik.
(2) O sklopljenom ugovoru može vjerovnika izvijestiti svaki od njih, i svakome od njih može vjerovnik
priopćiti svoj pristanak na preuzimanje duga.
(3) Smatra se da je vjerovnik dao svoj pristanak ako je bez ograde primio neko ispunjenje od
preuzimatelja, koje je ovaj učinio u svoje ime.
(4) Ugovaratelji, a i svaki od njih napose, mogu pozvati vjerovnika da se u određenom roku očituje,
pristaje li na preuzimanje duga, pa ako se vjerovnik u određenom roku ne očituje, smatra se da nije dao svoj
pristanak.
(5) Ugovor o preuzimanju duga ima učinak ugovora o preuzimanju ispunjenja sve dok vjerovnik ne bude
dao svoj pristanak na ugovor o preuzimanju duga, ili odbije dati pristanak.
Kad je dug osiguran hipotekom
Članak 97.
(1) Kad je prilikom otuđenja neke nekretnine na kojoj postoji hipoteka ugovoreno između pribavitelja i
otuđitelja da će pribavitelj preuzeti dug prema hipotekarnom vjerovniku, smatra se da je hipotekarni vjerovnik
dao pristanak na ugovor o preuzimanju duga, ako ga, na pisani poziv otuđitelja, nije odbio u roku od tri
mjeseca od primitka poziva.
(2) U pisanom pozivu vjerovniku se mora skrenuti pozornost na ovu posljedicu, inače će se smatrati kao
da poziv nije upućen.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 14/161Promjena dužnika
Članak 98.
(1) Preuzimanjem duga preuzimatelj stupa na mjesto prijaš njeg dužnika, a ovaj se oslobađa obveze.
(2) Ali ako je u vrijeme vjerovnikova pristanka na ugovor o preuzimanju duga preuzimatelj bio
prezadužen, a vjerovnik to nije znao niti je morao znati, prijašnji dužnik ne oslobađa se obveze, a ugovor o
preuzimanju duga ima učinak ugovora o pristupanju dugu.
(3) Između preuzimatelja i vjerovnika postoji ista obveza koja je dotle postojala između prijašnjeg dužnika
i vjerovnika.
Sporedna prava
Članak 99.
(1) Sporedna prava koja su dotle postojala uz tražbinu ostaju i nadalje, ali jamstva te zalozi koje su dale
treće osobe prestaju ako jamci i zalogodavci ne pristaju da odgovaraju i za novog dužnika.
(2) Ako nije što drugo ugovoreno, preuzimatelj ne odgovara za nenaplaćene kamate koje su dospjele do
preuzimanja.
Prigovori
Članak 100.
(1) Preuzimatelj može isticati vjerovniku sve prigovore koji proistječu iz pravnog odnosa između
prijašnjeg dužnika i vjerovnika iz kojega potječe preuzeti dug, a i prigovore koje preuzimatelj ima prema
vjerovniku.
(2) Preuzimatelj ne može isticati vjerovniku prigovore koji potječu iz njegova pravnog odnosa s prijašnjim
dužnikom, a koji odnos je bio temelj preuzimanja.
Odsjek 4.
PRISTUPANJE DUGU
Ugovor o pristupanju dugu
Članak 101.
Ugovorom između vjerovnika i trećega, kojim se ovaj obve zuje vjerovniku da će ispuniti njegovu tražbinu
prema dužniku, treći stupa u obvezu pored dužnika.
Pristupanje dugu u slučaju preuzimanja 
neke imovinske cje line
Članak 102.
(1) Osoba na koju prijeđe na temelju ugovora neka imovinska cjelina (poduzeće i sl.) pojedinca ili pravne
osobe, ili dio te cjeline, odgovara za dugove koji se odnose na tu cjelinu, odnosno na njezin dio, pored
dotadašnjeg imatelja i solidarno s njim, ali samo do vrijednosti njezine aktive.
(2) Nema pravni učinak prema vjerovnicima odredba ugovora kojom bi se isključivala ili ograničavala
odgovornost utvrđena u stavku 1. ovoga članka.
Odsjek 5.
PREUZIMANJE ISPUNJENJA
Članak 103.
(1) Ispunjenje se preuzima ugovorom između dužnika i nekog trećega kojim se ovaj obvezuje ispuniti
njegovu obvezu prema njegovu vjerovniku.
(2) On odgovara dužniku ako pravodobno ne ispuni obvezu vjerovniku te ovaj zatraži ispunjenje od
dužnika.
(3) Ali on ne preuzima dug, niti pristupa dugu i vjerovnik nema nikakvo pravo prema njemu.
Odsjek 6.
JAMSTVO
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 104.
Ugovorom o jamstvu jamac se obvezuje prema vjerovniku da će ispuniti valjanu i dospjelu obvezu
dužnika, ako to ovaj ne učini.
Oblik12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 15/161Članak 105.
Ugovor o jamstvu obvezuje jamca samo ako je izjavu o jamčenju učinio u pisanu obliku.
Sposobnost jamčenja
Članak 106.
Ugovorom o jamstvu može se obvezati samo tko ima potpunu poslovnu sposobnost.
Jamčenje za poslovno nesposobnog
Članak 107.
Tko se obveže kao jamac za obvezu neke poslovno nesposobne osobe, odgovara vjerovniku isto kao jamac
poslovno sposobne osobe.
Za koje se obveze može dati
Članak 108.
(1) Jamstvo se može dati za svaku pravovaljanu obvezu, bez obzira na njezin sadržaj.
(2) Jamčiti se može i za uvjetnu obvezu, a i za određenu buduću obvezu.
(3) Jamstvo za buduću obvezu može se opozvati prije nego što obveza nastane, ako nije predviđen rok u
kojem ona treba nastati.
(4) Jamstvo se može dati i za obvezu nekoga drugog jamca (jamčev jamac).
Opseg jamčeve odgovornosti
Članak 109.
(1) Jamčeva obveza ne može biti veća od obveze glavnog dužnika, a ako je ugovoreno da bude veća, ona
se svodi na mjeru dužnikove obveze.
(2) Jamac odgovara za ispunjenje cijele obveze za koju je jamčio, ako njegova odgovornost nije
ograničena na neki njezin dio ili na drugi način podvrgnuta lakšim uvjetima.
(3) On je dužan naknaditi potrebne troškove koje je vjerovnik učinio radi naplate duga od glavnog
dužnika.
(4) Jamac odgovara i za svako povećanje obveze koje bi nastalo dužnikovim zakašnjenjem ili dužnikovom
krivnjom, ako nije drukčije ugovoreno.
(5) On odgovara samo za one ugovorene kamate koje su dospjele nakon sklapanja ugovora o jamstvu.
Prijelaz vjerovnikovih prava na jamca (subrogacija)
Članak 110.
Na jamca koji je namirio vjerovnikovu tražbinu prelazi ta tražbina sa svim sporednim pravima i
osiguranjima njezina ispunjenja.
II. ODNOS VJEROVNIKA I JAMCA
Oblici jamstva
Članak 111.
(1) Od jamca se može zahtijevati ispunjenje obveze ako je glavni dužnik ne ispuni u roku određenom u
pisanom pozivu.
(2) Vjerovnik može zahtijevati ispunjenje od jamca iako nije prije toga pozvao glavnog dužnika na
ispunjenje obveze, ako je očito da se iz sredstava glavnog dužnika ne može ostvariti njezino ispunjenje ili ako
je glavni dužnik pao pod stečaj.
(3) Ako se jamac obvezao kao jamac platac, odgovara vje rov niku kao glavni dužnik za cijelu obvezu i
vjerovnik može zahtijevati njezino ispunjenje bilo od glavnog dužnika bilo od jamca ili od obojice u isto
vrijeme.
(4) Jamac za obvezu nastalu iz trgovačkog ugovora odgovara kao jamac platac, ako nije što drugo
ugovoreno.
Solidarnost jamaca
Članak 112.
Više jamaca nekog duga odgovaraju solidarno, bez obzira na to jesu li jamčili zajedno ili se svaki od njih
obvezao prema vje rov niku odvojeno, osim kad je ugovorom njihova odgovornost uređena drukčije.
Gubitak prava na rok
Članak 113.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 16/161Ako je dužnik izgubio pravo na rok određen za ispunjenje njegove obveze, vjerovnik ipak ne može
zahtijevati ispunjenje od jamca prije isteka toga roka, ako nije drukčije ugovoreno.
Stečaj glavnog dužnika
Članak 114.
(1) U slučaju stečaja glavnog dužnika vjerovnik je dužan prijaviti svoju tražbinu u stečaj i o tome
obavijestiti jamca, inače odgovara jamcu za štetu koju bi ovaj imao zbog toga.
(2) Smanjenje obveze glavnog dužnika u stečajnom postupku ne povlači za sobom i odgovarajuće
smanjenje jamčeve obveze, te jamac odgovara vjerovniku za cijeli iznos svoje obveze.
Smanjena odgovornost dužnikova nasljednika
Članak 115.
Jamac odgovara za cijeli iznos obveze za koji je jamčio i u slučaju kad bi se od dužnikova nasljednika
mogla zahtijevati isplata samo onoga njezina dijela koji odgovara vrijednosti nas lije đene imovine.
Jamčevi prigovori
Članak 116.
(1) Jamac može isticati protiv vjerovnikova zahtjeva sve prigovore glavnog dužnika, uključujući i prigovor
prijeboja, ali ne i osobne dužnikove prigovore.
(2) Dužnikovo odricanje od prigovora te njegovo priznanje vjerovnikove tražbine nema učinak prema
jamcu.
(3) Jamac može isticati protiv vjerovnika i svoje osobne prigovore, na primjer, ništetnost ugovora o
jamstvu, zastaru vjerovnikove tražbine prema njemu, prigovor prijeboja uzajamnih traž bina.
Dužnost obavješćivanja jamca o dužnikovu propuštanju
Članak 117.
Ako dužnik ne ispuni svoju obvezu na vrijeme, vjerovnik je dužan obavijestiti o tome jamca, inače će mu
odgovarati za štetu koju bi jamac pretrpio zbog toga.
Oslobođenje jamca zbog vjerovnikova odugovlačenja
Članak 118.
(1) Jamac se oslobađa odgovornosti ako vjerovnik, na njegov poziv poslije dospjelosti tražbine, ne
zahtijeva ispunjenje od glav nog dužnika u roku od mjesec dana od toga poziva.
(2) Kad rok za ispunjenje nije određen, jamac se oslobađa odgovornosti ako vjerovnik, na njegov poziv
poslije isteka jedne godine od sklapanja ugovora o jamstvu, ne dade u roku od mjesec dana od toga poziva
potrebnu izjavu za određivanje nadnevka ispunjenja.
Oslobođenje jamca zbog gubitka osiguranja
Članak 119.
(1) Ako vjerovnik napusti zalog ili koje drugo pravo kojim je bilo osigurano ispunjenje njegove tražbine ili
ga izgubi svojom krivnjom i tako onemogući prijelaz toga prava na jamca, ovaj se oslobađa svoje obveze
prema vjerovniku za onoliko za koliko bi mogao dobiti ostvarenjem toga prava.
(2) Pravilo stavka 1. ovoga članka vrijedi kako u slučaju kad je pravo nastalo prije sklapanja ugovora o
jamstvu, tako i u slučaju kad je nastalo nakon toga.
III. ODNOS JAMCA I DUŽNIKA
Pravo zahtijevati naknadu od dužnika
Članak 120.
(1) Jamac koji je isplatio vjerovniku njegovu tražbinu može zahtijevati od dužnika da mu naknadi sve što
je isplatio za njegov račun, a i kamate od dana isplate.
(2) On ima pravo na naknadu troškova nastalih u sporu s vjerovnikom od časa kad je obavijestio dužnika o
tom sporu, a i na naknadu štete ako bi je bilo.
Pravo jamca solidarnog dužnika
Članak 121.
Jamac jednog od više solidarnih dužnika može zahtijevati od bilo koga od njih da mu naknadi ono što je
isplatio vjerovniku, a i troškove.
Pravo jamca na prethodno osiguranje
Članak 122.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 17/161I prije nego što namiri vjerovnika, jamac koji se obvezao sa znanjem ili odobrenjem dužnika ima pravo
zahtijevati od dužnika da mu dade potrebno osiguranje za njegove eventualne zahtjeve u sljedećim
slučajevima: ako dužnik nije ispunio svoju obvezu o njezinoj dospjelosti, ako je vjerovnik zatražio sudskim
putem naplatu od jamca i ako se dužnikovo imovinsko stanje znatno pogoršalo nakon sklapanja ugovora o
jamstvu.
Gubitak prava na naknadu
Članak 123.
(1) Dužnik može koristiti protiv jamca koji je bez njegova znanja podmirio vjerovnikovu tražbinu sva
pravna sredstva kojima je u času podmirenja mogao odbiti vjerovnikov zahtjev.
(2) Jamac koji je podmirio vjerovnikovu tražbinu, a o tome nije obavijestio dužnika, te je i ovaj u neznanju
da je tražbina podmirena ovu ponovno podmirio, ne može zahtijevati naknadu od dužnika, ali ima pravo
zahtijevati od vjerovnika da mu podmireno vrati.
Pravo na povrat podmirenog
Članak 124.
Jamac koji je bez dužnikova znanja podmirio vjerovnikovu tražbinu koja je kasnije na dužnikov zahtjev
poništena, ili ugašena prijebojem, može samo zahtijevati od vjerovnika povrat podmirenog.
IV. PRAVO REGRESA
Članak 125.
Kad ima više jamaca, pa jedan od njih podmiri dospjelu tražbinu, on ima pravo zahtijevati od ostalih
jamaca da mu svaki naknadi dio koji pada na njega.
V. ZASTARA
Članak 126.
(1) Zastarom obveze glavnog dužnika zastarijeva i obveza jamca.
(2) Kad je rok za zastaru obveze glavnog dužnika dulji od dvije godine, obveza jamca zastarijeva nakon
isteka dvije godine od dospjelosti obveze glavnog dužnika, osim kad jamac odgovara solidarno s dužnikom.
(3) Prekid zastare tražbine prema glavnom dužniku djeluje i prema jamcu samo ako je do prekida došlo
nekim postupkom vjerovnika pred sudom protiv glavnog dužnika.
(4) Zastoj zastare obveze glavnog dužnika nema učinka prema jamcu.
Odsjek 7.
PRIJENOS UGOVORA
Pretpostavke prijenosa
Članak 127.
(1) Svaka ugovorna strana može, ako na to pristane druga strana, prenijeti ugovor na neku treću osobu
koja time postaje nositelj svih njezinih prava i obveza iz toga ugovora.
(2) Prijenosom ugovora ugovorni odnos između prenositelja i druge strane prelazi na primatelja i drugu
stranu u času kad je druga strana pristala na prijenos, a ako je druga strana dala svoj pristanak unaprijed, u
času kad je obaviještena o prijenosu.
(3) Pristanak na prijenos ugovora valjan je samo ako je dan u propisanom ili ugovorenom obliku za
valjanost prenesenog ugovora.
(4) Odredbe o sporednim pravima kod ugovora o preuzimanju duga na odgovarajući se način primjenjuju i
na prijenos ugovora.
Odgovornost prenositelja
Članak 128.
(1) Prenositelj odgovara primatelju za valjanost prenesenog ugovora.
(2) On mu ne jamči da će druga strana ispuniti svoje obveze iz prenesenog ugovora, osim ako se na to
posebno obvezao.
(3) On ne jamči drugoj strani da će primatelj ispuniti obveze iz ugovora, osim ako se na to posebno
obvezao.
Prigovori
Članak 129.
Druga strana može isticati primatelju sve prigovore iz prenesenog ugovora, a i one koje ima iz drugih
odnosa s njim, ali ne i prigovore koje ima prema prenositelju.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 18/161Odsjek 8.
UPUTA (ASIGNACIJA)
I. POJAM UGOVORA
Članak 130.
Uputom jedna osoba, uputitelj (asignant), ovlašćuje drugu osobu, upućenika (asignata), da za njezin račun
ispuni nešto odre đenoj trećoj osobi, primatelju upute (asignataru), a ovoga ovlašćuje da to ispunjenje primi u
svoje ime.
II. ODNOS PRIMATELJA UPUTE I UPUĆENIKA
Prihvat od strane upućenika
Članak 131.
(1) Primatelj upute stječe pravo zahtijevati od upućenika ispunjenje tek kad mu ovaj izjavi da prihvaća
uputu.
(2) Prihvat upute ne može se opozvati.
Prigovori upućenika
Članak 132.
(1) Prihvatom upute nastaje između primatelja i upućenika obvezni odnos nezavisan od odnosa između
uputitelja i upuće ni ka, a i odnosa između uputitelja i primatelja upute.
(2) Upućenik koji je prihvatio uputu može isticati primatelju upute samo prigovore koji se tiču valjanosti
prihvata, prigovore koji se temelje na sadržaju prihvata ili na sadržaju same upute, te prigovore koje ima
osobno prema njemu.
Prijenos upute
Članak 133.
(1) Primatelj može uputu prenijeti na drugog i prije prihvata od upućenika, a ovaj je može prenijeti dalje,
osim kad iz same upute ili posebnih okolnosti proizlazi da ona nije prenosiva.
(2) Ako je upućenik izjavio primatelju upute da prihvaća uputu, prihvat ima učinak prema svim osobama
na koje bi uputa bila uzastopce prenesena.
(3) Ako je upućenik izjavio pribavitelju, na kojeg je primatelj upute prenio uputu, da je prihvaća, on ne
može pribavitelju isticati prigovore koje ima prema primatelju upute osobno.
Zastara
Članak 134.
(1) Pravo primatelja upute da zahtijeva ispunjenje od upuće nika zastarijeva za godinu dana.
(2) Ako za ispunjenje nije određen rok, zastara počinje teći kad upućenik prihvati uputu, a ako ju je on
prihvatio prije nego što je dana primatelju upute, onda kad ovome bude dana.
III. ODNOS PRIMATELJA UPUTE I UPUTITELJA
Ako je primatelj upute vjerovnik uputitelja
Članak 135.
(1) Vjerovnik nije dužan pristati na uputu koju mu je učinio dužnik radi ispunjenja svoje obveze, ali je
dužan o svom odbijanju odmah obavijestiti dužnika, inače će mu odgovarati za štetu.
(2) Vjerovnik koji je pristao na uputu dužan je pozvati upu će nika da je ispuni.
Uputa nije ispunjenje
Članak 136.
(1) Kad je vjerovnik pristao na uputu učinjenu od njegova dužnika radi ispunjenja obveze, ta obveza ne
prestaje, ako nije drukčije ugovoreno, ni njegovim pristankom na uputu, ni prih va tom od strane upućenika,
nego tek ispunjenjem od strane upućenika.
(2) Vjerovnik koji je pristao na uputu učinjenu od njegova dužnika može zahtijevati od uputitelja da mu
ispuni ono što mu duguje samo ako nije dobio ispunjenje od upućenika u vrijeme određeno u uputi.
Dužnost primatelja upute da obavijesti uputitelja
Članak 137.
Ako upućenik ne prihvati uputu ili odbije ispunjenje koje mu zahtijeva primatelj upute ili izjavi unaprijed
da je neće ispuniti, primatelj upute je dužan obavijestiti odmah uputitelja o tome, inače mu odgovara za štetu.
Odustanak od prihvaćene upute12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 19/161Članak 138.
Primatelj upute koji nije vjerovnik uputitelja i koji se ne želi koristiti uputom može od nje odustati, čak i
ako je već izjavio da je prihvaća, ali je o tome dužan bez odgađanja obavijestiti uputitelja.
Opoziv ovlaštenja danog primatelju upute
Članak 139.
Uputitelj može opozvati ovlaštenje koje je uputom dao primatelju upute, osim ako je uputu izdao radi
ispunjenja nekoga svog duga prema njemu i uopće ako je uputu izdao u njegovu interesu.
IV. ODNOS UPUTITELJA I UPUĆENIKA
Ako je upućenik dužnik uputitelja
Članak 140.
(1) Upućenik nije dužan prihvatiti uputu, čak i ako je dužnik uputitelja, osim ako se na to obvezao.
(2) Ali kad je uputa izdana na temelju upućenikova duga uputitelju, upućenik je dužan ispuniti je do iznosa
toga duga, ako mu to ni po čemu nije teže od ispunjenja obveze prema uputitelju.
(3) Ispunjenjem upute izdane na temelju upućenikova duga uputitelju, upućenik se u istoj mjeri oslobađa
svog duga prema uputitelju.
Opoziv ovlaštenja danog upućeniku
Članak 141.
(1) Uputitelj može opozvati ovlaštenje koje je uputom dao upućeniku, sve dok ovaj ne izjavi primatelju
upute da prihvaća uputu ili je ne ispuni.
(2) On je može opozvati i kad je u uputi navedeno da je neopoziva te kad bi se opozivom vrijeđala neka
njegova obveza prema primatelju upute.
(3) Otvaranje stečaja nad imovinom uputitelja povlači po samom zakonu opoziv upute, osim slučaja kad je
upućenik prihvatio uputu prije otvaranja stečaja, a i kad u času prihvaćanja nije znao niti je morao znati za
stečaj.
V. SMRT I LIŠENJE POSLOVNE SPOSOBNOSTI
Članak 142.
Smrt, odnosno prestanak pravne osobe uputitelja, primatelja upute ili upućenika, a i lišenje poslovne
sposobnosti nekoga od njih, nema utjecaja na uputu.
VI. UPUTA U OBLIKU PAPIRA NA DONOSITELJA
Članak 143.
(1) Pisana uputa može biti izdana na donositelja.
(2) U tom slučaju svaki imatelj papira ima prema upućeniku položaj primatelja upute.
(3) Odnosi koji uputom nastaju između primatelja upute i uputitelja nastaju u ovom slučaju samo između
svakog pojedinog imatelja papira i osobe koja mu je papir ustupila.
VII. UPUTA U OBLIKU PAPIRA NA IME I PO NAREDBI
Članak 144.
Pisana uputa koja glasi na novac, na vrijednosne papire ili na zamjenljive stvari može biti izdana na ime i s
odredbom »po naredbi«.
Odjeljak 2.
PROMJENE SADRŽAJA
Odsjek 1.
OBNOVA (NOVACIJA)
Pretpostavke
Članak 145.
(1) Obnova nastaje ako se vjerovnik i dužnik suglase da posto jeću obvezu zamijene novom i ako nova
obveza ima različi tu glavnu činidbu ili različitu pravnu osnovu.
(2) Sporazum vjerovnika i dužnika kojim se mijenja ili dodaje odredba o roku, o mjestu ili načinu
ispunjenja, zatim naknad ni sporazum o kamatama, ugovornoj kazni, osiguranju ispunjenja ili o kojoj drugoj
sporednoj odredbi, a i sporazum o izdavanju nove isprave o dugu ne smatraju se obnovom.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 20/161(3) Izdavanje mjenice ili čeka zbog neke prijašnje obveze ne smatra se obnovom, osim kad je to
ugovoreno.
Volja za obnovom
Članak 146.
Obnova se ne predmnijeva, pa ako strane nisu izrazile na mje ru da ugase postojeću obvezu kad su stvarale
novu, prijašnja obveza ne prestaje, već postoji i dalje pored nove.
Učinak obnove
Članak 147.
(1) Ugovorom o obnovi prijašnja obveza prestaje, a nova nastaje.
(2) S prijašnjom obvezom prestaju i zalog i jamstvo, osim ako je s jamcem ili zalogodavcem drukčije
ugovoreno.
(3) Isto vrijedi i za ostala sporedna prava koja su bila vezana za prijašnju obvezu.
Nevaljanost i utrnuće prijašnje obveze
Članak 148.
(1) Obnova je bez učinka ako je prijašnja obveza bila ništet na ili već ugašena.
(2) Ako je prijašnja obveza bila samo pobojna, obnova je valjana ako je to dužniku bilo poznato.
Učinak poništaja
Članak 149.
Kad je ugovor o obnovi poništen, smatra se da nije ni bilo obnove i da prijašnja obveza nije ni prestala
postojati.
Odsjek 2.
NAGODBA
Pojam
Članak 150.
(1) Ugovorom o nagodbi osobe između kojih postoji spor ili neizvjesnost o nekom pravnom odnosu,
uzajamnim popuštanjima, prekidaju spor, odnosno otklanjaju neizvjesnost i određuju svoja uzajamna prava i
obveze.
(2) Postoji neizvjesnost i kad je ostvarenje određenog prava nesigurno.
U čemu se sastoje uzajamna popuštanja
Članak 151.
(1) Popuštanje se može sastojati, među ostalim, u djelomič nom ili potpunom priznavanju nekog od
zahtjeva druge strane ili u odricanju od nekoga svog zahtjeva; u uzimanju na sebe neke nove obveze; u
smanjenju kamatne stope; u produljenju roka; u pristajanju na djelomične otplate; u davanju prava na
odustatninu.
(2) Popuštanje može biti uvjetno.
(3) Kad samo jedna strana popusti drugoj, na primjer, prizna pravo druge strane, onda to nije nagodba, te
ne podliježe pravilima o nagodbi.
Sposobnost
Članak 152.
Za sklapanje ugovora o nagodbi potrebna je sposobnost za raspolaganje pravom koje je sadržaj nagodbe.
Sadržaj
Članak 153.
(1) Sadržaj nagodbe može biti svako pravo kojim se može raspolagati.
(2) Valjana je nagodba o imovinskim posljedicama kaznenog djela.
(3) Ne mogu biti sadržajem nagodbe sporovi koji se tiču statusnih odnosa.
Primjena odredaba o dvostranoobveznim ugovorima
Članak 154.
(1) Za ugovor o nagodbi vrijede opće odredbe o dvostranoobveznim ugovorima, ako za taj ugovor nije što
drugo predvi đe no.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 21/161(2) Kad pod nazivom nagodbe ugovaratelji sklope neki drugi pravni posao, na njihove se odnose ne
primjenjuju odredbe zakona koje vrijede za nagodbu, već one koje vrijede za stvarno sklop ljeni posao.
Prekomjerno oštećenje
Članak 155.
Zbog prekomjernog oštećenja ne može se zahtijevati poništaj nagodbe.
Učinak nagodbe prema jamcima i zalogodavcima
Članak 156.
(1) Ako je nagodbom učinjena obnova obveze, jamac se oslo bađa odgovornosti za njezino ispunjenje, a
prestaje i zalog koji je dao netko treći.
(2) Jamac i treći koji je dao svoju stvar u zalog ostaju i nada lje u obvezi, a njihova odgovornost može biti
smanjena nagod bom, ali ne i povećana, osim ako su se suglasili s nagodbom.
(3) Kad dužnik nagodbom prizna spornu tražbinu, jamac i zalogodavac zadržavaju pravo da istaknu
vjerovniku prigovore kojih se dužnik nagodbom odrekao.
Nagodba o nevaljanom pravnom poslu
Članak 157.
(1) Valjana je nagodba o pravnom poslu čiji je poništaj mogla tražiti jedna strana, ako je ona u času
sklapanja nagodbe znala za tu mogućnost.
(2) Ništetna je nagodba o ništetnom pravnom poslu i kad su ugovaratelji znali za ništetnost i htjeli je
nagodbom otkloniti.
Ništetnost nagodbe
Članak 158.
(1) Nagodba je ništetna ako je zasnovana na pogrešnom vjerovanju obaju ugovaratelja da postoji pravni
odnos koji ustvari ne postoji, i ako bez toga pogrešnog vjerovanja ne bi među njima bilo ni spora ni
neizvjesnosti.
(2) Isto vrijedi i kad se pogrešno vjerovanje obaju ugovaratelja odnosi na činjenice.
(3) Odricanje od ove ništetnosti nema pravnog učinka i ono što je dano na ime ispunjenja obveza iz takve
nagodbe može se tražiti natrag.
Ništetnost jedne odredbe nagodbe
Članak 159.
Odredbe nagodbe čine cjelinu, te ako je jedna odredba ništet na, cijela nagodba je ništetna, osim kad se iz
same nagodbe vidi da se ona sastoji od neovisnih dijelova.
Glava VII.
PRESTANAK OBVEZA
Odjeljak 1.
OPĆE PRAVILO
Članak 160.
(1) Obveza prestaje suglasnošću volja sudionika u obveznom odnosu, ispunjenjem i u drugim zakonom
određenim slučajevima.
(2) Prestankom glavne obveze gase se jamstvo, zalog i druga sporedna prava.
Odjeljak 2.
ISPUNJENJE
Odsjek 1.
OPĆA PRAVILA O ISPUNJENJU
I. TKO MOŽE ISPUNITI I TROŠKOVI ISPUNJENJA
 Ispunjenje od strane dužnika ili treće osobe
Članak 161.
(1) Obvezu može ispuniti ne samo dužnik nego i treća osoba.
(2) Vjerovnik je dužan primiti ispunjenje od svake osobe koja ima neki pravni interes da obveza bude
ispunjena, čak i kad se dužnik protivi tom ispunjenju.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 22/161(3) Vjerovnik je dužan primiti ispunjenje od treće osobe ako je dužnik s tim suglasan, osim kad prema
ugovoru ili naravi obveze ovu treba ispuniti dužnik osobno.
(4) Vjerovnik može primiti ispunjenje od treće osobe bez dužnikova znanja, pa i u slučaju kad ga je dužnik
obavijestio da ne pristaje da treći ispuni njegovu obvezu.
(5) Ali ako mu je dužnik ponudio da sam ispuni odmah svoju obvezu, vjerovnik ne može primiti
ispunjenje od treće osobe.
Ispunjenje poslovno nesposobnog
Članak 162.
(1) I poslovno nesposobni dužnik može pravovaljano ispuniti obvezu, ako je njezino postojanje
nesumnjivo i ako je dospjela.
(2) Ali se može osporavati ispunjenje ako je takva osoba isplatila zastarjeli dug ili dug koji potječe iz igre
ili oklade.
Troškovi ispunjenja
Članak 163.
Troškove ispunjenja snosi dužnik, ako ih nije prouzročio vjerovnik.
II. KOME SE MOŽE ISPUNITI OBVEZA
Ovlaštena osoba
Članak 164.
(1) Obveza se mora ispuniti vjerovniku ili osobi određenoj zakonom, sudskom odlukom, ugovorom
između vjerovnika i dužnika ili onoj koju odredi vjerovnik.
(2) Ispunjenje je pravovaljano i kad je učinjeno trećoj osobi, ako ga je vjerovnik naknadno odobrio ili ako
se njime koristio.
Ispunjenje poslovno nesposobnom vjerovniku
Članak 165.
(1) Obveza ispunjena poslovno nesposobnom vjerovniku oslobađa dužnika samo ako je to bilo korisno za
vjerovnika ili se predmet ispunjenja još nalazi kod njega.
(2) Poslovno nesposoban vjerovnik može odobriti, pošto postane poslovno sposoban, ispunjenje koje je
primio u vrijeme svoje poslovne nesposobnosti.
III. PREDMET ISPUNJENJA
Sadržaj obveze
Članak 166.
(1) Ispunjenje se sastoji u izvršenju onoga što čini sadržaj obveze, te niti ga dužnik može ispuniti nečim
drugim, niti vjerov nik može zahtijevati nešto drugo.
(2) Nema pravovaljanog ispunjenja ako ono što je dužnik predao kao dugovanu stvar, a vjerovnik kao
takvu primio, to uistinu nije, i vjerovnik ima pravo vratiti ono što mu je predano i zahtijevati dugovanu stvar.
Zamjena ispunjenja
Članak 167.
(1) Obveza prestaje ako vjerovnik u sporazumu s dužnikom primi nešto drugo umjesto onoga što mu se
duguje.
(2) U tom slučaju dužnik odgovara isto kao prodavatelj za materijalne i pravne nedostatke stvari dane
umjesto onoga što je dugovao.
(3) Ali vjerovnik umjesto zahtjeva po osnovi odgovornosti dužnika za materijalne ili pravne nedostatke
stvari može zahtijevati od dužnika, ali ne više od jamca, ispunjenje prvotne tražbine i naknadu štete.
Predaja radi prodaje
Članak 168.
Ako je dužnik predao vjerovniku stvar ili koje drugo pravo da ih proda i da iz postignutog iznosa naplati
svoju tražbinu, a ostatak mu preda, obveza prestaje tek kad se vjerovnik naplati iz postignutog iznosa.
Djelomično ispunjenje
Članak 169.
(1) Vjerovnik nije dužan primiti djelomično ispunjenje, osim ako narav obveze drukčije ne nalaže.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 23/161(2) Ali je vjerovnik dužan primiti djelomično ispunjenje novčane obveze, osim ako ima poseban interes da
ga odbije.
Obveza davanja stvari određenih po rodu
Članak 170.
(1) Ako su stvari određene samo po rodu, dužnik je dužan dati stvari barem srednje kakvoće.
(2) Ali ako mu je bila poznata namjena stvari, dužan je dati stvari odgovarajuće kakvoće.
IV. URAČUNAVANJE ISPUNJENJA
Red uračunavanja
Članak 171.
(1) Kad između istih osoba postoji više istorodnih obveza, pa ono što dužnik ispuni nije dovoljno da bi se
mogle namiriti sve, onda će se, ako o tome ne postoji sporazum vjerovnika i dužnika, uračunavanje obaviti
onim redom koji odredi dužnik najkasnije prilikom ispunjenja.
(2) Kad nema dužnikove izjave o uračunavanju, obveze se namiruju redom kako je koja dospjela za
ispunjenje.
(3) Ako je više obveza istodobno dospjelo, prvo se namiruju one koje su najmanje osigurane, a kad su sve
podjednako osigurane, prvo se namiruju one koje su dužniku najtegotnije.
(4) Ako su u svemu naprijed rečenom obveze jednake, namiruju se redom kako su nastale, a ako su
istodobno nastale, ono što je dano na ime ispunjenja raspoređuje se na sve obveze razmjerno njihovim
iznosima.
Uračunavanje kamata i troškova
Članak 172.
Ako dužnik pored glavnice duguje i kamate i troškove, prvo se namiruju troškovi, zatim kamate i napokon
glavnica.
V. VRIJEME ISPUNJENJA
Određivanje roka
Članak 173.
(1) Dužnik je dužan ispuniti obvezu u roku koji je predviđen ugovorom.
(2) Ako rok ispunjenja nije predviđen ugovorom, dužnik je dužan ispuniti obvezu u roku koji je predviđen
zakonom.
(3) Ako rok nije određen ni ugovorom niti zakonom, a cilj posla, narav obveze i ostale okolnosti ne
zahtijevaju stanovit rok za ispunjenje, vjerovnik može zahtijevati odmah ispunjenje obveze, a dužnik sa svoje
strane može zahtijevati od vjerovnika da odmah primi ispunjenje.
Novčana obveza kod trgovačkih ugovora
Članak 174.
(1) Ako trgovačkim ugovorom ili ugovorom između trgovca i osobe javnog prava nije predviđen rok za
ispunjenje novčane obveze, dužnik je dužan, bez potrebe da ga vjerovnik na to pozove, ispuniti tu obvezu u
roku od 30 dana koji počinje teći:
– od dana kad je dužnik primio račun ili drugi odgovarajući zahtjev za isplatu,
– od dana kad je vjerovnik ispunio svoju obvezu, ako nije moguće sa sigurnošću utvrditi dan primitka
računa ili drugog odgovarajućeg zahtjeva za isplatu ili ako je dužnik primio račun ili drugi odgovarajući
zahtjev za isplatu prije negoli je vjerovnik ispunio svoju obvezu,
– od dana proteka roka za pregled predmeta obveze, ako je ugovorom ili zakonom predviđen određeni rok
za takav pregled, a dužnik je primio račun ili drugi odgovarajući zahtjev za isplatu prije proteka toga roka.
(2) Ništetna je odredba ugovora iz stavka 1. ovoga članka kojom je ugovoren duži rok za ispunjenje
novčane obveze, ako na temelju okolnosti slučaja, a poglavito trgovačkih običaja i naravi predmeta obveze,
proizlazi da je tako ugovorenim rokom ispunjenja, suprotno načelu savjesnosti i poštenja, prouzročena
očigledna neravnopravnost u pravima i obvezama ugovornih strana na štetu vjerovnika.
(3) Prilikom ocjene je li odredba ugovora iz stavka 1. ovoga članka o roku ispunjenja novčane obveze
ništetna, uzet će se, između ostalog, u obzir jesu li postojali opravdani razlozi za odstupanje od zakonom
predviđenog roka ispunjenja.
Pravo na ispunjenje prije roka
Članak 175.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 24/161(1) Kad je rok ugovoren isključivo u interesu dužnika, on ima pravo ispuniti obvezu i prije ugovorenog
roka, ali je dužan obavijestiti vjerovnika o svojoj namjeri i paziti da to ne bude u nevrijeme.
(2) U ostalim slučajevima, kad dužnik ponudi ispunjenje prije roka, vjerovnik može odbiti ispunjenje, a
može ga i primiti i zadržati pravo na naknadu štete, ako o tome bez odgađanja obavijesti dužnika.
(3) Vjerovnik ima pravo zahtijevati ispunjenje prije roka ako mu dužnik nije dao obećano osiguranje ili
ako na njegov zahtjev nije dopunio osiguranje smanjeno bez njegove krivnje, te kad je rok ugovoren
isključivo u njegovu interesu.
Kad je određivanje roka ostavljeno jednoj strani
Članak 176.
Kad je određivanje vremena ispunjenja ostavljeno na volju vjerovnika ili dužnika, druga strana može, ako
ovlaštenik ne odredi rok ni poslije opomene, zahtijevati od suda da odredi primjeren rok za ispunjenje.
Plaćanje putem banke ili poštom
Članak 177.
(1) Ako se plaća posredovanjem banke ili druge pravne osobe kod koje se vodi račun vjerovnika, smatrat
će se, ako ugovorne strane nisu drukčije odredile, da je dug namiren kad banci, odnosno spomenutoj pravnoj
osobi stigne novčana doznaka u korist vjerovnika ili nalog (virman) dužnikove banke, odnosno druge pravne
osobe da odobri računu vjerovnika iznos naznačen u nalogu.
(2) Ako je ugovoreno plaćanje poštom, smatra se da su se strane suglasile da je uplatom dugovanog iznosa
pošti dužnik namirio svoju obvezu prema vjerovniku, a ako takav način plaćanja nije ugovoren, dug je
namiren kad vjerovnik primi novčanu doznaku.
(3) Ako je posebnim propisom ili ugovorom predviđeno plaćanje čekovnom uplatnicom na određeni račun,
smatra se da su se strane suglasile da je isplata obavljena onda kad dužnik uplati dugovani iznos čekovnom
uplatnicom u korist označenog računa.
VI. MJESTO ISPUNJENJA
Opća pravila
Članak 178.
(1) Dužnik je dužan ispuniti obvezu, a vjerovnik primiti ispunjenje, u mjestu određenom pravnim poslom
ili zakonom.
(2) Kad mjesto ispunjenja nije određeno, a ne može se odrediti ni po cilju posla, naravi obveze ili ostalim
okolnostima, obveza se ispunjava u mjestu u kojem je dužnik u vrijeme nastanka obveze imao svoje sjedište,
odnosno prebivalište, a u nedostatku prebivališta, svoje boravište.
(3) Ali ako dužnik ima više jedinica u raznim mjestima, mjestom ispunjenja smatra se sjedište jedinice
koja treba obaviti radnje nužne za ispunjenje obveze, ako je vjerovniku ta okolnost pri sklapanju ugovora bila
poznata ili morala biti poznata.
Mjesto ispunjenja novčanih obveza
Članak 179.
(1) Novčane obveze ispunjavaju se u mjestu u kojem vjerov nik ima sjedište, odnosno prebivalište, a u
nedostatku prebiva liš ta, boravište.
(2) Ako se plaća virmanom, novčane obveze ispunjavaju se u sjedištu pravne osobe kod koje se vode
vjerovnikova novčana sredstva.
(3) Ako je vjerovnik promijenio mjesto u kojem je imao svoje sjedište, odnosno prebivalište u vrijeme kad
je obveza nastala te su zbog toga povećani troškovi ispunjenja, to povećanje pada na teret vjerovnika.
VII. PRIZNANICA
Izdavanje
Članak 180.
(1) Tko ispuni obvezu potpuno ili djelomično, ima pravo zahtijevati da mu vjerovnik o tome izda
priznanicu o svom trošku.
(2) Dužnik koji je novčanu obvezu isplatio preko banke ili pošte može zahtijevati da mu vjerovnik izda
priznanicu samo ako za to ima opravdan razlog.
(3) Ako vjerovnik odbije izdati priznanicu, dužnik može položiti kod suda objekt svoje obveze.
Predmnjeve
Članak 181.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 25/161(1) Ako je izdana priznanica o isplaćenoj glavnici, predmnijeva se da su isplaćene i kamate i sudski i drugi
troškovi, ako ih je bilo.
(2) Isto tako, ako dužnik povremenih davanja, kao što su zakupnine, i drugih tražbina koje se povremeno
obračunavaju, kao što su, primjerice, ona koja nastaju utroškom električne energije ili vode, ili uporabom
telefona, ima priznanicu da je isplatio kasnije dospjelu tražbinu, predmnijeva se da je isplatio i ona koja su
prije dospjela.
VIII. VRAĆANJE OBVEZNICE
Članak 182.
(1) Kad potpuno ispuni obvezu, dužnik može, pored priznanice, zahtijevati od vjerovnika da mu vrati
obveznicu.
(2) Kad vjerovnik ne vrati obveznicu, dužnik ima pravo zahtijevati da mu vjerovnik izda ispravu o
prestanku obveze s ovjerovljenim potpisom.
(3) Dužnik koji je ispunio obvezu samo djelomično ima pravo zahtijevati da se to ispunjenje zabilježi na
obveznici.
Odsjek 2.
ZAKAŠNJENJE
I. ZAKAŠNJENJE DUŽNIKA
Kad dužnik dolazi u zakašnjenje
Članak 183.
(1) Dužnik dolazi u zakašnjenje kad ne ispuni obvezu u roku određenom za ispunjenje.
(2) Ako rok za ispunjenje nije određen, dužnik dolazi u zakašnjenje kad ga vjerovnik pozove da ispuni
obvezu, usmeno ili pisano, izvansudskom opomenom ili započinjanjem nekog postupka čiji je cilj da se
postigne ispunjenje obveze.
II. ZAKAŠNJENJE VJEROVNIKA
 Kad vjerovnik dolazi u zakašnjenje
Članak 184.
(1) Vjerovnik dolazi u zakašnjenje ako bez osnovanog razloga odbije primiti ispunjenje ili ga svojim
ponašanjem spriječi.
(2) Vjerovnik dolazi u zakašnjenje i kad je spreman primiti ispunjenje dužnikove istodobne obveze, ali ne
nudi ispunjenje svoje dospjele obveze.
(3) Vjerovnik ne dolazi u zakašnjenje ako dokaže da u vrijeme ponude ispunjenja, ili u vrijeme određeno
za ispunjenje, dužnik nije mogao ispuniti svoju obvezu.
Učinci vjerovnikova zakašnjenja
Članak 185.
(1) Dolaskom vjerovnika u zakašnjenje prestaje zakašnjenje dužnika, i na vjerovnika prelazi rizik slučajne
propasti ili oštećenja stvari.
(2) Od dana vjerovnikova zakašnjenja prestaju teći kamate.
(3) Vjerovnik u zakašnjenju dužan je naknaditi dužniku štetu nastalu zbog zakašnjenja za koje odgovara, a
i troškove oko dalj njeg čuvanja stvari.
Odsjek 3.
POLAGANJE I PRODAJA DUGOVANE STVARI
Polaganje
Članak 186.
 (1) Kad je vjerovnik u zakašnjenju ili je nepoznat, ili kad je neizvjesno tko je vjerovnik, ili gdje se nalazi,
ili kad je vjerovnik poslovno nesposoban, a nema zastupnika, dužnik može za vjerov nika položiti dugovanu
stvar kod suda ili kod za to zakonom ovlaštene osobe.
(2) Isto pravo pripada i trećim osobama koje imaju pravni interes da obveza bude ispunjena.
(3) O polaganju dužnik je dužan obavijestiti vjerovnika ako zna za njega i za njegovo boravište.
Mjesto polaganja
Članak 187.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 26/161(1) Dugovana stvar se polaže kod stvarno nadležnog suda ili kod zakonom ovlaštene osobe u mjestu
ispunjenja, osim ako razlozi ekonomičnosti ili narav posla zahtijevaju da se polaganje obavi u mjestu gdje se
stvar nalazi.
(2) Svaki drugi stvarno nadležan sud, odnosno zakonom ovlaštena osoba mora primiti stvar u polog, a
dužnik je dužan dati naknadu vjerovniku, ako je ovaj polaganjem kod drugog suda, odnosno druge zakonom
ovlaštene osobe pretrpio štetu.
Predaja na čuvanje drugoj osobi
Članak 188.
(1) Kad je objekt obveze neka stvar koja se ne može čuvati u sudskom pologu, dužnik može zahtijevati od
suda da odredi osobu kojoj će predati stvar da je čuva o trošku i za račun vjerov nika.
(2) U slučaju obveze iz trgovačkog ugovora, predaja takve stvari javnom skladištu na čuvanje za račun
vjerovnika ima učinak polaganja kod suda.
(3) O predaji na čuvanje dužnik je dužan obavijestiti vjerovnika.
Uzimanje položene stvari natrag
Članak 189.
(1) Dužnik može uzeti natrag položenu stvar.
(2) O uzimanju stvari dužnik je dužan obavijestiti vjerovnika.
(3) Pravo dužnika da uzme položenu stvar prestaje kad dužnik u pisanom obliku izjavi sudu, odnosno
zakonom ovlaštenoj osobi da se odriče toga prava, kad vjerovnik izjavi da prima položenu stvar, a i kad bude
utvrđeno pravomoćnom odlukom da polaganje udovoljava uvjetima urednog ispunjenja.
Učinak polaganja
Članak 190.
(1) Polaganjem dugovane stvari dužnik se oslobađa obveze u trenutku polaganja.
(2) Ako je dužnik bio u zakašnjenju, njegovo zakašnjenje prestaje.
(3) Od trenutka kad je stvar položena rizik slučajne propasti ili oštećenja stvari prelazi na vjerovnika.
(4) Od dana polaganja prestaju teći kamate.
(5) Ako dužnik uzme natrag položenu stvar, smatra se kao da nije bilo polaganja, a njegovi sudužnici i
jamci ostaju u obvezi.
Troškovi polaganja
Članak 191.
Troškove pravovaljanog i neopozvanog polaganja snosi vjerovnik ako prelaze troškove ispunjenja što ih je
dužan snositi dužnik.
Prodaja umjesto polaganja stvari
Članak 192.
(1) Ako stvar nije prikladna za čuvanje ili ako su za njezino čuvanje ili održavanje potrebni troškovi
nerazmjerni s njezinom vrijednošću, dužnik je može prodati na javnoj prodaji u mjestu određenom za
ispunjenje, ili nekom drugom mjestu ako je to u interesu vjerovnika, a postignuti iznos, nakon odbitka
troškova prodaje, položiti kod suda ili za to zakonom ovlaštene osobe.
(2) Ako stvar ima tekuću cijenu ili ako je male vrijednosti u usporedbi s troškovima javne prodaje, dužnik
je može prodati iz slobodne ruke.
(3) Ako je stvar takva da može brzo propasti ili se pokvariti, dužnik je dužan prodati je bez odgađanja na
najpogodniji način.
(4) U svakom slučaju dužnik je dužan obavijestiti vjerovnika o namjeravanoj prodaji kad god je to
moguće, a nakon prodaje o postignutoj cijeni i njezinu polaganju kod suda, odnosno kod zako nom ovlaštene
osobe.
Predaja stvari vjerovniku
Članak 193.
Sud će predati vjerovniku položenu stvar pod uvjetima što ih je dužnik postavio.
Prodaja radi pokrića troškova čuvanja
Članak 194.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 27/161(1) Ako troškovi čuvanja ne budu isplaćeni u razumnom roku, sud će u izvanparničnom postupku, na
zahtjev čuvara, narediti da se stvar proda i odrediti način prodaje.
(2) Od iznosa dobivenog prodajom odbit će se troškovi prodaje i troškovi čuvanja, a ostatak, za
vjerovnika, položit će se kod suda ili kod zakonom ovlaštene osobe.
Odjeljak 3.
OSTALI NAČINI PRESTANKA OBVEZA
Odsjek 1.
PRIJEBOJ (KOMPENZACIJA)
Opće pretpostavke
Članak 195.
Dužnik može prebiti tražbinu s protutražbinom vjerovnika, ako obje tražbine glase na novac ili druge
zamjenljive stvari istog roda i iste kakvoće i ako su obje dospjele.
Izjava o prijeboju
Članak 196.
(1) Prijeboj ne nastaje čim se ispune pretpostavke za to, nego tek izjavom o prijeboju.
(2) Nakon izjave o prijeboju smatra se da je učinak prijeboja nastao onoga trenutka kad su se ispunile
pretpostavke za to.
Odsutnost uzajamnosti
Članak 197.
(1) Dužnik ne može prebiti ono što duguje vjerovniku s onim što vjerovnik duguje njegovu jamcu.
(2) Ali jamac može prebiti dužnikove obveze prema vjerovniku s dužnikovom tražbinom prema
vjerovniku.
(3) Tko je dao svoju stvar u zalog za tuđu obvezu, može zahtijevati od vjerovnika da mu vrati založenu
stvar kad se udovolji pretpostavkama za prestanak te obveze prijebojem te kad vjerovnik propusti svojom
krivnjom obaviti prijeboj.
Zastarjela tražbina
Članak 198.
(1) Dug se može prebiti sa zastarjelom tražbinom samo ako ona još nije bila zastarjela u času kad su se
stekle pretpostavke prijeboja.
(2) Ako su pretpostavke prijeboja nastale pošto je jedna od tražbina zastarjela, prijeboj ne nastaje ako je
dužnik zastarjele tražbine istakao prigovor zastare.
Prijeboj s ustupljenom tražbinom
Članak 199.
(1) Dužnik ustupljene tražbine može prebiti primatelju one svoje tražbine koje je do obavijesti o ustupu
mogao prebiti ustupitelju.
(2) On mu može prebiti i one svoje tražbine prema ustupitelju koje je stekao prije obavijesti o ustupu, a čiji
rok za ispunjenje nije bio dospio u času kad je obaviješten o ustupu, ali samo ako taj rok pada prije roka za
ispunjenje ustupljene tražbine ili u isto vrijeme.
(3) Dužnik koji je bez ograde izjavio primatelju da pristaje na ustup ne može mu više prebiti nikakve svoje
tražbine prema ustupitelju.
(4) Ako je ustupljena tražbina upisana u javne knjige, dužnik može učiniti prijeboj primatelju samo ako je
njegova tražbina upisana kod ustupljene tražbine ili ako je primatelj obaviješten prilikom ustupanja o
postojanju te tražbine.
Slučajevi kad je prijeboj isključen
Članak 200.
Ne može prestati prijebojem:
1) tražbina koja se ne može zaplijeniti,
2) tražbina stvari ili vrijednosti koje su dužniku bile dane na čuvanje ili posudbu, ili koje je dužnik uzeo
bespravno ili ih bespravno zadržao,
3) tražbina nastala namjernim prouzročenjem štete,
4) tražbina naknade štete nanesene oštećenjem zdravlja ili prouzročenjem smrti,12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 28/1615) tražbina koja potječe iz zakonske obveze uzdržavanja.
Zabrana na tražbinu druge strane
Članak 201.
Dužnik ne može obaviti prijeboj ako je njegova tražbina dospjela tek pošto je netko treći stavio zabranu na
vjerovnikovu tražbinu prema njemu.
Uračunavanje prijebojem
Članak 202.
Kad između dviju osoba postoji više obveza koje mogu prestati prijebojem, prijeboj će se obaviti po
pravilima koja vrijede za uračunavanje ispunjenja.
Odsjek 2.
OTPUST DUGA
Sporazum
Članak 203.
(1) Obveza prestaje kad vjerovnik izjavi dužniku da neće zahtijevati njezino ispunjenje, a dužnik se s tim
suglasi.
(2) Za pravovaljanost toga sporazuma nije potrebno da bude sklopljen u obliku u kojem je sklopljen posao
iz kojega je obveza nastala.
Odricanje od sredstava osiguranja
Članak 204.
Vraćanje zaloga i odricanje od drugih sredstava kojima je bilo osigurano ispunjenje obveze ne znači
vjerovnikovo odricanje od prava zahtijevati njezino ispunjenje.
Otpust duga jamcu
Članak 205.
(1) Otpust duga jamcu ne oslobađa glavnog dužnika, a otpust duga glavnom dužniku oslobađa jamca.
(2) Kad ima više jamaca, pa vjerovnik oslobodi jednog od njih, ostali ostaju u obvezi, ali se njihova
obveza smanjuje za dio koji otpada na oslobođenog jamca.
Opći otpust dugova
Članak 206.
Opći otpust dugova gasi sve vjerovnikove tražbine prema dužniku, osim onih za koje vjerovnik nije znao
da postoje u trenutku otpusta.
Odsjek 3.
SJEDINJENJE
Članak 207.
(1) Obveza prestaje sjedinjenjem kad jedna te ista osoba postane i vjerovnik i dužnik.
(2) Kad jamac postane vjerovnik, obveza glavnog dužnika ne prestaje.
(3) Obveza upisana u javnoj knjizi prestaje sjedinjenjem tek kad se izvrši upis brisanja.
Odsjek 4.
NEMOGUĆNOST ISPUNJENJA
Prestanak obveze
Članak 208.
(1) Obveza prestaje kad njezino ispunjenje postane nemogu će zbog okolnosti zbog kojih dužnik ne
odgovara.
(2) Dužnik mora dokazati okolnosti koje isključuju njegovu odgovornost.
Kad su objekt obveze stvari određene po rodu
Članak 209.
(1) Ako su objekt obveze stvari određene po rodu, obveza ne prestaje čak i kad sve što dužnik ima od
takvih stvari propadne zbog okolnosti za koje on ne odgovara.
(2) Ali kad su objekt obveze stvari određene po rodu koje se imaju uzeti iz određene mase tih stvari,
obveza prestaje kad propadne cijela ta masa.
Ustupanje prava prema trećemu odgovornom za nemogućnost ispunjenja12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 29/161Članak 210.
Dužnik određene stvari koji je oslobođen svoje obveze zbog nemogućnosti ispunjenja dužan je ustupiti
vjerovniku pravo koje bi imao prema trećoj osobi zbog nastale nemogućnosti.
Odsjek 5.
PROTEK VREMENA, OTKAZ
Rok u trajnom obveznom odnosu
Članak 211.
Trajni obvezni odnos s određenim rokom trajanja prestaje kad rok istekne, osim kad je ugovoreno ili
zakonom određeno da se poslije isteka roka obvezni odnos produljuje za neodređeno vrijeme, ako ne bude
pravodobno otkazan.
Otkaz trajnoga obveznog odnosa
Članak 212.
(1) Ako trajanje obveznog odnosa nije određeno, svaka ga strana može okončati otkazom.
(2) Otkaz mora biti dostavljen drugoj strani.
(3) Otkaz se može dati u svako doba, samo ne u nevrijeme.
(4) Otkazani obvezni odnos prestaje kad istekne otkazni rok određen ugovorom, a ako takav rok nije
određen ugovorom, odnos prestaje nakon isteka roka određenog zakonom ili običajem, odnosno istekom
primjerenog roka.
(5) Strane mogu ugovoriti da će njihov obvezni odnos prestati samom dostavom otkaza, ako za određeni
slučaj zakon ne naređuje što drugo.
(6) Vjerovnik ima pravo zahtijevati od dužnika ono što je dospjelo prije nego što je obveza prestala
protekom roka ili otkazom.
Odsjek 6.
SMRT
Članak 213.
Smrću dužnika ili vjerovnika prestaje obveza samo ako je nastala s obzirom na osobna svojstva koje od
ugovornih strana ili osobne sposobnosti dužnika.
Odjeljak 4.
ZASTARA
Odsjek 1.
OPĆE ODREDBE
Opće pravilo
Članak 214.
(1) Zastarom prestaje pravo zahtijevati ispunjenje obveze.
(2) Zastara nastupa kad protekne zakonom određeno vrijeme u kojem je vjerovnik mogao zahtijevati
ispunjenje obveze.
(3) Sud se neće obazirati na zastaru ako se dužnik nije na nju pozvao.
Kad zastara počinje teći
Članak 215.
(1) Zastara počinje teći prvog dana poslije dana kad je vjerov nik imao pravo zahtijevati ispunjenje obveze,
ako zakonom za pojedine slučajeve nije što drugo propisano.
(2) Ako se obveza sastoji u tome da se nešto ne učini, da se propusti ili trpi, zastara počinje teći prvog dana
poslije dana kad je dužnik postupio protivno obvezi.
Nastupanje zastare
Članak 216.
Zastara nastupa kad istekne posljednji dan zakonom određe nog vremena.
Uračunavanje prednikova vremena
Članak 217.
U vrijeme zastare računa se i vrijeme koje je proteklo u korist dužnikovih prednika.
Zabrana promjene roka zastare12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 30/161Članak 218.
(1) Pravnim poslom ne smije se odrediti dulje ili kraće vrijeme zastare od onoga vremena koje je određeno
zakonom.
(2) Pravnim poslom ne smije se odrediti da zastara neće teći za neko vrijeme.
Odricanje od zastare
Članak 219.
Dužnik se ne može odreći zastare prije nego što protekne vrijeme određeno za zastaru.
Pisano priznanje i osiguranje zastarjele obveze
Članak 220.
(1) Pisano priznanje zastarjele obveze smatra se odricanjem od zastare.
(2) Isti učinak ima davanje zaloga ili kojega drugog osiguranja za zastarjelu obvezu.
Učinak ispunjenja zastarjele obveze
Članak 221.
Ako dužnik ispuni zastarjelu obvezu, nema pravo zahtijevati da mu se vrati ono što je dao, čak i ako nije
znao da je obveza zastarjela.
Vjerovnik čija je tražbina osigurana
Članak 222.
(1) Kad protekne vrijeme zastare, vjerovnik čija je tražbina osigurana zalogom ili hipotekom može se
namiriti samo iz opterećene stvari ako je drži u rukama ili ako je njegovo pravo upisano u javnoj knjizi.
(2) Međutim, zastarjela tražbina kamata i drugih povremenih davanja ne može se namiriti ni iz opterećene
stvari.
Sporedne tražbine
Članak 223.
Kad zastari glavna tražbina, zastarjele su i sporedne tražbine, kao što su tražbine kamata, plodova,
troškova i ugovorne kazne.
Kad se ne primjenjuju pravila o zastari
Članak 224.
Pravila o zastari ne primjenjuju se u slučajevima kad su u zakonu određeni rokovi za podnošenje tužbe ili
izvršenje određene radnje pod prijetnjom gubitka prava.
Odsjek 2.
VRIJEME POTREBNO ZA ZASTARU
Opći rok zastare
Članak 225.
Tražbine zastarijevaju za pet godina ako zakonom nije određen neki drugi rok zastare.
Povremene tražbine
Članak 226.
(1) Tražbine povremenih davanja koja dospijevaju godišnje ili u kraćim razdobljima, pa bilo da se radi o
sporednim povremenim tražbinama, kao što je tražbina kamata, bilo da se radi o takvim povremenim
tražbinama u kojima se iscrpljuje samo pravo, kao što je tražbina uzdržavanja, zastarijevaju za tri godine od
dospjelosti svakoga pojedinog davanja.
(2) Isto vrijedi za anuitete kojima se u jednakim unaprijed određenim povremenim iznosima otplaćuju
glavnica i kamate, ali ne vrijedi za otplate u obrocima i druga djelomična ispunjenja.
Zastara prava
Članak 227.
(1) Pravo iz kojega proistječu povremene tražbine zastarijeva za pet godina, računajući od dospjelosti
najstarije neispunjene tražbine.
(2) Kad zastari pravo iz kojega proistječu povremene tražbine, vjerovnik gubi pravo ne samo da zahtijeva
buduća povremena davanja nego i povremena davanja koja su dospjela prije te zastare.
(3) Ne može zastarjeti pravo na uzdržavanje određeno zakonom.
Međusobne tražbine iz ugovora o prometu robe i usluga12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 31/161Članak 228.
(1) Međusobne tražbine iz ugovora o prometu robe i usluga te tražbine naknade za izdatke učinjene u vezi
s tim ugovorima zastarijevaju za tri godine.
(2) Zastara teče odvojeno za svaku isporuku robe, izvršeni rad ili uslugu.
Zakupnina i najamnina
Članak 229.
Tražbina zakupnine i najamnine, bilo da je određeno da se plaća povremeno, bilo u jednom ukupnom
iznosu, zastarijeva za tri godine.
Naknada štete
Članak 230.
(1) Tražbina naknade štete zastarijeva za tri godine otkad je oštećenik doznao za štetu i za osobu koja je
štetu učinila.
(2) U svakom slučaju ta tražbina zastarijeva za pet godina otkad je šteta nastala.
(3) Tražbina naknade štete nastale povredom ugovorne obveze zastarijeva za vrijeme određeno za zastaru
te obveze.
Naknada štete prouzročene kaznenim djelom
Članak 231.
(1) Kad je šteta prouzročena kaznenim djelom, a za kazneni progon je predviđen dulji rok zastare, zahtjev
za naknadu štete prema odgovornoj osobi zastarijeva kad istekne vrijeme određeno za zastaru kaznenog
progona.
(2) Prekid zastare kaznenog progona povlači za sobom i prekid zastare zahtjeva za naknadu štete.
(3) Isto vrijedi i za zastoj zastare.
Jednogodišnji rok zastare
Članak 232.
(1) Zastarijevaju za jednu godinu:
1) tražbina naknade za isporučenu električnu i toplinsku energiju, plin, vodu, za dimnjačarske usluge i za
održavanje čistoće, kad je isporuka, odnosno usluga obavljena za potrebe kućanstva,
2) tražbina radiopostaje i radiotelevizijske postaje za uporabu radioprijamnika i televizijskog prijamnika,
3) tražbina pošte, telegrafa i telefona za uporabu telefona i poštanskih pretinaca te druge njihove tražbine
koje se naplaćuju u tromjesečnim ili kraćim rokovima,
4) tražbina pretplate na povremene tiskovine, računajući od isteka vremena za koje je tiskovina naručena.
(2) Zastara teče iako su isporuke ili usluge produljene.
Tražbine utvrđene pred sudom ili drugim nadležnim tijelom
Članak 233.
(1) Sve tražbine koje su utvrđene pravomoćnom sudskom odlukom ili odlukom drugoga nadležnog tijela
javne vlasti, ili nagodbom pred sudom ili drugim nadležnim tijelom, odnosno javnobilježničkim aktom,
zastarijevaju za deset godina, pa i one za koja zakon inače predviđa kraći rok zastare.
(2) Međutim, sve povremene tražbine koje proistječu iz takvih odluka ili nagodbe, odnosno
javnobilježničkog akta i dospijevaju ubuduće zastarijevaju u roku predviđenom za zastaru povremenih
tražbina.
Rokovi zastare kod ugovora o osiguranju
Članak 234.
(1) Tražbine ugovaratelja osiguranja, odnosno treće osobe iz ugovora o osiguranju života zastarijevaju za
pet, a iz ostalih ugovora o osiguranju za tri godine, računajući od prvog dana poslije proteka kalendarske
godine u kojoj je tražbina nastala.
(2) Ako zainteresirana osoba dokaže da do dana određenog u stavku 1. ovoga članka nije znala da se
osigurani slučaj dogodio, zastara počinje od dana kad je za to saznala, s tim da u svakom slučaju tražbina
zastarijeva kod osiguranja života za deset, a kod ostalih za pet godina od dana određenog u stavku 1. ovoga
članka.
(3) Tražbine osiguratelja iz ugovora o osiguranju zastarijevaju za tri godine.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 32/161(4) Kad u slučaju osiguranja od odgovornosti trećega, oštećena osoba zahtijeva naknadu od osiguranika ili
je dobije od njega, zastara osiguranikova zahtjeva prema osiguratelju počinje od dana kad je oštećena osoba
tražila sudskim putem naknadu od osiguranika, odnosno kad joj je osiguranik naknadio štetu.
(5) Neposredni zahtjev treće oštećene osobe prema osiguratelju zastarijeva za isto vrijeme za koje
zastarijeva njegov zahtjev prema osiguraniku odgovornom za štetu.
(6) Zastara tražbine koja pripada osiguratelju prema trećoj osobi odgovornoj za nastupanje osiguranog
slučaja počinje teći kad i zastara tražbine osiguranika prema toj osobi i navršava se u istom roku.
Odsjek 3.
ZASTOJ ZASTARE
Tražbine između određenih osoba
Članak 235.
Zastara ne teče:
1) između bračnih drugova,
2) između roditelja i djece dok traje roditeljsko pravo,
3) između štićenika i njegova skrbnika te upravnog tijela socijalne skrbi za trajanja skrbništva i dok ne
budu položeni računi,
4) između osoba koje žive u izvanbračnoj zajednici, dok ta zajednica postoji.
Tražbine određenih osoba
Članak 236.
Zastara ne teče:
1) za vrijeme mobilizacije, u slučaju neposredne ratne opasnosti ili rata za tražbine osoba na vojnoj
dužnosti,
2) za tražbine koje imaju osobe zaposlene u tuđem kućanstvu prema poslodavcu ili članovima njegove
obitelji koji zajedno s njim žive, sve dok taj odnos traje.
Nesavladive prepreke
Članak 237.
Zastara ne teče za sve vrijeme za koje vjerovniku nije bilo moguće zbog nesavladivih prepreka sudskim
putem zahtijevati ispunjenje obveze.
Utjecaj uzroka zastoja
Članak 238.
(1) Ako zastara nije mogla početi teći zbog nekoga zakonskog uzroka, ona počinje teći kad taj uzrok
prestane.
(2) Ako je zastara počela teći prije nego što je nastao uzrok koji je zaustavio njezin daljnji tijek, ona
nastavlja teći kad prestane taj uzrok, a vrijeme koje je isteklo prije zastoja računa se u zakonom određeni rok
za zastaru.
Tražbine prema poslovno nesposobnim osobama i njihove tražbine
Članak 239.
(1) Zastara teče i prema maloljetniku i drugoj poslovno nesposobnoj osobi, bez obzira na to imaju li
zakonskog zastupnika ili nemaju.
(2) Međutim, zastara tražbine maloljetnika koji nema zastupnika i druge poslovno nesposobne osobe bez
zastupnika ne može nastupiti dok ne proteknu dvije godine otkad su postali potpuno poslovno sposobni ili
otkad su dobili zastupnika.
(3) Ako je za zastaru neke tražbine određeno vrijeme kraće od dvije godine, a vjerovnik je maloljetnik koji
nema zastupnika ili neka druga poslovno nesposobna osoba bez zastupnika, zastara te tražbine počinje teći
otkad je vjerovnik postao poslovno sposoban ili otkad je dobio zastupnika.
Odsjek 4.
PREKID ZASTARE
Priznanje duga
Članak 240.
(1) Zastara se prekida kad dužnik prizna dug.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 33/161(2) Dug se može priznati ne samo izjavom vjerovniku nego i na posredan način, kao što su davanje otplate,
plaćanje kamata, davanje osiguranja.
Podnošenje tužbe
Članak 241.
Zastara se prekida podnošenjem tužbe i svakom drugom vjerovnikovom radnjom poduzetom protiv
dužnika pred sudom ili drugim nadležnim tijelom radi utvrđivanja, osiguranja ili ostvarenja tražbine.
Odustanak, odbacivanje ili odbijanje tužbe
Članak 242.
(1) Prekid zastare izvršen podnošenjem tužbe ili kojom drugom vjerovnikovom radnjom poduzetom protiv
dužnika pred su dom ili drugim nadležnim tijelom radi utvrđivanja, osiguranja ili ostvarenja tražbine, smatra
se da nije nastupio ako vjerovnik odustane od tužbe ili radnje koju je poduzeo.
(2) Isto tako, smatra se da nije bilo prekida ako vjerovnikova tužba ili zahtjev bude odbačen ili odbijen, ili
ako određena mjera osiguranja bude stavljena izvan snage.
Odbacivanje tužbe zbog nenadležnosti
Članak 243.
(1) Ako je tužba protiv dužnika odbačena zbog nenadležnosti suda ili kojega drugog uzroka koji se ne tiče
biti stvari, pa vjerovnik ponovno podnese tužbu u roku od tri mjeseca od dana pravomoćnosti odluke o
odbacivanju tužbe, smatra se da je zastara prekinuta prvom tužbom.
(2) Isto vrijedi i za pozivanje u zaštitu, i za isticanje prijeboja tražbine u sporu te u slučaju kad je sud ili
drugo tijelo uputilo dužnika da svoju prijavljenu tražbinu ostvaruje u parničnom postupku.
Pozivanje dužnika
Članak 244.
Za prekid zastare nije dovoljno da vjerovnik pozove dužnika pisano ili usmeno da obvezu ispuni.
Rok zastare u slučaju prekida
Članak 245.
(1) Nakon prekida zastara počinje teći iznova, a vrijeme koje je proteklo prije prekida ne računa se u
zakonom određeni rok za zastaru.
(2) Zastara prekinuta priznanjem od strane dužnika počinje teći iznova od priznanja.
(3) Kad je prekid zastare nastao podnošenjem tužbe ili pozivanjem u zaštitu, ili isticanjem prijeboja
tražbine u sporu, odnosno prijavljivanjem tražbine u nekom drugom postupku, zastara počinje teći iznova od
dana kad je spor okončan ili završen na neki drugi način.
(4) Kad je prekid zastare nastao prijavom tražbine u stečajnom postupku, zastara počinje teći iznova od
dana okončanja toga postupka.
(5) Isto vrijedi i kad je prekid zastare nastao zahtjevom ovrhe ili osiguranja.
(6) Zastara koja počinje teći iznova poslije prekida navršava se kad protekne onoliko vremena koliko je
zakonom određeno za zastaru koja je prekinuta.
Zastara u slučaju obnove
Članak 246.
Ako je prekid nastao priznanjem duga od strane dužnika, a vjerovnik i dužnik su se sporazumjeli o obnovi
obveze, nova tražbina zastarijeva za vrijeme koje je određeno za njezinu zastaru.
Dio drugi
POSEBNI DIO
Glava VIII.
UGOVORNI OBVEZNI ODNOSI
Odjeljak 1.
OPĆE ODREDBE
Odsjek 1.
SKLAPANJE UGOVORA
I. SUGLASNOST VOLJA12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 34/161Kad je ugovor sklopljen
Članak 247.
Ugovor je sklopljen kad su se ugovorne strane suglasile o bitnim sastojcima ugovora.
Obvezno sklapanje i obvezni sadržaj ugovora
Članak 248.
(1) Ako je netko po zakonu obvezan sklopiti ugovor, zainteresirana osoba može zahtijevati da se takav
ugovor bez odgađanja sklopi.
(2) Odredbe propisa kojima se, djelomično ili u cijelosti, određuje sadržaj ugovora sastavni su dijelovi tih
ugovora te ih upotpunjuju ili stupaju na mjesto ugovornih odredbi koje nisu u skladu s njima.
Izjava volje
Članak 249.
(1) Volja za sklapanje ugovora može se izjaviti riječima, uobičajenim znakovima ili drugim ponašanjem iz
kojega se sa sigurnošću može zaključiti o njezinu postojanju, sadržaju i identitetu davatelja izjave.
(2) Volja za sklapanje ugovora može se izjaviti i pomoću različitih komunikacijskih sredstava.
(3) Izjava volje mora biti učinjena slobodno i ozbiljno.
Suglasnost i odobrenje
Članak 250.
(1) Kad je za sklapanje nekog ugovora potrebna privola treće osobe, ta privola može biti dana prije
sklapanja ugovora, kao suglasnost, ili poslije njegova sklapanja, kao odobrenje, ako zakonom nije propisano
što drugo.
(2) Suglasnost, odnosno odobrenje moraju biti dani u obliku propisanom za ugovore za čije se sklapanje
daju.
Pregovori
Članak 251.
(1) Pregovori koji prethode sklapanju ugovora ne obvezuju.
(2) Ali strana koja je pregovarala ili prekinula pregovore suprotno načelu savjesnosti i poštenja odgovorna
je za štetu koja je time prouzročena drugoj strani.
(3) Suprotno je načelu savjesnosti i poštenja, između ostalog, ako strana uđe u pregovore s drugom
stranom bez prave namjere da s tom stranom sklopi ugovor.
(4) Ako je jedna strana u pregovorima dala drugoj strani povjerljive obavijesti ili joj omogućila da dođe do
njih, druga ih strana, ako nije drukčije ugovoreno, ne smije učiniti dostupnim trećima niti ih koristiti za svoje
interese, bez obzira je li naknadno ugovor sklopljen ili nije.
(5) Odgovornost za povredu obveze iz stavka 4. ovoga članka može se sastojati u naknadi time
prouzročene štete i predaje oštećeniku koristi koju je štetnik tom povredom ostvario.
(6) Ako se drukčije ne sporazumiju, svaka strana snosi svoje troškove oko priprema za sklapanje ugovora,
a zajedničke troš kove snose na jednake dijelove.
Vrijeme i mjesto sklapanja ugovora
Članak 252.
(1) Ugovor je sklopljen u trenutku kad ponuditelj primi izjavu ponuđenika da prihvaća ponudu.
(2) Smatra se da je ugovor sklopljen u mjestu u kojem je ponuditelj imao svoje sjedište, odnosno
prebivalište u trenutku davanja ponude.
Ponuda
Članak 253.
(1) Ponuda je prijedlog za sklapanje ugovora učinjen određenoj osobi koji sadrži sve bitne sastojke
ugovora.
(2) Ako su ugovorne strane nakon postignute suglasnosti o bitnim sastojcima ugovora ostavile neke
sporedne točke za kasnije, ugovor se smatra sklopljenim, a sporedne točke, ako ugovaratelji ne postignu
suglasnost o njima, utvrdit će sud vodeći računa o vođenim pregovorima, utvrđenoj praksi između
ugovaratelja i običajima.
Opća ponuda
Članak 254.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 35/161Prijedlog za sklapanje ugovora upućen neodređenom broju osoba koji sadrži bitne sastojke ugovora čijem
je sklapanju namijenjen vrijedi kao ponuda, ako drukčije ne proizlazi iz okolnosti slučaja ili običaja.
Izlaganje robe
Članak 255.
Izlaganje robe s naznakom cijene smatra se ponudom, ako drukčije ne proizlazi iz okolnosti slučaja ili
običaja.
Slanje kataloga i oglasa
Članak 256.
(1) Slanje kataloga, cjenika, tarifa i drugih obavijesti te oglasi dani u tisku, lecima, radiom, televizijom,
elektroničkim putem ili na koji drugi način ne smatraju se ponudom za sklapanje ugovora, nego samo
pozivom da se učini ponuda pod objavljenim uvjetima, ako drukčije ne proizlazi iz takvih izjava volje.
(2) Ali će pošiljatelj takvih poziva odgovarati za štetu koju bi pretrpio ponuditelj ako bez osnovanog
razloga nije prihvatio njegovu ponudu.
Učinak ponude
Članak 257.
(1) Ponuditelj je vezan ponudom osim ako je svoju obvezu da održi ponudu isključio ili ako to isključenje
proizlazi iz okolnosti posla.
(2) Ponuda se može povući samo ako je ponuđenik primio izjavu o povlačenju prije primitka ponude ili
istodobno s njom.
Dokad ponuda obvezuje
Članak 258.
(1) Ponuda u kojoj je određen rok za njezin prihvat obvezuje ponuditelja do isteka toga roka.
(2) Ako je ponuditelj u pismu ili brzojavu odredio rok za prihvat, smatrat će se da je taj rok počeo teći od
nadnevka naznačenog u pismu, odnosno od dana kad je brzojav predan pošti.
(3) Ako pismo nije datirano, rok za prihvat ponude teče od dana kad je pismo predano pošti.
(4) Ponuda učinjena odsutnoj osobi u kojoj nije određen rok za prihvat obvezuje ponuditelja za vrijeme
koje je redovito potrebno da ponuda stigne ponuđeniku, da je on razmotri, o njoj odluči i da odgovor o
prihvaćanju stigne ponuditelju.
Oblik ponude
Članak 259.
(1) Ponuda ugovora za čije sklapanje zakon zahtijeva poseban oblik obvezuje ponuditelja samo ako je
učinjena u tom obliku.
(2) Isto vrijedi i za prihvat ponude.
Ponuda neovlaštene osobe
Članak 260.
(1) Pisana ponuda obvezuje ponuditelja iako je nije potpisala ovlaštena osoba samo ako je dana na
poslovnom papiru s kojim se on služi u svom poslovanju; ako je potpisana na uobičajeni način; ako se odnosi
na posao kojim se ponuditelj redovito bavi i njegov redoviti opseg te ako ponuđenik nije znao niti mogao
znati da je ponudu potpisala neovlaštena osoba.
(2) Isto vrijedi za prihvat ponude.
Potvrda ponude učinjene telefonom ili brzojavom
Članak 261.
(1) Ponuditelj mora ponudu danu telefonom ili brzojavom potvrditi ponuđeniku preporučenim pismom
najkasnije sljedećeg radnog dana.
(2) Izostanak pisane potvrde ne utječe na valjanost ugovora sklopljenog telefonom ili slanjem brzojava, ali
strana koja nije dala potvrdu odgovara drugoj strani za time nanesenu štetu.
(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka vrijede i za prihvat ponude.
Prihvat ponude
Članak 262.
(1) Ponuda je prihvaćena kad ponuditelj primi izjavu ponu đe nika da prihvaća ponudu.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 36/161(2) Ponuda je prihvaćena i kad ponuđenik pošalje stvar ili plati cijenu te kad učini neku drugu radnju koja
se na temelju ponude, prakse utvrđene između zainteresiranih strana ili običaja može smatrati izjavom o
prihvatu.
(3) Prihvat se može povući samo ako ponuditelj primi izjavu o povlačenju prije izjave o prihvatu ili
istodobno s njom.
Prihvat neposredne ponude
Članak 263.
(1) Ponuda učinjena nazočnoj osobi smatra se odbijenom ako nije prihvaćena bez odgađanja, osim ako iz
okolnosti proizlazi da ponuđeniku pripada stanoviti rok za razmišljanje.
(2) Ponuda učinjena telefonom ili neposredno radiovezom smatra se ponudom nazočnoj osobi.
(3) Ponuda učinjena telefaksom ne smatra se ponudom učinjenom nazočnoj osobi.
Prihvat ponude s prijedlogom da se izmijeni
Članak 264.
Ako ponuđenik izjavi da prihvaća ponudu i istodobno predloži da se ona u nečemu izmijeni ili dopuni,
smatra se da je ponudu odbio i da je sa svoje strane stavio novu ponudu svome prijašnjem ponuditelju.
Šutnja ponuđenika
Članak 265.
(1) Šutnja ponuđenika ne znači prihvat ponude.
(2) Nema učinak odredba u ponudi da će se šutnja ponuđenika ili neko drugo njegovo propuštanje (na
primjer, ako ne odbije ponudu u određenom roku ili ako poslanu stvar o kojoj mu se nudi ugovor ne vrati u
određenom roku i sl.) smatrati prihvatom.
(3) Ali kad ponuđenik stoji u stalnoj poslovnoj vezi s ponuditeljem glede određene robe, smatra se da je
prihvatio ponudu koja se odnosi na takvu robu ako je nije odmah ili u ostavljenom roku odbio.
(4) Isto tako osoba koja se ponudila drugom da izvršava njegove naloge za obavljanje određenih poslova,
a i osoba u čiju poslovnu djelatnost spada obavljanje takvih naloga, dužna je izvršiti dobiveni nalog ako ga
nije odmah odbila.
(5) Ako u slučaju iz stavka 3. i 4. ovoga članka ponuda, odnosno nalog nije odbijen, smatra se da je
ugovor sklopljen u trenutku kad je ponuda, odnosno nalog stigao ponuđeniku.
Zakašnjeli prihvat i zakašnjela izjava o prihvatu
Članak 266.
(1) Zakašnjeli prihvat smatra se novom ponudom.
(2) Ali ako je izjava o prihvatu koja je učinjena pravodobno stigla ponuditelju nakon isteka roka za
prihvat, a ponuditelj je znao ili je mogao znati da je izjava odaslana pravodobno, ugovor je sklopljen.
(3) Ipak ugovor u takvu slučaju nije sklopljen ako ponuditelj odmah, a najkasnije prvog idućeg radnog
dana poslije primitka izjave ili i prije primitka izjave, a nakon proteka roka za prihvat ponude, pošalje
obavijest ponuđeniku da se zbog zakašnjenja ne smatra vezanim tom ponudom.
Smrt ili nesposobnost jedne strane
Članak 267.
Ponuda ne gubi učinak ako je smrt ili nesposobnost jedne strane nastupila prije njezina prihvata, osim ako
suprotno proizlazi iz namjere strana, običaja ili pravne naravi posla.
Predugovor
Članak 268.
(1) Predugovor je ugovor kojim se preuzima obveza da se kasnije sklopi drugi, glavni ugovor.
(2) Propisi o obliku glavnog ugovora važe i za predugovor ako je propisani oblik pretpostavka valjanosti
ugovora.
(3) Predugovor obvezuje ako sadrži bitne sastojke glavnog ugovora.
(4) Na zahtjev zainteresirane strane sud će narediti strani koja odbija sklopiti glavni ugovor da to učini u
roku koji će joj odrediti.
(5) Sklapanje glavnog ugovora može se zahtijevati u roku od šest mjeseci od isteka roka predviđenog za
njegovo sklapanje, a ako taj rok nije predviđen, onda od dana kad je prema naravi posla i okolnostima ugovor
trebao biti sklopljen.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 37/161(6) Predugovor ne obvezuje ako su se okolnosti od njegova sklapanja toliko izmijenile da ne bi bio ni
sklopljen da su takve okolnosti postojale u to vrijeme.
II. ČINIDBA
Kakva mora biti činidba
Članak 269.
(1) Objekt ugovorne obveze je činidba koja se može sastojati u davanju, činjenju, propuštanju ili trpljenju.
(2) Činidba mora biti moguća, dopuštena i određena, odnosno odrediva.
Ništetnost ugovora zbog činidbe
Članak 270.
(1) Kad je činidba nemoguća, nedopuštena, neodređena ili neodrediva, ugovor je ništetan.
(2) Ali ugovor sklopljen pod odgodnim uvjetom ili rokom valjan je ako je prije ispunjenja uvjeta, odnosno
isteka roka činidba postala moguća, dopuštena, određena ili odrediva.
Kad je činidba nedopuštena
Članak 271.
Činidba je nedopuštena ako je protivna Ustavu Republike Hrvatske, prisilnim propisima ili moralu
društva.
Kad je činidba odrediva
Članak 272.
(1) Činidba je odrediva ako ugovor sadrži podatke s pomoću kojih se može odrediti ili su strane ostavile
trećoj osobi da ju odredi.
(2) Ako ta treća osoba neće ili ne može odrediti činidbu, ugovor je ništetan.
III. POBUDE ZA SKLAPANJE UGOVORA
Članak 273.
(1) Pobude iz kojih je ugovor sklopljen ne utječu na njegovu valjanost.
(2) Ali ako je nedopuštena pobuda bitno utjecala na odluku jednog ugovaratelja da sklopi ugovor i ako je
to drugi ugovaratelj znao ili morao znati, ugovor će biti bez učinka.
(3) Besplatni ugovor nema pravni učinak i kad drugi ugovaratelj nije znao, ni morao znati da je
nedopuštena pobuda bitno utjecala na odluku njegova suugovaratelja.
(4) Odredba o nedopuštenosti činidbe primjenjuje se i na pobude za sklapanje ugovora.
IV. SPOSOBNOST ZA SKLAPANJE UGOVORA
Ugovori pravne osobe
Članak 274.
(1) Pravna osoba može sklapati ugovore u pravnom prometu u okviru svoje pravne sposobnosti.
(2) Pravni poslovi koje sklopi pravna osoba s trećima izvan djelatnosti koje čine predmet njezina
poslovanja, valjani su.
Suglasnost za sklapanje ugovora
Članak 275.
(1) Kad je statutom, društvenim ugovorom ili pravilima prav ne osobe određeno i u registru u kojemu se
pravna osoba vodi upisano da njezin zastupnik može sklopiti određeni ugovor samo uz suglasnost nekog
njezina tijela, suglasnost se može dati prethodno, istodobno ili naknadno, ako što drugo nije upisano u
registar.
(2) Druga strana ima pravo pozvati pravnu osobu da se njezino ovlašteno tijelo u primjerenom roku očituje
daje li suglasnost, pa ako to ono ne učini, smatrat će se da suglasnost nije dana.
(3) Naknadna suglasnost ima povratni učinak ako drukčije nije ugovoreno.
(4) Ako suglasnost nije dana, smatrat će se da ugovor nije sklopljen.
Ugovor poslovno nesposobne osobe
Članak 276.
(1) Za sklapanje pravovaljanog ugovora potrebno je da ugovaratelj ima poslovnu sposobnost koja se
zahtijeva za sklapanje toga ugovora.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 38/161(2) Ograničeno poslovno sposobna osoba može bez odobrenja svoga zakonskog zastupnika sklapati samo
one ugovore čije joj je sklapanje zakonom dopušteno, odnosno sve ugovore čije sklapanje odlukom suda o
djelomičnom lišenju poslovne sposobnosti nije zabranjeno.
(3) Ostali ugovori tih osoba ako su sklopljeni bez odobrenja zakonskog zastupnika pobojni su, ali mogu
biti osnaženi njegovim naknadnim odobrenjem.
Pravo suugovaratelja poslovno nesposobne osobe
Članak 277.
(1) Suugovaratelj poslovno nesposobne osobe koji nije znao za njezinu poslovnu nesposobnost može
raskinuti ugovor što ga je sklopio s njom bez odobrenja njezina zakonskog zastupnika.
(2) Isto pravo ima i suugovaratelj poslovno nesposobne osobe koji je znao za njezinu poslovnu
nesposobnost, ali ga je ona prevarila da ima odobrenje svoga zakonskog zastupnika.
(3) To se pravo gasi nakon isteka trideset dana od saznanja za poslovnu nesposobnost druge strane,
odnosno za odsutnost odobrenja zakonskog zastupnika, ali i prije ako zakonski zastupnik odobri ugovor prije
nego što taj rok protekne.
Pozivanje zakonskog zastupnika da se očituje
Članak 278.
(1) Suugovaratelj poslovno nesposobne osobe koji je sklopio ugovor s njom bez odobrenja zakonskog
zastupnika može pozvati zakonskog zastupnika da se očituje odobrava li taj ugovor.
(2) Ako se zakonski zastupnik ne očituje u roku od trideset dana od toga poziva da ugovor odobrava,
smatrat će se da je odbio dati odobrenje.
V. MANE VOLJE
Prijetnja i sila
Članak 279.
(1) Ako je ugovorna strana ili netko treći nedopuštenom prijet njom izazvao opravdani strah kod druge
strane tako da je ona zbog toga sklopila ugovor, druga strana može zahtijevati da se ugovor poništi.
(2) Strah se smatra opravdanim ako se iz okolnosti vidi da je ozbiljnom opasnošću ugrožen život, tijelo ili
drugo značajno dobro ugovorne strane ili treće osobe.
(3) Ugovor sklopljen uporabom sile prema ugovornoj strani ništetan je.
Bitna zabluda
Članak 280.
(1) Zabluda je bitna ako se odnosi na objekt ugovora, bitna svojstva objekta ugovora, na osobu s kojom se
sklapa ugovor ako se sklapa s obzirom na tu osobu, a i na okolnosti koje se po običajima u prometu ili po
namjeri strana smatraju odlučnim, a strana koja je u zabludi ne bi inače sklopila takav ugovor.
(2) Strana koja je u zabludi može zahtijevati poništaj ugovora zbog bitne zablude.
(3) U slučaju poništaja ugovora zbog zablude druga savjesna strana ima pravo zahtijevati naknadu
pretrpljene štete bez obzira na to što strana koja je u zabludi nije kriva za svoju zabludu.
(4) Strana koja je u zabludi ne može se na nju pozivati ako je druga strana spremna ispuniti ugovor kao da
zablude nije bilo.
Zabluda o pobudi kod besplatnog ugovora
Članak 281.
Kod besplatnog ugovora bitnom zabludom se smatra i zabluda o pobudi koja je bila odlučna za
preuzimanje obveze.
Nesporazum
Članak 282.
Kad strane vjeruju da su suglasne, a ustvari među njima postoji nesporazum o pravnoj naravi ugovora ili o
kojem bitnom sastojku ugovora, ugovor ne nastaje.
Posredna izjava
Članak 283.
Zabluda osobe preko koje je strana izjavila svoju volju smatra se zabludom u vlastitom očitovanju volje.
Prijevara
Članak 284.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 39/161(1) Ako jedna strana izazove zabludu kod druge strane ili je održava u zabludi u namjeri da je time navede
na sklapanje ugovora, druga strana može zahtijevati poništaj ugovora i onda kad zabluda nije bitna.
(2) Strana koja je sklopila ugovor pod prijevarom ima pravo zahtijevati naknadu pretrpljene štete.
(3) Ako je prijevaru učinila treća osoba, prijevara utječe na sam ugovor ako je druga ugovorna strana u
vrijeme sklapanja ugovora znala ili morala znati za prijevaru.
(4) Besplatni se ugovor može poništiti i kad je prijevaru učinila treća osoba, bez obzira na to je li druga
ugovorna strana u vrijeme sklapanja ugovora znala ili morala znati za prijevaru.
Prividan ugovor
Članak 285.
(1) Prividan ugovor nema učinka među ugovornim stranama.
(2) Ali ako prividan ugovor prikriva neki drugi ugovor, taj drugi vrijedi ako je udovoljeno pretpostavkama
za njegovu pravnu valjanost.
(3) Prividnost ugovora ne može se isticati prema trećoj savjesnoj osobi.
VI. OBLIK UGOVORA
Neobvezatnost oblika
Članak 286.
(1) Ugovor se može sklopiti u bilo kojem obliku, osim ako je zakonom drukčije određeno.
(2) Zahtjev zakona da ugovor bude sklopljen u određenom obliku važi i za sve kasnije izmjene i dopune
ugovora.
(3) Ali su pravovaljane kasnije usmene dopune o sporednim točkama o kojima u ugovoru nije ništa rečeno
ako to nije protivno cilju radi kojega je oblik propisan.
(4) Pravovaljane su i kasnije usmene pogodbe kojima se umanjuju ili olakšavaju obveze jedne ili druge
strane ako je poseban oblik propisan samo u interesu ugovornih strana.
Pisana potvrda usmeno sklopljenog ugovora
Članak 287.
(1) Svaka strana može od druge zahtijevati pisanu potvrdu usmeno sklopljenog ugovora sve dok druga
strana ne ispuni obvezu iz ugovora.
(2) Strana koja zahtijeva pisanu potvrdu ugovora dostavit će drugoj najmanje dva primjerka potpisanog
ugovora s pozivom da joj vrati primjerak pošto ga potpiše.
(3) Ako pozvana strana u roku od osam dana od primitka poziva ne preda potvrdu drugoj strani ili pošti
preporučenim pismom, ova može zahtijevati da sud utvrdi postojanje ugovora i naknadu štete pretrpljene zbog
toga što nije izdana pisana potvrda.
(4) Ugovor sklopljen u usmenom obliku valjan je iako pisana potvrda nije dana.
Raskid ugovora kojima je oblik propisan
Članak 288.
Ugovori propisanog oblika mogu se raskinuti sporazumom u bilo kojem obliku, osim ako je za određeni
slučaj zakonom predviđeno što drugo, ili ako cilj radi kojega je oblik propisan zahtijeva da se ugovor raskine
u istom obliku.
Ugovoreni oblik
Članak 289.
(1) Ugovorne strane mogu se sporazumjeti da poseban oblik bude pretpostavka nastanka i valjanosti
njihova ugovora.
(2) Ugovor za čije je sklapanje ugovoren poseban oblik može se raskinuti, dopuniti ili na drugi način
izmijeniti sporazumom u bilo kojem obliku.
(3) Ako su ugovorne strane predvidjele određeni oblik samo da osiguraju dokaz svoga ugovora ili da
postignu što drugo, ugovor je sklopljen kad je postignuta suglasnost o njegovu sadržaju, a za ugovaratelje je u
isto vrijeme nastala obveza da ugovoru dadu predviđeni oblik.
Posljedice nepoštivanja obvezatnosti oblika
Članak 290.
(1) Ugovor koji nije sklopljen u propisanom obliku nema pravni učinak, osim ako iz cilja propisa kojim je
određen oblik ne proizlazi što drugo.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 40/161(2) Ugovor koji nije sklopljen u ugovorenom obliku nema pravni učinak ako su strane valjanost ugovora
uvjetovale posebnim oblikom.
Predmnjeva potpunosti isprave
Članak 291.
(1) Ako je ugovor sklopljen u posebnom obliku, bilo na temelju zakona, bilo voljom ugovornih strana,
vrijedi samo ono što je u tom obliku izraženo.
(2) Ipak bit će valjane istodobne usmene pogodbe o sporednim točkama o kojima u ugovoru propisanog
oblika nije ništa rečeno ako nisu u opreci s njegovim sadržajem ili ako nisu protiv ne cilju zbog kojega je oblik
propisan.
(3) Pravovaljane su i istodobne usmene pogodbe kojima se smanjuju ili olakšavaju obveze jedne ili obiju
strana ako je poseban oblik propisan samo u interesu ugovornih strana.
Sastavljanje isprave
Članak 292.
(1) Kad je za sklapanje ugovora potrebno sastaviti ispravu, ugovor je sklopljen kad ispravu potpišu
ugovorne strane.
(2) Ugovaratelj koji ne zna ili ne može pisati stavit će na ispravu rukoznak ovjeren od javnog bilježnika.
(3) Za sklapanje ugovora dovoljno je da obje strane potpišu istu ispravu ili da svaka od strana potpiše
primjerak isprave namijenjen drugoj strani.
(4) Zahtjev pisanog oblika ispunjen je ako strane razmijene pisma ili se sporazume pomoću drugog
sredstva koje omogućuje da se sa sigurnošću utvrde sadržaj i identitet davatelja izjave.
Sklapanje ugovora elektroničkim putem
Članak 293.
(1) Ugovor je sklopljen elektroničkim putem kad su se strane suglasile o bitnim sastojcima.
(2) Ponuda učinjena elektroničkim putem smatra se ponudom nazočnoj osobi, ako se u konkretnom
slučaju može na izjavu odmah dati protuizjava.
(3) Uporaba elektroničkog potpisa prilikom sklapanja ugovora uređuje se posebnim propisima.
Osnaženje ugovora kojem nedostaje potreban oblik
Članak 294.
Ugovor za čije se sklapanje zahtijeva pisani oblik smatra se valjanim iako nije sklopljen u tom obliku ako
su ugovorne strane ispunile, u cijelosti ili u pretežitom dijelu, obveze koje iz njega nastaju, osim ako iz cilja
radi kojega je oblik propisan očito ne proizlazi što drugo.
VII. OPĆI UVJETI UGOVORA
Pojam i obvezatnost
Članak 295.
(1) Opći uvjeti ugovora su ugovorne odredbe sastavljene za veći broj ugovora koje jedna ugovorna strana
(sastavljač) prije ili u trenutku sklapanja ugovora predlaže drugoj ugovornoj strani, bilo da su sadržani u
formularnom (tipskom) ugovoru, bilo da se na njih ugovor poziva.
(2) Opći uvjeti ugovora dopunjuju posebne pogodbe utvrđe ne među ugovarateljima u istom ugovoru, i u
pravilu obvezuju kao i ove.
(3) U slučaju neslaganja općih uvjeta i posebnih pogodbi, vrijede ove posljednje.
(4) Opći uvjeti ugovora moraju se objaviti na uobičajeni način.
(5) Opći uvjeti obvezuju ugovornu stranu ako su joj bili poznati ili morali biti poznati u vrijeme sklapanja
ugovora.
Ništetnost pojedinih odredaba
Članak 296.
(1) Ništetne su odredbe općih uvjeta ugovora koje, suprotno načelu savjesnosti i poštenja, prouzroče
očiglednu neravnopravnost u pravima i obvezama strana na štetu suugovaratelja sastavljača ili ugrožavaju
postizanje svrhe sklopljenog ugovora, čak i ako su opći uvjeti koji ih sadrže odobreni od nadležnog tijela.
(2) Prilikom ocjene ništetnosti određene odredbe općih uvjeta ugovora uzimaju se u obzir sve okolnosti
prije i u vrijeme sklapanja ugovora, pravna narav ugovora, vrsta robe ili usluge koja je objekt činidbe, ostale
odredbe ugovora kao i odredbe drugog ugovora s kojim je ta odredba općih uvjeta ugovora povezana.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 41/161(3) Odredba stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na one odredbe općih uvjeta ugovora čiji je sadržaj
preuzet iz važećih propisa ili se prije sklapanja ugovora o njima pojedinačno pregovaralo, a druga je strana
pritom mogla utjecati na njihov sadržaj te na odredbe o predmetu i cijeni ugovora ako su jasne, razumljive i
lako uočljive.
VIII. UVJET
Uvjeti i njihov učinak
Članak 297.
(1) Ugovor je sklopljen pod uvjetom ako nastanak ili prestanak njegovih učinaka zavisi od buduće i
neizvjesne činjenice.
(2) Ako je sklopljen pod odgodnim uvjetom pa se uvjetu udovolji, učinci ugovora nastaju od trenutka
njegova sklapanja, osim ako iz zakona, naravi posla ili volje strana ne proistječe što drugo.
(3) Ako je sklopljen pod raskidnim uvjetom, učinci ugovora prestaju kad se uvjetu udovolji.
(4) Uzima se da je uvjet ispunjen ako njegovo ispunjenje, protivno načelu savjesnosti i poštenja, spriječi
strana na čiji je teret određen, odnosno da nije ispunjen ako njegovo ispunjenje, protivno načelu savjesnosti i
poštenja, prouzroči strana u čiju je korist određen.
Nedopušten ili nemoguć uvjet
Članak 298.
(1) Ništetan je ugovor u kojem je postavljen odgodni ili raskidni uvjet protivan Ustavu Republike
Hrvatske, prisilnim propisima ili moralu društva.
(2) Ugovor sklopljen pod nemogućim odgodnim uvjetom ništetan je, a nemoguć raskidni uvjet smatra se
nepostojećim.
Osiguranje uvjetnog prava
Članak 299.
Ako je ugovor sklopljen pod odgodnim uvjetom, vjerovnik čije je pravo uvjetovano može zahtijevati
odgovarajuće osiguranje toga prava ako je njegovo ostvarenje ugroženo.
IX. ROK
 Računanje vremena
Članak 300.
(1) Rok određen u danima počinje teći prvog dana poslije događaja od kojega se rok računa, a završava se
istekom posljed njeg dana roka.
(2) Rok određen u tjednima, mjesecima ili godinama završa va se onoga dana koji se po imenu i broju
podudara s danom nastanka događaja od kojega rok počinje teći, a ako takva dana nema u posljednjem
mjesecu, kraj roka pada na posljednji dan toga mjeseca.
(3) Ako posljednji dan roka pada u dan kad je zakonom određeno da se ne radi, kao posljednji dan roka
računa se sljedeći radni dan.
(4) Početak mjeseca označava prvi dan u mjesecu, sredina ­ petnaesti, a kraj – posljednji dan u mjesecu,
ako što drugo ne proizlazi iz namjere strana ili iz naravi ugovornog odnosa.
Primjena pravila o uvjetu
Članak 301.
Kad učinak ugovora počinje od određenog vremena, na odgovarajući se način primjenjuju pravila o
odgodnom uvjetu, a kad učinci ugovora prestaju važiti nakon isteka određenog roka, na odgovarajući se način
primjenjuju pravila o raskidnom uvjetu.
X. NAMET
Članak 302.
(1) Ako je besplatni ugovor sklopljen uz namet, pa primatelj koristi ne ispuni namet, druga strana može
zahtijevati ispunjenje nameta ili raskid ugovora.
(2) Neispunjenje nameta kod pravnog posla za slučaj smrti ima učinak ispunjenja raskidnog uvjeta.
XI. KAPARA I ODUSTATNINA
1. Kapara
Vraćanje i uračunavanje kapare
Članak 303.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 42/161(1) Ako je u trenutku sklapanja ugovora jedna strana dala drugoj stanovit iznos novca ili stanovitu količinu
drugih zamjenljivih stvari kao znak da je ugovor sklopljen (kapara), ugovor se smatra sklopljenim kad je
kapara dana, ako nije što drugo ugovoreno.
(2) U slučaju ispunjenja ugovora kapara se mora vratiti ili uračunati u ispunjenje obveze.
(3) Ako što drugo nije ugovoreno, strana koja je dala kaparu ne može odustati od ugovora ostavljajući
kaparu drugoj strani, niti to može učiniti druga strana vraćanjem dvostruke kapare.
Neispunjenje ugovora
Članak 304.
(1) Ako je za neispunjenje ugovora odgovorna strana koja je dala kaparu, druga strana može po svojem
izboru zahtijevati ispunjenje ugovora, ako je to još moguće, ili tražiti naknadu štete, a kaparu uračunati u
naknadu ili vratiti ili se zadovoljiti primljenom kaparom.
(2) Ako je za neispunjenje ugovora odgovorna strana koja je primila kaparu, druga strana može, po svojem
izboru zahtijevati ispunjenje ugovora, ako je to još moguće, ili tražiti naknadu štete i vraćanje kapare, ili
tražiti vraćanje dvostruke kapare.
(3) U svakom slučaju, kad druga strana zahtijeva ispunjenje ugovora, ona ima pravo i na naknadu štete
koju trpi zbog zakaš njenja.
(4) Sud može, u slučajevima iz stavka 1. i 2. ovoga članka, na zahtjev zainteresirane strane smanjiti
pretjerano veliku kaparu.
Djelomično ispunjenje ugovora
Članak 305.
(1) U slučaju djelomičnog ispunjenja obveze vjerovnik ne može zadržati kaparu, nego može zahtijevati
ispunjenje ostatka obveze i naknadu štete zbog zakašnjenja, ili tražiti naknadu štete zbog nepotpunog
ispunjenja, ali se u oba slučaja kapara uračunava u naknadu.
(2) Ako vjerovnik raskine ugovor i vrati ono što je primio kao djelomično ispunjenje, on može birati
između ostalih zahtjeva koji pripadaju jednoj strani kad je za neispunjenje ugovora odgovorna druga strana.
2. Odustatnina
Pojam i učinci
Članak 306.
(1) Sporazumom ugovornih strana može se ovlastiti jedna ili svaka strana da odustanu od ugovora
davanjem odustatnine.
(2) Kad strana u čiju je korist ugovorena odustatnina izjavi drugoj strani da će dati odustatninu, ona više
ne može zahtijevati ispunjenje ugovora.
(3) Strana ovlaštena da odustane dužna je dati odustatninu istodobno s izjavom o odustajanju.
(4) Ako ugovaratelji nisu odredili rok do kojega ovlaštena strana može odustati od ugovora, ona to može
učiniti sve dok ne protekne rok određen za ispunjenje njezine obveze.
(5) To pravo odustajanja od ugovora prestaje i kad strana u čiju je korist ugovoreno počne ispunjavati
svoje obveze iz toga ugovora ili primati ispunjenje od druge strane.
Kapara kao odustatnina
Članak 307.
(1) Kad je uz kaparu ugovoreno pravo da se odustane od ugovora, onda se kapara smatra odustatninom i
svaka strana može odustati od ugovora.
(2) U tom slučaju, ako odustane strana koja je dala kaparu, gubi je, a ako odustane strana koja je kaparu
primila, vraća je u dvostrukom iznosu.
Odsjek 2.
ZASTUPANJE
I. O ZASTUPANJU UOPĆE
Mogućnost zastupanja
Članak 308.
(1) Ugovor kao i drugi pravni posao može se sklopiti, odnosno poduzeti i preko zastupnika.
(2) Ovlaštenje za zastupanje temelji se na zakonu, statutu, društvenom ugovoru ili pravilima pravne osobe,
aktu nadležnog državnog tijela ili na očitovanju volje zastupanog (punomoć).
Učinci zastupanja12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 43/161Članak 309.
(1) Ugovor što ga sklopi zastupnik u ime zastupane osobe i u granicama svojih ovlaštenja obvezuje
neposredno zastupanog i drugu ugovornu stranu.
(2) Pod istim uvjetima i ostali pravni poslovi zastupnikovi proizvode pravni učinak neposredno prema
zastupanoj osobi.
(3) Zastupnik je dužan obavijestiti drugu stranu da istupa u ime zastupanog, ali i kad on to ne učini,
ugovor proizvodi pravni učinak za zastupanog i drugu stranu ako je ona znala ili je iz okolnosti mogla
zaključiti da on istupa kao zastupnik.
Prenošenje ovlaštenja
Članak 310.
(1) Zastupnik ne može prenijeti svoja ovlaštenja na drugog, osim kad mu je to dopušteno zakonom ili
ugovorom.
(2) Iznimno, on to može ako ga okolnosti sprječavaju da posao obavi osobno, a interesi zastupanog
zahtijevaju neodgodivo poduzimanje pravnog posla.
Prekoračenje granica ovlaštenja
Članak 311.
(1) Kad zastupnik prekorači granice ovlaštenja, zastupani je u obvezi samo ako odobri prekoračenje.
(2) Ako zastupani ne odobri ugovor u roku koji je redovito potreban da se ugovor takve vrste razmotri i
ocijeni, smatrat će se da je odobrenje odbijeno.
(3) Odobrenje ima povratni učinak ako strane ne odrede drukčije.
(4) Ako druga strana nije znala niti morala znati za preko račenje ovlaštenja, može odmah nakon saznanja
za prekoračenje, ne čekajući da se zastupani o ugovoru očituje, izjaviti da se ne smatra vezana ugovorom.
(5) Ako zastupani odbije odobrenje, zastupnik i zastupani su solidarno odgovorni za štetu koju je druga
strana pretrpjela, ako ona nije znala niti je morala znati za prekoračenje ovlaštenja.
Sklapanje ugovora od strane neovlaštene osobe
Članak 312.
(1) Ugovor što ga neka osoba sklopi kao opunomoćenik u ime drugoga bez njegova ovlaštenja obvezuje
neovlašteno zastupanog samo ako on ugovor naknadno odobri.
(2) Strana s kojom je ugovor sklopljen može zahtijevati od neovlašteno zastupanog da se u primjerenom
roku očituje odobrava li ugovor.
(3) Ako neovlašteno zastupani ni u ostavljenom roku ugovor ne odobri, smatra se da ugovor nije ni
sklopljen.
(4) U tom slučaju strana s kojom je ugovor sklopljen može od osobe koja je kao opunomoćenik bez
ovlaštenja sklopila ugovor tražiti naknadu štete, ako u trenutku sklapanja ugovora nije znala niti je morala
znati da ta osoba nije imala ovlaštenje za sklapanje ugovora.
II. PUNOMOĆ
Davanje punomoći
Članak 313.
(1) Punomoć je ovlaštenje za zastupanje što ga opunomoći telj pravnim poslom daje opunomoćeniku.
(2) Postojanje i opseg punomoći nezavisni su od pravnog odnosa na temelju kojega je punomoć dana.
(3) Opunomoćenik može biti i pravna osoba.
Obvezatan oblik punomoći
Članak 314.
Oblik propisan zakonom za neki ugovor ili koji drugi pravni posao odnosi se i na punomoć za sklapanje
toga ugovora, odnosno za poduzimanje toga posla.
Opseg ovlaštenja
Članak 315.
(1) Opunomoćenik može poduzimati samo one pravne poslove za čije je poduzimanje ovlašten.
(2) Opunomoćenik kome je dana opća punomoć može poduzimati samo pravne poslove koji ulaze u
redovito poslovanje.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 44/161(3) Posao koji ne ulazi u redovito poslovanje može opunomoćenik poduzeti samo ako je posebno ovlašten
za poduzimanje toga posla, odnosno vrste poslova među koje on spada.
(4) Opunomoćenik ne može bez posebnog ovlaštenja za sva ki pojedini slučaj preuzeti mjeničnu obvezu,
sklopiti ugovor o jamstvu, o nagodbi, a ni odreći se nekog prava bez naknade.
Opoziv i sužavanje punomoći
Članak 316.
(1) Opunomoćitelj može po svojoj volji suziti ili opozvati punomoć, iako se ugovorom odrekao toga
prava.
(2) Opoziv i sužavanje svake punomoći može se učiniti u bilo kojem obliku.
(3) Ako je opozivom ili sužavanjem punomoći povrijeđen ugovor o nalogu ili ugovor o djelu ili neki drugi
ugovor, opuno mo ćenik ima pravo na naknadu time nastale štete.
Učinak opoziva i sužavanja punomoći prema trećim osobama
Članak 317.
(1) Opoziv punomoći te njezino sužavanje nema učinak prema trećoj osobi koja je sklopila ugovor s
opunomoćenikom ili obavila drugi pravni posao, a nije znala niti je morala znati da je punomoć opozvana,
odnosno sužena.
(2) U tom slučaju opunomoćitelj ima pravo zahtijevati od opunomoćenika naknadu štete koju bi zbog toga
pretrpio, osim kad opunomoćenik nije znao ni morao znati za opoziv, odnosno sužavanje punomoći.
(3) Isto vrijedi i u ostalim slučajevima prestanka punomoći.
Drugi slučajevi prestanka punomoći
Članak 318.
(1) Punomoć prestaje prestankom pravne osobe kao opuno mo ćenika ako zakonom nije drukčije određeno.
(2) Punomoć prestaje smrću opunomoćenika.
(3) Punomoć prestaje prestankom pravne osobe, odnosno smrću osobe koja ju je dala, osim ako se
započeti posao ne može prekinuti bez štete za pravne sljednike ili ako punomoć vrijedi i za slučaj smrti
davatelja, bilo po njegovoj volji, bilo s obzirom na pravnu narav posla.
Odsjek 3.
TUMAČENJE UGOVORA
Primjena odredaba i tumačenje spornih odredbi
Članak 319.
(1) Odredbe ugovora primjenjuju se onako kako glase.
(2) Pri tumačenju spornih odredbi ne treba se držati doslovnog značenja pojedinih izričaja, već treba
istraživati zajedničku namjeru ugovaratelja i odredbu tako razumjeti kako to odgovara načelima obveznog
prava utvrđenim ovim Zakonom.
Nejasne odredbe u posebnim slučajevima
Članak 320.
(1) U slučaju kad je ugovor sklopljen prema unaprijed otisnutom sadržaju, ili kad je ugovor na drugi način
pripremila i predložila jedna ugovorna strana, nejasne odredbe tumačit će se u korist druge strane.
(2) Nejasne odredbe u besplatnom ugovoru treba tumačiti u smislu koji je manje tegotan za dužnika, a u
naplatnom u smislu kojim se ostvaruje pravičan odnos uzajamnih činidaba.
Izvansudsko tumačenje ugovora
Članak 321.
(1) Ugovorne strane mogu predvidjeti da će, u slučaju nesuglasnosti glede smisla i domašaja ugovornih
odredaba, netko treći tumačiti ugovor.
(2) U tom slučaju, ako ugovorom nije drukčije predviđeno, strane ne mogu pokrenuti spor pred sudom ili
drugim nadležnim tijelom dok prethodno ne pribave tumačenje ugovora, osim ako treća osoba odbije dati
tumačenje ugovora.
Odsjek 4.
NEVALJANOST UGOVORA
I. NIŠTETNI UGOVORI
Ništetnost12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 45/161 Članak 322.
(1) Ugovor koji je protivan Ustavu Republike Hrvatske, prisilnim propisima ili moralu društva ništetan je,
osim ako cilj povrijeđenog pravila ne upućuje na neku drugu pravnu posljedicu ili ako zakon u određenom
slučaju ne propisuje što drugo.
(2) Ako je sklapanje određenog ugovora zabranjeno samo jednoj strani, ugovor je valjan ako u zakonu nije
što drugo predvi đeno za određeni slučaj, a strana koja je povrijedila zakonsku zabranu snosit će odgovarajuće
posljedice.
Posljedice ništetnosti
Članak 323.
(1) U slučaju ništetnosti ugovora svaka ugovorna strana dužna je vratiti drugoj sve ono što je primila na
temelju takva ugovora, a ako to nije moguće, ili ako se narav onoga što je ispunjeno protivi vraćanju, ima se
dati odgovarajuća naknada u novcu, prema cijenama u vrijeme donošenja sudske odluke, ako zakon što drugo
ne određuje.
(2) Ugovaratelj koji je kriv za sklapanje ništetnog ugovora odgovoran je svome suugovaratelju za štetu
koju trpi zbog ništetnosti ugovora ako ovaj nije znao ili prema okolnostima nije morao znati za postojanje
uzroka ništetnosti.
Djelomična ništetnost
Članak 324.
(1) Ništetnost neke odredbe ugovora ne povlači ništetnost ugovora ako on može opstati bez ništetne
odredbe i ako ona nije bila ni uvjet ugovora ni odlučujuća pobuda zbog koje je ugovor sklopljen.
(2) Ali će ugovor ostati valjan čak i ako je ništetna odredba bila uvjet ili odlučujuća pobuda ugovora u
slučaju kad je ništetnost ustanovljena upravo da bi ugovor bio oslobođen te odredbe i vrijedio bez nje.
Konverzija
Članak 325.
Kad ništetan ugovor udovoljava pretpostavkama za valjanost nekog drugog ugovora, onda će među
ugovarateljima vrijediti taj drugi ugovor, ako bi to bilo u suglasnosti s ciljem koji su ugovaratelji imali na umu
kad su ugovor sklopili i ako se može uzeti da bi oni sklopili taj ugovor da su znali za ništetnost svog ugovora.
Naknadni nestanak uzroka ništetnosti
Članak 326.
(1) Ništetan ugovor ne postaje valjan kad uzrok ništetnosti naknadno nestane.
(2) Ali ako je uzrok ništetnosti bila zabrana manjeg značenja, a ugovor u cijelosti ispunjen, ništetnost se ne
može isticati.
Isticanje ništetnosti
Članak 327.
(1) Na ništetnost sud pazi po službenoj dužnosti i na nju se može pozivati svaka zainteresirana osoba.
(2) Pravo zahtijevati utvrđenje ništetnosti ima i državni od vjetnik.
Neograničeno isticanje ništetnosti
Članak 328.
Pravo na isticanje ništetnosti ne gasi se.
Zelenaški ugovor
Članak 329.
(1) Ništetan je ugovor kojim netko, koristeći se stanjem nužde ili teškim materijalnim stanjem drugog,
njegovim nedovoljnim iskustvom, lakomislenošću ili zavisnošću, ugovori za sebe ili za nekog trećega korist
koja je u očitom nerazmjeru s onim što je on drugom dao ili učinio, ili se obvezao dati ili učiniti.
(2) Na zelenaški ugovor na odgovarajući se način primjenjuju odredbe ovoga Zakona o posljedicama
ništetnosti i o djelomičnoj ništetnosti ugovora.
(3) Ako oštećena strana zahtijeva da se njezina obveza smanji na pravičan iznos, sud će udovoljiti takvom
zahtjevu ako je to moguće, a u tom slučaju ugovor s odgovarajućom izmjenom ostaje na snazi.
(4) Oštećena strana može podnijeti zahtjev za smanjenje obveze na pravičan iznos u roku od pet godina od
sklapanja ugovora.
II. POBOJNI UGOVORI12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 46/161Kad je ugovor pobojan
Članak 330.
Ugovor je pobojan kad ga je sklopila strana ograničeno poslovno sposobna, kad je pri njegovu sklapanju
bilo mana volje te kad je to ovim Zakonom ili posebnim propisom određeno.
Poništaj ugovora
Članak 331.
(1) Ugovorna strana u čijem je interesu pobojnost ustanov ljena može zahtijevati da se ugovor poništi.
(2) Ali suugovaratelj te strane može od nje zatražiti da se u određenom roku, ali ne kraćem od trideset
dana, očituje ostaje li pri ugovoru ili ne, jer će se u protivnom uzeti da je ugovor poništen.
(3) Ako se pozvana strana u ostavljenom roku ne očituje ili izjavi da ne ostaje pri ugovoru, uzet će se da je
ugovor poništen.
Posljedice poništaja
Članak 332.
(1) Ako je na temelju ugovora koji je poništen nešto bilo ispunjeno, ima se vratiti, a ako to nije moguće, ili
ako se narav onoga što je ispunjeno protivi vraćanju, ima se dati odgovarajuća naknada u novcu, prema
cijenama u vrijeme donošenja sudske odluke.
(2) Ugovaratelj na čijoj je strani uzrok pobojnosti odgovoran je svom suugovaratelju za štetu koju trpi
zbog poništaja ugovora ako ovaj nije znao ni morao znati za postojanje uzroka pobojnosti ugovora.
Vraćanje i naknada u slučaju poništaja ugovora ograničeno poslovno sposobne osobe
Članak 333.
U slučaju poništaja ugovora zbog ograničene poslovne sposobnosti jednog ugovaratelja suugovaratelj
takve osobe može zahtijevati vraćanje samo onoga dijela ispunjenja koji se nalazi u imovini ograničeno
poslovno sposobne osobe ili je upotrijebljen u njezinu korist, a i onoga što je namjerno uništeno ili otuđeno.
Odgovornost ograničeno poslovno sposobne osobe
Članak 334.
Ograničeno poslovno sposobna osoba odgovara za štetu nastalu poništajem ugovora ako je lukavstvom
uvjerila svog suugovaratelja da je poslovno sposobna.
Prestanak prava na poništaj
Članak 335.
(1) Pravo zahtijevati poništaj pobojnog ugovora prestaje istekom roka od jedne godine od saznanja za
razlog pobojnosti, odnosno od prestanka prisile.
(2) To pravo u svakom slučaju prestaje istekom roka od tri godine od dana sklapanja ugovora.
Odsjek 5.
UČINCI UGOVORA
I. OPĆI UČINCI UGOVORA
1. Stvaranje obveza za ugovaratelje
Učinci ugovora među ugovarateljima i njihovim pravnim sljednicima
Članak 336.
(1) Ugovor stvara prava i obveze za ugovorne strane.
(2) Ugovor ima učinak i za univerzalne pravne sljednike ugovornih strana, osim ako je što drugo
ugovoreno ili što drugo proizlazi iz naravi samog ugovora.
(3) Ugovorom se može ustanoviti pravo u korist treće osobe.
2. Ugovaranje u korist trećega
Neposredno pravo trećega
Članak 337.
(1) Kad netko ugovori u svoje ime tražbinu u korist trećega, treći stječe vlastito i neposredno pravo prema
dužniku ako nije što drugo ugovoreno ili ne proizlazi iz okolnosti posla.
(2) Ugovaratelj ima pravo zahtijevati da dužnik ispuni prema trećemu ono što je ugovoreno u korist te
treće osobe.
Opoziv koristi12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 47/161Članak 338.
(1) Ugovaratelj koristi za trećega može je opozvati ili izmijeniti sve dok treći ne izjavi da prihvaća ono što
je ugovoreno u njegovu korist.
(2) Ako je ugovoreno da će dužnik ispuniti ono na što se obvezao u korist trećega tek nakon smrti
ugovaratelja, ovaj može sve dotle, pa i svojom oporukom, opozvati korist ugovorenu za trećega ako iz samog
ugovora ili iz okolnosti ne proizlazi što drugo.
Prigovori dužnika prema trećemu
Članak 339.
Dužnik može isticati trećemu sve prigovore koje ima prema ugovaratelju po osnovi ugovora kojim je
ugovorena korist za trećega.
Odbijanje trećega
Članak 340.
Ako treći odbije korist koja je ugovorena za njega ili je ugovaratelj opozove, korist pripada ugovaratelju
ako što drugo nije ugovoreno ili ne proizlazi iz naravi posla.
3. Ugovaranje na teret trećega
Obećanje radnje treće osobe
Članak 341.
(1) Obećanje učinjeno drugom da će treći nešto učiniti ili propustiti, trećega ne obvezuje, a obećavatelj
odgovara za štetu koju bi drugi pretrpio zbog toga što treći ne pristaje obvezati se ili ispuniti određenu radnju.
(2) Obećavatelj neće odgovarati ako je drugom obećao da će se samo zauzeti kod trećega da se ovaj
obveže nešto učiniti ili propustiti, a u tome nije uspio i pored svega potrebnog zalaganja.
4. Pravo na popravljanje štete
Ispunjenje obveze i posljedice neispunjenja
Članak 342.
(1) Vjerovnik u obveznom odnosu ovlašten je od dužnika zahtijevati ispunjenje obveze, a dužnik je dužan
ispuniti je savjesno u svemu kako ona glasi.
(2) Kad dužnik ne ispuni obvezu ili zakasni s njezinim ispunjenjem, vjerovnik ima pravo zahtijevati i
popravljanje štete koju je zbog toga pretrpio.
(3) Za štetu zbog zakašnjenja s ispunjenjem odgovara i duž nik kojemu je vjerovnik dao primjeren
naknadni rok za ispu njenje.
(4) Dužnik odgovara i za djelomičnu ili potpunu nemogu ćnost ispunjenja, iako tu nemogućnost nije
skrivio, ako je nastupila nakon njegova dolaska u zakašnjenje, za koje odgovara.
(5) Ali se dužnik oslobađa odgovornosti za štetu ako dokaže da bi stvar koja je objekt činidbe slučajno
propala i da je on svoju obvezu na vrijeme ispunio.
Oslobođenje dužnika od odgovornosti
Članak 343.
Dužnik se oslobađa odgovornosti za štetu ako dokaže da nije mogao ispuniti svoju obvezu, odnosno da je
zakasnio s ispunje njem obveze zbog vanjskih, izvanrednih i nepredvidivih okolnosti nastalih poslije sklapanja
ugovora koje nije mogao spriječiti, otkloniti ili izbjeći.
Ugovorno proširenje odgovornosti
Članak 344.
(1) Ugovorom se može proširiti odgovornost dužnika i za slučajeve za koje on inače ne odgovara.
(2) Ali se ispunjenje takve ugovorne odredbe ne može zahtijevati ako bi to bilo u suprotnosti s načelom
savjesnosti i poštenja.
Ograničenje i isključenje odgovornosti
Članak 345.
(1) Odgovornost dužnika za namjeru ili krajnju nepažnju ne može se unaprijed ugovorom isključiti ni
ograničiti.
(2) Ali sud može na zahtjev zainteresirane ugovorne strane poništiti i ugovornu odredbu o isključenju i
ograničenju odgovornosti za običnu nepažnju, ako je takav sporazum proizašao iz monopolskog položaja
dužnika ili uopće iz neravnopravnog odnosa ugovornih strana.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 48/161(3) Pravovaljana je odredba ugovora kojom se određuje najviši iznos naknade, ako tako određeni iznos
nije u očitom nerazmjeru sa štetom i ako za određeni slučaj nije što drugo zakonom određeno.
(4) U slučaju ograničenja visine naknade vjerovnik ima pravo na potpunu naknadu ako je nemogućnost
ispunjenja obveze prouzročena namjerno ili krajnjom nepažnjom dužnika.
Obujam naknade
Članak 346.
(1) Vjerovnik ima pravo na naknadu obične štete i izmakle koristi te pravičnu naknadu neimovinske štete,
koje je dužnik u vrijeme sklapanja ugovora morao predvidjeti kao moguće posljedice povrede ugovora, a s
obzirom na činjenice koje su mu tada bile poznate ili morale biti poznate.
(2) U slučaju prijevare ili namjernog neispunjenja te neispunjenja zbog krajnje nepažnje vjerovnik ima
pravo zahtijevati od dužnika naknadu cjelokupne štete koja je nastala zbog povrede ugovora, bez obzira na to
što dužnik nije znao za posebne okolnosti zbog kojih su one nastale.
(3) Ako je pri povredi obveze pored štete nastao za vjerovnika i neki dobitak, o njemu će se prilikom
određivanja visine naknade voditi računa u razumnoj mjeri.
(4) Strana koja se poziva na povredu ugovora dužna je poduzeti sve razumne mjere da bi se smanjila šteta
izazvana tom povredom, inače druga strana može zahtijevati smanjenje naknade.
(5) Odredbe ovoga članka na odgovarajući se način primjenjuju i na neispunjenje obveza koje nisu nastale
iz ugovora, ako za pojedine od njih nije ovim Zakonom nešto drugo predviđeno.
Smanjenje naknade
Članak 347.
Kad je vjerovnik ili osoba za koju on odgovara pridonio nastanku štete ili njezinoj visini ili otežanju
dužnikova položaja, naknada se smanjuje razmjerno.
Odgovornost zbog propuštanja obavijesti
Članak 348.
Ugovorna strana koja je dužna obavijestiti drugu stranu o činjenicama što su od utjecaja na njihov
međusobni odnos odgovara za štetu koju pretrpi druga strana zbog toga što nije bila na vrijeme obaviještena.
Primjena odredaba o izvanugovornoj šteti
Članak 349.
Ako odredbama ovoga odsjeka nije drukčije propisano, na naknadu ove štete na odgovarajući se način
primjenjuju odredbe ovoga Zakona o naknadi izvanugovorne štete.
5. Ugovorna kazna
Opća pravila
Članak 350.
(1) Vjerovnik i dužnik mogu ugovoriti da će dužnik platiti vjerovniku određeni novčani iznos ili pribaviti
neku drugu materijalnu korist ako ne ispuni svoju obvezu ili ako zakasni s njezinim ispunjenjem ili ako je
neuredno ispuni.
(2) Ako što drugo ne proizlazi iz ugovora, smatra se da je kazna ugovorena za slučaj da dužnik kasni s
ispunjenjem.
(3) Ugovorna kazna ne može biti ugovorena za novčane obveze.
Način određivanja
Članak 351.
(1) Ugovorne strane mogu odrediti visinu kazne po svojoj volji, u ukupnom iznosu, u postotku, ili za svaki
dan zakašnjenja, ili na koji drugi način.
(2) Ona mora biti ugovorena u obliku propisanom za ugovor iz kojega je nastala obveza na čije se
ispunjenje odnosi.
Pravna sudbina sporazuma
Članak 352.
(1) Sporazum o ugovornoj kazni dijeli pravnu sudbinu obveze na čije se osiguranje odnosi.
(2) Sporazum gubi pravni učinak ako je do neispunjenja, neurednog ispunjenja ili zakašnjenja došlo iz
uzroka za koji dužnik ne odgovara.
Vjerovnikova prava12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 49/161Članak 353.
(1) Kad je kazna ugovorena za slučaj neispunjenja obveze, vjerovnik može zahtijevati ili ispunjenje
obveze ili ugovornu kaznu.
(2) On gubi pravo zahtijevati ispunjenje obveze ako je zatražio isplatu ugovorne kazne.
(3) Kad je kazna ugovorena za slučaj neispunjenja, dužnik nema pravo isplatiti ugovornu kaznu i odustati
od ugovora, osim ako je to bila namjera ugovaratelja kad su kaznu ugovorili.
(4) Kad je kazna ugovorena za slučaj zakašnjenja, odnosno neurednog ispunjenja, vjerovnik ima pravo
zahtijevati i ispunjenje obveze i ugovornu kaznu.
(5) Vjerovnik ne može zahtijevati ugovornu kaznu zbog zakašnjenja, odnosno neurednog ispunjenja ako je
primio ispunjenje obveze, a nije bez odgađanja priopćio dužniku da zadržava svoje pravo na ugovornu kaznu.
Smanjenje ugovorne kazne
Članak 354.
Sud će na zahtjev dužnika smanjiti iznos ugovorne kazne ako nađe da je ona nerazmjerno visoka s
obzirom na vrijednost i značenje objekta obveze.
Ugovorna kazna i naknada štete
Članak 355.
(1) Vjerovnik ima pravo zahtijevati ugovornu kaznu i kad njezin iznos premašuje visinu štete koju je
pretrpio, a i kad nije pretrpio nikakvu štetu.
(2) Ako je šteta koju je vjerovnik pretrpio veća od iznosa ugovorne kazne, on ima pravo zahtijevati razliku
do potpune naknade štete.
Zakonom određena naknada i ugovorna kazna
Članak 356.
Ako je za neispunjenje obveze, neuredno ispunjenje ili za slučaj zakašnjenja s ispunjenjem zakonom
određena visina naknade pod nazivom penala, ugovorne kazne, naknade ili pod kojim drugim nazivom, a
ugovorne strane su pored toga ugovorile kaznu, vjerovnik nema pravo zahtijevati ujedno ugovornu kaznu i
naknadu određenu zakonom, osim ako je to zakonom dopušteno.
II. UČINCI DVOSTRANOOBVEZNIH UGOVORA
1. Odgovornost za materijalne i pravne nedostatke ispunjenja
Članak 357.
(1) Kod naplatnog ugovora svaki ugovaratelj odgovara za materijalne nedostatke svog ispunjenja.
(2) Isto tako, ugovaratelj odgovara i za pravne nedostatke ispunjenja i dužan je štititi drugu stranu od prava
i zahtjeva trećih osoba kojima bi njezino pravo bilo isključeno ili suženo.
(3) Na navedene odgovornosti prenositelja na odgovarajući se način primjenjuju odredbe ovoga Zakona o
odgovornosti prodavatelja za materijalne i pravne nedostatke, ako za pojedine ugovore nije što drugo
propisano.
2. Prigovor neispunjenja ugovora
Pravilo istodobnog ispunjenja
Članak 358.
(1) U dvostranoobveznim ugovorima nijedna strana nije dužna ispuniti svoju obvezu ako druga strana ne
ispuni ili nije spremna istodobno ispuniti svoju obvezu, osim ako je što drugo ugovoreno ili zakonom
određeno, ili ako što drugo proistječe iz naravi posla.
(2) Ali ako u sudskom postupku jedna strana istakne da nije dužna ispuniti svoju obvezu dok i druga strana
ne ispuni svoju, sud će joj narediti da ispuni svoju obvezu kad i druga strana ispuni svoju.
Kad ispunjenje obveze jedne strane postane neizvjesno
Članak 359.
(1) Ako je ugovoreno da prvo jedna strana ispuni svoju obvezu, pa se nakon sklapanja ugovora materijalne
prilike druge strane pogoršaju u toj mjeri da je neizvjesno hoće li ona moći ispuniti svoju obvezu, ili ako ta
neizvjesnost proizlazi iz drugih ozbiljnih razloga, strana koja se obvezala da prva ispuni svoju obvezu može
odgoditi njezino ispunjenje dok druga strana ne ispuni svoju obvezu ili dok ne dade dovoljno osiguranje da će
je ispuniti.
(2) To vrijedi i kad su materijalne prilike druge strane bile u istoj mjeri teške još prije sklapanja ugovora,
ako njezin suugovaratelj to nije znao niti je morao znati.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 50/161(3) U tim slučajevima strana koja se obvezala prva ispuniti svoju obvezu može zahtijevati da joj se
osiguranje dade u primjerenom roku, a poslije proteka toga roka bez rezultata, može raskinuti ugovor.
3. Raskid ugovora zbog neispunjenja
Prava jedne strane kad druga strana ne ispuni svoju obvezu
Članak 360.
U dvostranoobveznim ugovorima, kad jedna strana ne ispuni svoju obvezu, druga strana može, ako nije što
drugo određeno, zahtijevati ispunjenje obveze ili, pod pretpostavkama predviđe nim u idućim člancima,
raskinuti ugovor jednostavnom izjavom, ako raskid ugovora ne nastupa po samom zakonu, a u svakom slučaju
ima pravo na naknadu štete.
Kad je ispunjenje u roku bitan sastojak ugovora
Članak 361.
(1) Kad je ispunjenje obveze u određenom roku bitan sastojak ugovora, pa dužnik ne ispuni obvezu u tom
roku, ugovor se raskida po samom zakonu.
(2) Ali vjerovnik može održati ugovor na snazi ako nakon isteka roka, bez odgađanja obavijesti dužnika da
zahtijeva ispu njenje ugovora.
(3) Kad je vjerovnik zahtijevao ispunjenje, pa ga nije dobio u razumnom roku, može izjaviti da raskida
ugovor.
(4) Ova pravila važe kako u slučaju kad su ugovorne strane predvidjele da će se ugovor smatrati
raskinutim ako ne bude ispunjen u određenom roku, tako i onda kad je ispunjenje ugovora u određenom roku
bitan sastojak ugovora po naravi posla.
Kad ispunjenje u roku nije bitan sastojak ugovora
Članak 362.
(1) Kad ispunjenje obveze u određenom roku nije bitan sastojak ugovora, dužnik zadržava pravo da i
nakon isteka roka ispuni svoju obvezu, a vjerovnik da zahtijeva njezino ispunjenje.
(2) Ali ako vjerovnik želi raskinuti ugovor, mora ostaviti dužniku primjeren naknadni rok za ispunjenje.
(3) Ako dužnik ne ispuni obvezu u naknadnom roku, nastupaju iste posljedice kao i u slučaju kad je rok
bitan sastojak ugovora.
Raskid ugovora bez ostavljanja naknadnog roka
Članak 363.
Vjerovnik može raskinuti ugovor bez ostavljanja dužniku naknadnog roka za ispunjenje ako iz dužnikova
držanja proizlazi da on svoju obvezu neće ispuniti ni u naknadnom roku.
Raskid ugovora prije isteka roka
Članak 364.
Kad je prije isteka roka za ispunjenje obveze očito da jedna strana neće ispuniti svoju obvezu iz ugovora,
druga strana može raskinuti ugovor i zahtijevati naknadu štete.
Raskid ugovora s uzastopnim obvezama
Članak 365.
(1) Kad u ugovoru s uzastopnim obvezama jedna strana ne ispuni jednu obvezu, druga strana može, u
razumnom roku, raskinuti ugovor glede svih budućih obveza, ako je iz danih okolnosti očito da ni one neće
biti ispunjene.
(2) Ona može raskinuti ugovor ne samo glede budućih obveza nego i glede već ispunjenih, ako njihovo
ispunjenje bez izostalih ispunjenja nema interesa za nju.
(3) Dužnik može održati ugovor ako dade odgovarajuće osiguranje.
Dužnost obavješćivanja
Članak 366.
Vjerovnik koji zbog neispunjenja dužnikove obveze raskida ugovor dužan je to priopćiti dužniku bez
odgađanja.
Kad se ugovor ne može raskinuti
Članak 367.
Ugovor se ne može raskinuti zbog neispunjenja neznatnog dijela obveze.
Učinak raskida12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 51/161Članak 368.
(1) Raskidom ugovora obje su strane oslobođene svojih ob veza, osim obveze na naknadu štete.
(2) Ako je jedna strana ispunila ugovor potpuno ili djelomično, ima pravo na povrat onoga što je dala.
(3) Ako obje strane imaju pravo zahtijevati vraćanje danog, uzajamna vraćanja obavljaju se po pravilima
za ispunjenje dvostranoobveznih ugovora.
(4) Svaka strana duguje drugoj naknadu za koristi koje je u međuvremenu imala od onoga što je dužna
vratiti, odnosno nadoknaditi.
(5) Strana koja vraća novac dužna je platiti zatezne kamate od dana kad je isplatu primila.
4. Izmjena ili raskid ugovora zbog promijenjenih 
okolnosti
Pretpostavke za raskid
Članak 369.
(1) Ako bi zbog izvanrednih okolnosti nastalih nakon sklapanja ugovora, a koje se nisu mogle predvidjeti
u vrijeme sklapanja ugovora, ispunjenje obveze za jednu ugovornu stranu postalo pretjerano otežano ili bi joj
nanijelo pretjerano veliki gubitak, ona može zahtijevati da se ugovor izmijeni ili čak i raskine.
(2) Izmjenu ili raskid ugovora ne može zahtijevati strana koja se poziva na promijenjene okolnosti ako je
bila dužna u vrijeme sklapanja ugovora uzeti u obzir te okolnosti ili ih je mogla izbjeći ili savladati.
(3) Strana koja zahtijeva izmjenu ili raskid ugovora ne može se pozivati na promijenjene okolnosti koje su
nastupile nakon isteka roka određenog za ispunjenje njezine obveze.
(4) Kad jedna strana zahtijeva raskid ugovora, ugovor se neće raskinuti ako druga strana ponudi ili
pristane da se odgovarajuće odredbe ugovora pravično izmijene.
(5) Ako izrekne raskid ugovora, sud će na zahtjev druge strane obvezati stranu koja ga je zahtijevala da
ovoj naknadi pravičan dio štete koju trpi zbog toga.
Dužnost obavještavanja
Članak 370.
Strana koja je ovlaštena zbog promijenjenih okolnosti zahtijevati izmjenu ili raskid ugovora dužna je o
svojoj namjeri obavijestiti drugu stranu čim sazna da su takve okolnosti nastupile, a ako to ne učini, odgovara
za štetu koju je druga strana pretrpjela zbog toga što joj zahtjev nije bio na vrijeme priopćen.
Okolnosti značajne za odluku suda
Članak 371.
Pri odlučivanju o izmjeni ugovora, odnosno o njegovu raskidu sud će se rukovoditi načelom savjesnosti i
poštenja, vodeći računa osobito o svrsi ugovora, o podjeli rizika koja proizlazi iz ugovora ili zakona, o
trajanju i djelovanju izvanrednih okolnosti te o interesima obiju strana.
Odricanje od pozivanja na promijenjene okolnosti
Članak 372.
Strane se mogu ugovorom unaprijed odreći pozivanja na određene promijenjene okolnosti, osim ako je to
u opreci s nače lom savjesnosti i poštenja.
5. Nemogućnost ispunjenja
Nemogućnost ispunjenja za koju ne odgovara nijedna strana
Članak 373.
(1) Kad je ispunjenje obveze jedne strane u dvostranoobveznom ugovoru postalo nemoguće zbog
izvanrednih vanjskih događaja nastalih nakon sklapanja ugovora a prije dospjelosti obveze, koji se u vrijeme
sklapanja ugovora nisu mogli predvidjeti, niti ih je ugovorna strana mogla spriječiti, izbjeći ili otkloniti te za
koje nije odgovorna ni jedna ni druga strana, gasi se i obveza druge strane, a ako je ova nešto ispunila od
svoje obveze, može zahtijevati vraćanje po pravilima o vraćanju stečenog bez osnove.
(2) U slučaju djelomične nemogućnosti ispunjenja zbog događaja za koji nije odgovorna ni jedna ni druga
strana, druga strana može raskinuti ugovor ako djelomično ispunjenje ne odgovara njezinim potrebama, inače
ugovor ostaje na snazi, a druga strana ima pravo zahtijevati razmjerno smanjenje svoje obveze.
Nemogućnost ispunjenja za koju odgovara druga strana
Članak 374.
(1) Kad je ispunjenje obveze jedne strane u dvostranoobveznom ugovoru postalo nemoguće zbog događaja
za koji odgovara druga strana, njezina obveza se gasi, ali ona zadržava svoju tražbinu prema drugoj strani, s12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 52/161tim što se smanjuje za onoliko koliko je ona mogla imati koristi od oslobođenja od vlastite obveze.
(2) Osim toga, ona je dužna ustupiti drugoj strani sva prava koja bi imala prema trećim osobama u vezi s
objektom svoje obveze čije je ispunjenje postalo nemoguće.
6. Prekomjerno oštećenje
Očiti nerazmjer uzajamnih činidaba
Članak 375.
(1) Ako je između činidaba ugovornih strana u dvostrano obveznom ugovoru postojao u vrijeme sklapanja
ugovora očiti nerazmjer, oštećena strana može zahtijevati poništaj ugovora ako za pravu vrijednost tada nije
znala niti je morala znati.
(2) Pravo da se zahtijeva poništaj ugovora prestaje istekom godine dana od njegova sklapanja.
(3) Odricanje unaprijed od toga prava nema pravni učinak.
(4) Ugovor će ostati na snazi ako druga strana ponudi dopunu do prave vrijednosti.
(5) Zbog ovoga nerazmjera ne može se zahtijevati poništaj trgovačkog ugovora, ugovora na sreću, javne
prodaje, a ni onda kad je za stvar dana viša cijena iz osobite naklonosti.
Odjeljak 2.
UGOVORI
Odsjek 1.
UGOVOR O KUPOPRODAJI
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 376.
(1) Ugovorom o kupoprodaji prodavatelj se obvezuje predati kupcu stvar u vlasništvo, a kupac se obvezuje
platiti mu cijenu.
(2) Prodavatelj nekog prava obvezuje se pribaviti to pravo kupcu, a kad ostvarivanje njegova sadržaja
zahtijeva posjed stvari, predati mu i stvar.
Oblik ugovora o kupoprodaji nekretnine
Članak 377.
Ugovor o kupoprodaji nekretnina mora biti sklopljen u pisanom obliku.
Rizik
Članak 378.
(1) Do predaje stvari kupcu rizik slučajne propasti ili oštećenja stvari snosi prodavatelj, a s predajom stvari
rizik prelazi na kupca.
(2) Rizik ne prelazi na kupca ako je on zbog nekog nedostatka predane stvari raskinuo ugovor ili
zahtijevao zamjenu stvari.
Prijelaz rizika u slučaju kupčeva zakašnjenja
Članak 379.
(1) Ako predaja stvari nije izvršena zbog kupčeva zakašnjenja, rizik prelazi na kupca u času kad je došao u
zaka š nje nje.
(2) Kad su objekt ugovora stvari određene po rodu, rizik prelazi na kupca u zakašnjenju ako je prodavatelj
izdvojio stvari očito namijenjene predaji i o tome odaslao obavijest kupcu.
(3) Ali kad su stvari određene po rodu takve naravi da prodavatelj ne može izdvojiti jedan njihov dio,
dovoljno je da je prodavatelj izvršio sve radnje koje su potrebne da bi kupac mogao preuzeti stvari i da je o
tome odaslao obavijest kupcu.
II. SASTOJCI UGOVORA O KUPOPRODAJI
1. Stvar
Opće pravilo
Članak 380.
(1) Stvar mora biti u prometu te je ništetan ugovor o kupoprodaji stvari koja je izvan prometa.
(2) Za prodaju stvari čiji je promet ograničen vrijede posebni propisi.
(3) Kupoprodaja se može odnositi i na buduću stvar.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 53/161Kad stvar propadne prije ugovora
Članak 381.
(1) Ugovor o kupoprodaji nema pravni učinak ako je u tre nut ku njegova sklapanja stvar o kojoj je ugovor
bila propala.
(2) Ako je u času sklapanja ugovora stvar bila samo djelomično propala, kupac može raskinuti ugovor ili
ostati pri njemu uz razmjerno sniženje cijene.
(3) Ali će ugovor ostati na snazi i kupac će imati samo pravo na sniženje cijene ako djelomična propast
stvari ne smeta postizanju svrhe ugovora, ili ako za određenu stvar postoji takav običaj u pravnom prometu.
Kupoprodaja tuđe stvari
Članak 382.
Kupoprodaja tuđe stvari obvezuje ugovaratelje, ali kupac koji nije znao niti morao znati da je stvar tuđa
može, ako se zbog toga ne može ostvariti svrha ugovora, raskinuti ugovor i zahtije vati naknadu štete.
Kupoprodaja spornog prava
Članak 383.
(1) Sporno pravo može biti objekt ugovora o kupoprodaji.
(2) Ali je ništetan ugovor kojim bi odvjetnik ili koji drugi nalogoprimac kupio sporno pravo čije mu je
ostvarivanje povjereno, ili ugovorio za sebe udio u podjeli iznosa dosuđenog njegovu nalogodavcu.
2. Cijena
Kad cijena nije određena
Članak 384.
(1) Ako ugovorom o kupoprodaji cijena nije određena, a ni ugovor ne sadrži dovoljno podataka s pomoću
kojih bi se ona mogla odrediti, ugovor nema pravni učinak.
(2) Kad trgovačkim ugovorom o kupoprodaji cijena nije određena, niti u njemu ima dovoljno podataka s
pomoću kojih bi se ona mogla odrediti, kupac je dužan platiti cijenu koju je prodavatelj redovito naplaćivao u
vrijeme sklapanja ugovora, a kad ove nema, razumnu cijenu.
(3) Pod razumnom cijenom smatra se tekuća cijena u vrijeme sklapanja ugovora, a ako se ona ne može
utvrditi, onda cijenu koju utvrđuje sud prema okolnostima slučaja.
Propisana cijena
Članak 385.
Kad je ugovorena viša cijena od one koju je za određenu vrstu stvari propisalo nadležno tijelo, kupac
duguje samo iznos propisane cijene, a ako je već isplatio ugovorenu cijenu, ima pravo zahtijevati povrat
razlike.
Kad je ugovorena tekuća cijena
Članak 386.
(1) Kad je ugovorena tekuća cijena, kupac duguje cijenu utvrđenu službenom evidencijom na tržištu
mjesta prodavatelja u vrijeme kad je trebalo doći do ispunjenja.
(2) Ako takve evidencije nema, tekuća se cijena određuje na temelju elemenata s pomoću kojih se prema
običajima tržišta utvrđuje cijena.
Kad je određivanje cijene povjereno trećemu
Članak 387.
Ako treća osoba kojoj je povjereno određivanje cijene neće ili je ne može odrediti, a ugovaratelji se ne
slože naknadno o određivanju cijene niti ugovor raskinu, smatrat će se da je ugovorena razumna cijena.
Kad je određivanje cijene ostavljeno jednom ugovaratelju
Članak 388.
Odredba ugovora kojom se određivanje cijene ostavlja na volju jednom ugovaratelju smatra se kao da nije
ni ugovorena i tada kupac duguje cijenu kao u slučaju kad cijena nije određena.
III. OBVEZE PRODAVATELJA
1. Predaja stvari
Vrijeme i mjesto predaje
Članak 389.
(1) Prodavatelj je dužan predati stvar kupcu u vrijeme i na mjestu predviđenom ugovorom.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 54/161(2) Prodavatelj je ispunio obvezu predaje kupcu, u pravilu, kad mu stvar uruči ili preda ispravu kojom se
stvar može preuzeti.
Sadržaj predaje
Članak 390.
(1) Ako nije što drugo ugovoreno ili ne proizlazi iz naravi posla, prodavatelj je dužan predati stvar kupcu u
ispravnom stanju, zajedno s njezinim pripadcima.
(2) Plodovi i druge koristi od stvari pripadaju kupcu od dana kad je prodavatelj bio dužan da mu ih preda.
Kad je ugovorena predaja u tijeku stanovitog razdoblja
Članak 391.
Kad je ugovoreno da će se predaja stvari izvršiti u tijeku stanovitog razdoblja, a nije određeno koja će
strana imati pravo odrediti nadnevak predaje u granicama toga razdoblja, to pravo pripada prodavatelju, osim
kad iz okolnosti slučaja proizlazi da je određivanje nadnevka predaje ostavljeno kupcu.
Kad nadnevak predaje nije određen
Članak 392.
Kad nadnevak predaje stvari kupcu nije određen, prodavatelj je dužan izvršiti predaju u razumnom roku
nakon sklapanja ugovora, s obzirom na narav stvari i na ostale okolnosti.
Kad mjesto predaje nije određeno ugovorom
Članak 393.
(1) Kad mjesto predaje nije određeno ugovorom, stvar se predaje u mjestu u kojem je prodavatelj u
trenutku sklapanja ugovora imao svoje prebivalište ili, u nedostatku ovoga, svoje boravište, a ako je
prodavatelj sklopio ugovor u obavljanju svoje redovite gospodarske djelatnosti, onda u mjestu njegova
sjedišta.
(2) Ali ako je u trenutku sklapanja ugovora ugovarateljima bilo poznato gdje se stvar nalazi, odnosno gdje
treba biti izrađena, predaja se obavlja u tom mjestu.
Predaja prijevozniku
Članak 394.
Kad je prema ugovoru potrebno izvršiti prijevoz, a ugovorom nije određeno mjesto ispunjenja, predaja je
izvršena uručenjem stvari prijevozniku ili otpremniku.
Obveza prijevoza stvari
Članak 395.
Ako je prodavatelj dužan poslati stvar kupcu, mora sklopiti na uobičajen način i pod uobičajenim uvjetima
ugovore potrebne za izvršenje prijevoza do određenog mjesta.
Troškovi predaje
Članak 396.
Troškove predaje, a i one koji joj prethode, snosi prodavatelj, a troškove odnošenja stvari i sve ostale
troškove poslije predaje snosi kupac, ako nije što drugo ugovoreno.
Odgađanje predaje do isplate cijene
Članak 397.
Ako nije što drugo ugovoreno ili uobičajeno, prodavatelj nije dužan predati stvar ako mu kupac ne isplati
cijenu istodobno ili nije spreman to istodobno učiniti, ali kupac nije dužan isplatiti cijenu prije nego što je
imao mogućnost pregledati stvar.
Odgađanje predaje u slučaju prijevoza stvari
Članak 398.
(1) Kad se predaja stvari ostvaruje uručenjem prijevozniku, prodavatelj može odgoditi odašiljanje stvari do
isplate cijene, ili poslati stvar tako da zadrži pravo raspolaganja njome za vrijeme prijevoza.
(2) Ako je zadržao pravo raspolaganja stvarju za vrijeme prijevoza, prodavatelj može zahtijevati da stvar
ne bude predana kupcu u odredišnom mjestu dok ne isplati cijenu, a kupac nije dužan isplatiti cijenu prije
nego što je imao mogućnost pregledati stvar.
(3) Međutim, kad ugovor predviđa plaćanje uz predaju odgovarajuće isprave, kupac nema pravo odbiti
isplatu cijene zbog toga što nije imao mogućnost pregledati stvar.
Sprječavanje izručenja odaslane stvari12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 55/161Članak 399.
(1) Ako se nakon odašiljanja stvari kupcu pokaže da su njegove materijalne prilike takve da se osnovano
može posumnjati da će on moći isplatiti cijenu, prodavatelj može spriječiti izručenje stvari kupcu čak i kad
ovaj već ima u rukama ispravu koja ga ovlašćuje da zahtijeva izručenje stvari.
(2) Međutim, prodavatelj ne može spriječiti izručenje ako ga zahtijeva neka treća osoba koja je uredan
imatelj isprave koja je ovlašćuje da zahtijeva izručenje stvari, osim ako isprava sadrži rezerve glede učinka
prijenosa, ili ako prodavatelj dokaže da je imatelj isprave kad ju je pribavljao postupio svjesno na štetu
prodavatelja.
2. Odgovornost za materijalne nedostatke
Materijalni nedostaci za koje prodavatelj odgovara
Članak 400.
(1) Prodavatelj odgovara za materijalne nedostatke stvari koje je ona imala u trenutku prijelaza rizika na
kupca, bez obzira je li mu to bilo poznato.
(2) Prodavatelj odgovara i za one materijalne nedostatke koji se pojave nakon prijelaza rizika na kupca ako
su posljedica uzroka koji je postojao prije toga.
(3) Predmnijeva se da je nedostatak koji se pojavio u roku od šest mjeseci od prijelaza rizika postojao u
vrijeme prijelaza rizika, osim ako prodavatelj ne dokaže suprotno ili suprotno proizlazi iz naravi stvari ili
naravi nedostatka.
(4) Ne odgovara se za neznatan materijalni nedostatak.
Kad postoje materijalni nedostaci
Članak 401.
(1) Nedostatak postoji:
1) ako stvar nema potrebna svojstva za svoju redovitu uporabu ili za promet,
2) ako stvar nema potrebna svojstva za posebnu uporabu za koju je kupac nabavlja, a koja je bila poznata
prodavatelju ili mu je morala biti poznata,
3) ako stvar nema svojstva i odlike koje su izrijekom ili prešutno ugovorene, odnosno propisane,
4) kad je prodavatelj predao stvar koja nije jednaka uzorku ili modelu, osim ako su uzorak ili model
pokazani samo radi obavijesti,
5) ako stvar nema svojstva koja inače postoje kod drugih stvari iste vrste i koja je kupac mogao opravdano
očekivati prema naravi stvari, posebno uzimajući u obzir javne izjave prodavatelja, proizvođača i njihovih
predstavnika o svojstvima stvari (reklame, označavanje stvari i dr.),
6) ako je stvar nepravilno montirana pod uvjetom da je usluga montaže uključena u ispunjenje ugovora o
prodaji,
7) ako je nepravilna montaža posljedica nedostataka u uputama za montažu.
(2) Ako je kupac na temelju izjava proizvođača ili njegova predstavnika očekivao postojanje određenih
svojstava stvari, nedostatak se ne uzima u obzir ako prodavatelj nije znao niti morao znati za te izjave, ili su te
izjave bile opovrgnute do trenutka sklapanja ugovora ili one nisu utjecale na odluku kupca da sklopi ugovor.
Nedostaci za koje prodavatelj ne odgovara
Članak 402.
(1) Prodavatelj ne odgovara za nedostatke ako su u trenutku sklapanja ugovora bili poznati kupcu ili mu
nisu mogli ostati nepoznati.
(2) Smatra se da nisu mogli ostati nepoznati kupcu oni nedostaci koje bi brižljiva osoba s prosječnim
znanjem i iskustvom osobe istog zanimanja i struke kao kupac mogla lako opaziti pri uobičajenom pregledu
stvari.
(3) Odredba stavka 2. ovoga članka ne primjenjuje se na ugovore koje fizička osoba kao kupac sklapa
izvan svoje gospodarske ili profesionalne djelatnosti s fizičkom ili pravnom osobom koja kao prodavatelj
djeluje u okviru svoje gospodarske ili profesionalne djelatnosti (potrošački ugovor).
(4) Ali prodavatelj odgovara i za nedostatke koje je kupac mogao lako opaziti ako je izjavio da stvar nema
nikakve nedostat ke ili da stvar ima određena svojstva ili odlike.
Pregled stvari i vidljivi nedostaci
Članak 403.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 56/161(1) Kupac je dužan primljenu stvar na uobičajeni način pregledati ili je dati na pregled, čim je to prema
redovitom tijeku stvari moguće, i o vidljivim nedostacima obavijestiti prodavatelja u roku od osam dana, a
kod trgovačkog ugovora bez odgađanja, inače gubi pravo koje mu po toj osnovi pripada.
(2) Kad je pregled izvršen u nazočnosti obiju strana, kupac je dužan svoje primjedbe zbog vidljivih
nedostataka priopćiti prodavatelju odmah, inače gubi pravo koje mu po toj osnovi pripada.
(3) Ako je kupac otpremio stvar dalje bez pretovara, a prodavatelju je pri sklapanju ugovora bila poznata
ili morala biti poznata mogućnost takve daljnje otpreme, pregled stvari može biti odgođen do njezina
prispijeća u novo odredišno mjesto, i u tom slučaju kupac je dužan prodavatelja obavijestiti o nedostacima
čim je po redovitom tijeku stvari mogao za njih doznati od svojih klijenata.
(4) Kod potrošačkih ugovora potrošač kao kupac nije obvezan pregledati stvar niti je dati na pregled, ali je
obvezan obavijestiti prodavatelja o postojanju vidljivih nedostataka u roku od dva mjeseca od dana kad je
otkrio nedostatak.
Skriveni nedostaci
Članak 404.
(1) Kad se nakon primitka stvari od strane kupca pokaže da stvar ima neki nedostatak koji se nije mogao
otkriti uobičajenim pregledom prilikom preuzimanja stvari, kupac je dužan, pod prijetnjom gubitka prava, o
tom nedostatku obavijestiti prodavatelja u roku od dva mjeseca računajući od dana kad je nedostatak otkrio, a
kod trgovačkog ugovora – bez odgađanja.
(2) Prodavatelj ne odgovara za nedostatke koji se pokažu pošto proteknu dvije godine od predaje stvari, a
kod trgovačkog ugovora šest mjeseci.
(3) Kod prodaje rabljenih stvari ugovorne strane mogu ugovoriti rok od jedne godine, a kod trgovačkih
ugovora i kraći rok.
(4) Ugovorom se mogu produljiti rokovi iz stavka 2. i 3. ovoga članka.
Rokovi u slučaju popravka, zamjene i sl.
Članak 405.
Kad je zbog nekog nedostatka došlo do popravka stvari, ispo ruke druge stvari, zamjene dijelova i slično,
rokovi iz prethodna dva članka počinju teći od predaje popravljene stvari, izvr šene zamjene dijelova i slično.
Obavijest o nedostatku
Članak 406.
(1) U obavijesti o nedostatku stvari kupac nije dužan potanje opisati nedostatak i pozvati prodavatelja da
pregleda stvar, osim ako se radi o trgovačkom ugovoru.
(2) Ako obavijest o nedostatku koju je kupac pravodobno poslao prodavatelju preporučenim pismom,
brzojavom, telefaksom ili na neki drugi pouzdan način, zakasni ili uopće ne stigne prodavatelju, smatra se da
je kupac ispunio svoju obvezu da obavijesti prodavatelja.
Značenje činjenice da je prodavatelj znao za nedostatak
Članak 407.
Kupac ne gubi pravo da se pozove na neki nedostatak i kad nije ispunio svoju obvezu da stvar pregleda
bez odgađanja, ili obvezu da u određenom roku obavijesti prodavatelja o postojanju nedostatka, a i kad se
nedostatak pokazao tek nakon proteka dvije godine od predaje stvari, ako je taj nedostatak bio poznat
prodavatelju ili mu nije mogao ostati nepoznat.
Ograničenje i isključenje odgovornosti za materijalne nedostatke
Članak 408.
(1) Ugovaratelji mogu ograničiti ili sasvim isključiti prodavateljevu odgovornost za materijalne nedostatke
stvari.
(2) Odredba ugovora o ograničenju ili isključenju odgovornosti za nedostatke stvari ništetna je ako je
nedostatak bio poznat prodavatelju, a on o njemu nije obavijestio kupca, a i onda kad je prodavatelj nametnuo
tu odredbu koristeći se svojim monopolskim položajem te ako se radi o potrošačkom ugovoru.
(3) Kupac koji se odrekao prava na raskid ugovora zbog nedostatka stvari zadržava ostala prava zbog tih
nedostataka.
Prisilna javna prodaja
Članak 409.
Odgovornost za materijalne nedostatke isključena je kod prisilne javne prodaje.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 57/161Prava kupca
Članak 410.
(1) Kupac koji je pravodobno i uredno obavijestio prodavatelja o nedostatku može po svom izboru:
1) zahtijevati od prodavatelja da nedostatak ukloni,
2) zahtijevati od prodavatelja da mu preda drugu stvar bez nedostatka,
3) zahtijevati sniženje cijene,
4) izjaviti da raskida ugovor.
(2) U svakom od tih slučajeva kupac ima pravo i na poprav ljanje štete prema općim pravilima o
odgovornosti za štetu, uključujući i štetu koju je ovaj zbog nedostatka stvari pretrpio na drugim svojim
dobrima.
(3) Troškove otklanjanja nedostatka i predaje druge stvari bez nedostatka snosi prodavatelj.
Neispunjenje ugovora u razumnom roku
Članak 411.
Ako kupac ne dobije zahtijevano ispunjenje ugovora u razumnom roku, zadržava pravo raskinuti ugovor
ili sniziti cijenu.
Kad kupac može raskinuti ugovor
Članak 412.
(1) Kupac može raskinuti ugovor samo ako je prethodno dao prodavatelju naknadni primjereni rok za
ispunjenje ugovora.
(2) Kupac može raskinuti ugovor i bez ostavljanja naknadnog roka ako mu je prodavatelj nakon obavijesti
o nedostacima priopćio da neće ispuniti ugovor ili ako iz okolnosti konkretnog slučaja očito proizlazi da
prodavatelj neće moći ispuniti ugovor ni u naknadnom roku, kao i u slučaju kad kupac zbog zakašnjenja
prodavatelja ne može ostvariti svrhu radi koje je sklopio ugovor.
Raskid ugovora po samom zakonu
Članak 413.
(1) Ako prodavatelj u naknadnom roku ne ispuni ugovor, on se raskida po samom zakonu, ali ga kupac
može održati ako bez odgađanja izjavi prodavatelju da ugovor održava na snazi.
(2) Isto vrijedi i u slučaju ispunjenja s nedostatkom obveze kod koje je ispunjenje u određenom roku bitan
sastojak ugovora.
Djelomični nedostaci
Članak 414.
(1) Kad samo dio predane stvari ima nedostatke ili kad je predan samo dio stvari, odnosno manja količina
od ugovorene, kupac može raskinuti ugovor u smislu prethodnih članaka samo u pogledu dijela koji ima
nedostatke, ili samo u pogledu dijela ili količine što nedostaju.
(2) Kupac može raskinuti cijeli ugovor samo ako ugovorena količina ili predana stvar čini cjelinu, ili ako
kupac inače ima opravdan interes da primi ugovorenu stvar ili količinu u cjelini.
Kad je prodavatelj dao kupcu veću količinu
Članak 415.
(1) Trgovačkim ugovorom o kupoprodaji, kad je prodavatelj stvari određenih po rodu dao kupcu veću
količinu nego što je ugovoreno, a kupac u razumnom roku ne izjavi da višak odbija, smatra se da je primio i
taj višak te je dužan platiti ga po istoj cijeni.
(2) Ako kupac odbije primiti višak, prodavatelj je dužan naknaditi kupcu štetu.
Kad je određena cijena za više stvari
Članak 416.
(1) Kad je jednim ugovorom i za jednu cijenu prodano više stvari ili jedna skupina stvari, pa samo neke od
njih imaju nedostatke, kupac može raskinuti ugovor samo u pogledu tih stvari, a ne i ostalih.
(2) Međutim, ako one čine jednu cjelinu tako da bi njihovo razdvajanje bilo štetno, kupac može raskinuti
cijeli ugovor, ili ako on ipak izjavi da raskida ugovor samo u pogledu stvari s nedostatkom, prodavatelj sa
svoje strane može raskinuti ugovor i u pogledu ostalih stvari.
Gubitak prava na raskid ugovora zbog nedostatka
Članak 417.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 58/161(1) Kupac gubi pravo da raskine ugovor zbog nedostatka stvari kad mu je nemoguće vratiti stvar ili je
vratiti u stanju u kojem ju je primio.
(2) Ipak kupac može raskinuti ugovor zbog nekog nedostatka stvari ako je stvar potpuno ili djelomično
propala ili oštećena zbog nedostatka koji opravdava raskid ugovora, ili zbog nekog događaja koji ne potječe
od njega niti od neke osobe za koju on odgovara.
(3) Isto vrijedi ako je stvar potpuno ili djelomično propala ili oštećena pri ispunjenju obveze kupca da
pregleda stvar, ili ako je kupac prije nego što je otkriven nedostatak potrošio ili izmijenio jedan dio stvari u
tijeku njezine redovite uporabe te ako je oštećenje ili izmjena bez značenja.
Očuvanje ostalih prava
Članak 418.
Kupac koji je zbog nemogućnosti da vrati stvar ili da je vrati u stanju u kojem ju je primio izgubio pravo
da raskine ugovor, zadržava ostala prava koja mu daje zakon zbog postojanja nekog nedostatka.
Učinci raskida zbog nedostatka
Članak 419.
(1) Raskid ugovora zbog nedostatka stvari ima isti učinak kao i raskid dvostranoobveznih ugovora zbog
neispunjenja.
(2) Kupac duguje prodavatelju naknadu za korist od stvari i kad mu je nemoguće vratiti je cijelu ili njezin
jedan dio, a ugovor je ipak raskinut.
Sniženje cijene
Članak 420.
Cijena se snižava prema odnosu između vrijednosti stvari bez nedostatka i vrijednosti stvari s
nedostatkom, u vrijeme sklapanja ugovora.
Postupno otkrivanje nedostataka
Članak 421.
Kupac koji je postigao sniženje cijene zbog postojanja nekog nedostatka može raskinuti ugovor ili
zahtijevati novo sniženje cijene ako se naknadno otkrije neki drugi nedostatak.
Rok za ostvarivanje prava
Članak 422.
(1) Prava kupca koji je pravodobno obavijestio prodavatelja o postojanju nedostatka gase se nakon isteka
dvije godine, računajući od dana odašiljanja obavijesti prodavatelju, osim ako je prodavateljevom prijevarom
kupac bio spriječen da ih ostvaruje.
(2) Međutim, kupac koji je pravodobno obavijestio prodavatelja o postojanju nedostataka može nakon
proteka ovoga roka, ako još nije isplatio cijenu, zahtijevati da se cijena snizi ili da mu se naknadi šteta, kao
prigovor protiv prodavateljeva zahtjeva da mu se isplati cijena.
3. Jamstvo za ispravnost prodane stvari (garancija)
Odgovornost prodavatelja i proizvođača
Članak 423.
(1) Kad je prodavatelj predao kupcu jamstveni (garancijski) list kojim proizvođač jamči ispravnost stvari u
tijeku određenog vremena, računajući od njezine predaje kupcu, kupac može, ako stvar nije ispravna,
zahtijevati kako od prodavatelja tako i od proizvođača da stvar popravi u razumnom roku ili ako to ne učini da
mu umjesto nje preda stvar koja je ispravna.
(2) Ova pravila ne isključuju primjenu pravila o odgovornosti prodavatelja za nedostatke stvari.
(3) U jamstvu moraju biti navedena prava iz jamstva koja pripadaju kupcu, te jasno navedeno da jamstvo
ne utječe na ostala prava koja pripadaju kupcu po drugim pravnim osnovama.
(4) Jamstvo mora sadržavati pojedinosti koje su potrebne kupcu za ostvarivanje njegovih prava, a posebno
trajanje jamstva i teritorijalno područje važenja, te ime, odnosno naziv i adresu osobe koja je izdala jamstvo.
(5) Neispunjenje obveza iz stavka 3. i 4. ovoga članka ne utječe na valjanost jamstva.
Traženje popravka ili zamjene
Članak 424.
(1) Kupac može zbog neispravnosti stvari zahtijevati od prodavatelja, odnosno od proizvođača popravak
ili zamjenu stvari u tijeku jamstvenog roka, bez obzira na to kad se nedostatak pojavio.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 59/161(2) On ima pravo na naknadu štete koju je pretrpio zbog toga što je bio lišen uporabe stvari od trenutka
traženja popravka ili zamjene do njihova izvršenja.
Produljenje jamstvenog roka
Članak 425.
(1) U slučaju manjeg popravka jamstveni rok se produljuje onoliko koliko je kupac bio lišen uporabe
stvari.
(2) Međutim, kad je zbog neispravnosti stvari izvršena njezina zamjena ili njezin bitni popravak, jamstveni
rok počinje teći ponovno od zamjene, odnosno od vraćanja popravljene stvari.
(3) Ako je zamijenjen ili bitno popravljen samo neki dio stvari, jamstveni rok počinje teći ponovno samo
za taj dio.
Raskid ugovora i sniženje cijene
Članak 426.
Ako prodavatelj ne izvrši u razumnom roku popravak ili zamjenu stvari, kupac ima pravo na raskid
ugovora ili sniženje cijene, a u svakom slučaju i pravo na popravljanje štete.
Troškovi i rizik
Članak 427.
(1) Prodavatelj, odnosno proizvođač dužan je o svom trošku prenijeti stvar do mjesta gdje se treba
popraviti, odnosno zamijeniti te popravljenu, odnosno zamijenjenu stvar vratiti kupcu.
(2) Za to vrijeme prodavatelj, odnosno proizvođač snosi rizik za propast ili oštećenje stvari.
Odgovornost više proizvođača
Članak 428.
Kad je u izradi stvari sudjelovalo više samostalnih proizvo đa ča pojedinih dijelova stvari ili izvođača
pojedinih radova, njihova odgovornost prema proizvođaču stvari za njezinu neispravnost, koja potječe od tih
dijelova ili od tih radova, prestaje kad prestane odgovornost proizvođača stvari prema kupcu.
Rok za ostvarivanje prava
Članak 429.
Prava kupca prema proizvođaču po osnovi jamstvenog lista gase se nakon isteka jedne godine računajući
od dana kad je od njega zatražio popravak ili zamjenu stvari.
4. Odgovornost za pravne nedostatke
Pravni nedostaci
Članak 430.
(1) Prodavatelj odgovara ako na prodanoj stvari postoji neko pravo trećega koje isključuje, umanjuje ili
ograničuje kupčevo pravo, a o čijem postojanju kupac nije obaviješten, niti je pristao uzeti stvar opterećenu
tim pravom.
(2) Prodavatelj nekog prava jamči da ono postoji i da nema pravnih smetnji za njegovo ostvarenje.
Obavješćivanje prodavatelja
Članak 431.
Kad se pokaže da treća osoba polaže pravo na neku stvar, kupac je dužan obavijestiti prodavatelja o tome,
osim kad je to prodavatelju već poznato, i pozvati ga da u razumnom roku oslobodi stvar od prava ili zahtjeva
trećega ili da mu, kad su objekt ugovora stvari određene po rodu, isporuči drugu stvar bez pravnog nedostatka.
Prava kupca
Članak 432.
(1) Ako prodavatelj ne postupi po zahtjevu kupca, u slučaju oduzimanja stvari od kupca, ugovor se raskida
po samom zakonu, a u slučaju umanjenja ili ograničenja kupčeva prava, kupac može po svom izboru raskinuti
ugovor ili zahtijevati razmjerno sniženje cijene.
(2) Ako prodavatelj ne udovolji kupčevu zahtjevu da u razumnom roku oslobodi stvar od prava ili zahtjeva
trećega, kupac može raskinuti ugovor ako se zbog toga njegova svrha ne može ostvariti.
(3) U svakom slučaju kupac ima pravo na naknadu pretrp ljene štete prema općim pravilima o
odgovornosti za štetu.
(4) Međutim, ako je kupac u času sklapanja ugovora znao za mogućnost da mu stvar bude oduzeta, ili da
njegovo pravo bude umanjeno ili ograničeno, nema pravo na naknadu štete ako se ta mogućnost ostvari, ali12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 60/161ima pravo na povrat, odnosno sniženje cijene.
Kad kupac ne obavijesti prodavatelja
Članak 433.
Kupac koji se, ne obavijestivši prodavatelja, upustio u spor s trećim i spor izgubio, može se ipak pozvati
na prodavateljevu odgovornost za pravne nedostatke, osim ako prodavatelj dokaže da je on raspolagao
sredstvima da se odbije zahtjev treće osobe.
Kad je pravo trećega očito osnovano
Članak 434.
(1) Kupac ima pravo pozvati se na prodavateljevu odgovornost za pravne nedostatke i kad je bez obavijesti
prodavatelja i bez spora priznao očito osnovano pravo trećega.
(2) Ako je kupac isplatio trećemu stanoviti iznos novca da bi odustao od svoga očitog prava, prodavatelj se
može osloboditi svoje odgovornosti ako naknadi kupcu isplaćeni iznos i pretrp ljenu štetu.
Ugovorno ograničenje ili isključenje prodavateljeve odgovornosti
Članak 435.
(1) Odgovornost prodavatelja za pravne nedostatke može se ugovorom ograničiti ili sasvim isključiti.
(2) Ali ako je u vrijeme sklapanja ugovora prodavatelju bio poznat ili mu nije mogao ostati nepoznat neki
nedostatak u njegovu pravu, odredba ugovora o ograničenju ili isključenju odgovornosti za pravne nedostatke
ništetna je.
Ograničenje javnopravne naravi
Članak 436.
Prodavatelj odgovara, prema ovim pravilima, i u slučaju kad postoje posebna ograničenja javnopravne
naravi koja kupcu nisu bila poznata, ako je prodavatelj za njih znao ili je znao da se mogu očekivati, a nije ih
kupcu priopćio.
Rok za ostvarivanje prava
Članak 437.
(1) Pravo kupca po osnovi pravnih nedostataka gasi se istekom godine dana od saznanja za postojanje
prava trećega.
(2) Ali ako je treća osoba prije isteka toga roka pokrenula spor, a kupac pozvao prodavatelja da se u spor
umiješa, pravo kupca gasi se istekom šest mjeseci nakon pravomoćno okončanog spora.
IV. OBVEZE KUPCA
1. Isplata cijene
Vrijeme i mjesto isplate
Članak 438.
(1) Kupac je dužan platiti cijenu u vrijeme i na mjestu određenom u ugovoru.
(2) U nedostatku ugovorne odredbe ili drukčijih običaja plaćanje se obavlja u trenutku i u mjestu u kojem
se obavlja predaja stvari.
(3) Ako se cijena ne mora platiti u trenutku predaje, plaćanje se obavlja u prebivalištu, odnosno sjedištu
prodavatelja.
Kamate u slučaju prodaje na kredit
Članak 439.
Ako stvar prodana na kredit daje plodove ili kakve druge koristi, kupac duguje kamate otkad mu je stvar
predana bez obzira na to je li dospjela obveza na isplatu cijene.
Isplata cijene u slučaju uzastopnih isporuka
Članak 440.
(1) U slučaju uzastopnih isporuka kupac je dužan isplatiti cijenu za svaku isporuku u času njezina
preuzimanja, osim ako je što drugo ugovoreno ili proizlazi iz okolnosti posla.
(2) Ako je u ugovoru s uzastopnim isporukama kupac dao prodavatelju predujam, prve isporuke naplaćuju
se iz predujma, ako nije što drugo ugovoreno.
2. Preuzimanje stvari
Članak 441.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 61/161(1) Preuzimanje stvari sastoji se u poduzimanju potrebnih radnji da bi predaja bila moguća te u odnošenju
stvari.
(2) Ako kupac bez opravdanog razloga odbije preuzeti stvar čija mu je predaja ponuđena na ugovoren ili
uobičajen način i na vrijeme, prodavatelj može, ako ima osnovanog razloga posumnjati da će kupac isplatiti
cijenu, izjaviti da raskida ugovor.
V. OBVEZA ČUVANJA STVARI ZA RAČUN SUUGOVARATELJA
Slučajevi obveze čuvanja
Članak 442.
(1) Kad je zbog kupčeva zakašnjenja rizik prešao na kupca prije predaje stvari, prodavatelj je dužan čuvati
stvar s pažnjom dobrog gospodarstvenika, odnosno dobrog domaćina i u tu svrhu poduzeti potrebne mjere.
(2) Isto vrijedi i za kupca kad mu je stvar uručena, a on je hoće vratiti prodavatelju, bilo što je raskinuo
ugovor, bilo što je zahtijevao drugu stvar umjesto nje.
(3) I u jednom i u drugom slučaju ugovaratelj koji je dužan poduzeti mjere za očuvanje stvari ima pravo na
naknadu troškova potrebnih radi očuvanja stvari.
Kad kupac odbija primiti stvar što mu je upućena
Članak 443.
Kupac koji odbija primiti stvar što mu je upućena u odredište i tamo stavljena na raspolaganje dužan je
preuzeti je za račun prodavatelja ako ovaj nije nazočan u odredišnom mjestu niti tamo ima nekoga koji bi je za
njega preuzeo, a pod uvjetom da je to moguće bez isplate cijene i bez većih nezgoda ili pretjeranih troškova.
Prava ugovaratelja koji je dužan čuvati stvar
Članak 444.
Ugovorna strana koja je dužna poduzeti mjere za čuvanje stvari može je, pod uvjetima i s posljedicama
navedenim u odred bama ovoga Zakona o polaganju kod suda i prodaji dugovane stvari, položiti kod suda,
predati na čuvanje nekom drugom ili prodati je za račun druge strane.
VI. NAKNADA ŠTETE U SLUČAJU RASKIDA KUPOPRODAJE
Opće pravilo
Članak 445.
Kad je kupoprodaja raskinuta zbog povrede ugovora od strane jednog ugovaratelja, druga strana ima pravo
na naknadu štete koju zbog toga trpi, prema općim pravilima o naknadi štete nastale povredom ugovora.
Kad stvar ima tekuću cijenu
Članak 446.
(1) Kad je kupoprodaja raskinuta zbog povrede ugovora od strane jednog ugovaratelja, a stvar ima tekuću
cijenu, druga strana može zahtijevati razliku između cijene određene ugovorom i tekuće cijene na dan raskida
ugovora na tržištu mjesta u kojem je posao obavljen.
(2) Ako na tržištu mjesta u kojem je posao obavljen nema tekuće cijene, za izračunavanje visine naknade
uzima se u račun tekuća cijena tržišta koje bi ga moglo zamijeniti u danom slučaju, kojoj treba dodati razliku
u troškovima prijevoza.
Kad je izvršena prodaja ili kupnja radi pokrića
Članak 447.
(1) Kad je objekt kupoprodaje stanovita količina stvari određenih po rodu, pa jedna strana ne ispuni svoju
obvezu na vrijeme, druga strana može izvršiti prodaju radi pokrića, odnosno kupnju radi pokrića, i zahtijevati
razliku između cijene određene ugovorom i cijene prodaje, odnosno kupnje radi pokrića.
(2) Prodaja, odnosno kupnja radi pokrića mora biti izvršena u razumnom roku i na razuman način.
(3) O namjeravanoj prodaji, odnosno kupnji vjerovnik je dužan obavijestiti dužnika, inače mu odgovara za
time počinjenu štetu.
Naknada veće štete
Članak 448.
Pored prava na naknadu štete prema navedenim pravilima, ugovoru vjerna strana ima pravo i na naknadu
veće štete ako ju je pretrpjela.
VII. KUPOPRODAJE S POSEBNIM POGODBAMA
1. Kupoprodaja s pravom prvokupa12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 62/161Pojam
Članak 449.
Ugovornom odredbom o pravu prvokupa obvezuje se kupac izvijestiti prodavatelja o namjeravanoj prodaji
stvari određenoj osobi, a i o uvjetima te prodaje, i ponuditi mu da on stvar kupi za istu cijenu.
Rokovi za ostvarenje prava i isplatu cijene
Članak 450.
(1) Prodavatelj je dužan obavijestiti kupca na pouzdan način o svojoj odluci da se koristi pravom prvokupa
u roku od mjesec dana, računajući od dana kad ga je kupac obavijestio o namjeravanoj prodaji trećoj osobi.
(2) Istodobno s izjavom da kupuje stvar, prodavatelj je dužan isplatiti cijenu dogovorenu s trećom osobom,
ili je položiti kod suda, odnosno kod zakonom ovlaštene osobe.
(3) Ako je u ugovoru s trećim predviđen rok za isplatu cijene, prodavatelj se može koristiti tim rokom
samo ako dade dovoljno osiguranje.
Mogućnost nasljeđivanja i otuđenja
Članak 451.
Pravo prvokupa pokretnih stvari ne može se ni otuđiti ni naslijediti, ako zakonom nije drukčije određeno.
U slučaju prisilne javne prodaje
Članak 452.
(1) U slučaju prisilne javne prodaje prodavatelj se ne može pozivati na svoje pravo prvokupa.
(2) Ali prodavatelj čije je pravo prvokupa bilo upisano u javnoj knjizi može zahtijevati poništaj javne
prodaje, ako nije bio posebno pozvan da joj pristupi.
Trajanje prava prvokupa
Članak 453.
(1) Pravo prvokupa prestaje poslije pet godina od sklapanja ugovora, ako nije ugovoreno da će prestati
prije.
(2) Ugovoren dulji rok svodi se na rok od pet godina.
Kad je izvršen prijenos vlasništva bez obavijesti prodavatelju
Članak 454.
(1) Ako je kupac prodao stvar i prenio vlasništvo na trećega ne obavijestivši prodavatelja, i ako je trećemu
bilo poznato ili mu nije moglo ostati nepoznato da prodavatelj ima pravo prvokupa, prodavatelj može u roku
od šest mjeseci računajući od dana kad je saznao za taj prijenos zahtijevati da se prijenos poništi i da se stvar
njemu proda pod istim uvjetima.
(2) Ako je kupac netočno obavijestio prodavatelja o uvjetima prodaje trećemu, i ako je trećemu to bilo
poznato ili mu nije moglo ostati nepoznato, ovaj rok od šest mjeseci počinje teći od dana kad je prodavatelj
saznao za točne uvjete ugovora.
(3) Pravo prvokupa prestaje u svakom slučaju nakon proteka pet godina od prijenosa vlasništva stvari na
trećega.
Zakonsko pravo prvokupa
Članak 455.
(1) Za određene osobe pravo prvokupa može biti ustanov ljeno zakonom.
(2) Trajanje zakonskog prava prvokupa nije ograničeno.
(3) Osobe koje na temelju zakona imaju pravo prvokupa moraju biti obaviještene pisano o namjeravanoj
prodaji i o njezinim uvjetima, inače imaju pravo zahtijevati poništaj prodaje.
(4) Pravila o kupoprodaji s pravom prvokupa na odgova rajući se način primjenjuju i na zakonsko pravo
prvokupa.
2. Kupnja na pokus
Pojam
Članak 456.
(1) Kad je ugovoreno da kupac uzima stvar pod uvjetom da je isproba da bi utvrdio odgovara li njegovim
željama, dužan je o tome ostaje li pri ugovoru obavijestiti prodavatelja u roku utvrđenom ugovorom ili
običajem, a ako takva nema, onda u primjerenom roku koji mu odredi prodavatelj, inače se smatra da je
odustao od ugovora.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 63/161(2) Ako je stvar predana kupcu da bi je isprobao do određenog roka, a on je ne vrati bez odgađanja nakon
isteka roka, ili ne izjavi prodavatelju da odustaje od ugovora, smatra se da je ostao pri ugovoru.
Objektivan pokus
Članak 457.
Kad je pokus ugovoren da bi se utvrdilo ima li stvar određeno svojstvo ili je li prikladna za određenu
uporabu, održanje ugovora ne zavisi od kupčeva nahođenja, već od toga ima li ona zaista ta svojstva, odnosno
je li prikladna za određenu uporabu.
Rizik
Članak 458.
Rizik slučajne propasti ili oštećenja stvari predane kupcu radi pokusa snosi prodavatelj do kupčeve izjave
da ostaje pri ugovoru, odnosno do isteka roka kad je kupac bio dužan vratiti stvar prodavatelju.
Kupnja po pregledu, odnosno pokusu
Članak 459.
Odredbe o kupnji na pokus na odgovarajući se način primjenjuju na kupnju po pregledu i na kupnju s
rezervom pokusa.
3. Kupoprodaja po uzorku ili modelu
Članak 460.
(1) U slučaju kupoprodaje po uzorku ili modelu, ako stvar koju je prodavatelj predao kupcu nije jednaka
uzorku ili modelu, prodavatelj odgovara po propisima o odgovornosti prodavatelja za materijalne nedostatke
stvari, a u drugim slučajevima po propisima o odgovornosti za neispunjenje obveze.
(2) Prodavatelj ne odgovara za nedostatak jednakosti ako je uzorak, odnosno model podnio kupcu samo
radi obavijesti i približnog određivanja osobine stvari, bez obećanja jednakosti.
4. Kupoprodaja sa specifikacijom
Članak 461.
(1) Ako je ugovoreno pravo kupca da kasnije odredi oblik, mjeru ili koje druge pojedinosti stvari, a kupac
ne dostavi specifikaciju do ugovorenog nadnevka, ili do proteka razumnog roka računajući od prodavateljeva
traženja da to učini, prodavatelj može izjaviti da raskida ugovor ili načiniti specifikaciju prema onome što mu
je poznato o kupčevim potrebama.
(2) Ako prodavatelj načini specifikaciju, dužan je obavijestiti kupca o njezinim pojedinostima i odrediti
mu razuman rok da sam pripremi specifikaciju.
(3) Ako kupac ne iskoristi tu mogućnost, obvezna je specifikacija koju je načinio prodavatelj.
5. Kupoprodaja s pridržajem prava vlasništva
Pretpostavke
Članak 462.
(1) Prodavatelj može posebnom odredbom ugovora pridržati pravo vlasništva i poslije predaje stvari kupcu
dok kupac ne isplati cijenu u potpunosti.
(2) U dvojbi se smatra da je pravo vlasništva preneseno uz odgodni uvjet potpune isplate cijene i da je
prodavatelj ovlašten raskinuti ugovor, ako kupac dođe s isplatom u zakašnjenje.
(3) Pridržaj prava vlasništva pokretne stvari ima učinak prema kupčevim vjerovnicima samo ako je
učinjen u obliku isprave javno ovjerovljene prije kupčeva stečaja ili prije pljenidbe stvari.
(4) Na pokretnim stvarima o kojima se vode posebne javne knjige može se pridržati pravo vlasništva samo
ako je to pred viđeno propisima o uređenju i vođenju tih knjiga.
Rizik
Članak 463.
Rizik slučajne propasti ili oštećenja stvari snosi kupac od trenutka kad mu je stvar predana.
6. Kupoprodaja s obročnom otplatom cijene
Pojam
Članak 464.
Ugovorom o kupoprodaji pokretne stvari s obročnom otplatom cijene obvezuje se prodavatelj predati
kupcu pokretnu stvar prije nego što mu cijena bude potpuno isplaćena, a kupac se obvezuje isplatiti njezinu
cijenu u obrocima, u određenim vremenskim razmacima.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 64/161Oblik ugovora
Članak 465.
Ugovor o kupoprodaji s obročnom otplatom cijene mora biti sastavljen u pisanom obliku.
Bitni sastojci ugovora
Članak 466.
(1) Pored stvari i njezine cijene u ispravi o ugovoru moraju, pod prijetnjom ništetnosti, biti navedeni:
ukupan iznos svih obročnih otplata, računajući i onu koja je izvršena u času sklapanja ugovora, iznos
pojedinih otplata, njihov broj i njihovi rokovi.
(2) Isprava o ugovoru mora, pod prijetnjom ništetnosti, sadržavati odredbu da kupac može raskinuti
ugovor ako to pisano priopći prodavatelju u roku od tri dana od potpisivanja isprave te da se ovoga prava
kupac ne može odreći unaprijed.
Pravo kupca da isplati cijenu odjednom
Članak 467.
(1) Kupac može uvijek isplatiti odjednom ostatak cijene.
(2) Taj ostatak se isplaćuje čist, bez ugovornih kamata i bez troškova.
(3) Ništetna je suprotna odredba ugovora.
Raskid ugovora i zahtjev potpune isplate cijene
Članak 468.
(1) Prodavatelj može raskinuti ugovor ako kupac dođe u zakašnjenje s početnom otplatom.
(2) Nakon isplate početne otplate prodavatelj može raskinuti ugovor ako kupac dođe u zakašnjenje s
najmanje dvije uzastopne otplate, koje čine najmanje osminu cijene.
(3) Iznimno, prodavatelj može raskinuti ugovor kad kupac dođe u zakašnjenje s isplatom samo jedne
otplate, ako za isplatu cijelog ostatka cijene nije predviđeno više od četiri otplate.
(4) U slučajevima predviđenim u stavku 2. i 3. ovoga članka, prodavatelj može, umjesto da raskine
ugovor, zahtijevati od kupca isplatu cijelog ostatka cijene, ali je prije toga zahtjeva dužan ostaviti kupcu
naknadni rok od petnaest dana.
Sudsko produljenje rokova otplate
Članak 469.
Na traženje kupca sud može, kad to okolnosti slučaja opravdavaju, produljiti rokove za isplatu zakašnjelih
otplata, ako kupac dade osiguranje da će ispuniti svoje obveze, i ako zbog toga prodavatelj ne trpi štetu.
Ništetnost ugovorne kazne
Članak 470.
Ništetna je odredba ugovora o ugovornoj kazni za slučaj raskida ugovora te za slučaj da kupac dođe u
zakašnjenje s isplatom nekog obroka cijene.
Raskid ugovora
Članak 471.
(1) U slučaju raskida ugovora prodavatelj je dužan vratiti kupcu primljene otplate sa zakonskim kamatama
od dana kad ih je primio i naknaditi mu nužne troškove što ih je učinio za stvar.
(2) Sa svoje strane kupac je dužan vratiti prodavatelju stvar u stanju u kojem je bila kad mu je bila predana
i dati mu naknadu za njezinu uporabu do raskida ugovora.
Primjena pravila o kupoprodaji s obročnom otplatom cijene na druge ugovore
Članak 472.
(1) Pravila o kupoprodaji s obročnom otplatom cijene vrijede i u slučaju drugih pogodbi koje imaju istu
bit, kao što je, na primjer ugovor o zakupu s odredbom da će stvar koja je dana u zakup prijeći u vlasništvo
zakupnika ako bude plaćao zakupninu za određeno vrijeme.
(2) Ona će se primjenjivati i na zajam dan kupcu i namijenjen kupnji određenih stvari, ako su se
zajmodavac i prodavatelj sporazumjeli da kupac za stvar koju mu je prodavatelj prodao otplaćuje zajmodavcu
cijenu u obrocima, prema ugovoru sklopljenom između kupca i prodavatelja.
Ništetnost odredaba nepovoljnih za kupca
Članak 473.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 65/161Ništetne su odredbe kupoprodaje s obročnom otplatom cijene, koje bi bile nepovoljnije za kupca od
odredaba ovoga odsjeka, osim odredaba o pridržaju prava vlasništva.
Odsjek 2.
UGOVOR O ZAMJENI
Pojam
Članak 474.
(1) Ugovorom o zamjeni svaki se ugovaratelj obvezuje prema svom suugovaratelju predati mu stvar u
vlasništvo.
(2) Objekt zamjene mogu biti i prenosiva prava.
Prava i obveze ugovornih strana
Članak 475.
Iz ugovora o zamjeni nastaju za svakog ugovaratelja prava i obveze koja iz ugovora o kupoprodaji nastaju
za prodavatelja.
Odsjek 3.
UGOVOR O PRODAJNOM NALOGU
Pojam
Članak 476.
(1) Ugovorom o prodajnom nalogu obvezuje se nalogoprimac da pokretnu stvar koju mu je predao
nalogodavac proda za određenu cijenu u određenom roku ili da je u tom roku vrati nalogodavcu.
(2) Prodajni nalog ne može se opozvati.
Rizik
Članak 477.
Stvar predana nalogoprimcu ostaje nalogodavčeva i on snosi rizik njezine slučajne propasti ili oštećenja,
ali ne može njome raspolagati dok mu ne bude vraćena.
Kad se smatra da je nalogoprimac kupio stvar
Članak 478.
(1) Ako nalogoprimac ne proda stvar i ne preda određenu cijenu nalogodavcu do određenog roka, niti je
vrati u tom roku, smatra se da je on stvar kupio.
(2) Ali njegovi vjerovnici ne mogu zaplijeniti stvar dok on ne isplati cijenu nalogodavcu.
Odsjek 4.
UGOVOR O DAROVANJU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 479.
(1) Ugovor o darovanju nastaje kad se darovatelj obveže prepustiti obdareniku bez protučinidbe stvar ili
imovinsko pravo, a obdarenik to prihvati.
(2) Darovanjem se smatraju također oprost i isplata duga uz dužnikovu suglasnost.
(3) Ne smatraju se darovanjem odricanje od nasljedstva, odricanje od prava prije nego je stečeno ili prava
koje je sporno, ispunjenje neke moralne obveze i prenošenje na drugoga stvari ili prava s namjerom da ga se
obveže na protučinidbu.
Dar
Članak 480.
(1) Darovati se mogu sadašnje i buduće stvari, prenosiva imovinska prava te sadašnja i najviše polovina
buduće imovine.
(2) U dvojbi objektom darovanja smatra se samo sadašnja imovina.
(3) Ako se želi darovati samo buduća imovina, potrebno je to izrijekom navesti u ugovoru.
(4) Ugovor o darovanju kojim se darovatelj obvezao na povremena davanja prestaje smrću darovatelja,
ako iz ugovora ne proizlazi što drugo.
Predaja dara prije prihvata
Članak 481.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 66/161(1) Ako je pokretna stvar predana obdareniku prije nego se očitovao da prihvaća dar, smatrat će se da je
dar prihvaćen, ako ga obdarenik nije otklonio u roku koji mu je ostavio darovatelj.
(2) U slučaju neprihvaćanja dara darovatelj može zahtijevati njegov povrat prema pravilima o stjecanju
bez osnove.
Oblik ugovora
Članak 482.
(1) Ugovor o darovanju nekretnine sklapa se u pisanom obliku.
(2) Ugovor o darovanju bez prave predaje stvari mora biti sklopljen u obliku javnobilježničkog akta ili
ovjerovljene (solemnizirane) privatne isprave.
Odgovornost darovatelja za materijalne i pravne nedostatke
Članak 483.
(1) Darovatelj ne odgovara za materijalne i pravne nedostatke dara, ali ako je namjerno prešutio
nedostatak, dužan je obdareniku nadoknaditi štetu koja mu je odatle nastala.
(2) Odgovornosti za štetu nema ako je darovatelj bio u zabludi glede vlasništva stvari ili kad je obdarenik,
znajući da je stvar tuđa, prihvatio darovanje.
II. DAROVANJE S NAMETOM
Sadržaj nameta
Članak 484.
 Uglavkom o nametu može se obvezati obdarenika da u korist darovatelja, treće osobe, u javnom ili
vlastitom interesu izvrši određenu radnju ili se od nje uzdrži.
 Ispunjenje nameta
Članak 485.
(1) Pravo zahtijevati ispunjenje nameta ima darovatelj, njegovi nasljednici i, ako je određen u javnom
interesu, nadležno državno tijelo.
(2) Darovatelj može zahtijevati ispunjenje nameta samo ako je ispunio svoju činidbu.
(3) Darovatelj nema pravo zahtijevati ispunjenje nameta ako je njegovo ispunjenje postalo nemoguće
poslije sklapanja ugovora o darovanju bez krivnje obdarenika.
(4) Ako obdarenik ne ispuni namet ni u naknadno ostav ljenom primjerenom roku, darovatelj može
raskinuti ugovor o darovanju i zahtijevati povrat dara, osim kad je netko treći stekao pravo zahtijevati
ispunjenje nameta.
Pravo odbiti ispunjenje nameta
Članak 486.
Obdarenik ima pravo odbiti ispunjenje nameta ako vrijednost dara ne pokriva troškove njegova ispunjenja,
a razlika mu se ne naknađuje te ako se namet odnosi na protupravnu radnju.
Oslobođenje od obveze ispunjenja nameta
Članak 487.
(1) Obdarenik se može osloboditi obveze ispunjenja nameta povratom dara u stanju u kojem se nalazi u
trenutku kad se od njega zahtijeva ispunjenje nameta.
(2) Obdarenik se ne može vraćanjem dara osloboditi obveze ispunjenja nameta ako je ispunjenje nameta u
javnom interesu.
III. NAGRADNO DAROVANJE
Članak 488.
(1) Darovanjem se smatra i ono koje je učinjeno na ime nagrade, priznanja ili neke zasluge, osim ako je
obdarenik otprije imao pravo zahtijevati nagradu.
(2) Ako je obdarenik imao pravo na nagradu po osnovi ugovora ili zakona, ne radi se o darovanju, nego
naplatnom pravnom poslu.
IV. UZAJAMNO DAROVANJE
Članak 489.
Ako je ugovoreno da će obdarenik uzvratiti darom, darovanje postoji samo glede veće vrijednosti dara.
V. MJEŠOVITO DAROVANJE
Članak 490.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 67/161(1) Ako u naplatnom pravnom poslu vrijednost uzajamnih davanja nije jednaka, razlika u vrijednosti
smatrat će se darom samo ako je postojala namjera darovanja.
(2) Darovanje iz stavka 1. ovoga članka ne može se pobijati zbog prekomjernog oštećenja.
VI. DAROVANJE ZA SLUČAJ SMRTI
Članak 491.
Ugovor o darovanju koji se ima ispuniti tek poslije smrti darovatelja mora biti sastavljen u obliku
javnobilježničkog akta ili ovjerovljene (solemnizirane) isprave.
VII. ODUSTANAK OD DAROVANJA
Članak 492.
Darovatelj može, sve dok njegova obveza na ispunjenje ne dospije, odustati od ugovora o darovanju, ako
se poslije sklapanja ugovora njegovo imovinsko stanje toliko pogorša da bi ispunjenje ugovora ugrozilo
njegovo uzdržavanje, odnosno onemogućilo ispunjavanje njegove obveze davanja uzdržavanja.
VIII. OPOZIV DAROVANJA
 Opoziv zbog osiromašenja darovatelja
Članak 493.
(1) Darovatelj koji nakon ispunjenja ugovora o darovanju toliko osiromaši da više nema sredstava za svoje
nužno uzdrža vanje, a nema ni osobe koja ga je po zakonu dužna uzdržavati, može opozvati darovanje i od
obdarenika zahtijevati povrat dara.
(2) Darovanje se može opozvati samo ako se dar ili njegova vrijednost još nalazi u imovini obdarenika, te
ako se i obdarenik ne nalazi u oskudici glede svog uzdržavanja i uzdržavanja osoba koje je po zakonu dužan
uzdržavati.
(3) Obdarenik nije dužan vratiti dar ako darovatelju osigura sredstva koja mu nedostaju za uzdržavanje u
granicama opravdanih potreba.
(4) Darovatelj ne može opozvati darovanje i zahtijevati povrat dara ako se namjerno ili grubom
nemarnošću doveo u oskudicu ili ako je od predaje dara proteklo deset godina za nekretnine, odnosno pet
godina za pokretnine.
Opoziv zbog nezahvalnosti
Članak 494.
(1) Darovatelj može opozvati darovanje zbog grube nezahvalnosti obdarenika.
(2) Gruba nezahvalnost podrazumijeva da je obdarenik učinio prema darovatelju ili nekom od članova
njegove uže obitelji djelo kažnjivo po kaznenim propisima ili se teže ogriješio o zakonom utvrđene dužnosti
prema darovatelju ili članu njegove uže obitelji.
(3) Nasljednik darovatelja može opozvati darovanje samo ako je obdarenik namjerno usmrtio darovatelja
ili ga je spriječio da opozove darovanje.
(4) Darovanje se ne može opozvati zbog grube nezahvalnosti koju je darovatelj oprostio obdareniku.
(5) Odricanje od prava na opoziv zbog grube nezahvalnosti obdarenika nema pravni učinak.
Nadopuna zbog povrede dužnog uzdržavanja
Članak 495.
(1) Ako onaj koji je dužan uzdržavati drugoga darovanjem trećemu povrijedi to pravo, uzdržavani ima
pravo zahtijevati od obdarenika nadopunu onoga što mu darovatelj, zbog učinjenog darovanja, nije više u
stanju davati.
(2) Ako je više obdarenika, raniji obdarenik bit će u obvezi samo ako prilozi kasnijih obdarenika nisu
dovoljni za nadopunu uzdržavanja.
(3) Nadopuna se može zahtijevati i od obdarenikovih nasljednika, ako se dar ili njegova vrijednost nalaze
u ostavini.
Oblik opoziva
Članak 496.
(1) Darovanje se opoziva pisanom izjavom upućenom obdareniku.
(2) Potpis na izjavi mora biti ovjerovljen od strane javnog bilježnika.
Prestanak prava na opoziv darovanja
Članak 497.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 68/161Pravo na opoziv darovanja prestaje istekom godine dana od dana kad je osoba koja ima pravo na opoziv
saznala za razlog opoziva, ako ovim ili posebnim zakonom nije drukčije određeno.
Učinak opoziva
Članak 498.
(1) U slučaju opoziva darovanja obdarenik je dužan vratiti dar, odnosno njegovu vrijednost.
(2) Na vraćanje dara primjenjuju se odredbe ovoga Zakona o stjecanju bez osnove.
Odsjek 5.
UGOVOR O ZAJMU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 499.
(1) Ugovorom o zajmu obvezuje se zajmodavac predati zajmoprimcu određeni iznos novca ili određenu
količinu drugih zamjenljivih stvari, a zajmoprimac se obvezuje vratiti mu poslije stanovitog vremena isti iznos
novca, odnosno istu količinu stvari iste vrste i kakvoće.
(2) Na primljenim stvarima zajmoprimac stječe pravo vlasništva.
Kamate
Članak 500.
(1) Zajmoprimac se može obvezati da uz glavnicu duguje i kamate.
(2) U trgovačkim ugovorima zajmoprimac duguje kamate iako nisu ugovorene.
II. OBVEZE I PRAVA ZAJMODAVCA
Predaja stvari
Članak 501.
(1) Zajmodavac je dužan predati stvari u ugovoreno vrijeme, a ako rok za predaju nije određen, onda kad
to zajmoprimac zatraži.
(2) Pravo zajmoprimca da zahtijeva predaju ugovorenih stvari zastarijeva za tri mjeseca od dolaska
zajmodavca u zakašnjenje, a u svakom slučaju za godinu dana od sklapanja ugovora.
Loše materijalne prilike zajmoprimca
Članak 502.
(1) Ako se pokaže da su materijalne prilike zajmoprimca takve da je neizvjesno hoće li biti u stanju vratiti
zajam, zajmodavac može odbiti predaju ugovorenih stvari, ako u vrijeme sklapanja ugovora nije to znao te
ako se pogoršanje zajmoprimčevih materijalnih prilika dogodilo nakon sklapanja ugovora.
(2) Ali on je dužan ispuniti svoju obvezu ako mu zajmoprimac ili tko drugi za njega dade dovoljno
osiguranje.
Šteta zbog nedostatka pozajmljenih stvari
Članak 503.
(1) Zajmodavac je dužan naknaditi zajmoprimcu štetu zbog materijalnih nedostataka pozajmljenih stvari.
(2) Ali ako je zajam beskamatan, dužan je naknaditi štetu samo ako su mu nedostaci stvari bili poznati ili
mu nisu mogli ostati nepoznati, a on o njima nije obavijestio zajmoprimca.
III. OBVEZE I PRAVA ZAJMOPRIMCA
Rok vraćanja zajma
Članak 504.
Ako ugovaratelji nisu odredili rok za vraćanje zajma, niti se on može odrediti iz okolnosti zajma,
zajmoprimac je dužan vratiti zajam nakon isteka primjerenog roka koji ne može biti kraći od dva mjeseca
računajući od zajmodavčeva zahtjeva.
Izbor prilikom vraćanja zajma
Članak 505.
(1) Ako u zajam nije dan novac, a ugovoreno je da će zajmoprimac vratiti zajam u novcu, zajmoprimac je
ipak ovlašten da po svom izboru vrati pozajmljene stvari ili iznos novca koji odgovara vrijednosti tih stvari u
vrijeme i u mjestu koji su ugovorom određeni za vraćanje.
(2) Isto vrijedi i u slučaju kad nije moguće vratiti istu količinu stvari, iste vrste i iste kakvoće.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 69/161Odustajanje od ugovora
Članak 506.
Zajmoprimac može odustati od ugovora prije nego što mu zajmodavac preda ugovorene stvari, ali ako bi
zbog toga bilo kakve štete za zajmodavca, dužan je naknaditi je.
Vraćanje zajma prije roka
Članak 507.
Ako nije drukčije ugovoreno, zajmoprimac može vratiti zajam i prije roka određenog za vraćanje, ali je
dužan obavijestiti zajmodavca unaprijed o svojoj namjeri i naknaditi mu štetu.
IV. NAMJENSKI ZAJAM
Članak 508.
Ako je ugovorom određena svrha zajma, zajmodavac može izjaviti da raskida ugovor ako ga zajmoprimac
koristi u neku drugu svrhu.
Odsjek 6.
UGOVOR O POSUDBI
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 509.
Ugovor o posudbi nastaje kad posuditelj preda posudovniku određenu stvar na besplatnu uporabu, a ovaj
se obveže vratiti je nakon uporabe.
Objekt posudbe
Članak 510.
(1) Objekt posudbe su nepotrošne stvari.
(2) Potrošna stvar može biti objektom posudbe samo ako se ugovori povrat iste stvari.
II. PRAVA I OBVEZE POSUDOVNIKA
Način uporabe
Članak 511.
Posudovnik ima pravo rabiti stvar na ugovorom utvrđeni način, a ako način uporabe nije ugovorom
određen, onako kako to odgovara svojstvima i namjeni stvari.
Troškovi održavanja
Članak 512.
(1) Posudovnik snosi redovite troškove održavanja posuđene stvari, a kod posudbe životinje i troškove
hranidbe.
(2) Izvanredni troškovi naknađuju se posudovniku prema odredbama poslovodstva bez naloga.
Potposudba
Članak 513.
Posudovnik ne smije posuđenu stvar prepustiti trećemu na uporabu bez pristanka posuditelja.
Odgovornost za oštećenje i propast stvari
Članak 514.
(1) Posudovnik odgovara za oštećenje i propast stvari ako su nastali njegovom krivnjom, a ako je stvar dao
u potposudbu bez pristanka posuditelja, i kad su nastali slučajem.
(2) Posudovnik ne odgovara za promjene i pogoršanja koja na posuđenoj stvari nastanu ugovorenom,
odnosno uobičajenom uporabom.
(3) Ako se stvar kod posudovnika izgubila i posudovnik naknadio posuditelju njezinu vrijednost,
posudovnik nema pravo, ako se stvar opet nađe, zadržati je ako mu je posuditelj spreman vratiti ono što je za
stvar primio.
Obveza vraćanja stvari
Članak 515.
(1) Posudovnik je dužan vratiti stvar posuditelju po isteku ugovorenog vremena.
(2) Ako vrijeme uporabe nije ugovoreno, ali je određena svrha uporabe, posudovnik je dužan vratiti stvar
odmah nakon što ostvari ugovorenu svrhu ili kad protekne vrijeme u kojem je tu svrhu mogao ostvariti.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 70/161(3) Ako nije ugovoreno niti trajanje niti svrha uporabe (izmoljena posudba), posudovnik je dužan vratiti
posuđenu stvar čim to posuditelj zatraži.
(4) Posudovnik nije dužan vratiti posuđenu stvar prije isteka utvrđenog vremena, osim ako bi stvar, zbog
nepredviđenih okolnosti, bila hitno potrebna posuditelju.
III. OBVEZE I PRAVA POSUDITELJA
Odgovornost za nedostatke
Članak 516.
(1) Ako posuditelj prešuti materijalne ili pravne nedostatke posuđene stvari, odgovara posudovniku za
odatle nastalu štetu.
(2) Odgovornosti za štetu nema ako je posudovnik mogao lako uočiti nedostatak.
Pravo na raskid ugovora
Članak 517.
Posuditelj ima pravo raskinuti ugovor i zatražiti povrat stvari ako posudovnik rabi stvar protivno ugovoru,
odnosno protivno njezinim svojstvima i namjeni ili je, bez pristanka posuditelja, prepušta trećemu na uporabu.
IV. ZASTARA UZAJAMNIH ZAHTJEVA
Članak 518.
Zahtjevi posuditelja na naknadu štete zbog promjene ili pogoršanja stvari, kao i zahtjevi posudovnika na
naknadu troškova i naknadu štete zbog nedostataka stvari, zastarijevaju za šest mjeseci od dana povrata stvari.
Odsjek 7.
UGOVOR O ZAKUPU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 519.
Ugovorom o zakupu obvezuje se zakupodavac predati za kupniku određenu stvar na korištenje, a ovaj se
obvezuje plaćati mu za to određenu zakupninu.
Primjena posebnih propisa
Članak 520.
Odredbe ovoga odsjeka neće se primjenjivati na zakupe uređene posebnim zakonom, osim podredno.
II. OBVEZE ZAKUPODAVCA
Predaja stvari
Članak 521.
(1) Zakupodavac je dužan predati zakupniku zakupljenu stvar u ispravnom stanju, zajedno s pripadcima.
(2) Stvar je u ispravnom stanju ako je u stanju određenom ugovorom, a u nedostatku ugovora, u stanju da
može poslužiti svrsi radi koje je ugovor sklopljen.
Održavanje stvari
Članak 522.
(1) Zakupodavac je dužan održavati stvar u ispravnom stanju za trajanja zakupa i radi toga obavljati
potrebne popravke na njoj.
(2) On je dužan naknaditi zakupniku troškove što ih je ovaj učinio za održavanje stvari, a koje bi on sam
bio dužan učiniti.
(3) Troškovi sitnih popravaka izazvanih redovitim korištenjem stvari, kao i troškovi samog korištenja,
padaju na teret zakupnika.
(4) O potrebi popravka zakupnik je dužan obavijestiti zakupodavca.
Raskid ugovora i sniženje zakupnine zbog popravka
Članak 523.
(1) Ako potrebni popravci zakupljene stvari ometaju njezino korištenje u znatnoj mjeri i za dulje vrijeme,
zakupnik može raskinuti ugovor.
(2) On ima pravo na sniženje zakupnine razmjerno ogra ničenju korištenja stvari zbog tih popravaka.
Izmjene na zakupljenoj stvari
Članak 524.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 71/161(1) Zakupodavac ne može bez pristanka zakupnika činiti izmjene na zakupljenoj stvari za trajanja zakupa,
ako bi to ometalo njezino korištenje.
(2) Ako bi izmjenama stvari bilo smanjeno u stanovitoj mjeri korištenje stvari, smanjit će se i zakupnina u
odgovarajućem razmjeru.
Odgovornost za materijalne nedostatke
Članak 525.
(1) Zakupodavac odgovara zakupniku za sve nedostatke zakupljene stvari koji smetaju njezinu
ugovorenom ili redovitom korištenju, bez obzira na to je li znao za njih ili ne te za nedostatke svojstava ili
odlika predviđenih ugovorom ili prešutno.
(2) Ne uzimaju se u obzir nedostaci koji su manjeg značenja.
Nedostaci za koje zakupodavac ne odgovara
Članak 526.
(1) Zakupodavac ne odgovara za nedostatke zakupljene stvari koji su u času sklapanja ugovora bili poznati
zakupniku ili mu nisu mogli ostati nepoznati.
(2) Ali zakupodavac odgovara za nedostatak zakupljene stvari koji je zakupniku zbog krajnje nepažnje
ostao nepoznat, ako je on znao za taj nedostatak i namjerno propustio o njemu obavijestiti zakupnika.
Proširenje odgovornosti za materijalne nedostatke
Članak 527.
Zakupodavac odgovara za sve nedostatke zakupljene stvari ako je tvrdio da ona nema nikakvih
nedostataka.
Ugovorno isključenje ili ograničenje odgovornosti
Članak 528.
(1) Odgovornost za materijalne nedostatke zakupljene stvari može biti ugovorom isključena ili ograničena.
(2) Odredba ugovora kojom se ova odgovornost isključuje ili ograničuje ništetna je ako je zakupodavac
znao za nedostatke i namjerno propustio o njima obavijestiti zakupnika ili ako je nedostatak takav da
onemogućuje korištenje zakupljene stvari te onda kad je zakupodavac nametnuo tu odredbu koristeći se
svojim monopolskim položajem.
Obavješćivanje zakupodavca o nedostacima i opasnostima
Članak 529.
(1) Zakupnik je dužan obavijestiti zakupodavca bez nepotrebnog odgađanja o svakom nedostatku
zakupljene stvari koji bi se pokazao u tijeku zakupa, osim ako zakupodavac zna za nedostatak.
(2) On je isto tako dužan obavijestiti zakupodavca o svakoj nepredviđenoj opasnosti koja bi u tijeku
zakupa prijetila za­
kupljenoj stvari, da bi mogao poduzeti potrebne mjere.
(3) Zakupnik koji ne obavijesti zakupodavca o pojavljenom nedostatku ili o nastaloj opasnosti, za koje
ovaj nije znao, gubi pravo na naknadu štete koju bi pretrpio zbog postojanja nedostatka ili nastale opasnosti za
zakupljenu stvar, a dužan je naknaditi štetu koju bi zakupodavac pretrpio zbog toga.
Prava zakupnika kad stvar ima neki nedostatak
Članak 530.
(1) Ako u času predaje zakupljena stvar ima neki nedostatak koji se ne može otkloniti, zakupnik može, po
svom izboru, raskinuti ugovor ili zahtijevati sniženje zakupnine.
(2) Kad stvar ima neki nedostatak koji se može otkloniti bez većih nezgoda za zakupnika, a predaja stvari
u određenom roku nije bila bitni sastojak ugovora, zakupnik može zahtijevati od zakupodavca ili otklanjanje
nedostataka u primjerenom roku ili sniženje zakupnine.
(3) Ako zakupodavac ne otkloni nedostatak u naknadnom primjerenom roku koji mu je zakupnik odredio,
zakupnik može raskinuti ugovor ili zahtijevati sniženje zakupnine.
(4) U svakom slučaju zakupnik ima pravo na naknadu štete.
(5) Odredbe ovoga članka primijenit će se i kad nedostatak nastane za vrijeme zakupa kao i u slučaju da
stvar nema neko svojstvo koje po ugovoru ili običaju treba imati ili ga izgubi tijekom zakupa.
Odgovornost zakupodavca za pravne nedostatke
Članak 531.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 72/161(1) Kad netko treći na zakupljenoj stvari ili na nekom njezinu dijelu polaže neko pravo, i obrati se svojim
zahtjevom zakupniku, te ako samovlasno oduzme stvar od zakupnika, ovaj je dužan obavijestiti o tome
zakupodavca, osim kad to ovaj već zna, inače će odgovarati za štetu.
(2) Ako se utvrdi da trećemu pripada neko pravo koje sasvim isključuje pravo zakupnika na korištenje
stvari, ugovor o zakupu se raskida po samom zakonu, a zakupodavac je dužan naknaditi zakupniku štetu.
(3) Kad pravo trećega samo ograničuje zakupnikovo pravo, ovaj može, po svojem izboru, raskinuti ugovor
ili zahtijevati sniženje zakupnine i u svakom slučaju naknadu štete.
III. OBVEZE ZAKUPNIKA
Korištenje stvari prema ugovoru
Članak 532.
(1) Zakupnik je dužan koristiti stvar kao dobar gospodarstvenik, odnosno dobar domaćin.
(2) On je može koristiti samo onako kako je određeno ugovorom ili namjenom stvari.
(3) On odgovara za štetu koja nastane korištenjem za­
kupljene stvari protivno ugovoru ili njezinoj namjeni, bez obzira na to je li stvar koristio on, ili neka osoba
koja radi po njegovu nalogu, podzakupnik ili koja druga osoba kojoj je omogućio da koristi stvar.
Otkaz zbog korištenja protivno ugovoru
Članak 533.
Ako zakupnik i nakon opomene zakupodavca koristi stvar protivno ugovoru ili njezinoj namjeni ili
zanemaruje njezino održavanje, te postoji opasnost znatne štete za zakupodavca, ovaj može otkazati ugovor
bez davanja otkaznog roka.
Plaćanje zakupnine
Članak 534.
(1) Zakupnik je dužan plaćati zakupninu u rokovima određenim ugovorom ili zakonom, a u nedostatku
ugovora i zakona, kako je uobičajeno u mjestu gdje je stvar predana zakupniku.
(2) Ako nije drukčije ugovoreno ili u mjestu predaje stvari uobičajeno, zakupnina se plaća polugodišnje
kad je stvar dana u zakup za jednu ili više godina, a ako je dana za kraće vrijeme, onda nakon isteka toga
vremena.
Otkaz zbog neplaćanja zakupnine
Članak 535.
(1) Zakupodavac može otkazati ugovor o zakupu ako zakupnik ne plati zakupninu ni u roku 15 dana pošto
ga je zakupodavac pozvao na plaćanje.
(2) Ali će ugovor ostati na snazi ako zakupnik isplati zakupninu prije nego što mu otkaz bude priopćen.
Vraćanje zakupljene stvari
Članak 536.
(1) Zakupnik je dužan čuvati zakupljenu stvar i nakon prestanka zakupa vratiti je neoštećenu.
(2) Ako nije drukčije ugovoreno, stvar se vraća u mjestu u kojem je bila predana.
(3) Zakupnik ne odgovara za istrošenost stvari koja nastaje njezinim redovitim korištenjem, a ni za
oštećenja koja potječu od njezine dotrajalosti.
(4) Ako je za vrijeme zakupa izvršio kakve promjene na stvari, dužan je vratiti je u stanje u kojem je bila
kad mu je predana u zakup, osim ako je što drugo ugovoreno.
(5) On može odnijeti dodatke koje je učinio na stvari ako se mogu odvojiti bez njezina oštećenja, ali ih
zakupodavac može zadržati ako mu naknadi njihovu vrijednost u vrijeme vraćanja.
IV. PODZAKUP
Kad se stvar može dati u podzakup
Članak 537.
(1) Ako nije drukčije ugovoreno, zakupnik može zakupljenu stvar dati u podzakup, ali samo ako se time
ne nanosi šteta zakupodavcu.
(2) Zakupnik jamči zakupodavcu da će podzakupnik koristiti stvar prema ugovoru o zakupu.
Otkaz zbog nedopuštenog podzakupa
Članak 538.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 73/161Zakupodavac može otkazati ugovor o zakupu ako je zakupljena stvar dana u podzakup bez njegova
dopuštenja, kad je to prema zakonu ili prema ugovoru potrebno.
Neposredan zahtjev zakupodavca
Članak 539.
Zakupodavac može, radi naplate svojih tražbina od zakupnika nastalih iz zakupa, zahtijevati neposredno
od podzakupnika isplatu iznosa koje ovaj duguje zakupniku po osnovi podzakupa.
Prestanak podzakupa po samom zakonu
Članak 540.
Podzakup prestaje u svakom slučaju kad prestane zakup.
V. OTUĐENJE ZAKUPLJENE STVARI
Otuđenje nakon predaje u zakup
Članak 541.
(1) U slučaju otuđenja stvari koja je prije toga predana u zakup, pribavitelj stvari stupa na mjesto
zakupodavca te nakon toga prava i obveze iz zakupa nastaju između njega i zakupnika.
(2) Pribavitelj ne može zahtijevati od zakupnika da mu preda stvar prije proteka vremena za koje je zakup
ugovoren, a ako trajanje zakupa nije određeno ni ugovorom ni zakonom, onda prije isteka otkaznog roka.
(3) Za pribaviteljeve obveze iz zakupa prema zakupniku odgovara prenositelj kao solidarni jamac.
Pravo na zakupninu
Članak 542.
(1) Ako nije što drugo ugovoreno, pribavitelj stvari predane u zakup ima pravo na zakupninu počev od
prvoga idućeg roka nakon pribavljanja stvari, a ako je prenositelj primio tu zakupninu unaprijed, mora mu je
predati.
(2) Od trenutka kad je obaviješten o otuđenju zakupljene stvari zakupnik može isplatiti zakupninu samo
pribavitelju.
Otuđenje zakupljene stvari prije predaje zakupniku
Članak 543.
(1) Kad je stvar o kojoj je sklopljen ugovor o zakupu predana pribavitelju, a ne zakupniku, pribavitelj
stupa na mjesto zakupodavca i preuzima njegove obveze prema zakupniku, ako je u trenutku sklapanja
ugovora o otuđenju znao za postojanje ugovora o zakupu.
(2) Pribavitelj koji u trenutku sklapanja ugovora o otuđenju nije znao za postojanje ugovora o zakupu nije
dužan predati stvar zakupniku, a zakupnik može samo zahtijevati naknadu štete od zakupodavca.
(3) Za pribaviteljeve obveze iz zakupa prema zakupniku odgovara prenositelj kao solidarni jamac.
Otkaz ugovora zbog otuđenja stvari
Članak 544.
Kad zbog otuđenja zakupljene stvari prava i obveze zakupodavca prijeđu na pribavitelja, zakupnik može
otkazati ugovor, poštujući zakonske otkazne rokove.
VI. PRESTANAK ZAKUPA
Protek određenog vremena
Članak 545.
(1) Ugovor o zakupu sklopljen na određeno vrijeme prestaje protekom vremena na koje je sklopljen.
(2) Isto vrijedi i u slučajevima kad je u nedostatku volje ugovaratelja, trajanje zakupa određeno zakonom.
Prešutno obnavljanje zakupa
Članak 546.
(1) Kad nakon proteka vremena za koje je ugovor o zakupu sklopljen zakupnik nastavi koristiti stvar, a
zakupodavac se tomu ne usprotivi, smatra se da je sklopljen nov ugovor o zakupu neodređenog trajanja, pod
istim uvjetima kao i prethodni.
(2) Osiguranja koja su treće osobe dale za prvi zakup prestaju protekom vremena na koje je bio sklopljen.
Otkaz
Članak 547.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 74/161(1) Ugovor o zakupu čije trajanje nije određeno niti se može odrediti iz okolnosti ili mjesnih običaja
prestaje otkazom koji svaka strana može dati drugoj, poštujući određeni otkazni rok.
(2) Ako duljina otkaznog roka nije određena ugovorom ili zakonom ili mjesnim običajima, ona iznosi
osam dana, s tim da otkaz ne može biti dan u nevrijeme.
(3) Ako su zakupljene stvari opasne za zdravlje, zakupnik može otkazati ugovor bez davanja otkaznog
roka, čak i ako je u trenutku sklapanja ugovora to znao.
(4) Zakupnik se ne može odreći prava iz stavka 3. ovoga članka.
Propast stvari zbog više sile
Članak 548.
(1) Zakup prestaje ako zakupljena stvar bude uništena događajem više sile.
(2) Ako zakupljena stvar bude djelomično uništena ili samo oštećena, zakupnik može raskinuti ugovor ili
ostati i dalje u zakupu i zahtijevati odgovarajuće sniženje zakupnine.
Smrt
Članak 549.
U slučaju smrti zakupnika ili zakupodavca zakup se nastavlja s njegovim nasljednicima ako nije drukčije
ugovoreno.
Odsjek 8.
UGOVOR O NAJMU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 550.
Ugovorom o najmu obvezuje se najmodavac predati odre đenu stvar najmoprimcu na uporabu, a ovaj mu
se obvezuje za to plaćati određenu najamninu.
Najam uređen posebnim propisima
Članak 551.
Odredbe ovoga odsjeka podredno se primjenjuju na najam uređen posebnim zakonom.
Oblik
Članak 552.
Ugovor o najmu nekretnine sklapa se u pisanom obliku.
II. OBVEZE NAJMODAVCA
Predaja stvari
Članak 553.
(1) Najmodavac je dužan najmoprimcu predati i održavati stvar u stanju podobnom za ugovorenu uporabu.
(2) Ako je stvar predana u stanju neprikladnom za ugovorenu uporabu ili u stanju koje bi uporabu znatno
ograničavalo, najmoprimac može raskinuti ugovor ili zahtijevati sniženje najamnine.
(3) U slučaju raskida ugovora najmoprimac ima pravo na naknadu štete zbog neispunjenja obveze.
Održavanje stvari i javni tereti
Članak 554.
(1) Radi održavanja stvari u stanju podobnom za ugovorenu uporabu najmodavac je dužan o svom trošku
pravodobno izvršiti potrebne popravke, a najmoprimac je to dužan dopustiti.
(2) Najmodavac je dužan naknaditi najmoprimcu troškove popravaka koje je ovaj izvršio, bilo stoga što
nisu trpjeli odgađanje ili ih najmodavac, obaviješten o njima, nije izvršio u primjerenom roku.
(3) Troškovi sitnih popravaka i troškovi redovite uporabe stvari padaju na teret najmoprimca.
(4) O potrebi popravka najmoprimac je dužan bez odgađanja obavijestiti najmodavca, u protivnom
odgovara za odatle nastalu štetu.
(5) Najmodavac snosi poreze i druge javne terete iznajmljene stvari.
Raskid ugovora i sniženje najamnine zbog neodržavanja
Članak 555.
Ako za vrijeme trajanja najma stvar dospije u takvo stanje da ne može služiti ugovorenoj uporabi ili ako je
zbog potrebnih popravaka njezina uporaba u znatnoj mjeri i za dulje vrijeme smanjena, a najmoprimac za to12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 75/161nije kriv, najmoprimac ima pravo na sniženje najamnine, pa i na raskid ugovora ako se stvar ne osposobi za
uporabu u primjerenom roku.
Zabrana izmjena na iznajmljenoj stvari
Članak 556.
(1) Najmodavac ne može bez pristanka najmoprimca činiti izmjene na iznajmljenoj stvari koje bi ometale
njezinu uporabu.
(2) Ako bi izmjene na stvari dovele do smanjenja ili pogoršanja njezine ugovorene uporabe, najmoprimac
ima pravo na razmjerno sniženje najamnine.
Odgovornost za materijalne nedostatke
Članak 557.
(1) Najmodavac odgovara za nedostatke stvari koji smetaju njezinoj ugovorenoj ili redovitoj uporabi bez
obzira je li za njih znao ili ne, te za nepostojanje svojstava i odlika predviđenih ugovorom, osim onih manjeg
značenja.
(2) Najmodavac ne odgovara za nedostatke koji su u trenutku sklapanja ugovora bili poznati najmoprimcu
ili mu nisu mogli ostati nepoznati, ali odgovara za nedostatke koji su najmoprimcu, zbog njegove krajnje
nepažnje, ostali nepoznati, ako je za njih znao i namjerno ih prešutio.
(3) Najmodavac odgovara za sve nedostatke stvari ako je tvrdio da ona nema nikakvih nedostataka.
(4) Najmoprimac je dužan bez odgađanja obavijestiti najmodavca o nedostatku koji bi se pokazao u tijeku
najma, osim ako najmodavac zna za nedostatak, u protivnom gubi pravo na naknadu štete zbog nedostatka, a
dužan je najmodavcu naknaditi štetu koju je pretrpio zbog toga.
(5) Odredbe o odgovornosti primjenjuju se i na nedostatke stvari koji nastanu u tijeku najma.
Isključenje i ograničenje odgovornosti
Članak 558.
(1) Odgovornost za materijalne nedostatke iznajmljene stvari može se ugovorom isključiti ili ograničiti.
(2) Uglava o isključenju ili ograničenju odgovornosti je ni štetna ako je najmodavac znao za nedostatke i
namjerno ih prešutio, ako nedostatak onemogućuje uporabu stvari ili je tu uglavu najmodavac nametnuo
koristeći se svojim monopolskim ili povlaštenim gospodarskim položajem.
Prava najmoprimca u slučaju nedostataka
Članak 559.
Ako najmodavac ne otkloni nedostatak u primjerenom roku koji mu je najmoprimac odredio, najmoprimac
može raskinuti ugovor ili zahtijevati sniženje najamnine, a u oba slučaja ima i pravo na naknadu štete.
Odgovornost za pravne nedostatke
Članak 560.
(1) Kad treći polaže neko pravo na iznajmljenoj stvari ili njezinu dijelu i obrati se zahtjevom najmoprimcu
ili samovlasno oduzme stvar najmoprimcu, ovaj je dužan obavijestiti o tome najmodavca, osim kad to ovaj
već zna, inače mu odgovara za štetu.
(2) Utvrdi li se da trećemu pripada pravo koje sasvim isključuje pravo najmoprimca na uporabu stvari,
ugovor se raskida po samom zakonu, a najmodavac je dužan najmoprimcu naknaditi štetu.
(3) Kad se pravom trećega samo ograničuje najmoprimčevo pravo, ovaj može, po svojem izboru, raskinuti
ugovor ili zahti jevati sniženje najamnine i u svakom slučaju naknadu štete.
III. OBVEZE NAJMOPRIMCA
Uporaba stvari prema ugovoru
Članak 561.
(1) Najmoprimac je dužan rabiti stvar u skladu s ugovorom i namjenom stvari kao dobar gospodarstvenik,
odnosno dobar domaćin.
(2) On odgovara za štetu koja može nastati zbog protuugovorne uporabe i uporabe kojoj stvar nije
namijenjena, neovisno o tome je li stvar rabio on ili neka osoba po njegovu nalogu, podnajmoprimac ili koja
druga osoba kojoj je on prepustio stvar na uporabu.
Otkaz zbog protuugovorne uporabe
Članak 562.
Ako najmoprimac i nakon opomene najmodavca rabi stvar protivno ugovoru ili njezinoj namjeni,
zanemaruje njezino održavanje, oštećuje stvar, osobito ako neovlašteno prepušta trećemu uporabu stvari,12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 76/161najmodavac može otkazati ugovor bez pridržavanja otkaznog roka.
Plaćanje najamnine
Članak 563.
(1) Najmoprimac je dužan plaćati najamninu u rokovima određenim ugovorom ili zakonom, a u
nedostatku ugovorne ili zakonske odredbe, kako je uobičajeno u mjestu predaje stvari najmoprimcu.
(2) Ako nije drukčije ugovoreno ili propisano, najamnina se plaća nakon isteka vremena najma, odnosno
polugodišnje ako je najam sklopljen na jednu ili više godina.
(3) Ako je ugovor sklopljen na neodređeno vrijeme, a drukčije nije ugovoreno, najamnina se plaća
mjesečno.
Otkaz zbog neplaćanja najamnine
Članak 564.
(1) Najmodavac može otkazati ugovor o najmu bez pridržavanja otkaznog roka ako je najmoprimac dva
uzastopna roka u zakašnjenju s plaćanjem najamnine ili znatnog dijela najamnine.
(2) Ali ugovor ostaje na snazi ako najmoprimac plati iznos dužne najamnine prije nego mu je otkaz
priopćen.
Založno pravo i pravo zadržanja
Članak 565.
Najmodavac nekretnine ima za dužnu najamninu i ostale tražbine iz ugovora o najmu založno pravo na
unesenim stvarima najmoprimca, koje mogu biti predmet ovrhe, te ih može zadržati do namirenja tih tražbina.
Povrat stvari
Članak 566.
(1) Najmoprimac je dužan nakon prestanka najma vratiti iznajmljenu stvar.
(2) On ne odgovara za istrošenost stvari nastalu njezinom redovitom uporabom, niti za oštećenja kao
posljedicu dotrajalosti.
(3) Ako nije drukčije ugovoreno, najmoprimac je dužan, ukoliko je izvršio kakve promjene na stvari, ovu
vratiti u stanje u kojem je bila u vrijeme predaje u najam.
(4) Najmoprimac ima pravo odnijeti dodatke što ih je učinio na stvari ako je odvajanje moguće bez
oštećenja stvari, ali pravo je najmodavca da ih zadrži ako mu isplati njihovu protuvrijednost u vrijeme
vraćanja.
IV. PODNAJAM
Članak 567.
(1) Najmoprimac može samo uz suglasnost najmodavca iznajmljenu stvar dati u podnajam ili je po nekoj
drugoj osnovi prepustiti drugome na uporabu.
(2) Najmoprimac jamči najmodavcu da će podnajmoprimac rabiti stvar prema ugovoru o najmu.
Odnos najmodavca prema podnajmoprimcu
Članak 568.
Najmodavac može, radi naplate svojih tražbina koje ima prema najmoprimcu, zahtijevati neposredno od
podnajmoprimca is platu iznosa koje ovaj duguje najmoprimcu na temelju ugovora o podnajmu.
Prestanak podnajma po samom zakonu
Članak 569.
Podnajam prestaje u svakom slučaju kad prestane najam.
V. OTUĐENJE IZNAJMLJENE STVARI
Otuđenje nakon predaje najmoprimcu
Članak 570.
(1) Ako najmodavac iznajmljenu stvar, nakon predaje najmoprimcu, otuđi, stjecatelj stupa umjesto
najmodavca u prava i obveze iz ugovora o najmu.
(2) Stjecatelj ne može zahtijevati od najmoprimca povrat stvari prije isteka vremena na koji je najam
ugovoren, a ako trajanje najma nije određeno ni ugovorom ni zakonom, onda prije isteka otkaznog roka.
(3) Za stjecateljeve obveze iz ugovora o najmu prema najmoprimcu odgovara otuđitelj kao solidarni
jamac, osim ako je drukčije ugovoreno.
Pravo na najamninu12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 77/161Članak 571.
(1) Ako nije drukčije ugovoreno, stjecatelj ima pravo na najamninu od prvoga roka nakon stjecanja stvari,
ali ako je najmodavac primio najamninu unaprijed, dužan mu je ustupiti je.
(2) Od trenutka primljene obavijesti o otuđenju iznajmljene stvari najmoprimac može pravovaljano platiti
najamninu samo stjecatelju.
Otuđenje iznajmljene stvari prije predaje najmoprimcu
Članak 572.
(1) Kad je stvar o kojoj je sklopljen ugovor o najmu otuđena i predana stjecatelju, a ne najmoprimcu,
stjecatelj stupa u prava i obveze najmodavca ako je u trenutku sklapanja ugovora o otuđenju znao ili iz
okolnosti morao znati za postojanje ugovora o najmu.
(2) Stjecatelj koji u trenutku sklapanja nije znao ni morao znati za postojanje ugovora o najmu nije dužan
predati stvar najmoprimcu, a najmoprimac u tom slučaju može samo zahtijevati naknadu štete od najmodavca.
(3) Za stjecateljeve obveze iz najma prema najmoprimcu odgovara otuđitelj kao solidarni jamac, osim ako
je drukčije ugovoreno.
Otkaz ugovora zbog otuđenja stvari
Članak 573.
Kad zbog otuđenja iznajmljene stvari prava i obveze najmodavca prijeđu na stjecatelja, najmoprimac može
otkazati ugovor o najmu, poštujući zakonske otkazne rokove.
VI. PRESTANAK NAJMA
Protek vremena
Članak 574.
(1) Ugovor o najmu sklopljen na određeno vrijeme ili mu je trajanje određeno zakonom prestaje istekom
toga vremena.
(2) Ako nakon proteka ugovorom određenog vremena najmoprimac nastavi rabiti stvar, a najmodavac se
tomu ne protivi, smatra se da je trajanje ugovora produljeno na neodređeno vrije me pod istim uvjetima.
Prešutna obnova ugovora o najmu nekretnine
Članak 575.
(1) Ugovor o najmu nekretnine sklopljen na određeno vrije me smatra se prešutno obnovljenim na isto
vrijeme trajanja ako ni jedna ugovorna strana, najmanje trideset dana prije isteka ugovorenog vremena, ne
obavijesti u pisanom obliku drugu stranu da ne namjerava sklopiti ugovor na određeno vrijeme za daljnje
razdoblje.
(2) Ako jedna strana želi sklopiti ugovor o najmu za daljnje razdoblje, ali uz određene izmjene njegova
sadržaja, dužna je o tome obavijestiti drugu stranu u roku i na način iz stavka 1. ovoga članka, a ako druga
strana ne prihvati ponudu u roku od petnaest dana od primitka obavijesti, smatrat će se da ne želi sklopiti
ugovor za daljnje razdoblje.
Otkaz
Članak 576.
(1) Ugovor o najmu čije trajanje nije određeno niti se može odrediti iz okolnosti ili mjesnih običaja
prestaje otkazom koji svaka strana može dati drugoj poštujući određeni otkazni rok.
(2) Ako duljina otkaznog roka nije određena ugovorom ili zakonom ili mjesnim običajima, ona iznosi
osam dana za najam pokretne stvari, a za najam nekretnine trideset dana.
(3) Otkaz ugovora o najmu nekretnine daje se u pisanom obliku.
(4) Ako je iznajmljena stvar u takvu stanju da je njezina uporaba opasna za zdravlje, najmoprimac može
otkazati ugovor bez davanja otkaznog roka, iako mu je to stanje u vrijeme sklapanja ugovora bilo poznato.
(5) Odreknuće najmoprimca od prava iz stavka 4. ovoga članka nema pravni učinak.
Smrt i prestanak ugovorne strane
Članak 577.
(1) U slučaju smrti najmodavca, odnosno prestanka najmodavca kao pravne osobe, prava i obveze iz
ugovora o najmu prelaze na njegova nasljednika, odnosno pravnog sljednika.
(2) Isto vrijedi u slučaju smrti najmoprimca, odnosno prestanka najmoprimca kao pravne osobe.
Propast stvari12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 78/161Članak 578.
(1) Najam prestaje ako iznajmljena stvar propadne višom silom ili događajem za koji nije odgovorna ni
jedna ugovorna strana.
(2) U slučaju djelomične propasti ili oštećenja stvari, najmoprimac može raskinuti ugovor ili zahtijevati
sniženje najamnine.
Odsjek 9.
UGOVOR O DOŽIVOTNOM UZDRŽAVANJU
Pojam
Članak 579.
(1) Ugovorom o doživotnom uzdržavanju obvezuje se jedna strana (davatelj uzdržavanja) da će drugu
stranu ili trećega (primatelja uzdržavanja) uzdržavati do njegove smrti, a druga strana izjavljuje da mu daje
svu ili dio svoje imovine, s time da je stjecanje stvari i prava odgođeno do trenutka smrti primatelja
uzdržavanja.
(2) Ako nije drukčije ugovoreno, ugovorom o doživotnom uzdržavanju obuhvaćene su i sve pripadnosti
stvari ili prava koji su predmet toga ugovora.
Oblik
Članak 580.
(1) Ugovor o doživotnom uzdržavanju mora biti sastavljen u pisanom obliku te ovjeren od suca nadležnog
suda ili potvrđen (solemniziran) po javnom bilježniku ili sastavljen u obliku javnobilježničkog akta.
(2) Prilikom ovjere ili sastavljanja ovlaštena će osoba ugovarateljima pročitati ugovor i upozoriti ih na
njegove posljedice.
Upis u javnu knjigu
Članak 581.
(1) Ako je predmet ugovora o doživotnom uzdržavanju nekretnina, davatelj uzdržavanja ovlašten je
zatražiti zabilježbu toga ugovora u zemljišnu knjigu.
(2) Ako je predmet ugovora o doživotnom uzdržavanju pokretnina ili neko pravo za koje se vodi kakav
javni upisnik, davatelj uzdržavanja ovlašten je zatražiti zabilježbu ili drugi odgovarajući upis toga ugovora u
taj javni upisnik.
Odgovornost za dugove
Članak 582.
Davatelj uzdržavanja ne odgovara poslije smrti primatelja uzdržavanja za njegove dugove, ali može se
ugovoriti da će on odgovarati za one njegove dugove koji postoje u trenutku sklapanja ugovora prema
određenim vjerovnicima.
Raskid ugovora o doživotnom uzdržavanju
Članak 583.
(1) Ugovorne strane mogu sporazumno raskinuti ugovor o doživotnom uzdržavanju i nakon što je počelo
njegovo ispunjavanje.
(2) Ako prema ugovoru o doživotnom uzdržavanju strane žive zajedno, pa se njihovi odnosi toliko
poremete da zajednički život postane nepodnošljiv, svaka strana može zahtijevati od suda da raskine ugovor.
(3) Svaka strana može zahtijevati raskid ugovora ako druga strana ne ispunjava svoje obveze.
Utjecaj izmijenjenih okolnosti
Članak 584.
(1) Na ugovor o doživotnom uzdržavanju primjenjuju se opće odredbe ovoga Zakona o izmijenjenim
okolnostima.
(2) Sud može pravo primatelja uzdržavanja preinačiti u doživotnu rentu ako to odgovara objema
ugovornim stranama.
Utjecaj smrti davatelja uzdržavanja na ugovor
Članak 585.
(1) Umre li davatelj uzdržavanja prije primatelja uzdr­žavanja, njegova prava i obveze iz ugovora prelaze
na njegova bračnog druga i njegove potomke koji su pozvani na nasljedstvo, ako oni na to pristanu.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 79/161(2) Ne pristanu li na produženje ugovora o doživotnom uzdržavanju, ugovor se raskida, a oni nemaju
pravo zahtijevati naknadu za prije dano uzdržavanje.
(3) Ako bračni drug i potomci davatelja uzdržavanja nisu u stanju preuzeti ugovorne obveze, imaju pravo
zahtijevati od primatelja uzdržavanja naknadu za uzdržavanje koje je primatelj uzdržavanja dobio od davatelja
uzdržavanja.
(4) Sud će ovu naknadu odrediti po slobodnoj ocjeni, uzi majući pri tome u obzir imovinske prilike
primatelja uzdržavanja i osoba koje su bile ovlaštene na produženje ugovora o doživotnom uzdržavanju.
Odsjek 10.
UGOVOR O DOSMRTNOM UZDRŽAVANJU
Pojam
Članak 586.
(1) Ugovorom o dosmrtnom uzdržavanju obvezuje se jedna strana (davatelj uzdržavanja) da će drugu
stranu ili trećega (primatelja uzdržavanja) uzdržavati do njegove smrti, a druga se strana obvezuje da će mu za
života prenijeti svu ili dio svoje imovine.
(2) Davatelj uzdržavanja stječe stvari ili prava koji su predmet ugovora o dosmrtnom uzdržavanju kad mu,
na temelju toga ugovora, te stvari ili ta prava budu preneseni na zakonom pred viđeni način stjecanja.
Pridržaj prava stvarnog tereta
Članak 587.
Ako primatelj uzdržavanja daje nekretninu, može odrediti da se u njegovu korist na njoj osnuje stvarni
teret uzdržavanja.
Utjecaj smrti davatelja uzdržavanja na ugovor
Članak 588.
(1) Umre li davatelj uzdržavanja prije primatelja uzdrža vanja, njegova prava i obveze iz ugovora prelaze
na njegove nasljednike, ako oni na to pristanu.
(2) Ne pristanu li na produženje ugovora o dosmrtnom uzdržavanju, ugovor se raskida, a oni nemaju pravo
zahtijevati naknadu za prije dano uzdržavanje, te su dužni vratiti primatelju uzdržavanja ono što je na temelju
toga ugovora stekao davatelj uzdržavanja.
(3) Ako nasljednici davatelja uzdržavanja nisu u stanju vratiti ono što je na temelju ugovora o dosmrtnom
uzdržavanju stekao davatelj uzdržavanja, dužne su primatelju uzdržavanja naknaditi vrijednost stečenog.
(4) Ako nasljednici davatelja uzdržavanja nisu u stanju preuzeti ugovorne obveze, oni imaju pravo
zahtijevati naknadu za uzdržavanje koje je primatelj uzdržavanja dobio od davatelja uzdržavanja, no dužni su
primatelju uzdržavanja vratiti ono što je davatelj uzdržavanja stekao na temelju ugovora o dosmrtnom
uzdržavanju.
(5) Sud će naknadu iz stavka 3. i 4. ovoga članka odrediti po slobodnoj ocjeni, uzimajući pri tome u obzir
imovinske prilike primatelja uzdržavanja i osoba koje su bile ovlaštene na produženje ugovora o doživotnom
uzdržavanju, te prava koja primatelj uzdržavanja ostvaruje na temelju stvarnog tereta.
Odgovarajuća primjena odredaba ugovora o doživotnom uzdržavanju
Članak 589.
Na ugovor o dosmrtnom uzdržavanju na odgovarajući se način primjenjuju odredbe ovoga Zakona o
ugovoru o doživotnom uzdržavanju.
Odsjek 11.
UGOVOR O DJELU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 590.
Ugovorom o djelu izvođač se obvezuje obaviti određeni posao, kao što je izrada ili popravak neke stvari,
izvršenje kakva fizičkog ili umnog rada i sl., a naručitelj se obvezuje platiti mu za to naknadu.
Odnos prema kupoprodaji
Članak 591.
(1) Ugovor kojim se jedna strana obvezuje izraditi određenu pokretnu stvar od svog materijala smatra se u
sumnji kupoprodajom.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 80/161(2) Ali ugovor ostaje ugovor o djelu ako se naručitelj obvezao dati bitan dio materijala potreban za izradu
stvari.
(3) U svakom slučaju ugovor se smatra ugovorom o djelu ako su ugovaratelji imali na umu osobitu
vrijednost izvođačeva rada.
Kakvoća izvođačeva materijala
Članak 592.
(1) Kad je ugovoreno da izvođač izradi stvar od svog materijala, a nije određena kakvoća, izvođač je
dužan dati materijal najmanje srednje kakvoće.
(2) On odgovara naručitelju za kakvoću upotrijebljenog materijala isto kao prodavatelj.
II. NADZOR
Članak 593.
Naručitelj ima pravo nadzora nad obavljanjem posla i davati upute kad to odgovara naravi posla, a izvođač
mu je to dužan omogućiti.
III. SKLAPANJE UGOVORA NADMETANJEM
Poziv na nadmetanje o cijeni radova
Članak 594.
(1) Poziv upućen određenom ili neodređenom broju osoba na nadmetanje za izvršenje određenih radova,
pod određenim uvjetima i uz određena jamstva, obvezuje pozivatelja da sklopi ugovor o tim radovima s onim
koji ponudi najnižu cijenu, osim ako je tu obvezu isključio u pozivu na nadmetanje.
(2) U slučaju isključenja obveze da se sklopi ugovor, poziv na nadmetanje smatra se pozivom
zainteresiranima da dostave ponude ugovora pod objavljenim uvjetima.
Poziv na nadmetanje za umjetničko ili tehničko rješenje
Članak 595.
Poziv upućen određenom ili neodređenom broju osoba na nadmetanje za umjetničko ili tehničko rješenje
namjeravanih radova obvezuje pozivatelja da pod uvjetima sadržanim u pozivu na nadmetanje sklopi ugovor
sa sudionikom u nadmetanju čije rješenje prihvati povjerenstvo sastav kojega je unaprijed objav ljen, osim ako
je tu obvezu isključio u pozivu na nadmetanje.
IV. OBVEZE IZVOĐAČA
Nedostaci materijala i naloga
Članak 596.
(1) Izvođač je dužan upozoriti naručitelja na nedostatke materijala koji mu je naručitelj predao, a koje je
primijetio ili je morao primijetiti, inače će odgovarati za štetu.
(2) Ako je naručitelj zahtijevao da se stvar izradi od materijala na čije mu je nedostatke izvođač ukazao,
izvođač je dužan postupiti po njegovu zahtjevu, osim ako je očito da materijal nije podoban za naručeno djelo
ili ako bi izrada od zahtijevanog materijala mogla nanijeti štetu ugledu izvođača, u kojem slučaju izvođač
može raskinuti ugovor.
(3) Izvođač je dužan upozoriti naručitelja na nedostatke u njegovu nalogu te na druge okolnosti za koje je
znao ili je morao znati, koje mogu biti značajne za naručeno djelo ili za njegovo izvršenje na vrijeme, inače će
odgovarati za štetu.
Obveza izvršenja djela
Članak 597.
(1) Izvođač je dužan izvršiti djelo kako je ugovoreno i po pravilima struke.
(2) On je dužan izvršiti ga za određeno vrijeme, a ako ono nije određeno, onda za vrijeme koje je razumno
potrebno za takve poslove.
(3) On ne odgovara za zakašnjenje nastalo zbog toga što mu naručitelj nije predao materijal na vrijeme, ili
zbog toga što je tražio izmjene, ili što mu nije isplatio dužni predujam i uopće za zakašnjenje nastalo
ponašanjem naručitelja.
Raskid ugovora zbog odstupanja od ugovorenih uvjeta
Članak 598.
(1) Ako se u tijeku izvršenja djela pokaže da se izvođač ne drži uvjeta ugovora i uopće da ne radi kako bi
trebalo, te da će izvršeno djelo imati nedostatke, naručitelj može upozoriti izvo đača na to i odrediti mu12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 81/161primjeren rok da svoj rad uskladi sa svojim obvezama.
(2) Ako do isteka toga roka izvođač ne postupi po zahtjevu naručitelja, ovaj može raskinuti ugovor i
zahtijevati naknadu štete.
Raskid ugovora prije roka
Članak 599.
(1) Ako je izvršenje djela u određenom roku bitan sastojak ugovora, a izvođač je u tolikom zakašnjenju sa
započinjanjem ili završavanjem posla da je očito da ga neće završiti u roku, naručitelj može raskinuti ugovor i
zahtijevati naknadu štete.
(2) On to pravo ima i onda kad rok nije bitan sastojak ugovora, ako zbog takva zakašnjenja naručitelj očito
ne bi imao interes za ispunjenje ugovora.
Povjeravanje izvršenja posla trećemu
Članak 600.
(1) Ako iz ugovora ili naravi posla ne proizlazi što drugo, izvođač nije dužan posao obaviti osobno.
(2) Izvođač i nadalje odgovara naručitelju za izvršenje posla i kad posao ne obavi osobno.
Odgovornost za suradnike
Članak 601.
Izvođač odgovara za osobe koje su po njegovu nalogu radile na poslu koji je preuzeo kao da ga je sam
izvršio.
Neposredan zahtjev izvođačevih suradnika prema naručitelju
Članak 602.
Za naplatu svojih tražbina prema izvođaču njegovi se suradnici mogu obratiti neposredno naručitelju i
zahtijevati od njega da im isplati te tražbine na teret iznosa koji u tom času duguje izvođaču.
Predaja izrađene stvari naručitelju
Članak 603.
(1) Izvođač je dužan naručitelju predati izrađenu ili poprav ljenu stvar.
(2) Izvođač se oslobađa te obveze ako stvar koju je izradio ili popravio propadne iz uzroka za koji on ne
odgovara.
V. ODGOVORNOST ZA NEDOSTATKE
Pregled izvršenog djela i obavijest
Članak 604.
(1) Naručitelj je dužan pregledati izvršeno djelo čim je to po redovitom tijeku stvari moguće i o nađenim
nedostacima bez odgađanja obavijestiti izvođača.
(2) Ako naručitelj na poziv izvođača da pregleda i primi izvršeni rad to ne učini bez opravdanog razloga,
smatra se da je rad primljen.
(3) Nakon pregleda i primanja izvršenog djela izvođač više ne odgovara za nedostatke koji su se mogli
opaziti uobičajenim pregledom, osim ako je znao za njih, a nije ih pokazao naru­čitelju.
Skriveni nedostaci
Članak 605.
(1) Ako se kasnije pokaže neki nedostatak koji se nije mogao otkriti uobičajenim pregledom, naručitelj se
ipak može pozvati na njega, pod uvjetom da o njemu obavijesti izvođača što prije, a najkasnije u roku od
mjesec dana od njegova otkrivanja.
(2) Istekom dviju godina od primitka obavljenog posla, naručitelj se više ne može pozvati na nedostatke.
Gubitak prava
Članak 606.
(1) Naručitelj koji je izvođača na vrijeme obavijestio o nedostacima izvršenog djela gubi svoja prava
nakon isteka dvije godine od učinjene obavijesti, osim ako je izvođačevom prijevarom bio spriječen da ih
ostvaruje.
(2) Ali i nakon isteka toga roka naručitelj ima pravo, ako je o nedostacima pravodobno obavijestio
izvođača, prigovorom protiv izvođačeva zahtjeva za isplatu naknade istaknuti svoj zahtjev na sniženje
naknade i naknadu štete.
Kad izvođač gubi prava12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 82/161Članak 607.
Izvođač se ne može pozvati na neku odredbu o odgovornosti za nedostatke kad se nedostatak odnosi na
činjenice koje su mu bile poznate, ili mu nisu mogle ostati nepoznate, a nije ih priopćio naručitelju.
Pravo zahtijevati uklanjanje nedostataka
Članak 608.
(1) Naručitelj koji je uredno obavijestio izvođača da obav ljeno djelo ima neki nedostatak može zahtijevati
od njega da nedostatak otkloni, i za to mu odrediti primjeren rok.
(2) On ima pravo i na naknadu štete koju trpi zbog toga.
(3) Ako uklanjanje nedostatka zahtijeva pretjerane troškove, izvođač može odbiti da ga izvrši, ali u tom
slučaju naručitelju pripada, po njegovu izboru, pravo na sniženje naknade ili raskid ugovora te pravo na
naknadu štete.
Raskid ugovora zbog većeg nedostatka
Članak 609.
Kad obavljeni posao ima takav nedostatak koji djelo čini neuporabljivim ili je obavljen u suprotnosti s
izričitim uvjetima ugovora, naručitelj može, ne tražeći prethodno otklanjanje nedostatka, raskinuti ugovor i
zahtijevati naknadu štete.
Prava naručitelja u slučaju manjih nedostataka
Članak 610.
(1) Kad obavljeni posao ima nedostatak zbog kojega djelo nije neuporabljivo, odnosno kad posao nije
obavljen u suprotnosti s izričitim uvjetima ugovora, naručitelj je dužan dopustiti izvođaču da nedostatak
otkloni.
(2) Naručitelj može odrediti izvođaču primjeren rok za otklanjanje nedostataka.
(3) Ako izvođač ne otkloni nedostatak do isteka toga roka, naručitelj može, po svom izboru, otkloniti
nedostatak na račun izvođača ili sniziti naknadu, ili raskinuti ugovor.
(4) Kad je riječ o neznatnom nedostatku, naručitelj se ne može koristiti pravom na raskid ugovora.
(5) U svakom slučaju on ima pravo i na naknadu štete.
Sniženje naknade
Članak 611.
Naknada se snižava u razmjeru između vrijednosti djela bez nedostatka u vrijeme sklapanja ugovora i
vrijednosti koju bi imalo u to vrijeme djelo s nedostatkom.
VI. OBVEZE NARUČITELJA
Primanje djela
Članak 612.
Naručitelj je dužan primiti djelo obavljeno prema odredbama ugovora i pravilima struke.
Određivanje i isplata naknade
Članak 613.
(1) Naknada se određuje ugovorom, ako nije određena obvezatnom tarifom ili kojim drugim obvezatnim
aktom.
(2) Ako naknada nije određena, utvrdit će je sud prema vrijednosti djela, prema normalno potrebnom
vremenu za takav posao te prema uobičajenoj naknadi za tu vrstu posla.
(3) Naručitelj nije dužan isplatiti naknadu prije nego što je pregledao djelo i odobrio ga, osim ako je
drukčije određeno.
(4) Isto vrijedi ako je ugovoreno obavljanje i predaja djela u dijelovima.
Proračun s izričitim jamstvom
Članak 614.
(1) Ako je naknada ugovorena na temelju proračuna s izričitim jamstvom izvođača za njegovu točnost, on
ne može zahtijevati povećanje naknade čak i ako je u posao uložio više rada i ako je obavljanje posla
zahtijevalo veće troškove nego što je bilo predviđeno.
(2) Ovim se ne isključuje primjena pravila o raskidu i izmjeni ugovora zbog promijenjenih okolnosti.
(3) Ako je naknada ugovorena na temelju proračuna bez izričitog jamstva izvođača za njegovu točnost, pa
se u tijeku rada prekoračenje proračuna pokaže neizbježnim, izvođač mora o tome bez odgađanja obavijestiti12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 83/161naručitelja, inače gubi pravo na povećane troškove.
VII. RIZIK
Kad je izvođač dao materijal
Članak 615.
(1) Kad je izvođač dao materijal za izradu stvari, a stvar bude oštećena ili propadne iz bilo kojega uzroka
prije predaje naručitelju, rizik snosi izvođač, te nema pravo na naknadu za dani materijal, a ni na naknadu za
svoj rad.
(2) Ako je naručitelj pregledao obavljeno djelo i odobrio ga, smatra se da mu je stvar predana, a da je kod
izvođača ostala na čuvanju.
(3) Ako je naručitelj pao u zakašnjenje zbog neprimanja ponuđene stvari, rizik slučajne propasti ili
oštećenja stvari prelazi na njega.
Kad je naručitelj dao materijal
Članak 616.
(1) Rizik slučajne propasti ili oštećenja stvari snosi naručitelj ako je on dao materijal za njezinu izradu.
(2) U tom slučaju izvođač ima pravo na naknadu samo ako je stvar propala ili bila oštećena nakon dolaska
naručitelja u zakašnjenje, ili ako se naručitelj nije odazvao njegovu urednu pozivu da stvar pregleda.
Rizik u slučaju predaje po dijelovima
Članak 617.
Ako je ugovoreno da će naručitelj obavljati pregled i primanje pojedinih dijelova kako budu izrađeni,
izvođač ima pravo na naknadu za izradu dijelova što ih je naručitelj pregledao i odobrio, čak i ako bi oni
nakon toga propali kod njega bez njegove krivnje.
VIII. PRAVO ZADRŽANJA
Članak 618.
Radi osiguranja naplate naknade za rad i naknade za utrošeni materijal te ostalih tražbina po osnovi
ugovora o djelu, izvođač ima pravo zadržanja na stvarima što ih je napravio ili popravio te na ostalim
predmetima koje mu je predao naručitelj u vezi s njegovim radom.
IX. PRESTANAK UGOVORA
Raskid ugovora voljom naručitelja
Članak 619.
Sve dok naručeno djelo nije dovršeno naručitelj može raskinuti ugovor kad god hoće, ali je u tom slučaju
dužan isplatiti izvođaču ugovorenu naknadu, umanjenu za iznos troškova koje ovaj nije imao, a koje bi inače
imao da ugovor nije raskinut, a i za iznos zarade što ju je ostvario na drugoj strani ili što ju je namjerno
propustio ostvariti.
Odsjek 12.
UGOVOR O GRAĐENJU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 620.
(1) Ugovorom o građenju izvođač se obvezuje prema odre đenom projektu izgraditi u ugovorenom roku
određenu građevinu na određenom zemljištu, ili na takvom zemljištu, odnosno na postojećoj građevini izvesti
kakve druge građevinske radove, a naručitelj se obvezuje isplatiti mu za to određenu cijenu.
(2) Ugovor o građenju mora biti sklopljen u pisanom obliku.
Građevina
Članak 621.
Pod »građevinom« razumijevaju se zgrade, brane, mostovi, tuneli, vodovodi, kanalizacije, ceste,
željezničke pruge, bunari i ostale građevine čija izrada zahtijeva veće i složenije radove.
Nadzor
Članak 622.
Izvođač je dužan omogućiti naručitelju stalan nadzor nad radovima i kontrolu količine, kakvoće i
sukladnosti ugrađenih proizvoda.
Odstupanje od projekta12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 84/161Članak 623.
(1) Za svako odstupanje od projekta, odnosno ugovorenih radova izvođač mora imati pisanu suglasnost
naručitelja.
(2) On ne može zahtijevati povećanje ugovorene cijene za radove što ih je izveo bez takve suglasnosti.
Hitni nepredviđeni radovi
Članak 624.
(1) Nepredviđene radove izvođač može izvesti i bez prethod?ne suglasnosti naručitelja ako zbog njihove
hitnosti nije mogao pribaviti tu suglasnost.
(2) Nepredviđeni radovi iz stavka 1. ovoga članka su radovi koje je nužno izvesti:
– radi osiguranja stabilnosti građevine, sprječavanja opasnosti za život i zdravlje ljudi, okoliš, prirodu,
druge građevine i stvari ili stabilnost tla na okolnom zemljištu a izazvana je izvanrednim i neočekivanim
događajima,
– radi sprječavanja nastanka štete uslijed tih događaja, te
– po naredbi mjerodavnog tijela javne vlasti.
(3) Izvođač je dužan o tim pojavama i poduzetim mjerama bez odgađanja izvijestiti naručitelja.
(4) Izvođač ima pravo na pravičnu naknadu za nepredviđene radove koji su morali biti izvedeni.
(5) Naručitelj može raskinuti ugovor ako bi zbog tih radova ugovorena cijena morala biti znatno povećana,
o čemu je dužan bez odgađanja obavijestiti izvođača.
(6) U slučaju raskida ugovora naručitelj je dužan isplatiti izvođaču odgovarajući dio cijene za već
izvedene radove, a i pravičnu naknadu za učinjene nužne troškove.
Cijena radova
Članak 625.
Cijena radova može se odrediti po jedinici mjere ugovorenih radova (jedinična cijena) ili u ukupnom
iznosu za cijelu građevinu (ukupno ugovorena cijena).
Izmjena cijene
Članak 626.
(1) Ako ugovorom glede izmjene cijene nije predviđeno što drugo, izvođač koji je svoju obvezu ispunio u
predviđenom roku može zahtijevati povećanje cijene radova ako su se u vremenu između sklapanja ugovora i
njegova ispunjenja, a bez njegova utjecaja, povećale cijene elemenata na temelju kojih je određena cijena
radova, tako da bi ta cijena trebala biti veća za više od dva postotka.
(2) U slučaju da izvođač svojom krivnjom nije izveo radove u roku predviđenom ugovorom, on može
zahtijevati povećanje cijene radova ako su se u vremenu između sklapanja ugovora i dana kad su radovi
prema ugovoru trebali biti završeni, a bez njegova utjecaja, povećale cijene elemenata na temelju kojih je
određena cijena radova, tako da bi ona, prema novim cijenama tih elemenata, trebala biti veća za više od pet
postotaka.
(3) U oba slučaja izvođač može zahtijevati samo razliku u cijeni radova koja prelazi dva, odnosno pet
postotaka.
(4) Izvođač se ne može pozivati na povećanje cijena elemenata na temelju kojih je određena cijena radova
ako je do povećanja cijene došlo nakon njegova dolaska u zakašnjenje.
Odredba o nepromjenljivosti cijena
Članak 627.
(1) Ako je ugovoreno da se cijena radova neće mijenjati u slučaju da se nakon sklapanja ugovora povećaju
cijene elemenata na temelju kojih je ona određena, izvođač može, usprkos takvoj odredbi ugovora, zahtijevati
izmjenu cijene radova ako su se cijene elemenata, a bez njegova utjecaja, povećale u tolikoj mjeri da bi cijena
radova trebala biti veća za više od deset postotaka.
(2) Ali i u tom slučaju izvođač može zahtijevati samo razliku u cijeni koja prelazi deset postotaka, osim
ako je do povećanja cijene elemenata došlo poslije njegova dolaska u zakašnjenje.
Raskid ugovora zbog povećane cijene
Članak 628.
(1) Ako bi ugovorena cijena morala biti znatno povećana, naručitelj može raskinuti ugovor.
(2) U slučaju raskida ugovora naručitelj je dužan isplatiti izvođaču odgovarajući dio ugovorene cijene za
do tada izvedene radove te pravičnu naknadu za učinjene nužne troškove.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 85/161Pravo naručitelja na sniženje ugovorene cijene
Članak 629.
(1) Ako su se u vremenu između sklapanja ugovora i ispunjenja obveze izvođača cijene elemenata na
temelju kojih je određena cijena radova snizile za više od dva postotka, a radovi su izvedeni u ugovorenom
roku, naručitelj ima pravo tražiti odgovarajuće sniženje ugovorene cijene radova iznad toga postotka.
(2) Ako je ugovorena nepromjenljivost cijene radova, a oni su izvedeni u ugovorenom roku, naručitelj ima
pravo na sniženje ugovorene cijene u slučaju da su se cijene elemenata na temelju kojih je određena cijena
smanjile za toliko da bi cijena bila niža za više od deset postotaka, i to za razliku u cijeni preko deset
postotaka.
(3) U slučaju zakašnjenja izvođača radova naručitelj ima pravo na razmjerno sniženje cijene radova za
svako sniženje cijene elemenata na temelju kojih je cijena radova određena.
II. UGOVOR O GRAĐENJU S ODREDBOM »KLJUČ U RUKE«
Članak 630.
(1) Ako ugovor o građenju sadrži odredbu »ključ u ruke« ili neku drugu sličnu odredbu, izvođač se
samostalno obvezuje izvesti sve radove potrebne za izgradnju i uporabu građevine.
(2) U tom slučaju ugovorena cijena obuhvaća i vrijednost svih nepredviđenih radova i viškova radova, a
isključuje utjecaj manjkova radova na ugovorenu cijenu.
(3) Ako u ugovoru »ključ u ruke« sudjeluje kao ugovorna strana više izvođača, njihova odgovornost prema
naručitelju je solidarna.
III. ODGOVORNOST ZA NEDOSTATKE
 Primjena pravila ugovora o djelu
Članak 631.
Ako u sljedećim odredbama nije drukčije određeno, na odgovornost za nedostatke građevine primjenjuju
se odgovarajuće odredbe ugovora o djelu.
Prijelaz prava iz odgovornosti za nedostatke
Članak 632.
Prava naručitelja prema izvođaču zbog nedostatka građevine prelaze i na sve kasnije stjecatelje građevine
ili njezina dijela, ali s tim da kasnijim stjecateljima ne teče novi rok za obavijest i tužbu, već im se uračunava
rok prednika.
IV. ODGOVORNOST ZA BITNE ZAHTJEVE ZA GRAĐEVINU
U čemu se sastoji
Članak 633.
(1) Izvođač odgovara za nedostatke građevine koji se tiču ispunjavanja zakonom određenih bitnih zahtjeva
za građevinu ako se ti nedostaci pokažu za vrijeme od deset godina od predaje i primitka radova.
(2) Izvođač odgovara i za nedostatke zemljišta na kojem je podignuta građevina, koji bi se pokazali za
vrijeme od deset godina od predaje i primitka radova, osim ako elaboratom o geotehničkim istražnim
radovima ili drugom odgovarajućom ispravom nije utvrđeno da je zemljište podobno za građenje, a tijekom
građenja se nisu pojavile okolnosti koje dovode u sumnju osnovanost navedenih isprava.
(3) Isto vrijedi i za projektanta ako nedostatak građevine ili zemljišta potječe od nekog nedostatka u
projektu.
(4) Isto vrijedi i za osobu koja obavlja nadzor ako nedostatak građevine ili zemljišta potječe od nekog
nedostatka u provedbi nadzora.
(5) Oni su odgovorni ne samo prema naručitelju nego i svakom drugom stjecatelju građevine.
(6) Ova njihova odgovornost ne može se ugovorom isključiti ni ograničiti.
Dužnost obavješćivanja i gubitak prava
Članak 634.
(1) Naručitelj ili drugi stjecatelj dužan je o nedostacima obavijestiti izvođača, projektanta ili osobu koja
obavlja nadzor u roku od šest mjeseci otkad je nedostatak utvrdio, inače gubi pravo da se na nj pozove.
(2) Pravo naručitelja ili drugog stjecatelja prema izvođaču, odnosno projektantu po osnovi njihove
odgovornosti za nedostatke prestaje za godinu dana računajući od dana kad je naručitelj, odnosno stjecatelj
obavijestio projektanta, odnosno izvođača o nedostatku.
Smanjenje i isključenje odgovornosti12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 86/161Članak 635.
(1) Izvođač se ne oslobađa odgovornosti ako je pri izvođenju određenih radova postupao po zahtjevima
naručitelja.
(2) Ali ako je prije izvršenja određenog rada po zahtjevu naručitelja upozorio ovoga na opasnost od štete,
njegova odgovornost se smanjuje, a prema okolnostima konkretnog slučaja može se i isključiti.
Regresi
Članak 636.
(1) Kad su za štetu odgovorni izvođač, projektant i osoba koja obavlja nadzor, odgovornost svakog od njih
određuje se razmjerno njihovoj krivnji.
(2) Projektant kojem je povjeren i nadzor nad izvođenjem planiranih radova odgovara i za nedostatke u
izvedenim radovima nastale krivnjom izvođača, ako ih je mogao opaziti savjesnim nadgledanjem radova, ali
ima pravo zahtijevati od izvođača odgovarajuću naknadu.
(3) Osoba koja obavlja nadzor odgovara i za nedostatke u izvedenim radovima nastale krivnjom izvođača,
ako ih je mogla opaziti savjesnim nadziranjem radova, ali ima pravo zahtijevati od izvođača odgovarajuću
naknadu.
(4) Izvođač koji je naknadio štetu nastalu zbog nedostatka u izvedenim radovima ima pravo zahtijevati
naknadu od projektanta u mjeri u kojoj nedostaci u izvedenim radovima potječu od nedostataka u projektu.
(5) Izvođač koji je naknadio štetu nastalu zbog nedostatka u izvedenim radovima ima pravo zahtijevati
naknadu od osobe koja je nadzirala izvođenje radova u mjeri u kojoj nedostaci u izvedenim radovima potječu
od nedostataka u provedbi nadzora.
(6) Kad je za nedostatak odgovorna osoba kojoj je izvođač bio povjerio obavljanje jednog dijela posla,
izvođač je, ako namjerava od nje zahtijevati naknadu, mora obavijestiti o postojanju nedostatka u roku od dva
mjeseca računajući od dana kad je on sam obaviješten od naručitelja o istom nedostatku.
Odsjek 13.
UGOVOR O ORTAŠTVU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 637.
(1) Ugovorom o ortaštvu uzajamno se obvezuju dvije ili više osoba uložiti svoj rad i/ili imovinu radi
postizanja zajedničkog cilja.
(2) Ortaštvo je zajednica osoba i dobara bez pravne osobnosti.
II. IMOVINA ORTAŠTVA
Sastav imovine
Članak 638.
(1) Imovinu ortaštva čine ulozi ortaka (glavnica) te imovina stečena poslovanjem ortaštva.
(2) U imovinu ortaštva ulaze i naknade za uništene, oštećene ili oduzete stvari koje pripadaju imovini
ortaštva.
(3) Imovina ortaštva zajednička je imovina ortaka.
(4) Imovina ortaka koja kao ulog nije unesena u zajedničku imovinu ostaje njegova posebna, od
zajedničke odvojena imovina.
Ulog
Članak 639.
(1) Ulog se može sastojati u stvarima, pravima, novcu, radu i drugim dobrima.
(2) Ako se ulaže cijela imovina, pod njom se razumijeva samo sadašnja imovina, ali ako ugovor obuhvaća
i buduću imovinu, pod njom se razumijeva samo stečena, a ne i naslijeđena imovina, osim ako su obje
izrijekom ugovorene.
(3) Ugovor koji se odnosi na ulaganje samo sadašnje ili samo buduće imovine nije valjan bez popisa i
opisa dijelova koji u nju ulaze.
(4) Ortak koji se obvezao uložiti samo svoj rad ima pravo na udio u dobiti, ali ne i na udio u glavnici
ortaštva, osim ako je vrijednost njegova rada, procijenjena u novcu, uključena u glavnicu.
Veličina uloga
Članak 640.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 87/161(1) Ako nije drukčije ugovoreno, ortaci su obvezni na jednake uloge.
(2) Ortak nije obvezan na naknadno povećanje ugovorenog uloga, ali ako se zbog promijenjenih okolnosti
zajednički cilj ne bi mogao postići bez povećanja uloga, ortak koji ne pristaje na povećanje može istupiti iz
ortaštva, a može ga se iz njega i isključiti.
(3) Svi su ortaci, u pravilu, dužni jednako sudjelovati u ostvarivanju zajedničkog cilja, bez obzira na vrstu
i veličinu njihovih uloga.
Unošenje uloga u imovinu ortaštva
Članak 641.
(1) Stvari i prava koji čine ulog postaju imovinom ortaštva na temelju ugovora o ortaštvu na način
propisan za stjecanje pojedinih imovinskih prava.
(2) Ortak odgovara za materijalne i pravne nedostatke svog uloga.
(3) Glede snošenja rizika za slučajnu propast ili oštećenje stvari i glede odgovornosti za nedostatke stvari
na odgovarajući se način primjenjuju odredbe o zakupu, ako se stvar daje na korištenje, a odredbe o
kupoprodaji, ako se ulaže vlasništvo stvari.
(4) Kad se ulažu novac i stvari procijenjene u novcu, u dvojbi se smatra da se daju u vlasništvo.
(5) Ortak ne može raspolagati svojim udjelom niti pojedinim stvarima i pravima iz zajedničke imovine,
niti može zahtijevati njezinu diobu.
(6) Ali ortak može raspolagati s pravom na naknadu izdataka koje je imao u obavljanju poslova ortaštva,
ako dospijevaju prije prestanka ortaštva, na kamate koje mu pripadaju za predujmljeni novac i na isplatu
onoga što će mu pripasti po prestanku ortaštva.
III. POSLOVODSTVO I ZASTUPANJE
Zajedničko poslovodstvo
Članak 642.
(1) Pravo na vođenje poslova ortaštva pripada zajednički svim ortacima.
(2) Odluke u vođenju poslova ortaštva donose se primjenom propisa o upravljanju stvarju u suvlasništvu.
(3) Ortak koji ulaže samo svoj rad, a koji nije uključen u glavnicu, sudjeluje kod donošenja odluka, ali bez
prava glasa.
Prijenos poslovodstva, zastupanje, zabrana konkurencije
Članak 643.
(1) Kad je ugovorom o ortaštvu ovlaštenje na vođenje poslova preneseno na jednog ili više ortaka, tada se
oni smatraju opunomoćenicima.
(2) Ako je ovlaštenje na vođenje poslova preneseno na više ortaka, na odgovarajući se način primjenjuje
odredba članka 642. stavka 2. ovoga Zakona, ali ako je ugovorom o ortaštvu određeno da svaki od njih može
sam poduzimati poslove, svaki se od ostalih ortaka ovlaštenih na vođenje poslova može usprotiviti
poduzimanju posla u kojem se slučaju namjeravani posao ne može poduzeti.
(3) Na prava i obveze ortaka kojima je povjereno vođenje poslova ortaštva na odgovarajući se način
primjenjuju i odredbe ovoga Zakona o nalogu, ako ugovorom o ortaštvu nije drukčije određeno.
(4) Nijedan ortak nema pravo povjeriti vođenje poslova ortaštva trećoj osobi, niti koga primiti u ortaštvo, a
ni poduzeti posao kojim bi se, radi svoje posebne koristi, ugrozilo postizanje zajedničkog cilja ili nanijela
šteta ortaštvu.
Polaganje računa
Članak 644.
(1) Ortaci kojima je povjereno poslovodstvo dužni su uredno voditi poslovne knjige i polagati račun o
stanju zajedničke imovine te svim prihodima i rashodima.
(2) Prije nego se dovrši posao, ne može se zahtijevati za ključni obračun i podjela dobiti i gubitka, ali ako
se radi o dugoročnim poslovima koji donose godišnji prihod, ortaci mogu zahtijevati polaganje računa i
podjelu dobiti po proteku svake poslovne godine.
(3) Ortak koji je pristao na podnošenje samo zaključnog obračuna ili se odrekao prava zahtijevati
polaganje računa može, ako dokaže nepošteno vođenje poslova, zahtijevati polaganje računa za dovršene i
započete poslove.
(4) Ostali ortaci dužni su ortaku koji vodi poslove nadoknaditi izdatke koje je pri tome učinio kao i štetu
koju pretrpi zbog rizika koji su s time neposredno u vezi.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 88/161(5) Za predujmljeni novac ortak ima pravo na kamate od dana kad ga je predujmio pa do isplate.
(6) Ortak koji vodi poslove ortaštva nema pravo na posebnu nagradu za osobno uloženi trud u vođenju tih
poslova.
Pravo nadzora
Članak 645.
(1) Ortaci koji su povjerili poslovodstvo jednom ili nekolicini ortaka, zadržavaju pravo osobnog nadzora
nad poslovanjem ortaštva koje uključuje pravo zahtijevati izvješće o poslovima ortaštva i pravo uvida u
poslovne knjige i druge isprave.
(2) Isključenje ili ograničenje prava ortaka iz stavka 1. ovoga članka je bez učinka ako se može osnovano
posumnjati da poslovi ortaštva nisu uredno vođeni.
Oduzimanje ovlaštenja i otkaz poslovodstva
Članak 646.
(1) Ovlaštenje na vođenje poslova preneseno na jednog ili više ortaka, ako ugovorom o ortaštvu nije
drukčije određeno, može se jednoglasnom odlukom ostalih ortaka oduzeti zbog grube povrede povjerene
dužnosti, nesposobnosti za uspješno vođenje poslova ili drugih važnih razloga.
(2) Ortak može otkazati povjereno mu poslovodstvo ako za to ima opravdan razlog.
(3) U slučaju otkaza odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovoga Zakona o nalogu koje se odnose na otkaz
nalogoprimca.
IV. ODNOS PREMA TREĆIMA
Sklapanje pravnih poslova
Članak 647.
(1) Ortak ne može pravnim poslom s trećom osobom pravovaljano obvezati ortaštvo bez izričitog ili
prešutnog pristanka ostalih ortaka ili njihovih opunomoćenika.
(2) Položaj trećega može imati i ortak koji je u ortaštvu samo s dijelom svoje imovine, a s preostalim
dijelom samostalno sudjeluje u pravnom prometu.
Tražbine i dugovanja ortaštva
Članak 648.
(1) Ako ugovorom o ortaštvu nije drukčije određeno, tražbine ortaštva pripadaju svim ortacima zajedno.
(2) Ortak može zahtijevati od dužnika da obvezu ispuni svim ortacima zajedno, a samo njemu ako je od
svih ostalih ortaka ovlašten primiti ispunjenje.
(3) Dužnik može ispuniti obvezu prema ortaštvu ortaku kojega sam izabere, sve dok svi ortaci ili neki od
njih ne zahtijevaju ispunjenje.
(4) Ako s vjerovnikom nije drukčije ugovoreno, za obveze ortaštva solidarno odgovaraju svi ortaci.
(5) Treći kao dužnik ortaštva ne može staviti u prijeboj tražbinu koju ima prema nekome od ortaka s
tražbinama koje pripadaju ortaštvu.
(6) Prigovor da tražbina pripada imovini ortaštva ne može se istaknuti prema dužniku koji to nije znao, niti
mu je moralo biti poznato.
V. ODGOVORNOST ZA ŠTETU
Odgovornost za štetu i nedopuštenost prijeboja
Članak 649.
(1) Ortak odgovara za štetu koju nanese ortaštvu, osim ako dokaže da je šteta nastala bez njegove krivnje.
(2) Nije dopušten prijeboj štete s korišću koju je ortak inače pribavio ortaštvu, osim kad su šteta i korist
nastale istim samovlasno poduzetim poslom.
VI. DOBIT I GUBITAK
Pojam
Članak 650.
(1) Dobit je onaj dio imovine ortaštva koji preostane nakon odbitka vrijednosti uloga, zajedničkih dugova i
troškova.
(2) Gubitak nastaje kad imovina ortaštva padne ispod vrijednosti uloga.
Udjeli u dobiti i gubitku
Članak 651.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 89/161(1) Ako udjeli ortaka u dobiti i gubitku nisu utvrđeni ugovorom o ortaštvu, svaki ortak ima, neovisno o
vrsti i veličini uloga, jednak udio u dobiti i gubitku.
(2) Ako je određen samo udio u dobiti, ili samo u gubitku, u dvojbi to utanačenje vrijedi za dobit i za
gubitak.
VII. ISTUP I ISKLJUČENJE ORTAKA
Istup iz ortaštva
Članak 652.
(1) Ugovor o ortaštvu sklopljen na neodređeno vrijeme ortak može otkazati u svako doba, osim u
nevrijeme ili na štetu ostalih ortaka.
(2) Isto vrijedi za ortaštvo koje je nakon isteka određenog vremena prešutno nastavljeno, kao i za ortaštvo
osnovano za trajanja života ortaka.
(3) Ugovor o ortaštvu sklopljen na određeno vrijeme može se otkazati prije isteka toga vremena samo iz
važnih razloga, a osobito zbog povrede bitne obveze iz ugovora o ortaštvu koju, namjerno ili iz krajnje
nepažnje, učini drugi ortak, zbog nemogućnosti ispunjenja takve obveze ili smrti, odnosno istupa ortaka od
kojega je poglavito zavisilo obavljanje poslova ortaštva.
(4) Ortak koji otkaže suprotno odredbama iz stavka 1. i 2. ovoga članka, odgovara ostalim ortacima za
štetu koja zbog toga nastane.
(5) Vjerovnik koji je postigao pljenidbu udjela u imovini ortaka, može otkazati ortaštvo i bez pridržavanja
otkaznog roka.
(6) Za vrijeme trajanja ortaštva vjerovnik ne može ostvarivati prava ortaka iz ugovora o ortaštvu, osim
prava na udio u dobiti.
(7) Ništetna je odredba ugovora kojom se isključuje ili ograničuje pravo ortaka na otkaz ugovora o
ortaštvu.
Isključenje ortaka
Članak 653.
(1) Ortak se može isključiti iz ortaštva ako za to postoje važni razlozi, a osobito zbog povrede bitne
obveze iz ugovora o ortaštvu, pada pod stečaj, potpunog ili djelomičnog oduzimanja poslovne sposobnosti ili
gubitka povjerenja zbog učinjenog kažnjiva djela.
(2) Odluku o isključenju, ako nije drukčije ugovoreno, donose ostali ortaci jednoglasno.
Učinak istupa i isključenja
Članak 654.
(1) Učinak istupa i isključenja nastupa danom izjave o otkazu, odnosno danom priopćenja odluke o
isključenju, pa i onda kad su bili osporeni, a zatim potvrđeni kao pravovaljani.
(2) Ortak koji je otkazao ugovor o ortaštvu ili je iz ortaštva isključen sudjeluje u dobiti i gubitku nastalima
do dana otkaza, odnosno isključenja.
(3) Ortak sudjeluje u dobiti i u gubitku i iz onih poslova koji u vrijeme njegova izlaska iz ortaštva još nisu
bili okončani i koje su ostali ortaci ovlašteni privesti kraju onako kako je to za njih najpovoljnije.
(4) Ortak koji je izašao iz njega ima pravo po proteku svake poslovne godine zahtijevati obračun o
poslovima koji su u međuvremenu privedeni kraju, o isplatama koje mu na temelju toga pripadaju i o stanju
poslova koji još nisu okončani.
(5) Udio ortaka iz stavka 1. ovoga članka u imovini ortaštva prirasta ostalim ortacima, a ovi su dužni
vratiti mu stvari koje je dao ortaštvu na korištenje, osloboditi ga zajedničkih obveza, odnosno dati mu
primjereno osiguranje ako te obveze još nisu dospjele i isplatiti mu ono što bi dobio od zajedničke imovine
kad bi u vrijeme njegova istupa, odnosno isključenja ortaštvo prestalo.
(6) Ako zajednička imovina nije dovoljna da se njome pokriju zajedničke obveze i ulozi, ortak koji je
izašao iz njega dužan je razmjerno njegovu udjelu u ortaštvu ostalim ortacima nadoknaditi taj gubitak.
(7) Ostala prava i obveze ortaka iz stavka 1. ovoga članka utvrđuju se prema odredbama o diobi
zajedničke imovine ortaštva u slučaju njegova prestanka.
VIII. PRESTANAK ORTAŠTVA
Razlozi prestanka
Članak 655.
Ortaštvo prestaje:12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 90/1611. ostvarenjem cilja ortaštva ili ako njegovo ostvarenje postane nemogućim,
2. protekom vremena na koje je sklopljen ugovor o ortaštvu,
3. propašću zajedničke imovine,
4. sporazumom ortaka,
5. smrću, odnosno prestankom postojanja te istupom i isklju čenjem ortaka, ako ortaštvo čine dva ortaka,
6. odlukom suda u slučaju prestanka ortaštva iz važnog ra zloga.
Nasljeđivanje prava i obveza ortaka
Članak 656.
(1) Prava i obveze ortaka u pravilu ne prelaze na njegove nasljednike.
(2) Nasljednici ortaka dužni su o njegovoj smrti bez odgađanja obavijestiti ostale ortake i poduzeti mjere
za zaštitu njihovih interesa, a ostali ortaci su dužni bez odgađanja preuzeti poslove koji su bili povjereni
umrlome ortaku.
(3) Nasljednici ortaka, ako se ortaštvo ne bi s njima nastavilo, ovlašteni su zahtijevati polaganje računa i
njihovo podmirenje do dana ostaviteljeve smrti, ali i obvezni podmiriti ono što je ostavitelj dugovao ortaštvu.
(4) Ako su ugovorom o ortaštvu izrijekom obuhvaćeni nasljednici ortaka, obvezni su, ako prihvate
nasljedstvo, nastaviti ortaštvo, ali ta se obveza ne može odnositi na nasljednike nasljednika.
(5) Ako nasljednik nije u stanju ispuniti ostaviteljeve obveze prema ortaštvu, odbit će mu se od
naslijeđenog udjela razmjeran dio.
IX. DIOBA ZAJEDNIČKE IMOVINE
Povrat stvari
Članak 657.
(1) Nakon prestanka ortaštva slijedi dioba zajedničke imovine.
(2) Stvari koje je ortak dao na korištenje, odnosno uporabu ortaštvu, vraćaju mu se s time da nema pravo
na naknadu za slučajnu propast ili oštećenje stvari, niti za njezino pogoršanje zbog redovite uporabe.
Redoslijed u diobi zajedničke imovine
Članak 658.
(1) Iz zajedničke imovine najprije se podmiruju dugovanja ortaštva, a ako su nedospjela i sporna ostavlja
se onoliko koliko je potrebno za njihovo podmirenje.
(2) Nakon podmirenja zajedničkih dugova vraćaju se ulozi s time da se za nenovčane uloge, osim onih koji
su se sastojali u radu ili prepuštanju stvari na uporabu, naknađuje vrijednost koju su imali u vrijeme ulaganja.
(3) Radi namirenja dugova i vraćanja uloga unovčit će se zajednička imovina, ako je to potrebno.
(4) Ostatak zajedničke imovine, nakon podmirenja dugova ortaštva i vraćanja uloga, dijeli se na ortake
prema njihovim udjelima u dobiti.
(5) Ako je to potrebno radi diobe imovine, smatra se da se ortaštvo nastavlja glede okončanja poslova u
tijeku, sklapanja novih poslova potrebnih za okončanje tih poslova kao i za održavanje i upravljanje
zajedničkom imovinom.
(6) Ako iz ugovora o ortaštvu ne proizlazi što drugo, s prestankom ortaštva prestaje i ovlaštenje ortaka da
vodi poslove ortaštva, a poslove iz stavka 5. ovoga članka nastavljaju voditi svi ortaci zajedno.
Doplata manjka
Članak 659.
Ako zajednička imovina nije dovoljna za podmirenje zajedničkih dugova i vraćanje uloga, ortaci
doplaćuju manjak prema razmjeru snašanja gubitka, ali ako se od nekog ortaka ne bi mogao naplatiti dio koji
na njega otpada, ostali ortaci ga snose na jednake dijelove.
Primjena odredaba o razvrgnuću suvlasničke zajednice
Članak 660.
Na pitanja u vezi s diobom zajedničke imovine koja nisu uređena u prethodnim odredbama, na
odgovarajući se način primjenjuju propisi o razvrgnuću suvlasničke zajednice.
Odsjek 14.
UGOVOR O PRIJEVOZU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 91/161Članak 661.
(1) Ugovorom o prijevozu obvezuje se prijevoznik prevesti na određeno mjesto neku osobu ili stvar, a
putnik, odnosno pošiljatelj se obvezuje da mu za to plati određenu naknadu.
(2) Prijevoznikom, prema ovom Zakonu, smatra se kako osoba koja se bavi prijevozom kao svojim
redovitim poslovanjem, tako i svaka druga osoba koja se ugovorom obveže izvršiti prijevoz uz naknadu.
Obveze prijevoznika u linijskom prijevozu
Članak 662.
(1) Prijevoznik koji obavlja prijevoz na određenoj liniji (linijski prijevoz) dužan je redovito i uredno
održavati objavljenu liniju.
(2) On je dužan primiti na prijevoz svaku osobu i svaku stvar koji udovoljavaju uvjetima određenim u
objavljenim općim uvjetima.
(3) Ako redovita prijevozna sredstva prijevoznika nisu dovoljna za izvršenje svih zahtijevanih prijevoza,
prvenstvo imaju osobe ili stvari za koje je to posebnim propisima predviđeno, a daljnje se prvenstvo određuje
prema redu zahtjeva, s tim da se između istodobnih zahtjeva prvenstvo određuje prema većoj duljini
prijevoza.
Odustanak od ugovora
Članak 663.
(1) Pošiljatelj, odnosno putnik može odustati od ugovora prije nego što počne njegovo ispunjenje, ali je
dužan naknaditi štetu koju bi prijevoznik pretrpio zbog toga.
(2) Kad prijevoznik s počinjanjem prijevoza kasni toliko da druga strana više nema interesa za ugovoreni
prijevoz, ili kad prijevoznik neće ili ne može izvršiti ugovoreni prijevoz, druga strana može odustati od
ugovora i zahtijevati povrat plaćene naknade.
Visina naknade za prijevoz
Članak 664.
(1) Ako je visina naknade za prijevoz određena tarifom ili kojim drugim objavljenim obvezatnim aktom,
ne može se ugovoriti veća naknada.
(2) Ako iznos naknade za prijevoz nije određen tarifom ili kojim drugim objavljenim obvezatnim aktom, a
ni ugovorom, prijevoznik ima pravo na uobičajenu naknadu za tu vrstu prijevoza.
(3) U ostalom na odgovarajući se način primjenjuju odredbe o naknadi kod ugovora o djelu.
Ograničenje primjene odredaba ovoga odsjeka
Članak 665.
Odredbe ovoga odsjeka primjenjuju se na sve vrste prijevoza ako zakonom za pojedine vrste nije drukčije
određeno.
II. UGOVOR O PRIJEVOZU STVARI
1. Opće odredbe
Predaja stvari
Članak 666.
Prijevoznik je dužan stvar koju je primio radi prijevoza predati na određenom mjestu pošiljatelju ili
primatelju.
O čemu pošiljatelj treba obavijestiti prijevoznika
Članak 667.
(1) Pošiljatelj je dužan obavijestiti prijevoznika o vrsti pošiljke, njezinu sadržaju i količini, i priopćiti mu
kamo pošiljka treba biti prevezena, ime i adresu primatelja pošiljke, svoje ime i svoju adresu te sve drugo što
je potrebno da bi prijevoznik mogao ispuniti svoje obveze bez odgađanja i smetnji.
(2) Kad se u pošiljci nalaze dragocjenosti, vrijednosni papiri ili druge skupocjene stvari, pošiljatelj je
dužan obavijestiti o tome prijevoznika u vrijeme njihove predaje na prijevoz i priopćiti mu njihovu vrijednost.
(3) Kad je riječ o prijevozu opasne stvari ili stvari za koju su potrebni posebni uvjeti prijevoza, pošiljatelj
je dužan o tome obavijestiti prijevoznika na vrijeme tako da bi on mogao poduzeti odgovarajuće posebne
mjere.
(4) Ako pošiljatelj ne dade prijevozniku podatke iz stavka 1. i 3. ovoga članka ili mu ih dade pogrešno,
odgovara za štetu koja bi zbog toga nastala.
Teretni list12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 92/161Članak 668.
(1) Ugovaratelji su dužni o pošiljci predanoj na prijevoz načiniti teretni list.
(2) Teretni list mora sadržavati: nadnevak i mjesto nači njenja, ime (tvrtku, naziv) i adresu pošiljatelja i
prijevoznika, registarski broj vozila, podatke o vrsti, količini i pakiranju pošiljke, popis isprava koje se prilažu
uz teretni list, nadnevak i mjesto utovara, ime (tvrtku, naziv) i adresu primatelja, odredište i mjesto istovara,
iznos naknade za prijevoz, odnosno zabilješku da je naknada plaćena unaprijed, troškove prijevoza, odredbu o
iznosu kojim je pošiljka opterećena, potpise obiju strana.
(3) Teretni list može sadržavati i druge podatke o kojima se strane sporazume.
(4) Teretni list se popunjava u tri primjerka, jedan za primatelja, drugi za prijevoznika koji prati pošiljku,
treći za pošiljatelja.
(5) Teretni list može sadržavati odredbu »po naredbi« ili glasiti na donositelja, u kojem slučaju se na
primjerku pošiljatelja mora naznačiti da se radi o prenosivom teretnom listu, a na ostalim primjercima da je
izdan prenosivi teretni list.
Ugovor o prijevozu i teretni list
Članak 669.
Postojanje i valjanost ugovora o prijevozu neovisni su o postojanju teretnog lista i njegovoj točnosti.
2. Odnos pošiljatelja i prijevoznika
Pakiranje
Članak 670.
(1) Pošiljatelj je dužan zapakirati stvari na propisani ili uo bičajeni način da ne bi došlo do nastanka kakve
štete ili ugrožavanja sigurnosti ljudi ili dobara.
(2) Prijevoznik je dužan upozoriti pošiljatelja na nedostatke pakiranja koji se mogu opaziti, inače odgovara
za oštećenje pošiljke koje bi se dogodilo zbog tih nedostataka.
(3) Ali prijevoznik ne odgovara za oštećenje pošiljke ako je pošiljatelj, iako mu je skrenuta pozornost na
nedostatke pakiranja, zahtijevao da prijevoznik primi pošiljku na prijevoz s tim nedostacima.
(4) Prijevoznik je dužan odbiti pošiljku ako su nedostaci u njezinu pakiranju takvi da može biti ugrožena
sigurnost osoba ili dobara ili prouzročena kakva šteta.
(5) Za štetu koju zbog nedostatka u pakiranju pretrpe treće osobe dok se stvar nalazi kod prijevoznika
odgovara prijevoznik, a on ima pravo zahtijevati naknadu od pošiljatelja.
Naknada za prijevoz i troškovi u vezi s prijevozom
Članak 671.
(1) Pošiljatelj je dužan isplatiti prijevozniku naknadu za prijevoz i troškove u vezi s prijevozom.
(2) Ako u teretnom listu nije navedeno da pošiljatelj plaća naknadu za prijevoz i ostale troškove u vezi s
prijevozom, smatra se da je pošiljatelj uputio prijevoznika da ih naplati od primatelja.
Raspolaganje pošiljkom
Članak 672.
(1) Pošiljatelj može raspolagati pošiljkom i mijenjati naloge sadržane u ugovoru te može dati nalog
prijevozniku da obustavi daljnji prijevoz pošiljke, da mu pošiljku vrati, da je preda drugom primatelju ili da je
uputi u neko drugo mjesto.
(2) Pravo pošiljatelja da mijenja naloge prestaje nakon prispijeća pošiljke u odredišno mjesto, kad
prijevoznik preda primatelju teretni list, ili kad prijevoznik pozove primatelja da preuzme pošiljku, ili kad
primatelj sam zatraži njezinu predaju.
(3) Ako je izdan teretni list po naredbi, odnosno na donositelja, prava pošiljatelja iz stavka 2. ovoga članka
pripadaju isključivo zakonitom imatelju teretnog lista.
(4) Ovlaštena osoba koja se posluži pravom davanja novih naloga prijevozniku dužna je naknaditi mu
troškove i štetu što ih je imao zbog toga te mu na njegov zahtjev dati jamstvo da će mu troškovi i šteta biti
naknađeni.
Pravac prijevoza
Članak 673.
(1) Prijevoznik je dužan izvršiti prijevoz ugovorenim putem.
(2) Ako nije ugovoreno kojim putem treba izvršiti prijevoz, prijevoznik je dužan izvršiti ga onim putem
koji najviše odgovara interesima pošiljatelja.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 93/161Smetnje pri izvršenju prijevoza
Članak 674.
(1) Prijevoznik je dužan obavještavati pošiljatelja o svim okolnostima koje bi bile od utjecaja na izvršenje
prijevoza i postupiti po uputama što ih od njega dobije.
(2) Prijevoznik nije dužan postupiti po uputama pošiljatelja čije bi izvršenje moglo ugroziti sigurnost
osoba ili dobara.
(3) Ako bi slučaj bio takav da se ne bi mogle čekati po šiljateljeve upute, prijevoznik je dužan postupiti
kako bi postupio dobar gospodarstvenik, odnosno dobar domaćin u istoj situaciji i o tome obavijestiti
pošiljatelja i tražiti njegove daljnje upute.
(4) Prijevoznik ima pravo na naknadu troškova što ih je imao zbog smetnji nastalih bez njegove krivnje.
Naknada u slučaju prekida prijevoza
Članak 675.
(1) Ako je prijevoz prekinut iz nekog uzroka za koji odgovara prijevoznik, on ima pravo na razmjeran dio
naknade za izvršeni prijevoz, ali je drugoj ugovornoj strani dužan naknaditi štetu nastalu prekidom prijevoza.
(2) Ako je prijevoz prekinut iz nekog uzroka za koji ne odgovara nijedna od zainteresiranih osoba,
prijevoznik ima pravo na razliku između ugovorene naknade za prijevoz i troškove prijevoza od mjesta gdje je
prijevoz prekinut do odredišnog mjesta.
(3) Prijevoznik nema pravo ni na dio naknade ako u tijeku prijevoza pošiljka propadne zbog više sile.
Kad pošiljka ne može biti predana
Članak 676.
(1) Ako primatelj ne može biti obaviješten o prispijeću pošiljke ili je odbije primiti, i uopće ako pošiljka
ne može biti predana, ili ako primatelj ne isplati prijevozniku dužnu naknadu i ostale iznose koji terete
pošiljku, prijevoznik je dužan obavijestiti o tome pošiljatelja, tražiti od njega upute i poduzeti za njegov račun
potrebne mjere za čuvanje stvari.
(2) Ako u primjerenom roku ovlaštena osoba ne poduzme ništa s pošiljkom, prijevoznik je ima pravo
prodati prema pravilima o prodaji dugovane stvari u slučaju zakašnjenja vjerovnika i naplatiti svoje tražbine iz
postignute cijene, a ostatak je dužan položiti kod suda za ovlaštenu osobu.
Odgovornost prijevoznika prema pošiljatelju
Članak 677.
Ako je prijevoznik predao pošiljku primatelju, a nije naplatio iznos kojim je bila opterećena, dužan je
isplatiti taj iznos pošiljatelju, ali ima pravo tražiti naknadu od primatelja.
3. Odnos prijevoznika i primatelja
Obavješćivanje primatelja o prispijeću pošiljke
Članak 678.
(1) Prijevoznik je dužan obavijestiti primatelja bez odga đanja da je pošiljka prispjela, staviti mu je na
raspolaganje kako je ugovoreno i podnijeti mu teretni list.
(2) Ako je teretni list izdan po naredbi ili na donositelja, prijevoznik je dužan postupiti po odredbi iz
stavka 1. ovoga članka samo ako je u teretnom listu označena osoba u odredišnom mjestu koju treba
obavijestiti da je pošiljka prispjela.
Predaja pošiljke
Članak 679.
Prijevoznik može odbiti predaju pošiljke ako mu se istodobno ne preda primjerak teretnog lista na kojem
je primatelj potvrdio da mu je pošiljka predana.
Pravo primatelja da zahtijeva predaju pošiljke
Članak 680.
(1) Primatelj može ostvariti prava iz ugovora o prijevozu prema prijevozniku i od njega zahtijevati predaju
teretnog lista i pošiljke tek pošto ona prispije u odredišno mjesto.
(2) Prijevoznik je dužan na zahtjev primatelja predati mu pošiljku prije nego što ona prispije u odredište
samo ako ga je na to ovlastio pošiljatelj.
(3) Primatelj može ostvariti prava iz ugovora o prijevozu i zahtijevati od prijevoznika predaju pošiljke
samo ako udovolji uvjetima predviđenim u ugovoru o prijevozu.
Utvrđivanje istovjetnosti i stanja pošiljke12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 94/161Članak 681.
(1) Ovlaštena osoba ima pravo zahtijevati da se zapisnički utvrdi istovjetnost pošiljke i, ako je pošiljka
oštećena, u čemu se sastoji oštećenje.
(2) Ako se utvrdi da pošiljka nije ona koja je bila predana prijevozniku, ili da je oštećenje veće nego što je
prijevoznik tvrdio, troškove utvrđivanja snosi prijevoznik.
Isplata naknade za prijevoz
Članak 682.
(1) Preuzimanjem pošiljke i teretnog lista primatelj se obvezuje isplatiti prijevozniku naknadu za prijevoz,
ako nije što drugo određeno u ugovoru o prijevozu ili u teretnom listu, te mu isplatiti iznose kojima je pošiljka
opterećena.
(2) Ako primatelj smatra da nije dužan isplatiti prijevozniku onoliko koliko ovaj zahtijeva, on može
ostvariti prava iz ugovora samo ako kod suda položi sporni iznos.
4. Odgovornost za gubitak, oštećenje i zakašnjenje
Gubitak i oštećenje pošiljke
Članak 683.
(1) Prijevoznik odgovara za potpun ili djelomičan gubitak i oštećenje pošiljke od trenutka preuzimanja do
njezine predaje, osim ako ne dokaže da je šteta nastala bez njegove krivnje.
(2) Prijevoznik za štetu odgovara do iznosa određenog zakonom ili međunarodnim ugovorom.
(3) Ako nije drukčije ugovoreno, vrijednost robe određuje se prema tržišnoj cijeni pošiljke u vrijeme i
mjestu predaje na prijevoz.
(4) Ništetne su odredbe ugovora o prijevozu, općih uvjeta prijevoza, tarifa ili kojega drugoga općeg akta
kojima se prijevoznik potpuno ili djelomice oslobađa odgovornosti predviđene ovim Zakonom, prebacuje
teret dokazivanja s prijevoznika ili kojima se predviđaju povoljnija ograničenja odgovornosti i visine naknade
od onih predviđenih zakonom ili međunarodnim ugovorom.
Gubitak ili oštećenje pošiljke skupocjenih stvari
Članak 684.
(1) U slučaju gubitka ili oštećenja pošiljke u kojoj su se nalazile dragocjenosti, vrijednosni papiri ili druge
skupocjene stvari, prijevoznik je dužan naknaditi tako nastalu štetu preko iznosa navedenih u članku 683.
stavku 2. ovoga Zakona samo ako je pri predaji stvari na prijevoz bio obaviješten o naravi tih stvari i njihovoj
vrijednosti, ili ako je štetu prouzročio namjerno ili krajnjom nepažnjom.
(2) Ako su se s navedenim stvarima u pošiljci nalazile i druge stvari, za njihov gubitak ili oštećenje
prijevoznik odgovara po općim pravilima o odgovornosti prijevoznika.
Vraćanje plaćene naknade za prijevoz
Članak 685.
U slučaju potpunog gubitka pošiljke prijevoznik je, pored naknade štete, dužan pošiljatelju vratiti naknadu
za prijevoz ako je ona plaćena.
Kad primatelj preuzme pošiljku bez prigovora
Članak 686.
(1) Kad primatelj preuzme pošiljku bez prigovora i isplati prijevozniku njegove tražbine, prestaje
odgovornost prijevoznika, osim ako je oštećenje zapisnički utvrđeno prije preuzimanja pošiljke.
(2) Prijevoznik ostaje odgovoran za oštećenja pošiljke koja se uobičajenim pregledom nisu mogla opaziti u
času predaje primatelju, ako ga je primatelj obavijestio o tim oštećenjima odmah po njihovu otkrivanju, ali ne
kasnije od osam dana od predaje.
(3) Prijevoznik se ne može pozivati na odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka ako je oštećenje prouzročio
namjerno ili krajnjom nepažnjom.
Odgovornost prijevoznika za zakašnjenje
Članak 687.
(1) Prijevoznik je dužan ovlašteniku naknaditi štetu zbog zakašnjenja u visini određenoj zakonom ili
međunarodnim ugovorom, osim ako dokaže da je do zakašnjenja došlo bez njegove krivnje.
(2) Zakašnjenje postoji ako pošiljka nije isporučena u ugovorenom roku, a ako rok nije ugovoren, kad
trajanje prelazi vrijeme koje se može razumno priznati urednom prijevozniku, uzimajući u obzir konkretne
okolnosti i osobito, kod komadnih pošiljaka, vrijeme slaganja pošiljke na uobičajeni način.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 95/161Odgovornost za pomoćnike
Članak 688.
Prijevoznik odgovara za osobe koje su po njegovu nalogu radile na izvršenju prijevoza.
Kad oslobođenje i ograničenje odgovornosti ne vrijedi
Članak 689.
Oslobođenje od odgovornosti i ograničenje iznosa naknade ne vrijede ako ovlaštena osoba dokaže da je
šteta prouzročena namjerom ili krajnjom nepažnjom prijevoznika ili njegovih pomoćnika.
5. Sudjelovanje više prijevoznika u prijevozu
Kad odgovaraju solidarno
Članak 690.
(1) Prijevoznik koji povjeri nekom drugom prijevozniku potpuno ili djelomično izvršenje prijevoza
pošiljke što ju je primio na prijevoz, odgovoran je za njezin prijevoz od njezina primitka do predaje, ali ima
pravo na naknadu od prijevoznika kojem je pošiljku povjerio.
(2) Ako drugi prijevoznik preuzme od prvog prijevoznika s pošiljkom i teretni list, on postaje ugovorna
strana u ugovoru o prijevozu, s pravima i dužnostima solidarnog dužnika i solidarnog vjerovnika, čiji su udjeli
razmjerni njegovu udjelu u prijevozu.
(3) Isto vrijedi i kad se za izvršenje prijevoza neke pošiljke obveže jednim istim ugovorom više
prijevoznika koji će sudjelovati u prijevozu jedan za drugim.
(4) Svaki od više prijevoznika ima pravo zahtijevati da se utvrdi stanje pošiljke u vrijeme kad mu se
predaje radi izvršenja njegova dijela prijevoza.
(5) Solidarno odgovorni prijevoznici sudjeluju u snošenju štete razmjerno svojim udjelima u prijevozu,
osim onoga koji dokaže da šteta nije nastala dok je on prevozio pošiljku.
(6) Prigovori učinjeni kasnijem prijevozniku djeluju i prema svim prijašnjima.
Podijeljena odgovornost prijevoznika
Članak 691.
Kad u izvršenju prijevoza iste pošiljke sudjeluje jedan za drugim nekoliko prijevoznika što ih je odredio
pošiljatelj, svaki od njih odgovara samo za svoj dio prijevoza.
6. Založno pravo
Kad prijevoznik ima založno pravo
Članak 692.
(1) Radi osiguranja naplate naknade za prijevoz i nužnih troškova što ih je učinio u vezi s prijevozom,
prijevoznik ima založno pravo na stvarima koje su mu predane radi prijevoza i u vezi s prijevozom, dok ih
drži ili dok ima ispravu pomoću koje može raspolagati njima.
(2) Kad je u izvršenju prijevoza sudjelovalo više prijevoznika jedan za drugim, njihove tražbine u vezi s
izvršenjem prijevoza osigurane su također tim zalogom, i posljednji prijevoznik je dužan, ako teretni list ne
sadrži što drugo, naplatiti sve tražbine po teretnom listu.
(3) Tražbine prijašnjeg prijevoznika i njegovo založno pravo prelaze na kasnijeg prijevoznika koji mu je
isplatio te tražbine.
(4) To isto vrijedi i ako prijevoznik isplati otpremnikove tražbine.
Sukob založnih prava
Članak 693.
(1) Kad pored založnog prava prijevoznika postoje na istoj stvari istodobno založno pravo komisionara,
otpremnika i skladištara, prvenstvo naplate imaju tražbine bilo kojega od tih vjerovnika nastale otpremom ili
prijevozom, i to obratno redu kojim su nastale.
(2) Ostale tražbine komisionara i skladištara, a i tražbine otpremnika i prijevoznika nastale davanjem
predujmova, napla ćuju se tek nakon isplate tražbina navedenih u stavku 1. ovoga članka, i to po redu kojim su
nastale.
III. UGOVOR O PRIJEVOZU OSOBA
Opća odredba
Članak 694.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 96/161Prijevoznik je dužan prijevoz osoba izvršiti sigurno onim prijevoznim sredstvom koje je određeno
ugovorom o prijevozu i uz uvjete udobnosti i higijene koji se prema vrsti prijevoznog sredstva i udaljenosti
puta smatraju nužnim.
Pravo putnika na određeno mjesto
Članak 695.
Prijevoznik je dužan dati putniku ono mjesto i u onom prije voznom sredstvu kako je ugovoreno.
Odgovornost prijevoznika za zakašnjenje
Članak 696.
(1) Prijevoznik je dužan prevesti putnike do određenog mje sta na vrijeme.
(2) On odgovara za štetu koju putnik pretrpi zbog zaka š nje nja, osim ako je do zakašnjenja došlo iz uzroka
koje nije mogao otkloniti ni pažnjom dobrog stručnjaka.
(3) Visina naknade štete ne može biti viša od one utvrđene zakonom ili međunarodnim ugovorom.
Odgovornost prijevoznika za sigurnost putnika
Članak 697.
(1) Prijevoznik odgovara za sigurnost putnika od početka do završetka prijevoza, uključujući vrijeme
ulaženja i izlaženja iz vozila, kako u slučaju naplatnog, tako i u slučaju besplatnog prijevoza, te je dužan
naknaditi imovinsku i neimovinsku štetu koja nastane oštećenjem zdravlja, ozljedom ili smrću putnika, osim
ako je prouzročena radnjom putnika ili stranim uzrokom koji se nije mogao predvidjeti, ni izbjeći ili otkloniti.
(2) Ako štetu nije prouzročio namjerno ili krajnjom nepa­žnjom, prijevoznik je dužan naknaditi štetu do
iznosa pred viđenog zakonom ili međunarodnim ugovorom.
(3) Ništetne su odredbe ugovora te općih uvjeta prijevoza, tarifa ili kojega drugog općeg akta kojima se ta
odgovornost smanjuje.
Odgovornost za prtljagu predanu na prijevoz i za ostale stvari
Članak 698.
(1) Prtljagu koju mu je putnik predao prijevoznik je dužan prevesti u isto vrijeme kad i putnika i predati
mu je nakon završetka prijevoza.
(2) Za gubitak i oštećenje prtljage koju mu je putnik predao prijevoznik odgovara prema odredbama za
prijevoz stvari.
(3) Za oštećenje stvari koje putnik drži uza se prijevoznik odgovara samo ako mu se dokaže krivnja.
Odsjek 15.
UGOVOR O LICENCIJI
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 699.
Ugovorom o licenciji obvezuje se davatelj licencije ustupiti stjecatelju licencije u cjelini ili djelomično
pravo iskorištavanja izuma, znanja i iskustva, žiga, uzorka ili modela, a stjecatelj licencije obvezuje se platiti
mu za to određenu naknadu.
Oblik
Članak 700.
Ugovor o licenciji mora biti sklopljen u pisanom obliku.
Trajanje licencije
Članak 701.
Licencija za iskorištavanje patentiranog izuma, uzorka ili modela ne može biti sklopljena za vrijeme dulje
od trajanja zakonske zaštite tih prava.
Isključiva licencija
Članak 702.
(1) Ugovorom o licenciji stjecatelj licencije stječe isključivo pravo iskorištavanja predmeta licencije samo
ako je to izrijekom ugovoreno (isključiva licencija).
(2) Ostale mogućnosti iskorištavanja predmeta licencije zadržava davatelj licencije.
(3) Ako u ugovoru o licenciji nije naznačeno o kakvoj je licenciji riječ, smatra se da je dana neisključiva
licencija.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 97/161Prostorno ograničenje prava iskorištavanja
Članak 703.
(1) Pravo iskorištavanja predmeta licencije može biti prostorno ograničeno samo ako to nije protivno
hrvatskom Ustavu i zakonima.
(2) Ako ugovorom o licenciji nije prostorno ograničeno pravo iskorištavanja predmeta licencije, smatra se
da je licencija prostorno neograničena.
II. OBVEZE DAVATELJA LICENCIJE
 Predaja predmeta licencije
Članak 704.
(1) Davatelj licencije dužan je stjecatelju licencije u odre đenom roku predati predmet licencije.
(2) Davatelj licencije dužan je stjecatelju licencije predati i dokumentaciju potrebnu za praktičnu primjenu
predmeta licencije.
Davanje uputa i obavijesti
Članak 705.
Davatelj licencije je dužan stjecatelju licencije dati sve upute i obavijesti koje su potrebne za uspješno
iskorištavanje predmeta licencije.
Jamstvo za izvodljivost i uporabljivost
Članak 706.
Davatelj licencije jamči stjecatelju licencije izvodljivost i uporabljivost predmeta licencije.
Jamstvo da je davatelj nositelj prava
Članak 707.
(1) Davatelj licencije jamči da pravo iskorištavanja koje je predmet ugovora pripada njemu, da na njemu
nema tereta i da nije ograničeno u korist nekoga trećega.
(2) Ako je predmet ugovora isključiva licencija, davatelj licencije jamči da pravo iskorištavanja nije
ustupio drugome ni potpuno ni djelomično.
(3) Davatelj licencije dužan je čuvati i braniti pravo ustupljeno stjecatelju licencije od svih zahtjeva trećih
osoba.
Obveza davatelja isključive licencije
Članak 708.
Ako je ugovorena isključiva licencija, davatelj licencije ne može ni u kojem obliku sam iskorištavati
predmet licencije, niti njegove pojedine dijelove, niti to povjeriti nekome drugom u granicama prostornog
važenja licencije.
III. OBVEZE STJECATELJA LICENCIJE
Iskorištavanje predmeta licencije
Članak 709.
Stjecatelj licencije dužan je iskorištavati predmet licencije na ugovoreni način, u ugovorenom opsegu i u
ugovorenim granicama.
Korištenje naknadnih usavršavanja
Članak 710.
Ako zakonom ili ugovorom nije drukčije određeno, stjecatelj licencije nije ovlašten iskorištavati naknadna
usavršavanja predmeta licencije.
Čuvanje predmeta licencije u tajnosti
Članak 711.
Ako predmet licencije čine nepatentirani izum ili tajno znanje i iskustvo, stjecatelj licencije je dužan čuvati
ga u tajnosti.
Kakvoća robe
Članak 712.
(1) Ako je uz licenciju za proizvodnju ustupljena i licencija za uporabu žiga, stjecatelj licencije može
stavljati u promet robu s tim žigom samo ako je njezina kakvoća ista kao što je kakvoća robe koju proizvodi
davatelj licencije.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 98/161(2) Suprotan sporazum nema pravni učinak.
Obilježavanje robe
Članak 713.
Stjecatelj licencije dužan je robu obilježiti oznakom o proi zvodnji po licenciji.
Naknada
Članak 714.
Stjecatelj licencije dužan je isplatiti davatelju licencije ugovorenu naknadu u vrijeme i na način kako je to
određeno ugovorom.
Podnošenje izvješća
Članak 715.
Ako se naknada određuje u zavisnosti od opsega isko rištavanja predmeta licencije, stjecatelj licencije
dužan je pod nijeti davatelju licencije izvješće o opsegu iskorištavanja i obračunati naknadu svake godine, ako
ugovorom nije za to određen kraći rok.
Izmjena ugovorene naknade
Članak 716.
Ako je ugovorena naknada postala očito nerazmjerna u odnosu prema prihodu koji stjecatelj licencije ima
od iskorištavanja predmeta licencije, zainteresirana strana može zahtijevati izmjenu ugovorene naknade.
V. PODLICENCIJA
Kad se može dati
Članak 717.
(1) Stjecatelj isključive licencije može pravo iskorištavanja predmeta licencije ustupiti drugome
(podlicencija), ako ugovorom nije drukčije određeno.
(2) Stjecatelj licencije ne može dati drugome podlicenciju bez dopuštenja davatelja licencije.
Kad davatelj može odbiti dopuštenje
Članak 718.
Kad je za davanje podlicencije potrebno dopuštenje davatelja licencije, ovaj ga može odbiti stjecatelju
isključive licencije samo iz ozbiljnih razloga.
Otkaz zbog nedopuštene podlicencije
Članak 719.
Davatelj licencije može otkazati ugovor o licenciji bez otkaznog roka ako je podlicencija dana bez njegova
dopuštenja, kad je to prema zakonu ili prema ugovoru potrebno.
Neposredan zahtjev davatelja licencije
Članak 720.
(1) Ugovorom o podlicenciji ne stvara se poseban pravni odnos između stjecatelja podlicencije i davatelja
licencije, čak ni kad je davatelj licencije dao potrebno dopuštenje.
(2) Ali davatelj licencije može, radi naplate svojih tražbina od stjecatelja licencije nastalih iz licencije,
zahtijevati neposredno od stjecatelja podlicencije isplatu iznosa koje ovaj duguje davatelju podlicencije po
osnovi podlicencije.
V. PRESTANAK UGOVORA
 Protek vremena
Članak 721.
Ugovor o licenciji sklopljen na određeno vrijeme prestaje protekom vremena za koje je sklopljen te nije
potrebno da bude otkazan.
Prešutno obnavljanje licencije
Članak 722.
(1) Kad nakon proteka vremena za koje je ugovor o licenciji bio sklopljen stjecatelj licencije nastavi
iskorištavati predmet licencije, a davatelj licencije se tome ne usprotivi, smatra se da je sklopljen nov ugovor
o licenciji neodređenog trajanja, pod istim uvjetima kao i prijašnji.
(2) Osiguranja što su ih treće osobe dale za prvu licenciju prestaju protekom vremena za koje je bila
sklopljena.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 99/161Otkaz
Članak 723.
(1) Ugovor o licenciji čije trajanje nije određeno prestaje otkazom koji svaka strana može dati drugoj,
poštujući ugovorom određeni otkazni rok.
(2) Ako ugovorom nije određen, otkazni rok iznosi šest mjeseci.
Smrt i stečaj
Članak 724.
(1) U slučaju smrti davatelja licencije, licencija se nastavlja s njegovim nasljednicima, ako drukčije nije
ugovoreno.
(2) U slučaju smrti stjecatelja licencije, licencija se nastavlja s njegovim nasljednicima koji nastavljaju
njegovu djelatnost.
(3) U slučaju smrti, prestanka pravne osobe i otvaranja stečaja stjecatelja licencije, davatelj licencije može
raskinuti ugovor.
Odsjek 16.
UGOVOR O OSTAVI
I. O OSTAVI UOPĆE
1. Opće odredbe
Pojam
Članak 725.
(1) Ugovorom o ostavi obvezuje se ostavoprimac da primi stvar od ostavodavca, da je čuva i da je vrati
kad je ovaj bude zatražio.
(2) Objekt ostave mogu biti samo pokretne stvari.
Ostava tuđe stvari
Članak 726.
(1) Ugovor o ostavi može valjano sklopiti u svoje ime i osoba koja nije vlasnik stvari, i ostavoprimac je
dužan vratiti joj stvar, osim ako bi doznao da je stvar ukradena.
(2) Ako treća osoba tužbom zahtijeva stvar od ostavoprimca kao vlasnik, ostavoprimac je dužan priopćiti
sudu od koje osobe je stvar primio, a istodobno obavijestiti ostavodavca o podignutoj tužbi.
2. Obveze ostavoprimca
Čuvanje stvari
Članak 727.
(1) Ostavoprimac je dužan čuvati stvar kao svoju vlastitu, a ako je ostava uz naknadu, kao dobar
gospodarstvenik, odnosno dobar domaćin.
(2) Ako su ugovoreni mjesto i način čuvanja stvari, ostavoprimac ih može promijeniti smo ako to
zahtijevaju promijenjene okolnosti, inače odgovara i za slučajnu propast ili slučajno oštećenje stvari.
(3) O svim promjenama koje bi primijetio na stvari i o opasnostima da bude oštećena, ostavoprimac je
dužan obavijestiti ostavodavca.
Predaja stvari drugom na čuvanje
Članak 728.
Ostavoprimac ne može bez pristanka ostavodavca ili bez nužde predati povjerenu mu stvar drugome na
čuvanje, inače odgovara i za njezinu slučajnu propast i oštećenje.
Uporaba stvari
Članak 729.
(1) Ostavoprimac nema pravo uporabe stvari povjerene mu na čuvanje.
(2) U slučaju nedopuštene uporabe stvari ostavoprimac duguje ostavodavcu odgovarajuću naknadu i
odgovara za slučajnu propast ili oštećenje stvari koje bi se dogodilo tom prilikom.
(3) Kad je u ostavu dana neka nepotrošna stvar i ostavoprimcu dopušteno da je rabi, na odnose
ugovaratelja primjenjuju se pravila o posudbi, a samo o pitanjima vremena i mjesta vraćanja stvari sudi se po
pravilima o ostavi, ako ugovaratelji nisu što drugo o tome odredili.
Isključenje odgovornosti
Članak 730.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 100/161Kad ostavoprimac bez pristanka ostavodavca i bez nužde suprotno ugovoru rabi stvar, mijenja mjesto ili
način njezina čuvanja, ili kad stvar preda na čuvanje drugoj osobi, ne odgovara za slučajnu propast ili
oštećenje stvari do kojih bi došlo i da je postupao u skladu s ugovorom.
Vraćanje stvari
Članak 731.
(1) Ostavoprimac je dužan vratiti stvar čim je ostavodavac zatraži, i to sa svim plodovima i drugim
koristima od stvari.
(2) Ako je određen rok za vraćanje stvari, ostavodavac može tražiti da mu se stvar vrati i prije isteka roka,
osim kad rok nije ugovoren isključivo u interesu ostavodavca.
(3) Vraćanje se obavlja u mjestu predaje stvari ostavoprimcu, ako ugovorom nije određeno neko drugo
mjesto, u kojem slučaju ostavoprimac ima pravo na naknadu troškova prijenosa stvari.
3. Prava ostavoprimca
Naknada troškova i štete
Članak 732.
Ostavoprimac ima pravo zahtijevati od ostavodavca naknadu troškova opravdano učinjenih radi očuvanja
stvari te naknadu štete koju je imao zbog ostave.
Naknada
Članak 733.
Ostavoprimac nema pravo na naknadu za svoj trud, osim ako je naknada ugovorena, ako se ostavoprimac
bavi primanjem stvari na čuvanje ili ako se naknada mogla očekivati s obzirom na okolnosti posla.
Vraćanje stvari u slučaju besplatne ostave
Članak 734.
(1) Ostavoprimac koji se obvezao besplatno čuvati stvar određeno vrijeme može je vratiti ostavodavcu
prije isteka ugovorenog roka ako bi stvari prijetila opasnost propasti ili oštećenja, ili ako bi mu njezino daljnje
čuvanje moglo prouzročiti štetu.
(2) Ako rok nije ugovoren, ostavoprimac može u svako doba odustati od ugovora, ali je dužan ostavodavcu
odrediti primjeren rok za preuzimanje stvari.
4. Posebni slučajevi ostave
Neprava ostava
Članak 735.
Kad su u ostavu dane zamjenljive stvari s pravom ostavo­
primca da ih potroši i obvezom da vrati istu količinu stvari iste vrste, na njegove se odnose s ostavodavcem
primjenjuju pravila ugovora o zajmu, samo će glede vremena i mjesta vraćanja važiti pravila ugovora o ostavi,
ako ugovaratelji nisu što drugo o tome odredili.
Ostava u nuždi
Članak 736.
Komu je stvar povjerena u slučaju kakve nevolje, na primjer u slučaju požara, potresa, poplave, dužan ju
je čuvati s pove ća nom pažnjom.
II. UGOSTITELJSKA OSTAVA
 Ugostitelj kao ostavoprimac
Članak 737.
(1) Ugostitelji se smatraju ostavoprimcima glede stvari koje su gosti donijeli i odgovaraju za njihov
nestanak, uništenje ili oštećenje najviše do deset tisuća kuna.
(2) Odgovornost je isključena ako su stvari nestale, uništene ili oštećene okolnostima koje se nisu mogle
izbjeći ili otkloniti, uzrokom u stvari, ponašanjem samog gosta, ili ponašanjem osoba koje je on doveo ili koje
su mu došle u posjet.
(3) Ugostitelj duguje potpunu naknadu ako mu je gost predao stvar na čuvanje te ako je šteta nastala
njegovom krivnjom ili kriv njom osobe za koju on odgovara.
Stvari koje je gost donio
Članak 738.
(1) Stvarima koje je gost donio u ugostiteljski objekt smatraju se:12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 101/1611) stvari koje se nalaze u ugostiteljskom objektu za sve vrijeme dok gost ima smještaj u njemu,
2) stvari koje se nalaze izvan ugostiteljskog objekta na mjestu koje je ugostitelj odredio ili uzeo pod svoj
nadzor, odnosno nadzor osoba za koje on odgovara za sve vrijeme smještaja,
3) stvari nad kojima ugostitelj ili osoba za koju odgovara preuzima nadzor u ugostiteljskom objektu ili
izvan njega u razumnom vremenu prije ili poslije vremena smještaja.
(2) Odredbe o odgovornosti za donesene stvari gosta neće se primjenjivati na vozila, stvari u njima i žive
životinje, osim ako je drukčije ugovoreno.
Obveze ugostitelja da primi stvari na čuvanje
Članak 739.
(1) Ugostitelj je dužan primiti na čuvanje novac, dragocjenosti, vrijednosne papire i druge vrijedne stvari
koje gost donese i hoće mu ih predati na čuvanje, osim ako ne raspolaže prikladnim prostorijama za njihov
smještaj, ako su u odnosu na vrstu i kategoriju ugostiteljskog objekta od prekomjerne vrijednosti, ako su
opasne, glomazne ili ako njihovo čuvanje prelazi njegove mo gućnosti iz kakva drugoga opravdanog razloga.
(2) Ako ugostitelj neopravdano odbije primiti stvar na ču vanje, duguje potpunu naknadu štete koju gost
zbog toga pretrpi.
Dužnost gosta da prijavi štetu
Članak 740.
Gost je dužan prijaviti nestanak, uništenje ili oštećenje stvari čim dozna za njih, inače ima pravo na
naknadu samo ako dokaže da je šteta nastala krivnjom ugostitelja ili osobe za koju on odgovara.
Objave i uglavci o isključenju odgovornosti
Članak 741.
Nemaju nikakav pravni učinak ugovorni uglavci i objave istaknute u prostorijama ugostitelja kojima se
isključuje, ograničuje ili uvjetuje njegova odgovornost za stvari koje su gosti donijeli.
Pravo zadržanja
Članak 742.
Ugostitelji koji primaju goste na noćenje imaju pravo zadržati stvari koje su gosti donijeli, do potpune
naplate tražbine za smještaj i ostale usluge.
Proširenje primjene odredaba o ugostiteljskoj ostavi
Članak 743.
Odredbe o ugostiteljskoj ostavi na odgovarajući se način primjenjuju i na bolnice, kazališta, kina, kola za
spavanje, garaže, organizirana kupališta, kampove, prodajne prostore i sl.
Odsjek 17.
UGOVOR O USKLADIŠTENJU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 744.
(1) Ugovorom o uskladištenju obvezuje se skladištar da primi i čuva određenu robu i da poduzima
potrebne ili ugovorene mjere radi njezina očuvanja u određenom stanju te da je preda na zahtjev ostavodavca
ili druge ovlaštene osobe, a ostavodavac se obvezuje da mu za to plati određenu naknadu.
 (2) Pri predaji robe ostavodavac je dužan dati sve potrebne obavijesti o njoj i izjaviti kolika je njezina
vrijednost.
Odgovornost skladištara
Članak 745.
(1) Skladištar odgovara za štetu na robi osim ako dokaže da je šteta prouzročena višom silom, krivnjom
ostavodavca, manama ili prirodnim svojstvima robe te neispravnom ambalažom.
(2) Skladištar je dužan upozoriti ostavodavca na mane ili prirodna svojstva robe, odnosno na neispravnu
ambalažu zbog kojih može doći do štete na robi, čim je navedene nedostatke opazio ili morao opaziti.
(3) Ako bi se na robi događale takve neotklonjive promjene zbog kojih postoji opasnost da se roba pokvari
ili propadne, skladištar je dužan, ako to na njegov poziv ne bi mogao na vrijeme učiniti ostavodavac, prodati
robu bez odgađanja na najpovoljniji način.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 102/161(4) Skladištar je obvezan poduzimati radnje radi očuvanja prava ostavodavca prema prijevozniku koji mu
je, za račun ostavodavca, predao robu oštećenu ili s nedostatkom.
Dužnost osiguranja robe
Članak 746.
(1) Skladištar je dužan osigurati robu primljenu na čuvanje samo ako je to ugovoreno.
(2) Ako ugovorom nije određeno koje rizike treba osigurati, skladištar je dužan osigurati robu od
uobičajenih rizika.
Ograničenje naknade štete
Članak 747.
Naknada štete koju je skladištar dužan platiti zbog propasti, umanjenja ili oštećenja robe od njezina
primitka do predaje ne može prijeći stvarnu vrijednost robe, osim ako je štetu prouzročio namjerno ili
krajnjom nepažnjom.
Miješanje zamjenljivih stvari
Članak 748.
(1) Skladištar ne smije pomiješati zamjenljive stvari sa stvarima iste vrste i iste kakvoće, osim ako je
ostavodavac na to pristao, ili ako je očito da je riječ o stvarima koje se mogu miješati bez opasnosti od
nastanka štete za ostavodavca.
(2) Ako su stvari pomiješane, skladištar može na zahtjev ovlaštene osobe bez sudjelovanja ostalih
ovlaštenih osoba iz smjese zamjenljivih stvari izdvojiti dio koji joj pripada.
Pregled robe i uzimanje uzoraka
Članak 749.
Skladištar je dužan dopustiti ovlaštenoj osobi da pregleda robu i da uzima uzorke od nje.
Naknada troškova i založno pravo skladištara
Članak 750.
(1) Pored naknade za čuvanje skladištar ima pravo na naknadu troškova koji su bili potrebni za očuvanje
robe.
(2) Za svoje tražbine iz ugovora o uskladištenju i ostale tražbine nastale u vezi s čuvanjem robe on ima
založno pravo na toj robi.
Podizanje robe i prodaja nepodignute robe
Članak 751.
(1) Ostavodavac može robu podići i prije ugovorenog roka.
(2) Ako ostavodavac ne podigne robu nakon isteka ugovorenog roka ili nakon isteka godine dana ako nije
ugovoren rok za čuvanje, skladištar može za njegov račun prodati robu na javnoj prodaji, ali je dužan
obavijestiti ga o svojoj namjeri i ostaviti mu naknadni rok najmanje od osam dana da robu podigne.
Nedostaci pri podizanju robe
Članak 752.
(1) Primatelj robe dužan je robu pregledati u trenutku njezina preuzimanja.
(2) Ako prilikom preuzimanja robe primijeti nedostatke, primatelj je dužan na to odmah upozoriti
skladištara, inače se smatra da je roba uredno primljena.
(3) O nedostacima robe koji se, uobičajenim pregledom, nisu mogli utvrditi u trenutku preuzimanja
primatelj je dužan na pouzdan način obavijestiti skladištara u roku od osam dana, računajući od dana
preuzimanja robe, inače se smatra da je roba uredno primljena.
Primjena pravila o ostavi
Članak 753.
Na ugovore o uskladištenju na odgovarajući se način primjenjuju pravila o ostavi, ako pravilima o
uskladištenju nije drukčije uređeno.
II. SKLADIŠNICA
 Dužnost izdavanja skladišnice
Članak 754.
Skladištar koji je na temelju zakona ovlašten za robu primljenu na uskladištenje izdati skladišnicu dužan ju
je izdati ostavodavcu na njegov zahtjev.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 103/161Sastojci i sadržaj skladišnice
Članak 755.
(1) Skladišnica se sastoji od priznanice i založnice.
(2) Priznanica i založnica sadrže: tvrtku, naziv, odnosno ime ostavodavca, njegovo sjedište, odnosno
prebivalište, tvrtku, naziv i sjedište skladištara, nadnevak i broj skladišnice, mjesto gdje se skladište nalazi,
vrstu, prirodu i količinu robe, navod o iznosu do kojega je roba osigurana te ostale podatke potrebne za
raspoznavanje robe i određivanje njezine vrijednosti.
(3) Priznanica i založnica moraju se pozivati jedna na drugu.
Skladišnica za dijelove robe
Članak 756.
(1) Ostavodavac može zahtijevati da skladištar podijeli robu na određene dijelove i da mu za svaki dio
izda posebnu skladišnicu.
(2) Ako je već dobio skladišnicu za cijelu količinu robe, on može zahtijevati da skladištar podijeli robu na
određene dijelove i da mu, u zamjenu za skladišnicu koju je dobio, izda posebne skladišnice za svaki pojedini
dio.
(3) Ostavodavac može zahtijevati da mu skladištar izda skladišnice samo za jedan dio zamjenljive robe
koji je ostavio kod njega.
Prava imatelja skladišnice
Članak 757.
(1) Imatelj skladišnice ima pravo zahtijevati da mu se preda roba označena u njoj.
(2) On može raspolagati robom označenom u skladišnici prenošenjem skladišnice.
Prenošenje priznanice i založnice
Članak 758.
(1) Priznanica i založnica mogu se prenositi indosamentom, zajedno ili odvojeno.
(2) Pri svakom prijenosu na njima mora biti ubilježen nadnevak.
(3) Na zahtjev primatelja priznanice ili založnice, prijenos na njega prepisat će se u registar skladišta, gdje
će se ubilježiti i njegovo sjedište, odnosno prebivalište.
Pravo imatelja priznanice
Članak 759.
(1) Prijenos priznanice bez založnice daje primatelju pravo zahtijevati predaju robe samo ako isplati
založnicu, ili položi skladištaru za imatelja založnice iznos koji mu treba biti isplaćen na dan dospjelosti
tražbine.
(2) Imatelj priznanice bez založnice može zahtijevati da se roba proda, ako se postignutom cijenom može
isplatiti iznos na koji ima pravo imatelj založnice, s tim da se ostvareni višak preda njemu.
(3) Kad je riječ o zamjenljivim stvarima, imatelj priznanice bez založnice može zahtijevati da mu
skladištar preda jedan dio robe pod uvjetom da položi skladištaru za račun imatelja založnice odgovarajući
iznos u novcu.
Prava imatelja založnice
Članak 760.
(1) Prijenos založnice bez priznanice daje primatelju založno pravo na robi.
(2) Pri prvom prijenosu na založnici moraju biti ubilježeni tvrtka, naziv, odnosno ime vjerovnika, njegovo
poslovno sjedište, odnosno prebivalište, iznos njegove tražbine, računajući i kamate, i dan dospijevanja.
(3) Prvi primatelj založnice dužan je bez odgađanja prijaviti skladištaru da je na njega izvršen prijenos
založnice, a skladište je dužno prepisati taj prijenos u svoj registar i na samoj založnici zabilježiti da je
prijepis izvršen.
(4) Bez obavljanja navedenih radnji založnica se ne može dalje prenositi indosamentom.
(5) Ako založnica ne sadrži iznos tražbine založnog vjerovnika, smatra se da je tražbina osigurana u visini
cjelokupne vrijednosti robe navedene u njoj.
Protest zbog neisplate i prodaja robe
Članak 761.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 104/161(1) Imatelj založnice bez priznanice, kojem ne bude isplaćena u roku tražbina osigurana založnicom,
dužan je, pod prijetnjom gubitka prava na isplatu, podići protest prema Zakonu o mjenici.
(2) Imatelj založnice koji je podigao protest može nakon proteka osam dana od dospjelosti tražbine
zahtijevati prodaju založene robe, a isto pravo pripada i prenositelju koji je isplatio imatelju založnice tražbinu
osiguranu založnicom.
(3) Od iznosa postignutog prodajom izdvaja se iznos potreban za podmirenje troškova prodaje, tražbina
skladištara iz ugovora o uskladištenju i ostalih njegovih tražbina nastalih u vezi s ostavljenom robom, zatim se
isplaćuje osigurana tražbina imatelja založnice, a ostatak pripada imatelju priznanice.
Zahtjev isplate od prenositelja založnice
Članak 762.
(1) Imatelj založnice može zahtijevati isplatu od prenositelja tek ako nije mogao postići potpuno namirenje
prodajom založene robe.
(2) Taj zahtjev mora biti podignut u roku određenom u Zakonu o mjenici za zahtjev prema indosantima,
koji počinje teći od dana prodaje robe.
(3) Imatelj založnice gubi pravo zahtijevati isplatu od prenositelja ako ne bude zahtijevao prodaju robe u
roku od trideset dana od protesta.
Odsjek 18.
UGOVOR O NALOGU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 763.
(1) Ugovorom o nalogu obvezuje se i ovlašćuje nalogoprimac poduzimati za račun nalogodavca određene
poslove.
(2) Nalogoprimac ima pravo na naknadu za svoj trud, osim ako je drukčije ugovoreno ili proizlazi iz
naravi međusobnog odnosa.
Osobe dužne odgovoriti na ponudu naloga
Članak 764.
Tko se bavi obavljanjem tuđih poslova kao zanimanjem ili se javno nudi za obavljanje tih poslova, dužan
je, ako ne želi prihvatiti ponuđeni nalog koji se odnosi na te poslove, o tome bez odgađanja obavijestiti drugu
stranu, inače odgovara za štetu koju bi ova pretrpjela zbog toga.
II. OBVEZE NALOGOPRIMCA
 Izvršenje naloga kako glasi
Članak 765.
(1) Nalogoprimac je dužan izvršiti nalog prema primljenim uputama, s pažnjom dobrog gospodarstvenika,
odnosno dobrog domaćina, ostajući u njegovim granicama i u svemu skrbiti o interesima nalogodavca i njima
se rukovoditi.
(2) Kad nalogoprimac smatra da bi izvršenje naloga po dobivenim uputama bilo od štete za nalogodavca,
dužan je skrenuti na to njegovu pozornost i tražiti nove upute.
(3) Ako nalogodavac nije dao određene upute o poslu koji treba obaviti, nalogoprimac je dužan,
rukovodeći se interesima nalogodavca, postupiti kao dobar gospodarstvenik, odnosno dobar domaćin, a ako je
nalog bez naknade, kako bi u istim okolnostima postupio u vlastitoj stvari.
Odstupanje od naloga i uputa
Članak 766.
(1) Od dobivenog naloga i uputa nalogoprimac može odstupiti samo sa suglasnošću nalogodavca, a kad
mu zbog kratkoće vremena ili iz kakva drugog uzroka nije moguće tražiti suglasnost nalogodavca, može
odstupiti od naloga i uputa samo ako je po procjeni svih okolnosti mogao osnovano smatrati da to zahtijevaju
interesi nalogodavca.
(2) Ako nalogoprimac prekorači granice naloga ili odstupi od dobivenih uputa izvan slučaja predviđenog u
stavku 1. ovoga članka, neće se smatrati nalogoprimcem, već poslovođom bez naloga, osim ako nalogodavac
naknadno odobri ono što je uradio.
Zamjena
Članak 767.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 105/161(1) Nalogoprimac je dužan izvršiti nalog osobno.
(2) On može povjeriti izvršenje naloga drugome samo ako mu je nalogodavac to dopustio ili ako je na to
primoran okolnostima.
(3) U tim slučajevima on odgovara samo za izbor zamjenika i za upute koje mu je dao.
(4) U ostalim slučajevima on odgovara za rad zamjenika te za slučajnu propast ili oštećenje stvari koji bi
se dogodili kod zamjenika.
(5) Nalogodavac može u svakom slučaju zahtijevati neposredno od zamjenika ispunjenje obveze iz naloga.
Polaganje računa
Članak 768.
O obavljenom poslu nalogoprimac je dužan položiti račun i predati bez odugovlačenja nalogodavcu sve
što je primio na temelju obavljanja povjerenih mu poslova, bez obzira je li ono što je primio za nalogodavca
bilo dugovano ovome ili ne.
Podnošenje izvješća
Članak 769.
Nalogoprimac je dužan na zahtjev nalogodavca podnijeti izvješće o stanju poslova i položiti račun i prije
određenog vremena.
Odgovornost za korištenje nalogodavčeva novca
Članak 770.
Ako se nalogoprimac služio za svoje potrebe novcem koji je primio za nalogodavca, dužan je, za sve
vrijeme, platiti kamate po najvišoj dopuštenoj ugovornoj stopi, a na ostali dugovani novac koji nije predao na
vrijeme, zatezne kamate, računajući od dana kad ga je bio dužan predati.
Solidarna odgovornost nalogoprimaca
Članak 771.
Ako je obavljanje nekog posla povjereno nekolicini istim nalogom da ga zajednički obavljaju, oni
odgovaraju solidarno za obveze iz toga naloga, ako što drugo nije ugovoreno.
III. OBVEZE NALOGODAVCA
Predujmljivanje novca
Članak 772.
Nalogodavac je dužan na zahtjev nalogoprimca predujmiti mu stanoviti iznos novca za predviđene izdatke.
Naknada troškova i preuzimanje obveza
Članak 773.
(1) Nalogodavac je dužan naknaditi nalogoprimcu, čak i ako njegov trud bez njegove krivnje nije imao
uspjeha, sve potrebne troškove što ih je učinio za izvršenje naloga, s kamatama od dana kad su učinjeni.
(2) On je dužan preuzeti obveze što ih je nalogoprimac uzeo na sebe obavljajući u svoje ime povjerene mu
poslove, ili ga na drugi način osloboditi njih.
Naknada štete
Članak 774.
Nalogodavac je dužan naknaditi nalogoprimcu štetu koju je ovaj pretrpio bez svoje krivnje u obavljanju
naloga.
Visina naknade
Članak 775.
Ako nije drukčije ugovoreno, nalogodavac duguje naknadu u uobičajenoj visini, a ako o tome nema
običaja, onda pravičnu naknadu.
Isplata naknade
Članak 776.
(1) Ako nije drukčije ugovoreno, nalogodavac je dužan isplatiti nalogoprimcu naknadu nakon obavljenog
posla.
(2) Ako je nalogoprimac bez svoje krivnje samo djelomično obavio nalog, ima pravo na razmjerni dio
naknade.
Založno pravo12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 106/161Članak 777.
Radi osiguranja naknade i troškova nalogoprimac ima založno pravo na pokretnim stvarima nalogodavca
što ih je dobio po osnovi naloga, a i na novčanim iznosima koje je naplatio za račun nalogodavca.
Solidarna odgovornost nalogodavaca
Članak 778.
Ako je više njih povjerilo nalogoprimcu izvršenje naloga, oni mu odgovaraju solidarno.
IV. PRESTANAK NALOGA
 Odustanak od ugovora
Članak 779.
(1) Nalogodavac može odustati od ugovora.
(2) U slučaju odustanka od ugovora u kojem nalogoprimcu pripada naknada za njegov trud, nalogodavac
je dužan isplatiti nalogoprimcu odgovarajući dio naknade i naknaditi mu štetu koju je pretrpio odustankom od
ugovora, ako za odustanak nije bilo osnovanih razloga.
Otkaz
Članak 780.
(1) Nalogoprimac može otkazati nalog kad hoće, samo ne u nevrijeme.
(2) On je dužan naknaditi nalogodavcu štetu koju je ovaj pretrpio zbog otkaza naloga u nevrijeme, osim
kad su za otkaz postojali osnovani razlozi.
(3) Nalogodavac je dužan nastaviti nakon otkaza poslove koji ne trpe odgađanje, dok nalogodavac ne bude
mogao preuzeti brigu o njima.
Smrt, prestanak pravne osobe
Članak 781.
(1) Nalog prestaje smrću nalogoprimca.
(2) Nasljednici nalogoprimca dužni su o njegovoj smrti što prije obavijestiti nalogodavca i poduzeti što je
potrebno za zaštitu njegovih interesa, dok ne bude u stanju sam preuzeti brigu o njima.
(3) Nalog prestaje smrću nalogodavca samo ako je tako ugovoreno ili ako se nalogoprimac primio naloga s
obzirom na svoje osobne odnose s nalogodavcem.
(4) U tom slučaju je nalogoprimac dužan nastaviti povjerene mu poslove, ako bi inače nastupila šteta za
nasljednike, dok ovi ne budu mogli sami preuzeti brigu o njima.
(5) Ako je nalogodavac ili nalogoprimac pravna osoba, nalog prestaje kad ta osoba prestane postojati.
Stečaj, lišenje poslovne sposobnosti
Članak 782.
Nalog prestaje kad nad nalogodavcem ili nalogoprimcem bude otvoren stečaj ili bude potpuno ili
djelomično lišen poslovne sposobnosti.
Trenutak prestanka naloga
Članak 783.
(1) Kad je nalogodavac odustao od ugovora, kad je umro ili pao pod stečaj ili potpuno ili djelomično lišen
poslovne sposobnosti, nalog prestaje u trenutku kad je nalogoprimac saznao za događaj zbog kojega nalog
prestaje.
(2) Kad je nalogoprimcu izdana pisana punomoć, dužan ju je vratiti nakon prestanka naloga.
Iznimke
Članak 784.
Kad je nalog dan da bi nalogoprimac mogao postići ispunjenje neke svoje tražbine od nalogodavca,
nalogodavac ne može odustati od ugovora i nalog ne prestaje ni smrću, ni stečajem nalogodavca ili
nalogoprimca, ni kad jedan od njih bude potpuno ili djelomično lišen poslovne sposobnosti.
Odsjek 19.
UGOVOR O KOMISIJI
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 785.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 107/161(1) Ugovorom o komisiji obvezuje se komisionar obaviti uz proviziju jedan ili više poslova u svoje ime i
za račun komitenta.
(2) Komisionar ima pravo na proviziju i kad nije ugovorena.
Primjena pravila ugovora o nalogu
Članak 786.
Na ugovor o komisiji na odgovarajući se način primjenjuju pravila o nalogu, ako pravilima o komisiji nije
drukčije određeno.
Sklapanje posla pod uvjetima različitim od naloga
Članak 787.
(1) Ako je komisionar sklopio neki posao pod nepovoljnijim uvjetima od onih određenih nalogom kad to
nije smio, dužan je naknaditi komitentu razliku, a i prouzročenu štetu.
(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka komitent može uskratiti prihvat sklopljenog posla, ako o tome
odmah obavijesti komisionara.
(3) Ali komitent gubi to pravo ako komisionar pokaže spremnost da mu odmah isplati razliku i naknadi
prouzročenu štetu.
(4) Ako je posao sklopljen pod povoljnijim uvjetima od onih određenih nalogom, sva tako postignuta
korist pripada komitentu.
Prodaja robe prezaduženoj osobi
Članak 788.
Komisionar odgovara komitentu za štetu ako je prodao robu osobi za čiju je prezaduženost znao ili je
mogao znati.
Kad komisionar kupuje robu komitenta ili mu prodaje svoju robu
Članak 789.
(1) Komisionar kome je povjereno da proda ili kupi neku robu kotiranu na burzi ili na tržištu može, ako
mu je komitent to dopustio, zadržati robu za sebe kao kupac, odnosno isporučiti je kao prodavatelj, po cijeni u
vrijeme izvršenja povjerenog posla.
(2) U tom slučaju između komisionara i komitenta nastaju odnosi iz ugovora o kupoprodaji.
(3) Ako se burzovna, odnosno tržišna cijena i cijena koju je odredio komitent ne podudaraju, komisionar –
prodavatelj ima pravo na nižu od te dvije cijene, a komisionar – kupac dužan je platiti višu.
II. OBVEZE KOMISIONARA
Čuvanje i osiguranje
Članak 790.
(1) Komisionar je dužan čuvati povjerenu mu robu s pažnjom dobrog gospodarstvenika.
(2) On odgovara i za slučajnu propast ili oštećenje robe ako je nije osigurao, a prema nalogu je bio dužan
to učiniti.
Obavijest o stanju primljene robe
Članak 791.
(1) Prilikom preuzimanja robe od prijevoznika, koju mu je poslao komitent, komisionar je dužan utvrditi
njezino stanje i bez odgađanja izvijestiti komitenta o danu prispijeća robe te o vidljivim oštećenjima ili
manjku, inače odgovara za štetu koja bi zbog toga propusta nastala za komitenta.
(2) On je dužan poduzeti sve potrebne mjere radi očuvanja prava komitenta prema odgovornoj osobi.
Obavijest o promjenama na robi
Članak 792.
Komisionar je dužan obavijestiti komitenta o svim promjenama na robi zbog kojih bi ona mogla izgubiti
od svoje vrijednosti, a ako nema vremena za čekanje njegovih uputa, ili odugovlači s davanjem uputa, u
slučaju opasnosti znatnijeg oštećenja robe komisionar je dužan prodati je na najpovoljniji način.
Priopćavanje komitentu imena suugovaratelja
Članak 793.
(1) Komisionar je dužan priopćiti komitentu s kojom je osobom obavio posao što mu ga je komitent
povjerio.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 108/161(2) Ovo pravilo ne vrijedi u slučaju prodaje pokretnih stvari koja se obavlja preko komisionih
prodavaonica, osim ako nije drukčije ugovoreno.
Polaganje računa
Članak 794.
(1) Komisionar je dužan položiti račun o obavljenom poslu bez nepotrebnog odgađanja.
(2) On je dužan predati komitentu sve što je primio po osnovi posla izvršenog za njegov račun.
(3) Komisionar je dužan prenijeti na komitenta tražbine i ostala prava koja je stekao prema trećemu s
kojim je obavio posao u svoje ime i za njegov račun.
Jamstvo za suugovaratelja
Članak 795.
(1) Komisionar odgovara za ispunjenje obveze svog suugovaratelja samo ako je posebno jamčio da će on
svoje obveze ispuniti (delkredere komisija)), u kojem slučaju on odgovara solidarno s njim.
(2) Komisionar koji je jamčio za ispunjenje obveza svog suugovaratelja ima pravo i na povećanu proviziju
(delkredere provizija).
III. OBVEZE KOMITENTA
Provizija
Članak 796.
(1) Komitent je dužan isplatiti komisionaru proviziju kad bude ispunjen posao što ga je komisionar
poduzeo ili ako ispunjenje posla bude spriječeno nekim uzrokom za koji odgovara komitent.
(2) U slučaju postupnog ispunjavanja posla komisionar može zahtijevati razmjeran dio provizije poslije
svakoga djelomičnog ispunjenja.
(3) Ako ne dođe do ispunjenja sklopljenog posla iz uzroka za koji ne odgovaraju ni komisionar ni
komitent, komisionar ima pravo na odgovarajuću naknadu za svoj trud.
(4) Komisionar koji je nevjerno postupio prema komitentu nema pravo na proviziju.
Visina provizije
Članak 797.
Ako iznos provizije nije određen ugovorom ili tarifom, komisionaru pripada provizija prema obavljenom
poslu i postignutom rezultatu.
Naknada troškova
Članak 798.
(1) Komitent je dužan naknaditi komisionaru troškove koji su bili potrebni za izvršenje naloga, s
kamatama od dana kad su učinjeni.
(2) Komitent je dužan dati komisionaru posebnu naknadu za uporabu njegovih skladišta i transportnih
sredstava, ako ona nije obuhvaćena provizijom.
Predujam komisionaru
Članak 799.
Ako ugovorom o komisiji nije što drugo određeno, komitent nije dužan komisionaru dati predujam
potreban za obavljanje posla.
IV. ZALOŽNO PRAVO
Članak 800.
(1) Komisionar ima založno pravo na stvarima koje su objekt ugovora o komisiji dok se te stvari nalaze
kod njega ili kod nekog koji ih drži za njega ili dok on ima u rukama ispravu s pomoću koje može raspolagati
njima.
(2) Iz vrijednosti tih stvari komisionar može naplatiti prije ostalih komitentovih vjerovnika svoje tražbine
po osnovi svih komisijskih poslova s komitentom te po osnovi zajmova i predujmova danih komitentu, bez
obzira jesu li nastale u vezi s tim stvarima ili nekim drugim.
(3) Pravo prvenstvene naplate ima komisionar iz tražbina koje je izvršavajući nalog stekao za račun
komitenta.
V. ODNOSI S TREĆIM OSOBAMA
Komitentova prava na tražbine iz posla s trećim
Članak 801.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 109/161(1) Komitent može zahtijevati ispunjenje tražbine iz posla što ga je komisionar sklopio s trećim i za njegov
račun tek pošto mu ih komisionar ustupi.
(2) Ali glede odnosa komitenta s komisionarom i njegovim vjerovnicima, te se tražbine od svog nastanka
smatraju komitentovim tražbinama.
Ograničenje prava komisionarovih vjerovnika
Članak 802.
Vjerovnici komisionara ne mogu radi naplate svojih tražbina, ni u slučaju njegova stečaja, poduzeti mjere
ovrhe na pravima i stvarima što ih je komisionar izvršavajući nalog stekao u svoje ime ali za račun komitenta,
osim ako je riječ o tražbinama nastalim u vezi sa stjecanjem tih prava i stvari.
Stečaj komisionara
Članak 803.
(1) U slučaju stečaja komisionara komitent može zahtijevati izlučenje iz stečajne mase stvari što ih je
predao komisionaru radi prodaje za njegov račun, a i stvari što ih je komisionar nabavio za njegov račun.
(2) U istom slučaju komitent može zahtijevati od trećega kome je komisionar prodao stvari da mu isplati
njihovu cijenu, odnosno njezin još neisplaćeni dio.
Odsjek 20.
UGOVOR O TRGOVINSKOM ZASTUPANJU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 804.
(1) Ugovorom o trgovinskom zastupanju obvezuje se zastupnik da će za vrijeme trajanja ugovora
pregovarati s trećim osobama o sklapanju ugovora u ime i za račun nalogodavca te da će, ako je tako
ugovoreno, i sklapati ugovore s trećim osobama u ime i za račun nalogodavca, a nalogodavac se obvezuje da
će zastupniku za svaki ugovor kojega je on sklopio ili koji je sklopljen njegovim djelovanjem platiti određenu
proviziju.
(2) Zastupnikom iz stavka 1. ovoga članka neće se smatrati osoba koja je po ovom ili posebnom zakonu
ovlaštena na zastupanje druge osobe.
(3) Nalogodavac može imati na istom području za istu vrstu poslova više zastupnika.
Zastupanje drugog nalogodavca
Članak 805.
Zastupnik ne može bez pristanka nalogodavca preuzeti obvezu da na istom području i za istu vrstu poslova
radi za drugog nalogodavca.
Oblik
Članak 806.
Ugovor o trgovinskom zastupanju mora biti sklopljen u pisanom obliku.
Punomoć
Članak 807.
Zastupnik može zahtijevati od nalogodavca da mu izda punomoć.
Primanje ispunjenja
Članak 808.
Zastupnik ne može zahtijevati ni primati ispunjenje tražbine svog nalogodavca ako za to nije posebno
ovlašten.
Izjave u ime nalogodavca
Članak 809.
Zastupnik je ovlašten radi očuvanja prava svog nalogodavca davati potrebne izjave njegovu
suugovaratelju.
Mjere osiguranja
Članak 810.
Radi zaštite interesa nalogodavca zastupnik može poduzimati potrebne mjere osiguranja.
II. OBVEZE ZASTUPNIKA12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 110/161Skrb o interesima nalogodavca
Članak 811.
(1) Zastupnik je dužan skrbiti o interesima nalogodavca te u svim poslovima koje poduzima postupati u
skladu s načelom savjesnosti i poštenja i pažnjom dobrog gospodarstvenika.
(2) Zastupnik je poglavito dužan poduzimati sve što je potrebno kako bi posredovao i sklapao poslove za
koje je ovlašten, držeći se pritom razumnih uputa nalogodavca.
(3) Odredbe ugovora o trgovinskom zastupanju suprotne odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka ništetne
su.
Dužnost obavješćivanja
Članak 812.
(1) Zastupnik je dužan davati nalogodavcu sve potrebne obavijesti o stanju na tržištu, poglavito one koje
su značajne za svaki pojedini posao.
(2) Zastupnik je dužan nalogodavca redovito obavješćivati o ispunjenju svojih ugovornih obveza, o trećim
osobama koje su spremne pregovarati s nalogodavcem ili s njime sklopiti ugovor te o ugovorima koje je
sklopio u ime i za račun nalogodavca.
(3) Odredbe ugovora o trgovinskom zastupanju suprotne odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka ništetne
su.
Postupanje po uputama
Članak 813.
U vođenju pregovora i pri sklapanju ugovora zastupnik je dužan postupati po uputama nalogodavca.
Čuvanje tajni
Članak 814.
(1) Zastupnik je dužan čuvati poslovnu, profesionalnu i službenu tajnu svog nalogodavca koju je doznao u
vezi s povjerenim poslom.
(2) On odgovara ako ih iskoristi ili drugome otkrije i poslije prestanka ugovora o trgovinskom zastupanju.
Vraćanje stvari danih na uporabu
Članak 815.
Nakon prestanka ugovora o trgovinskom zastupanju zastupnik je dužan vratiti nalogodavcu sve stvari koje
mu je ovaj predao na uporabu za trajanja ugovora, osim ako je što drugo ugovoreno.
Poseban slučaj odgovornosti
Članak 816.
(1) Zastupnik odgovara nalogodavcu za ispunjenje obveze iz ugovora u čijem je sklapanju posredovao ili
koje je po ovlaštenju on sklopio u ime nalogodavca, samo ako je za to posebno pisano jamčio.
(2) U tom slučaju on ima pravo i na posebnu proviziju (delkredere provizija).
III. OBVEZE NALOGODAVCA
Opće pravilo
Članak 817.
(1) Nalogodavac je dužan u svom odnosu sa zastupnikom postupati u skladu s načelom savjesnosti i
poštenja i s pažnjom dobrog gospodarstvenika.
(2) Kad je to za obavljanje njegovih poslova potrebno, nalogodavac je dužan o svom trošku staviti
zastupniku na raspolaganje uzorke, nacrte, cjenike, promidžbene materijale, opće uvjete poslovanja i ostalu
dokumentaciju.
(3) Odredbe ugovora o trgovinskom zastupanju suprotne odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka ništetne
su.
Dužnost obavještavanja
Članak 818.
(1) Nalogodavac je dužan dati zastupniku sve obavijesti potrebne za ispunjenje njegovih obveza iz
ugovora.
(2) Nalogodavac je dužan u razumnom roku obavijestiti zastupnika o prihvatu ili odbijanju ponude te
neispunjenju ugovora u čijem je sklapanju zastupnik sudjelovao.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 111/161(3) Nalogodavac je dužan bez odgađanja obavijestiti zastupnika o potrebi da se opseg njegovih poslova
svede na manju mjeru nego što je zastupnik mogao osnovano očekivati, kako bi ovaj pravodobno smanjio
svoju poduzetnost u odgovarajućoj mjeri, inače mu odgovara za pretrpljenu štetu.
 (4) Odredbe ugovora o trgovinskom zastupanju suprotne odredbama prethodnih stavaka ovoga članka
ništetne su.
Provizija
Članak 819.
(1) Nalogodavac je dužan isplatiti zastupniku proviziju za ugovore koji su za vrijeme trajanja ugovora o
trgovinskom zastupanju sklopljeni njegovim posredovanjem te za ugovore što ih je zastupnik sklopio u ime i
za račun nalogodavca, ako je bio na to ovlašten.
(2) Zastupnik ima pravo na proviziju i za ugovore što ih je nalogodavac sklopio neposredno s klijentima
koje je zastupnik našao.
(3) Zastupnik kojemu je na temelju ugovora o trgovinskom zastupanju povjereno isključivo pravo
posredovanja na određenom području ili s određenom skupinom klijenata ima pravo na proviziju i za one
ugovore koje je nalogodavac sklopio na tom području ili s tim klijentima bez posredovanja zastupnika.
(4) Svaka naknada čiji iznos ovisi o broju ili vrijednosti ostvarenih poslova smatrat će se provizijom.
(5) Zastupnik ima pravo na proviziju za ugovor koji je nalogodavac sklopio nakon prestanka ugovora o
trgovinskom zastupanju, ako je sklopljeni ugovor pretežito posljedica zastupnikova djelovanja prije prestanka
ugovora o trgovinskom zastupanju te ako je ugovor sklopljen u razumnom roku od prestanka ugovora o
trgovinskom zastupanju ili ako je ponuda treće osobe za sklapanje ugovora stigla zastupniku ili nalogodavcu
prije prestanka ugovora o trgovinskom zastupanju.
(6) Zastupnik nema pravo na proviziju utvrđenu stavcima 
1. _ 3. ovoga članka ako pravo na proviziju, u skladu sa stavkom 5. ovoga članka, pripada prijašnjem
zastupniku, osim ako bi na temelju okolnosti slučaja bilo pravično da se provizija podijeli između oba
zastupnika.
Iznos provizije
Članak 820.
(1) Ako iznos provizije nije određen ugovorom ili tarifom, zastupnik ima pravo na proviziju u iznosu koji
je uobičajen za tu vrstu posla u mjestu u kojem je zastupnik obavljao poslove za nalogodavca.
(2) Ako je zastupnik posredovao za nalogodavca u različitim mjestima, ima pravo na proviziju u iznosu
koji je uobičajen u mjestu gdje se nalazi njegovo prebivalište, odnosno sjedište.
(3) Ako nije moguće utvrditi iznos provizije koji je uobičajen, zastupnik ima pravo na proviziju u iznosu
koji bi prema svim okolnostima slučaja, a poglavito broju i vrijednosti poslova koje je zastupnik obavio za
nalogodavca te zahtjevnosti i opsegu zastupnikova posredovanja, bio pravičan.
Posebna provizija
Članak 821.
Zastupnik koji je po ovlaštenju nalogodavca naplatio neku njegovu tražbinu ima pravo na posebnu
proviziju od naplaćenog iznosa.
Stjecanje prava na proviziju
Članak 822.
(1) Zastupnik stječe pravo na proviziju u trenutku kad je nalogodavac ispunio, odnosno trebao ispuniti
svoju činidbu iz ugovora između njega i treće osobe ili, ako je treća osoba na temelju ugovora s
nalogodavcem dužna prva ispuniti svoju činidbu, u trenutku kad je treća osoba ispunila, odnosno trebala
ispuniti svoju činidbu, pa i kad to nije učinila iz razloga za koji je odgovoran nalogodavac.
(2) Ako je između nalogodavca i treće osobe sklopljen ugovor s uzastopnim činidbama koje se trebaju
ispunjavati kroz određeno vrijeme, zastupnik stječe pravo na razmjerni dio provizije u skladu s pravilima iz
prethodnog stavka ovoga članka.
(3) Odredbe ugovora o trgovinskom zastupanju suprotne stav ku 1. i 2. ovoga članka ništetne su, ako se
njima pogoršava položaj zastupnika utvrđen tim stavcima.
Obračunavanje provizije
Članak 823.
(1) Nalogodavac je dužan svaka tri mjeseca podnijeti zastupniku obračun provizije na koju zastupnik ima
pravo, izračunatu za svaki mjesec posebno.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 112/161(2) Obračun provizije mora sadržavati sve bitne elemente na temelju kojih je izrađen.
(3) Nalogodavac je dužan obračunati i platiti zastupniku tromjesečnu proviziju najkasnije do kraja mjeseca
koji slijedi nakon zadnjeg mjeseca obračunskog tromjesečja.
(4) Strane mogu ugovoriti obračunsko razdoblje kraće od tri mjeseca.
(5) Nalogodavac je dužan, na zahtjev zastupnika, o svom trošku predati mu izvadak iz svojih poslovnih
knjiga koji se odnosi na poslove koji zastupniku daju pravo na proviziju te ga obavijestiti o svim okolnostima
koje utječu na proviziju.
(6) Ako nalogodavac odbije zastupnikov zahtjev iz prethodnog stavka ili ako zastupnik posumnja u
točnost izvatka iz nalogodavčevih poslovnih knjiga ili posumnja u obavijesti koje mu je nalogodavac dao,
ovlašten je zahtijevati da ovlašteni revizor pregleda nalogodavčeve poslovne knjige glede podataka o kojima
ovisi provizija te da mu te podatke dostavi.
(7) Odredbe ugovora o trgovinskom zastupanju suprotne prethodnim stavcima ovoga članka ništetne su,
ako se njima pogoršava položaj zastupnika utvrđen tim stavcima.
Gubitak prava na proviziju
Članak 824.
(1) Zastupnik gubi pravo na proviziju ako ugovor između nalogodavca i treće osobe ostane neispunjen iz
uzroka koji nisu na strani nalogodavca.
(2) Ako je u slučaju iz stavka 1. ovoga članka zastupnik primio proviziju, dužan ju je vratiti.
(3) Odredbe ugovora o trgovinskom zastupanju suprotne prethodnim stavcima ovoga članka ništetne su
ako se njima pogoršava položaj zastupnika utvrđen tim stavcima.
Troškovi
Članak 825.
(1) Zastupnik nema pravo na naknadu troškova koji proizlaze iz redovitog obavljanja poslova, osim ako je
drukčije ugovoreno.
(2) Ali on ima pravo na naknadu posebnih troškova koje je učinio u korist nalogodavca ili po njegovu
nalogu.
IV. PRAVO ZADRŽANJA
Članak 826.
Radi osiguranja svojih dospjelih tražbina nastalih u vezi s ugovorom, zastupnik ima pravo zadržanja na
iznosima što ih je naplatio za nalogodavca po njegovu ovlaštenju te na svim nalogodavčevim stvarima koje je
u vezi s ugovorom primio od nalogodavca ili od nekog drugog, dok se nalaze kod njega ili kod nekog tko ih
drži za njega, ili dok ima u rukama ispravu pomoću koje može raspolagati njima.
V. PRESTANAK UGOVORA
Trajanje ugovora
Članak 827.
(1) Ako se ne ugovori drukčije, ugovor o trgovinskom zastupanju sklapa se na neodređeno vrijeme.
(2) Ugovor sklopljen na određeno vrijeme prestaje protekom vremena na koje je sklopljen.
(3) Ako strane nastave ispunjavati ugovor sklopljen na određeno vrijeme i nakon proteka vremena na koje
je ugovor sklopljen, smatrat će se da su sklopile novi ugovor istog sadržaja na neodređeno vrijeme.
Otkaz ugovora
Članak 828.
(1) Ako je ugovor o trgovinskom zastupanju sklopljen na neodređeno vrijeme, svaka ga strana može
otkazati pisanom obaviješću upućenoj drugoj strani, poštujući otkazne rokove određene ovim člankom.
(2) Dužina otkaznog roka ovisna je o trajanju ugovora i iznosi po mjesec dana za svaku započetu godinu
trajanja ugovora.
(3) Ako je ugovor trajao duže od pet godina, otkazni rok iznosi šest mjeseci.
(4) Strane ne mogu ugovoriti kraći otkazni rok, a ako ugovore duži, taj rok mora biti jednak za obje strane.
(5) Ako nije drukčije ugovoreno, otkazni rok započinje teći prvi dan mjeseca koji slijedi mjesec u kojem je
drugoj strani upućena pisana obavijest o otkazu te završava zadnjim danom zadnjeg mjeseca roka.
(6) Odredbe ovoga članka primjenjuju se i na ugovor sklop ljen na određeno vrijeme koji se zbog
ispunjavanja i nakon proteka roka na koji je sklopljen smatra ugovorom na neodređeno vrijeme, s time da se
vrijeme trajanja ugovora na određeno vrijeme uzima u obzir pri izračunavanju dužine otkaznog roka.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 113/161Raskid ugovora
Članak 829.
(1) Iz važnih razloga koje mora navesti, a poglavito zbog neispunjenja ugovorne obveze druge strane ili
zbog promijenjenih okolnosti, svaka strana može raskinuti ugovor na neodređeno vrijeme bez otkaznog roka,
odnosno raskinuti ugovor na odre đe no vrijeme prije isteka vremena na koje je sklopljen.
(2) Ovo pravo strane ne mogu ugovorom isključiti ili ograničiti.
(3) Ako je izjava o raskidu ugovora na neodređeno vrijeme dana bez važnih razloga, smatra se otkazom s
redovitim otkaznim rokom.
(4) Ugovorna strana ima pravo na naknadu štete ako druga strana nije imala važan razlog za raskid
ugovora.
(5) Neosnovani raskid daje pravo drugoj strani da raskine ugovor na neodređeno vrijeme bez otkaznog
roka, odnosno da raskine ugovor na određeno vrijeme prije proteka vremena na koje je sklopljen.
VI. POSEBNA NAKNADA
Članak 830.
(1) Po prestanku ugovora zastupnik stječe pravo na posebnu naknadu ako je nalogodavcu našao nove
stranke ili mu je značajno povećao opseg poslovanja s postojećim strankama, a nalogodavac je i po prestanku
ugovora imao znatne koristi od tih stranaka, te ako plaćanje te naknade opravdavaju okolnosti slučaja,
poglavito gubitak provizije u poslovanju s tim strankama.
(2) Pravo na posebnu naknadu nastaje i u slučaju da je ugovor prestao zbog smrti zastupnika.
(3) Prilikom određivanja posebne naknade treba voditi raču na i o proviziji koju je zastupnik dobio za
ugovore sklopljene po prestanku ugovornog odnosa s nalogodavcem kao i možebitnu zabranu ili ograničenje
obavljanja djelatnosti po prestanku odnosa s nalogodavcem.
(4) Iznos posebne naknade ne može premašiti iznos pros ječ ne godišnje provizije u zadnjih pet godina, a
ako je ugovorni odnos trajao kraće od pet godina iznos prosječne godišnje provizije u razdoblju trajanja
ugovora.
(5) Glede izvadaka iz poslovnih knjiga nalogodavca i obavijesti o okolnostima koje utječu na visinu
posebne naknade, na odgovarajući se način primjenjuju odredbe ovoga Zakona o pravima zastupnika prilikom
obračunavanja provizije.
(6) Plaćanje posebne naknade ne isključuje pravo zastupnika da traži naknadu štete koja prelazi visinu
posebne naknade.
Razlozi koji isključuju pravo na posebnu naknadu
Članak 831.
Nalogodavac nije dužan platiti posebnu naknadu:
– ako je zastupnik otkazao ili raskinuo ugovor, s time da i tada zastupnik može zahtijevati posebnu
naknadu ako je uzrok za raskid ili otkaz ugovora bio na strani nalogodavca ili je raskinuo, odnosno otkazao
ugovor zbog svoje starosti ili bolesti koja ga sprječava da nastavi ugovorni odnos,
– ako je nalogodavac raskinuo ugovor zbog zastupnikova skrivljenog ponašanja,
– ako je na temelju sporazuma s nalogodavcem zastupnik prenio ugovor na nekoga drugog.
Gubitak prava na posebnu naknadu
Članak 832.
Zastupnik gubi pravo na posebnu naknadu te na naknadu štete, ako u roku od godine dana od dana
prestanka ugovora ne obavijesti nalogodavca da će ih zahtijevati.
Zabrana ograničenja ili isključenja zastupnikovih prava
Članak 833.
Ugovorne strane ne mogu prije prestanka ugovora ograničiti ili isključiti prava koja zastupnik ima po
ovom odjeljku zakona.
VII. UGOVORNA ODREDBA O ZABRANI ILI OGRANIČENJU OBAVLJANJA DJELATNOSTI
Članak 834.
(1) Ugovorne strane mogu ugovoriti da zastupnik nakon prestanka ugovora neće smjeti obavljati, u
potpunosti ili djelomično, djelatnost trgovinskog zastupanja.
(2) Takva će ugovorna odredba biti valjana ako je u pisanom obliku te ako se odnosi na isto područje, iste
osobe ili istu robu na koje se odnosi i ugovor o trgovinskom zastupanju.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 114/161(3) Kad ugovor prestane zbog razloga koji su na strani nalogodavca, takva ugovorna odredba obvezuje
zastupnika samo ako mu nalogodavac po prestanku ugovora plati posebnu naknadu i ako mu u razdoblju
trajanja zabrane ili ograničenja obavljanja djelatnosti plaća dodatnu mjesečnu naknadu u iznosu koji je jednak
prosječnom mjesečnom iznosu provizije na koju je imao pravo u zadnjih pet godina, a ako je ugovor trajao
kraće od pet godina, u iznosu koji je jednak prosječnom mjesečnom iznosu provizije na koju je imao pravo za
vrijeme trajanja ugovora.
(4) Ugovorna odredba o zabrani ili ograničenju obavljanja djelatnosti obvezuje zastupnika najduže dvije
godine po prestanku ugovora.
(5) Ako zastupnik raskine ugovor zbog nalogodavčeva skriv ljenog ponašanja, ovlašten je u roku od mjesec
dana od dana raskida ugovora pisanom izjavom priopćiti nalogodavcu da neće poštovati odredbu o zabrani ili
ograničenju obavljanja djelatnosti.
(6) Odredba ugovora o zabrani ili ograničenju obavljanja djelatnosti suprotna odredbama ovoga članka
ništetna je ako se njome pogoršava položaj zastupnika utvrđen tim odredbama.
Odsjek 21.
UGOVOR O POSREDOVANJU
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 835.
Ugovorom o posredovanju obvezuje se posrednik dovesti u vezu s nalogodavcem osobu koja bi s njim
pregovarala o sklapanju ugovora, a nalogodavac se obvezuje isplatiti mu određenu proviziju, ako ugovor bude
sklopljen.
Primjena odredbi ugovora o djelu
Članak 836.
Kad je ugovoreno da će posrednik imati pravo na određenu proviziju i ako njegovo nastojanje ostane bez
rezultata, o takvom ugovoru sudit će se prema odredbama što vrijede za ugovor o djelu.
Primanje ispunjenja
Članak 837.
(1) Nalog za posredovanje ne ovlašćuje posrednika da za nalogodavca primi ispunjenje obveze iz ugovora
sklopljenog njegovim posredovanjem.
(2) Za to je potrebna posebna pisana punomoć.
Opoziv naloga za posredovanje
Članak 838.
Nalogodavac može opozvati nalog za posredovanje kad god hoće, ako se toga nije odrekao i ako to nije
protivno savjesnosti.
Nepostojanje obveze da se sklopi ugovor
Članak 839.
Nalogodavac nije dužan pristupiti pregovorima za sklapanje ugovora s osobom koju je posrednik našao, ni
sklopiti s njom ugovor pod uvjetima koje je priopćio posredniku, ali će odgovarati za štetu ako je postupio
protivno savjesnosti.
II. OBVEZE POSREDNIKA
Obveza tražiti priliku
Članak 840.
(1) Posrednik je dužan tražiti s pažnjom dobrog gospodarstvenika priliku za sklapanje određenog ugovora
i upoznati s njome nalogodavca.
(2) Posrednik je dužan posredovati u pregovorima i nastojati da dođe do sklapanja ugovora, ako se na to
posebno obvezao.
(3) On ne odgovara ako i pored potrebne brižljivosti ne uspije u svom nastojanju.
Obveza obavješćivanja
Članak 841.
Posrednik je dužan obavijestiti nalogodavca o svim okolnostima značajnim za namjeravani posao koje su
mu poznate ili su mu morale biti poznate.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 115/161Odgovornost posrednika
Članak 842.
(1) Posrednik odgovara za štetu koju bi pretrpjela jedna ili druga strana između kojih je posredovao, a koja
bi se dogodila zbog toga što je posredovao za poslovno nesposobnu osobu za čiju je nesposobnost znao ili
mogao znati, ili za osobu za koju je znao ili morao znati da neće moći ispuniti obveze iz toga ugovora, i uopće
za svaku štetu nastalu njegovu krivnjom.
(2) Posrednik odgovara za štetu koju prouzroči nalogodavcu zbog toga što je bez dopuštenja nalogodavca
obavijestio nekog trećega o sadržaju naloga, o pregovorima ili o uvjetima sklop ljenog ugovora.
Posrednički dnevnik i list
Članak 843.
Posrednik je dužan u posebnu knjigu (posrednički dnevnik) ubilježiti bitne podatke o ugovoru koji je
sklopljen njegovim posredovanjem i izdati izvadak iz te knjige potpisan od njegove strane (posrednički list).
III. OBVEZE NALOGODAVCA
Provizija
Članak 844.
(1) Posrednik ima pravo na proviziju i kad nije ugovorena.
(2) Ako visina provizije nije određena ni tarifom ili kojim drugim općim aktom, ni ugovorom, a ni
običajem, odredit će je sud prema posrednikovu trudu i učinjenoj usluzi.
Kad posrednik stječe pravo na proviziju
Članak 845.
(1) Posrednik stječe pravo na proviziju u trenutku sklapanja ugovora za koji je posredovao, ako što drugo
nije ugovoreno.
(2) Ali ako je ugovor sklopljen pod odgodnim uvjetom, posrednik stječe pravo na proviziju tek kad se
uvjet ostvari.
(3) Kad je ugovor sklopljen pod raskidnim uvjetom, ostvarenje uvjeta nema utjecaja na posrednikovo
pravo na proviziju.
(4) U slučaju nevaljanosti ugovora posrednik ima pravo na proviziju ako mu uzrok nevaljanosti nije bio
poznat.
Naknada troškova
Članak 846.
(1) Posrednik nema pravo na naknadu troškova učinjenih u izvršenju naloga, osim kad je to ugovoreno.
(2) Ali ako mu je ugovorom priznato pravo na naknadu troškova, on ima pravo na tu naknadu i u slučaju
kad ugovor nije sklopljen.
Posredovanje za obje strane
Članak 847.
(1) Ako drukčije nije ugovoreno, posrednik koji je dobio nalog za posredovanje od obiju strana može
zahtijevati od svake strane samo polovicu provizije i naknadu polovice troškova ako je naknada troškova
ugovorena.
(2) Posrednik je dužan da se s pažnjom dobrog gospodarstvenika skrbi o interesima obiju strana između
kojih posreduje.
Gubitak prava na proviziju
Članak 848.
Posrednik koji protivno ugovoru ili protivno interesima svog nalogodavca radi za drugu stranu, gubi pravo
na proviziju i na naknadu troškova.
Odsjek 22.
UGOVOR O OTPREMI (ŠPEDICIJA)
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 849.
(1) Ugovorom o otpremi obvezuje se otpremnik radi prijevoza stvari sklopiti, u svoje ime a za račun
nalogodavca, ugovor o prijevozu i druge ugovore potrebne za izvršenje prijevoza te obaviti ostale uobičajene12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 116/161poslove i radnje, a nalogodavac se obvezuje isplatiti mu određenu naknadu.
(2) Ako je ugovorom predviđeno, otpremnik može sklopiti ugovor o prijevozu i poduzimati druge pravne
radnje u ime i za račun nalogodavca.
Odustanak od ugovora
Članak 850.
Nalogodavac može po svojoj volji odustati od ugovora, ali je u tom slučaju dužan naknaditi otpremniku
sve troškove što ih je do tada imao i isplatiti mu razmjeran dio naknade za dotadašnji rad.
Primjena pravila o ugovorima o komisiji i trgovinskom zastupanju
Članak 851.
Na odnose nalogodavca i otpremnika koji nisu uređeni u ovom odsjeku na odgovarajući se način
primjenjuju pravila o ugovoru o komisiji i ugovoru o trgovinskom zastupanju.
II. OBVEZE OTPREMNIKA
Upozorenje na nedostatke naloga
Članak 852.
Otpremnik je dužan upozoriti nalogodavca na nedostatke u njegovu nalogu, posebice na one koji ga izlažu
većim troškovima ili šteti.
Upozorenje na nedostatke pakiranja
Članak 853.
Ako stvar nije zapakirana ili inače nije pripremljena za pri je voz kako treba, otpremnik je dužan upozoriti
nalogodavca na te nedostatke, a kad bi čekanje da ih nalogodavac otkloni bilo od šte te za njega, otpremnik ih
je dužan otkloniti na račun nalogodavca.
Čuvanje interesa nalogodavca
Članak 854.
(1) Otpremnik je dužan u svakoj prilici postupiti kako to zahtijevaju interesi nalogodavca i s pažnjom
dobrog gospodarstvenika.
(2) On je dužan bez odgađanja obavijestiti nalogodavca o oštećenju stvari i o svim okolnostima značajnim
za njega i poduzeti sve potrebne mjere radi očuvanja njegovih prava prema odgovornoj osobi.
Postupanje po uputama nalogodavca
Članak 855.
(1) Otpremnik je dužan držati se uputa o pravcu puta, sredstvima i načinu prijevoza te ostalih uputa
dobivenih od nalogodavca.
(2) Ako nije moguće postupiti po uputama sadržanim u nalogu, otpremnik je dužan zatražiti nove upute, a
ako za to nema vremena ili je to nemoguće, otpremnik je dužan postupiti kako to zahtijevaju interesi
nalogodavca.
(3) O svakom odstupanju od naloga otpremnik je dužan bez odgađanja obavijestiti nalogodavca.
(4) Ako nalogodavac nije odredio ni pravac puta ni sredstvo, odnosno način prijevoza, otpremnik će ih
odrediti kako zahtije va ju interesi nalogodavca u danim okolnostima.
(5) Ako je otpremnik odstupio od dobivenih uputa, odgovara i za štetu nastalu višom silom, osim ako
dokaže da bi se šteta dogodila i da se držao uputa.
Odgovornost otpremnika za druge osobe
Članak 856.
(1) Otpremnik odgovara za izbor prijevoznika te za izbor drugih osoba s kojima je u izvršenju naloga
sklopio ugovor (uskladištenje robe i sl.), ali ne odgovara i za njihov rad, osim ako je tu odgovornost preuzeo
ugovorom.
(2) Otpremnik koji je izvršenje naloga povjerio drugom otpremniku umjesto da ga sam izvrši, odgovara za
njegov rad.
(3) Ako nalog sadrži izričito ili prešutno ovlaštenje otpremniku da povjeri izvršenje naloga drugom
otpremniku ili ako je to očito u interesu nalogodavca, on odgovara samo za njegov izbor, osim ako je preuzeo
odgovornost za njegov rad.
(4) Odgovornosti iz ovoga članka ne mogu se ugovorom isključiti ni ograničiti.
Carinske radnje i plaćanje carine12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 117/161Članak 857.
Ako ugovorom nije drukčije određeno, nalog za otpremu stvari preko granice sadrži obvezu za otpremnika
da provede potrebne carinske radnje i plati carinske pristojbe i troškove za račun nalogodavca.
Kad je otpremnik i prijevoznik
Članak 858.
(1) Otpremnik može obaviti potpuno ili djelomično i prije voz stvari čija mu je otprema povjerena, ako nije
što drugo ugovoreno.
(2) Ako je otpremnik obavio i prijevoz ili dio prijevoza, ima prava i obveze prijevoznika i u tom slučaju
pripada mu i odgovarajuća naknada za prijevoz pored naknade po osnovi otpreme i naknade troškova u svezi s
otpremom.
(3) Isto vrijedi za druge poslove obuhvaćene nalogom, običajima ili općim uvjetima.
Osiguranje pošiljke
Članak 859.
(1) Otpremnik je dužan osigurati pošiljku samo ako je to ugovoreno.
(2) Ako ugovorom nije određeno koje rizike treba osigurati, otpremnik je dužan osigurati stvari od
uobičajenih rizika.
Polaganje računa
Članak 860.
(1) Otpremnik je dužan nakon završenog posla položiti račun nalogodavcu.
(2) Prema zahtjevu nalogodavca otpremnik je dužan položiti račun i u tijeku izvršavanja naloga.
III. OBVEZE NALOGODAVCA
Isplata naknade
Članak 861.
Nalogodavac je dužan isplatiti otpremniku naknadu prema ugovoru, a ako naknada nije ugovorena,
naknadu određenu tarifom ili drugim općim aktom, a ako ovoga nema, naknadu odre đu je sud.
Kad otpremnik može zahtijevati naknadu
Članak 862.
Otpremnik može zahtijevati naknadu kad ispuni svoje obveze iz ugovora o otpremi.
Troškovi i predujam
Članak 863.
(1) Nalogodavac je dužan naknaditi otpremniku potrebne troškove učinjene radi izvršenja naloga o
otpremanju stvari.
(2) Otpremnik može zahtijevati naknadu troškova odmah pošto ih je učinio.
(3) Nalogodavac je dužan na zahtjev otpremnika predujmiti mu iznos potreban za troškove koje zahtijeva
izvršenje naloga.
Kad je ugovoreno da naknadu isplati primatelj stvari
Članak 864.
Ako je ugovoreno da će otpremnik naplatiti svoje tražbine od primatelja stvari, otpremnik zadržava pravo
zahtijevati isplatu naknade od nalogodavca, ako mu je primatelj ne isplati.
Opasne stvari i dragocjenosti
Članak 865.
(1) Nalogodavac je dužan obavijestiti otpremnika o svojstvima stvari kojima može biti ugrožena sigurnost
osoba ili dobara ili nanesena šteta.
(2) Kad se u pošiljci nalaze dragocjenosti, vrijednosni papiri ili druge skupocjene stvari, nalogodavac je
dužan obavijestiti o tome otpremnika i priopćiti mu njihovu vrijednost u trenutku predaje radi otpreme.
IV. POSEBNI SLUČAJEVI OTPREMANJA
 Otprema s ukupnom (fiksnom) naknadom
Članak 866.
(1) Kad je ugovorom o otpremi određen ukupan iznos za izvršenje naloga o otpremi stvari, on obuhvaća
naknade za otpremu, prijevoz i sve ostale troškove, ako nije što drugo ugovoreno.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 118/161(2) U tom slučaju otpremnik odgovara i za rad prijevoznika i drugih osoba kojima se na temelju ovlaštenja
iz ugovora poslužio.
Zbirna otprema
Članak 867.
(1) Otpremnik može u izvršenju dobivenih naloga organizirati zbirnu otpremu, osim ako je ugovorom to
isključeno.
(2) Ako zbirnom otpremom postigne razliku u vozarini u korist nalogodavca, otpremnik ima pravo na
posebnu dodatnu naknadu.
(3) U slučaju zbirne otpreme otpremnik odgovara za gubitak ili oštećenje stvari nastale za vrijeme
prijevoza do kojih ne bi došlo da nije bilo zbirne otpreme.
V. ZALOŽNO PRAVO OTPREMNIKA
Članak 868.
(1) Radi osiguranja naplate svih tražbina nastalih u svezi s ugovorom o otpremi, otpremnik ima založno
pravo na stvarima predanim radi otpremanja i u vezi s otpremanjem sve dok ih drži ili dok ima u rukama
ispravu s pomoću koje može njima raspolagati.
(2) Kad je u izvršenju otpreme sudjelovao i drugi otpremnik, on je dužan brinuti se o naplati tražbina i
ostvarenju založnog prava prethodnih otpremnika.
(3) Ako drugi otpremnik isplati otpremnikove tražbine prema nalogodavcu, te tražbine i otpremnikovo
založno pravo prelaze na njega po samom zakonu.
(4) To isto biva ako drugi otpremnik isplati prijevoznikove tražbine.
Odsjek 23.
 UGOVOR O ISPITIVANJU ROBE I USLUGE
Pojam
Članak 869.
(1) Ugovorom o ispitivanju robe jedna ugovorna strana (izvršitelj ispitivanja) obvezuje se stručno i
nepristrano obaviti ispitivanje (kontrolu) robe i izdati ispravu o tome (certifikat), a druga strana (naručitelj
ispitivanja) obvezuje se za izvršeno ispitivanje platiti naknadu.
(2) Ispitivanje robe može se sastojati u utvrđivanju identiteta, kakvoće, količine i drugih svojstava robe.
Opseg ispitivanja
Članak 870.
Izvršitelj ispitivanja dužan je izvršiti kontrolu u opsegu i na način koji su određeni u ugovoru, a ako u
ugovoru nije ništa određeno, u opsegu i na način koji odgovaraju naravi stvari.
Ništetnost pojedinih odredaba ugovora
Članak 871.
(1) Ništetne su odredbe ugovora koje izvršitelju ispitivanja nameću dužnosti koje bi mogle utjecati na
nepristranost u obav ljanju ispitivanja ili na ispravnost isprave o izvršenom ispitivanju.
(2) Ispitivanje se smatra izvršenim tek izdavanjem certifikata.
Čuvanje robe, odnosno uzorka
Članak 872.
(1) Robu koju je naručitelj ispitivanja predao izvršitelju ispitivanja radi obavljanja ugovorenog ispitivanja
ovaj je dužan čuvati i osigurati od zamjene.
(2) Izvršitelj ispitivanja dužan je čuvati predane mu uzorke najmanje šest mjeseci, ako nije drukčije
ugovoreno.
Obveza obavješćivanja naručitelja
Članak 873.
Izvršitelj ispitivanja dužan je o svim značajnim okolnostima u tijeku ispitivanja i čuvanja robe pravodobno
obavješćivati naručitelja ispitivanja, a osobito o nužnim i korisnim troškovima učinjenim za njegov račun.
Naknada
Članak 874.
(1) Za obavljeno ispitivanje i čuvanje robe izvršitelj ispitivanja ima pravo na ugovorenu, odnosno
uobičajenu naknadu.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 119/161(2) Izvršitelj ispitivanja ima pravo i na naknadu svih nužnih i korisnih troškova koji su učinjeni za račun
naručitelja ispitivanja.
Založno pravo
Članak 875.
Radi osiguranja ugovorene ili uobičajene naknade i naknade nužnih i korisnih troškova izvršitelj
ispitivanja ima založno pravo na robi koja mu je predana na ispitivanje.
Povjeravanje ispitivanja robe drugome
Članak 876.
(1) Izvršitelj ispitivanja može obavljanje ugovorenog ispitivanja povjeriti drugome, osim ako mu je
naručitelj ispitivanja to izričito zabranio.
(2) Izvršitelj ispitivanja odgovara naručitelju ispitivanja za rad drugog izvršitelja ispitivanja.
Ispitivanje robe s obavljanjem pojedinih pravnih radnji
Članak 877.
(1) Na temelju izričitog naloga naručitelja ispitivanja, izvršitelj ispitivanja je ovlašten, pored izvršenja
ugovorenih ispitivanja robe, poduzeti i pojedine pravne radnje u ime i za račun naručitelja ispitivanja.
(2) Izvršitelj ispitivanja ima pravo na posebnu uobičajenu ili ugovorenu naknadu za obavljene pravne
radnje.
Ispitivanje robe s jamstvom
Članak 878.
(1) Izvršitelj ispitivanja može jamčiti za nepromjenljivost svojstava ispitivane robe u ugovorenom roku.
(2) Za preuzeto jamstvo izvršitelj ispitivanja ima pravo na dodatnu ugovorenu ili uobičajenu naknadu.
Ispitivanje usluga i stvari koje nisu namijenjene prometu
Članak 879.
Ako se obavljanje ispitivanja odnosi na usluge ili stvari koje nisu namijenjene prometu, izvršitelj
ispitivanja i naručitelj ispitivanja imaju ista prava i obveze kao i kod ispitivanja robe.
Raskid ugovora
Članak 880.
Naručitelj ispitivanja može izjaviti da raskida ugovor sve dok naručeno ispitivanje nije izvršeno ali je u
tom slučaju dužan izvršitelju ispitivanja platiti razmjerni dio naknade i učinjene nužne i korisne troškove, a i
naknaditi mu štetu.
Odsjek 24.
 UGOVOR O ORGANIZIRANJU PUTOVANJA
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 881.
(1) Ugovorom o organiziranju putovanja obvezuje se organizator putovanja pribaviti putniku najmanje
dvije usluge koje se sastoje od prijevoza, smještaja ili drugih turističkih usluga što čine cjelinu i koje se
pružaju u vremenu dužem od 24 sata ili uključuju barem jedno noćenje (paket­aranžman), a putnik se
obvezuje platiti mu za to jednu ukupnu (paušalnu) cijenu.
(2) Odredbe ovoga odsjeka primjenjuju se i kad su pojedine usluge iz stavka 1. ovoga članka odvojeno
naplaćene.
(3) Organizatorom putovanja smatra se i osoba koja prodaje paket­aranžman koji je pripremila neka druga
osoba.
Promidžbeni materijali
Članak 882.
(1) Promidžbeni materijali, poput programa putovanja ili brošura, koji se odnose na paket­aranžman, a
koje je organizator putovanja stavio putniku na raspolaganje ne smiju sadržavati zavaravajuće obavijesti u
pogledu cijene ili bilo koje druge odred be ugovora o organiziranju putovanja.
(2) Promidžbeni materijali koji su putniku stavljeni na raspolaganje moraju sadržavati jasne, potpune i
točne obavijesti o: cijeni paket­aranžmana; odredištu (destinaciji); sredstvu, karakteristikama i kategoriji
prijevoza; vrsti smještajnog objekta, njegovoj lokaciji i kategoriji, njegovim osnovnim karakteristikama te12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 120/161turističkoj klasifikaciji prema pravu države u kojoj se objekt nalazi; broju dnevnih obroka; planu putovanja;
iznosu ili postotku predujma te o broju i iznosu obroka otplate ostatka cijene, graničnim, viznim i
zdravstvenim formalnostima u pogledu putovanja i boravka u odredištu; najmanjem broju putnika koji je
potreban za organiziranje putovanja te roku u kojem će putnik biti obaviješten o otkazivanju putovanja ako za
putovanje nije prijav ljen dovoljan broj putnika.
(3) Podaci sadržani u promidžbenim materijalima obvezuju organizatora putovanja i mogu biti izmijenjeni
jedino na temelju sporazuma s putnikom ili ako je putnik o tim izmjenama obavi ješ ten prije sklapanja
ugovora, u kojem slučaju ta mogućnost mo ra biti izričito navedena u promidžbenim materijalima.
Prethodna obavijest
Članak 883.
(1) Prije sklapanja ugovora organizator putovanja dužan je obavijestiti putnika, u pisanom obliku ili
drugom trajnom, putniku dostupnom, mediju o osnovnim graničnim, viznim i zdravstvenim formalnostima u
pogledu putovanja i boravka u mjestu odredišta kao i o vremenu potrebnom za ispunjavanje tih formalnosti.
(2) Ako je prije izdavanja prethodne obavijesti putniku uručen program putovanja ili neki drugi
promidžbeni materijal koji sadrži podatke iz stavka 1. ovoga članka, prethodna obavijest može sadržavati
samo uputu na taj program ili promidžbeni materijal.
Oblik i sadržaj ugovora
Članak 884.
(1) Ugovor o organiziranju putovanja sklapa se u pisanom obliku ili putem drugog trajnog, putniku
dostupnog i razumljivog oblika, s tim da barem jedan primjerak ugovora mora biti dostav ljen putniku.
(2) Organizator putovanja dužan je prije sklapanja ugovora putnika upoznati sa sadržajem ugovora.
(3) Odredba stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnosi se na zakašnjele rezervacije ili ugovore »u posljednjem
trenutku«.
(4) Ovisno o uslugama koje su njime obuhvaćene, ugovor o organiziranju putovanja mora osobito
sadržavati odredbe o: tvrtki ili nazivu, odnosno imenu i prezimenu te sjedištu i adresi organizatora putovanja
te njegova osiguravatelja, ako je osiguranje obuhvaćeno paket­aranžmanom; odredištu te vremenu i nadnevku
boravka u odredištu; vrsti smještajnog objekta, njegovoj lokaciji i kategoriji, njegovim osnovnim
karakteristikama te turističkoj klasifikaciji prema pravu države u kojoj se objekt nalazi; broju dnev nih obroka;
planu putovanja; izletima, obilascima i drugim uslugama koje su obuhvaćene paket­aranžmanom i koje su
uključene u cijenu; cijeni i mogućnosti izmjene cijene sukladno ovom Zakonu te pristojbama za određene
usluge koje nisu uključene u cijenu (primjerice, turističkim pristojbama, pristojbama za ukrcaj i iskrcaj u
zračnim i ostalim lukama); načinu i vremenu plaćanja cije ne; posebnim zahtjevima putnika o kojima je
obavijestio organizatora putovanja prilikom rezerviranja putovanja, a koje je ovaj prihvatio; najmanjem broju
putnika koji je potreban za organiziranje putovanja te roku u kojem će putnik biti obaviješten o otkazivanju
putovanja ako za putovanje nije prijavljen dovoljan broj putnika; roku u kojem putnik mora iznijeti svoje
prigovore u pogledu neispunjenja ili neurednog ispunjenja ugovora.
II. OBVEZE ORGANIZATORA PUTOVANJA
 Zaštita prava i interesa putnika
Članak 885.
(1) Organizator putovanja dužan je putniku pružiti usluge koje imaju sadržaj i svojstva predviđene
ugovorom i skrbiti se o pravima i interesima putnika, u skladu s poslovnim običajima u ovoj djelatnosti.
(2) Ako putnik za vrijeme putovanja istakne prigovor zbog neispunjenja ili neurednog ispunjenja neke od
ugovorenih usluga, organizator putovanja ili njegov mjesni zastupnik dužni su na prikladan način riješiti taj
prigovor.
Obveza obavještavanja
Članak 886.
Organizator putovanja dužan je u razumnom roku prije započinjanja putovanja, u pisanom obliku ili
drugom trajnom, putniku dostupnom, obliku obavijestiti putnika o: mjestu među od redišta ili izmjene
prijevoznog sredstva te vremenu dolaska u to mjesto; njegovu mjestu u prijevoznom sredstvu (broju odjeljka u
spavaćim kolima, kabine na brodu i sl.); imenu i prezimenu, adresi i broju telefona mjesnog zastupnika
organizatora putovanja ili, ako ga nema, osobi kojoj se putnik može obratiti u slučaju poteškoća ili, ako nema
niti takve osobe, broju telefona ili drugom sredstvu koje mu omogućuje kontakt s organizatorom putovanja; u
slučaju putovanja maloljetnika, načinu uspostave neposredne veze s njim ili za njega odgovornom osobom;12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 121/161mogućnosti sklapanja ugovora o osiguranju kojim se osiguravaju troškovi raskida ugovora od strane putnika
ili troškovi pomoći i povratka putnika u mjesto polazišta u slučaju nesreće ili bolesti.
Obveza čuvanja tajne
Članak 887.
Obavijesti koje dobije o putniku, njegovoj prtljazi, njegovim kretanjima i imenima njegovih suputnika
organizator smije priop ćiti trećim osobama samo s odobrenjem putnika ili na zahtjev nad ležnog tijela javne
vlasti.
Odgovornost za štetu
Članak 888.
(1) Organizator putovanja odgovara za svu štetu koju prouz roči putniku neispunjenjem, djelomičnim
ispunjenjem ili neurednim ispunjenjem obveza koje se odnose na organiziranje putovanja predviđenih
ugovorom i ovim Zakonom.
(2) Ako sam obavlja usluge prijevoza, smještaja ili druge usluge vezane za izvršenje organiziranog
putovanja, organizator odgovara za štetu nanesenu putniku prema propisima koji se odnose na te usluge.
Odgovornost za štetu kad je pružanje pojedinih usluga organizator povjerio trećim osobama
Članak 889.
(1) Organizator putovanja koji je povjerio trećim osobama izvršenje usluga prijevoza, smještaja ili drugih
usluga vezanih za izvršenje putovanja, odgovara putniku za štetu koja je nastala zbog potpunog ili
djelomičnog neizvršenja tih usluga, u skladu s propisima koji se na njih odnose.
(2) Ali i kad su usluge izvršene u skladu s ugovorom i propisima koji se na njih odnose, organizator
odgovara za štetu koju je putnik pretrpio u povodu njihova izvršenja, osim ako dokaže da se ponašao kao
pažljiv organizator putovanja pri izboru osoba koje su ih izvršile.
(3) Putnik ima pravo neposredno od treće osobe odgovorne za štetu zahtijevati potpunu ili dopunsku
naknadu za pretrpljenu štetu.
(4) U mjeri u kojoj je naknadio štetu putniku organizator putovanja stječe sva prava koja bi putnik imao
prema trećoj osobi odgovornoj za ovu štetu (pravo na regres).
(5) Putnik je dužan ustupiti organizatoru putovanja isprave i sve što je potrebno za ostvarivanje prava
regresa.
Sniženje cijene
Članak 890.
(1) Ako su usluge iz ugovora o organiziranju putovanja nepotpuno ili neuredno izvršene, putnik ima pravo
na razmjerno sniženje cijene pod uvjetom da je stavio prigovor organizatoru putovanja u roku od osam dana
od dana završetka putovanja.
(2) Zahtjev za sniženje cijene ne utječe na pravo putnika da zahtijeva naknadu štete.
Isključenje i ograničenje odgovornosti za štetu
Članak 891.
(1) Ništetne su odredbe ugovora o organiziranju putovanja kojima se isključuje ili ograničuje odgovornost
organizatora putovanja za štetu.
(2) Ali valjana je odredba ugovora kojom se unaprijed određuje najviši iznos naknade štete, osim ako je u
očitom nerazmjeru sa štetom.
(3) Ovo ograničenje iznosa naknade štete ne vrijedi ako je organizator štetu prouzročio namjerno ili
krajnjom nepažnjom ili ako je šteta posljedica tjelesne ozljede.
Osiguranje
Članak 892.
(1) Organizator putovanja je dužan sklopiti ugovor o osiguranju od odgovornosti za štetu predviđenu ovim
Zakonom.
(2) U sporazumu s putnikom organizator putovanja može ga osigurati i od drugih rizika putovanja.
Jamčevina za organizirana putovanja
Članak 893.
(1) Organizator putovanja dužan je za svako organizirano putovanje osigurati jamčevinu kod banke ili
osiguravajućeg društva za povrat cijene putniku, ako zbog njegova stečaja ili nesposobnosti plaćanja12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 122/161putovanje ne bude poduzeto, odnosno naknade troškova povratka putnika u mjesto polaska, ako bi iz istih
razloga putovanje bilo prekinuto.
(2) Jamčevina može biti u obliku police osiguranja, gotovinskog pologa ili bankarskog jamstva
(garancije).
(3) Organizator putovanja dužan je izdati putniku potvrdu o osiguranju jamčevine koja mu omogućuje
neposredno ostvarenje prava prema banci, odnosno osiguravajućem društvu.
III. OBVEZE PUTNIKA
 Plaćanje cijene
Članak 894.
Putnik je dužan organizatoru putovanja platiti ugovorenu ci je nu za putovanje u vrijeme kako je
ugovoreno, odnosno uobičaje no.
Obveza davanja podataka
Članak 895.
Putnik je dužan na zahtjev organizatora pravodobno dostaviti sve podatke potrebne za organiziranje
putovanja, a posebno za pribavljanje prijevoznih karata, rezervaciju smještaja te isprave potrebne za prelazak
preko granice.
Ispunjavanje uvjeta predviđenih propisima
Članak 896.
Putnik je dužan brinuti se da on osobno, njegove osobne is prave i njegova prtljaga ispunjavaju uvjete
predviđene graničnim, carinskim, sanitarnim, monetarnim i drugim propisima.
Odgovornost putnika za štetu
Članak 897.
Putnik odgovara za štetu što je prouzroči organizatoru putovanja neispunjenjem obveza koje za njega
proizlaze iz ugovora i odredaba ovoga Zakona.
Obavještavanje o nedostacima ispunjenja
Članak 898.
(1) Putnik je dužan, u pisanom ili drugom odgovarajućem obliku, obavijestiti o neispunjenju ili neurednom
ispunjenju bilo koje usluge iz ugovora osobu koja je tu uslugu pružila, što je prije moguće, a organizatora
putovanja u roku od 8 dana od dana završetka putovanja.
(2) Dužnost putnika iz stavka 1. ovoga članka mora biti jasno i izričito navedena u ugovoru o
organiziranju putovanja.
IV. POSEBNA PRAVA I OBVEZE UGOVORNIH STRANA
 Zamjena putnika
Članak 899.
(1) Ako je spriječen započeti ugovoreno putovanje, putnik može odrediti drugu osobu da se umjesto njega
koristi ugovorenim uslugama ako ta osoba udovoljava posebnim zahtjevima predviđenim za ugovoreno
putovanje i ako o tome pravodobno obavijesti organizatora putovanja.
(2) Zamijenjeni i novi putnik solidarno su odgovorni za plaćanje cijene i troškova izazvanih zamjenom.
Promjena ugovorene cijene
Članak 900.
(1) Organizator putovanja može zahtijevati povećanje ugovorene cijene ako je nakon sklapanja ugovora
došlo do promjena u tečaju ugovorene valute, do povećanja troškova prijevoza, uključujući i troškove goriva
ili do povećanja pristojbi za određene usluge (u zračnim i ostalim lukama i sl.) koje utječu na cijenu
putovanja, a za koje nije znao ni mogao znati.
(2) Pravo na povećanje ugovorene cijene organizator putovanja može ostvariti samo ako je ono predviđeno
u ugovoru te ako je u ugovoru izričito naveden način izračuna izmjene cijene.
(3) Ako bi povećanje cijene iznosilo više od 10 posto od ugovorene cijene, putnik ima pravo raskinuti
ugovor bez obveze na naknadu štete i pravo na povrat uplaćene cijene.
(4) Dvadeset dana prije početka putovanja ugovorena cijena ne može se povećati.
(5) Ako su promjene iz stavka 1. ovoga članka prouzročile sniženje cijene putovanja, organizator
putovanja dužan je putniku vratiti razliku u cijeni.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 123/161Pravo putnika na raskid ugovora
Članak 901.
(1) Putnik može u svakom trenutku potpuno ili djelomično raskinuti ugovor.
(2) Ako putnik prije početka putovanja raskine ugovor u razumnom roku koji se određuje s obzirom na
vrstu aranžmana (pravodobni raskid), organizator putovanja ima pravo samo na naknadu administrativnih
troškova.
(3) U slučaju nepravodobnog raskida ugovora organizator putovanja može od putnika zahtijevati naknadu
u određenom postotku ugovorene cijene koji se utvrđuje razmjerno vremenu preostalom do početka putovanja
i koja mora biti ekonomski oprav dana.
(4) Organizator putovanja ima pravo samo na naknadu troškova ako je putnik raskinuo ugovor zbog
okolnosti koje nije mogao izbjeći ili otkloniti i koje bi, da su postojale u vrijeme sklapanja ugovora, bile
opravdan razlog da ne sklopi ugovor, a i u slučaju ako je putnik osigurao odgovarajuću zamjenu ili je zamjenu
našao sam organizator.
(5) Ako putnik raskine ugovor nakon početka putovanja, a razlog za to nisu okolnosti iz stavka 4. ovoga
članka, organizator ima pravo na puni iznos ugovorene cijene putovanja.
Pravo organizatora na raskid ugovora
Članak 902.
(1) Organizator putovanja može raskinuti ugovor, potpuno ili djelomično, bez obveze naknade štete
putniku, ako prije ili za vrijeme ispunjavanja ugovora nastupe vanjske izvanredne i nepredvidive okolnosti
koje se nisu mogle spriječiti, izbjeći ili otkloniti, a koje bi, da su postojale u vrijeme sklapanja ugovora, bile za
njega opravdan razlog da ugovor ne sklopi.
(2) Organizator putovanja može raskinuti ugovor bez obveze naknade štete i u slučaju da se za putovanje
nije prijavio broj putnika koji je potreban za organiziranje putovanja, ako je o toj okolnosti putnika obavijestio
u primjerenom roku koji ne može biti kraći od pet dana prije dana kad je putovanje trebalo započeti.
(3) Ako organizator putovanja raskine ugovor zbog razloga koji je na strani putnika, putnik nema pravo
zahtijevati naknadu štete koju je pretrpio tim raskidom.
(4) U slučaju raskida ugovora prije započinjanja s njegovim ispunjenjem organizator mora u cijelosti
vratiti ono što je primio od putnika.
(5) Ako je organizator raskinuo ugovor zbog izvanrednih okolnosti koje su nastupile za vrijeme njegova
ispunjavanja, dužan je vratiti putniku razliku u cijeni između ugovorenih i pruženih usluga i poduzeti sve
mjere nužne za zaštitu interesa putnika.
Izmjena sadržaja ugovora
Članak 903.
(1) Ako organizator prije početka putovanja učini značajnije izmjene u bitnim sastojcima ugovora
(program, smještaj, cijena), dužan je bez odgađanja o tome obavijestiti putnika u pisanom obliku.
(2) Ako organizator putovanja ponudi putniku izmijenjeni ugovor ponuda mora sadržavati izmjene koje su
izvršene te utjecaj tih izmjena na cijenu putovanja.
(3) Ako ne prihvati izmjene ugovora, putnik može po svome izboru raskinuti ugovor bez obveze naknade
štete i troškova, ili koristiti drugo odgovarajuće putovanje koje mu organizator putovanja može ponuditi, bez
doplate cijene ako mu je cijena viša, odnosno uz povrat razlike u cijeni ako mu je cijena niža.
(4) Putnik je dužan priopćiti svoj izbor organizatoru putovanja u roku od dva radna dana od dana primitka
prijedloga izmjene ugovora.
(5) Ako putnik, sukladno stavku 2. ovoga članka, raskine ugovor, organizator putovanja dužan je bez
odgađanja vratiti mu ono što je putnik platio za putovanje te mu naknaditi štetu.
(6) Putnik nema pravo na naknadu štete iz stavka 4. ovoga članka ako je do izmjena u bitnim sastojcima
ugovora došlo zbog izvanrednih vanjskih okolnosti koje organizator putovanja nije mogao predvidjeti, izbjeći
ni otkloniti.
(7) Ako nakon započinjanja putovanja nije pružio veći dio ugovorenih usluga, ili ako ocijeni da neće biti u
stanju osigurati ispunjenje većeg dijela ugovorenih usluga, organizator putovanja dužan je, o svom trošku,
izvršiti odgovarajuće izmjene programa za nastavak putovanja te, ako je to potrebno, obeštetiti putnika za
razliku u cijeni između ugovorenih i stvarno pruženih usluga.
(8) Ako nije moguće na odgovarajući način izmijeniti program putovanja ili ako putnik ne prihvati te
izmjene iz opravdanih razloga, organizator putovanja dužan je, o svom trošku, omogu ćiti putniku povratak,12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 124/161odgovarajućim prijevoznim sredstvom, u mjesto polaska ili neko drugo mjesto, ako je putnik s time suglasan,
te naknaditi putniku štetu koju je time pretrpio.
Odsjek 25.
POSREDNIČKI UGOVOR O PUTOVANJU
Pojam
Članak 904.
Posredničkim ugovorom o putovanju posrednik se obvezuje sklopiti, u ime i za račun putnika, bilo ugovor
o organiziranju putovanja, bilo ugovor o izvršenju jedne ili više posebnih usluga koje omogućuju da se ostvari
neko putovanje ili boravak, a putnik se obvezuje za to platiti naknadu.
Obveza izdavanja potvrde
Članak 905.
(1) Kad posredničkim ugovorom o putovanju preuzima ob ve zu sklapanja ugovora o organiziranju
putovanja, posrednik je dužan prilikom sklapanja izdati potvrdu o putovanju koja, pored podataka propisanih
ovim Zakonom za potvrdu o organiziranju putovanja i oznake i adrese organizatora putovanja, mora
sadržavati ime, odnosno tvrtku i adresu posrednika te podatak da on istupa u tom svojstvu.
(2) Ako u potvrdi o putovanju ne naznači svojstvo posrednika, posrednik u organiziranju putovanja smatra
se organizatorom putovanja.
(3) Ako se posrednički ugovor o putovanju odnosi na sklapanje ugovora o pojedinačnoj usluzi, posrednik
je dužan izdati potvrdu koja sadrži opis usluge s naznakom njezine cijene.
Postupanje po uputama putnika
Članak 906.
(1) Posrednik je dužan postupati po uputama koje mu je put nik pravodobno dao, ako su one u skladu s
ugovorom, uobičaje nim poslovanjem posrednika i interesima drugih putnika.
(2) Ako putnik ne dade potrebne upute, posrednik je dužan raditi onako kako je u danim prilikama
najpovoljnije za putnika.
Izbor trećih osoba
Članak 907.
Posrednik je dužan savjesno izabrati treću osobu koja treba obaviti usluge predviđene ugovorom i
odgovara putniku za njihov izbor.
Odgovarajuća primjena odredaba ugovora o organiziranju putovanja
Članak 908.
Odredbe ovoga Zakona koje se odnose na ugovor o organi zi ra nju putovanja na odgovarajući se način
primjenjuju na posred nič ki ugovor o putovanju, ako odredbama ovoga odsjeka nije drukčije određeno.
Odsjek 26.
UGOVOR O RASPOLAGANJU UGOSTITELJSKIM SMJEŠTAJEM (UGOVOR O ALOTMANU)
I. OPĆE ODREDBE
Pojam
Članak 909.
(1) Ugovorom o raspolaganju ugostiteljskim smještajem ugos ti telj se obvezuje u određenom razdoblju
staviti na raspolaganje turističkoj agenciji određeni broj ležaja, odnosno smještaj nih jedinica u određenom
objektu, pružiti ugostiteljske usluge osobama koje uputi agencija i platiti joj određenu proviziju, a ova se
obvezuje popunjavati ih, odnosno obavijestiti u ugovorenim rokovima da to ne može učiniti te platiti cijenu
usluga, ako se koristila ugovorenim smještajem.
(2) Ako ugovorom nije drukčije određeno, smatra se da su ugostiteljski smještaji stavljeni na raspolaganje
za jednu godinu.
Oblik ugovora
Članak 910.
Ugovor o raspolaganju ugostiteljskim smještajem mora biti sklopljen u pisanom obliku.
II. OBVEZE TURISTIČKE AGENCIJE
Obveze obavješćivanja
Članak 911.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 125/161(1) Turistička agencija dužna je obavješćivati ugostitelja o tijeku popune ugovorenih smještaja.
(2) Ako ne može popuniti ugovoreni smještaj, turistička agencija dužna je u ugovorenim ili uobičajenim
rokovima obavijestiti ugostitelja o tome i dostaviti mu listu gostiju te u obavijesti odrediti rok do kojega
ugostitelj može slobodno njime raspolagati.
(3) Ugostiteljski smještaj koji u listi gostiju nije označen kao popunjen smatra se slobodnim od dana
primitka te liste od strane ugostitelja za razdoblje na koje se lista odnosi.
(4) Nakon proteka toga razdoblja turistička agencija ponovno stječe pravo popunjavanja ugovorenog
smještaja.
Obveza pridržavanja ugovorenih cijena
Članak 912.
Turistička agencija ne smije osobama koje šalje u ugostiteljski objekt zaračunavati više cijene za
ugostiteljske usluge od onih koje su predviđene ugovorom o raspolaganju ugostiteljskim smještajem ili
ugostiteljskim cjenikom.
Obveza plaćanja ugostiteljskih usluga
Članak 913.
(1) Ako ugovorom nije drukčije određeno, cijenu ugostiteljskih usluga plaća ugostitelju turistička agencija
poslije njihova izvršenja.
(2) Ugostitelj ima pravo zahtijevati plaćanje odgovarajućeg predujma.
Obveza izdavanja posebne isprave
Članak 914.
(1) Turistička agencija dužna je osobama koje šalje na temelju ugovora o raspolaganju ugostiteljskim
smještajem izdati posebnu pisanu ispravu.
(2) Posebna isprava glasi na ime ili na određenu grupu, neprenosiva je i sadrži nalog ugostitelju da pruži
usluge koje su u njoj navedene.
(3) Na temelju posebne isprave obračunavaju se uzajamne tražbine između turističke agencije i ugostitelja.
III. OBVEZE UGOSTITELJA
 Obveza stavljanja na raspolaganje ugovorenog smještaja
Članak 915.
(1) Ugostitelj preuzima konačnu i neopozivu obvezu da u određenom razdoblju stavi na raspolaganje
ugovoreni broj ležaja, odnosno drugih smještajnih jedinica i pruži osobama koje upućuje turistička agencija
usluge navedene u posebnoj pisanoj ispravi.
(2) Ugostitelj ne može ugovoriti s drugom turističkom agencijom raspolaganje smještajem koji je objekt
već sklopljenog ugovora o raspolaganju ugostiteljskim smještajem.
Obveza jednakog postupanja
Članak 916.
Ugostitelj je dužan osobama koje uputi turistička agencija pružiti usluge pod istim uvjetima kao i osobama
s kojima je neposredno sklopio ugovor o ugostiteljskim uslugama.
Obveza ugostitelja da ne mijenja cijene usluga
Članak 917.
(1) Ugostitelj ne može mijenjati ugovorene cijene ako o tome ne obavijesti turističku agenciju najmanje
šest mjeseci unaprijed, osim u slučaju promjene u tečaju razmjene valuta koje utječu na ugovorenu cijenu.
(2) Nove cijene mogu se primjenjivati nakon isteka jednoga mjeseca od njihove dostave turističkoj
agenciji.
(3) Nove cijene neće se primjenjivati na usluge za koje je već dostavljena lista gostiju.
(4) U svakom slučaju izmjene cijene nemaju učinak na rezervacije koje je ugostitelj potvrdio.
Obveza plaćanja provizije
Članak 918.
(1) Ugostitelj je dužan turističkoj agenciji isplatiti proviziju na promet ostvaren na temelju ugovora o
raspolaganju ugostiteljskim smještajem.
(2) Provizija se određuje u postotku od cijene izvršenih ugostiteljskih usluga.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 126/161(3) Ako postotak provizije nije određen ugovorom, turistič koj agenciji pripada provizija određena
njezinim općim uvjetima poslovanja ili, ako ovih nema, poslovnim običajima.
IV. PRAVO TURISTIČKE AGENCIJE NA ODUSTANAK OD UGOVORA
Pretpostavke
Članak 919.
(1) Turistička agencija može privremeno odustati od korište nja ugovorenog smještaja a da time ne raskine
ugovor o raspolaganju ugostiteljskim smještajem, niti da odgovara ugostitelju za štetu, ako u ugovorenom
roku pošalje ugostitelju obavijest o odustanku od korištenja.
(2) Ako rok obavijesti o odustanku nije određen ugovorom, utvrđuje se na temelju poslovnih običaja u
ugostiteljstvu.
(3) U slučaju da obavijest o odustanku ne bude poslana u predviđenom roku, ugostitelj ima pravo na
naknadu štete.
(4) Turistička agencija može odustati od ugovora u cijelosti bez obveze da naknadi štetu, ako obavijest o
odustanku pošalje u ugovorenom roku.
Obveza turističke agencije da popuni ugovoreni smještaj
Članak 920.
(1) Ugovorom o raspolaganju ugostiteljskim smještajem mo že se predvidjeti posebna obveza turističke
agencije da popuni ugo voreni ugostiteljski smještaj (puno za prazno).
(2) Ako u tom slučaju ne popuni ugovoreni smještaj, turistič ka agencija dužna je platiti ugostitelju
naknadu po neiskorištenom ležaju, odnosno drugoj smještajnoj jedinici i danu.
(3) Turistička agencija nema tada pravo pravodobnom obaviješću otkazati ugovor, ni djelomično ni u
cijelosti.
Odsjek 27.
UGOVOR O OSIGURANJU
I. ZAJEDNIČKE ODREDBE ZA OSIGURANJE IMOVINE I OSIGURANJE OSOBA
1. Opće odredbe
Pojam
Članak 921.
Ugovorom o osiguranju osiguratelj se obvezuje ugovaratelju osiguranja isplatiti osiguraniku ili korisniku
osiguranja osigurninu ako nastane osigurani slučaj, a ugovaratelj se osiguranja obvezuje osiguratelju platiti
premiju osiguranja.
Osigurani slučaj
Članak 922.
(1) Osigurani slučaj je događaj prouzročen osiguranim rizikom.
(2) Rizik koji je obuhvaćen osiguranjem (osigurani rizik) mora biti budući, neizvjestan i nezavisan od
isključive volje ugovaratelja osiguranja ili osiguranika.
(3) Ugovor o osiguranju je ništetan ako je u trenutku njegova sklapanja već nastao osigurani slučaj, ili je
taj bio u nastupanju, ili je bilo izvjesno da će nastupiti, ili je već tada bila prestala mogućnost da on nastane.
(4) Ali ako je ugovoreno da će osiguranjem biti obuhvaćeno određeno razdoblje koje prethodi sklapanju
ugovora, ugovor će biti ništetan samo ako je u trenutku njegova sklapanja zainteresiranoj strani bilo poznato
da se osigurani slučaj već dogodio, odnosno da je već tada bila otpala mogućnost da se on dogodi.
Isključenje nekih osiguranja
Članak 923.
(1) Odredbe ovoga odsjeka neće se primjenjivati na pomorska osiguranja, a ni na druga osiguranja na koja
se primjenjuju pravila o pomorskom osiguranju, kao ni na osiguranja u zračnom prometu, osiguranja tražbina
te na odnose iz reosiguranja.
(2) Na ugovore o osiguranju stvari u kopnenom prijevozu na odgovarajući se način primjenjuju pravila o
pomorskom osiguranju.
(3) Odredbe ovoga odsjeka neće se primjenjivati niti na ona osiguranja koja su uređena posebnim
zakonom.
Odstupanje od odredaba ovoga odsjeka
Članak 924.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 127/161(1) Ugovorom se može odstupiti samo od onih odredaba ovoga odsjeka u kojima je to odstupanje izričito
dopušteno te od onih koje daju ugovarateljima mogućnost da postupe kako hoće.
(2) Odstupanje od ostalih odredaba, ako nije zabranjeno ovim ili kojim drugim zakonom, dopušteno je
samo ako je u nedvojbenom interesu osiguranika.
2. Sklapanje ugovora
Kad je ugovor sklopljen
Članak 925.
(1) Ugovor o osiguranju sklopljen je kad je ponuda o osiguranju prihvaćena.
(2) O sklopljenom ugovoru o osiguranju osiguratelj je obvezan bez odgađanja ugovaratelju osiguranja
predati uredno sastav ljenu i potpisanu policu osiguranja ili neku drugu ispravu o osiguranju (list pokrića i sl.).
(3) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, ugovor o osiguranju osoba sklopljen je kad strane potpišu
policu osiguranja.
(4) Pisana ponuda učinjena osiguratelju za sklapanje ugovora o osiguranju veže ponuditelja, ako on nije
odredio kraći rok, za vrijeme od osam dana otkad je ponuda prispjela osiguratelju, a ako je potreban liječnički
pregled, onda za vrijeme od trideset dana.
(5) Ako osiguratelj u tom roku ne odbije ponudu koja ne odstupa od njegovih uvjeta za predloženo
osiguranje, smatrat će se da je prihvatio ponudu i da je ugovor sklopljen.
(6) U tom slučaju ugovor se smatra sklopljenim kad je ponuda prispjela osiguratelju.
Polica i druge isprave o osiguranju
Članak 926.
(1) U polici moraju biti navedeni: ugovorne strane, osigurana osoba, odnosno osigurana stvar ili drugi
predmet osiguranja, rizik obuhvaćen osiguranjem, trajanje osiguranja i vrijeme pokrića, iznos osiguranja ili da
je osiguranje neograničeno, premija ili doprinos (ulog), nadnevak izdavanja police i potpisi ugovornih strana.
(2) Polica osiguranja može biti privremeno zamijenjena listom pokrića ili drugom ispravom o osiguranju u
koju se unose bitni sastojci ugovora.
(3) Osiguratelj je dužan upozoriti ugovaratelja osiguranja da su opći i/ili posebni uvjeti osiguranja sastavni
dio ugovora i predati mu njihov tekst, ako ti uvjeti nisu već otisnuti na polici.
(4) Ispunjenje obveze iz stavka 3. ovoga članka mora biti navedeno na polici.
(5) U slučaju neslaganja neke odredbe općih ili posebnih uvjeta i neke odredbe police primijenit će se
odredba police; u slučaju neslaganja neke tiskane i strojem pisane odredbe primijenit će se pisana odredba, a u
slučaju neslaganja ovih s rukopisnom odredbom, primijenit će se rukopisna odredba.
(6) Prema sporazumu ugovornih strana polica može glasiti na ime određene osobe, po naredbi, na
donositelja ili za račun koga se to tiče.
Sklapanje ugovora plaćanjem premije
Članak 927.
Uvjetima osiguranja mogu biti predviđeni slučajevi u kojima ugovorni odnos iz osiguranja nastaje samim
plaćanjem premije.
Sklapanje ugovora u ime drugog bez ovlaštenja
Članak 928.
(1) Tko sklopi ugovor o osiguranju u ime drugog bez njegova ovlaštenja, odgovara osiguratelju za obveze
sve dok ga onaj u čije je ime ugovor sklopljen ne odobri.
(2) Zainteresirani može odobriti ugovor i nakon što se dogodio osigurani slučaj.
(3) Ako je odobrenje odbijeno, ugovaratelj osiguranja duguje premiju za razdoblje do dana obavijesti o
odbijanju odobrenja.
(4) Ali ne odgovara za obveze iz osiguranja poslovođa bez naloga koji je obavijestio osiguratelja da istupa
bez ovlaštenja u ime i za račun drugoga.
Osiguranje za tuđi račun ili za račun koga se tiče
Članak 929.
(1) U slučaju osiguranja za tuđi račun ili za račun koga se tiče, obvezu plaćanja premije i ostale obveze iz
ugovora dužan je ispuniti ugovaratelj osiguranja, ali on ne može ostvariti prava iz osiguranja, čak i kad drži
policu, bez pristanka osobe čiji je interes osiguran i kojoj ona pripadaju.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 128/161(2) Ugovaratelj osiguranja nije dužan predati policu zainteresiranoj osobi dok mu ne budu naknađene
premije što ih je isplatio osiguratelju, a i troškovi ugovora.
(3) Ugovaratelj osiguranja ima pravo prvenstvene naplate ovih tražbina iz dugovane naknade, a i pravo
zahtijevati njihovu isplatu neposredno od osiguratelja.
(4) Osiguratelj može isticati svakom korisniku osiguranja za tuđi račun sve prigovore koje na temelju
ugovora ima pravo prema ugovaratelju osiguranja.
Zastupnici osiguranja
Članak 930.
(1) Kad osiguratelj ovlasti nekoga da ga zastupa, a ne odredi opseg njegovih ovlaštenja, zastupnik je
ovlašten u ime i za račun osiguratelja sklapati ugovore o osiguranju, ugovarati izmjene ugovora ili produljenje
njihova važenja, izdati police osiguranja, naplaćivati premije i primati izjave upućene osiguratelju.
(2) Ako je osiguratelj ograničio ovlaštenja svog zastupnika, a to ugovaratelju osiguranja nije bilo poznato,
smatra se kao da ta ograničenja nisu ni postojala.
3. Obveza osiguranika, odnosno ugovaratelja osiguranja
Dužnost prijavljivanja
Članak 931.
Ugovaratelj osiguranja dužan je prijaviti osiguratelju prilikom sklapanja ugovora sve okolnosti koje su
značajne za ocjenu rizika, a koje su mu poznate ili mu nisu mogle ostati nepoznate.
Namjerna netočna prijava ili prešućivanje
Članak 932.
(1) Ako je ugovaratelj osiguranja namjerno učinio netočnu prijavu ili namjerno prešutio neku okolnost
takve naravi da osiguratelj ne bi sklopio ugovor da je znao za pravo stanje stvari, osiguratelj može zahtijevati
poništaj ugovora.
(2) U slučaju poništaja ugovora iz razloga navedenih u stav ku 1. ovoga članka osiguratelj ima pravo
zadržati i naplatiti premije za razdoblje do dana podnošenja zahtjeva za poništaj ugovora, ali je u obvezi
plaćanja osigurnine ako do toga dana nastupi osigurani slučaj.
(3) Osigurateljevo pravo da zahtijeva poništaj ugovora o osiguranju prestaje ako on u roku od tri mjeseca
od dana saznanja za netočnost prijave ili za prešućivanje ne izjavi ugovaratelju osiguranja da se namjerava
koristiti tim pravom.
(4) Ako je osiguranjem obuhvaćeno više predmeta osiguranja, ugovor ostaje na snazi za one predmete
osiguranja na koje se ne odnosi namjerno dana netočna prijava ili prešućena okolnost ugovaratelja osiguranja.
Nenamjerna netočnost ili nepotpunost prijave
Članak 933.
(1) Ako je ugovaratelj osiguranja učinio netočnu prijavu ili je propustio dati dužnu obavijest, a to nije
učinio namjerno, osiguratelj može, po svom izboru, u roku od mjesec dana od saznanja za netočnost ili
nepotpunost prijave izjaviti da raskida ugovor ili predložiti povećanje premije razmjerno povećanom riziku.
(2) Ugovor u tom slučaju prestaje nakon isteka četrnaest dana otkad je osiguratelj svoju izjavu o raskidu
priopćio ugovaratelju osiguranja, a u slučaju osigurateljeva prijedloga da se premija poveća, raskid nastupa po
samom zakonu ako ugovaratelj osiguranja ne prihvati prijedlog u roku od četrnaest dana otkad ga je primio.
(3) U slučaju raskida osiguratelj je dužan vratiti dio premije koji otpada na vrijeme do kraja razdoblja
osiguranja.
(4) Ako se osigurani slučaj dogodio prije nego što je utvrđena netočnost ili nepotpunost prijave ili nakon
toga, ali prije raskida ugovora, odnosno prije postizanja sporazuma o povećanju premije, naknada se smanjuje
u razmjeru između stope plaćenih premija i stope premija koje bi trebalo platiti prema stvarnom riziku.
Proširenje primjene prethodnih odredaba
Članak 934.
Odredbe o posljedicama namjerno i nenamjerno netočne prijave ili prešućivanja okolnosti značajnih za
ocjenu rizika primjenjuju se i u slučajevima osiguranja sklopljenih u ime i za račun drugoga, ili u korist
trećega, ili za tuđi račun, ili za račun koga se tiče, ako su te osobe znale za netočnost prijave ili prešućivanje
okolnosti značajnih za ocjenu rizika.
Slučajevi u kojima se osiguratelj ne može pozivati na netočnost ili nepotpunost prijave
Članak 935.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 129/161(1) Osiguratelj kome su u trenutku sklapanja ugovora bile poznate ili mu nisu mogle ostati nepoznate
okolnosti koje su značajne za ocjenu rizika, a koje je ugovaratelj osiguranja netočno prijavio ili prešutio, ne
može se pozivati na netočnost prijave ili prešućivanje.
(2) Isto vrijedi i u slučaju kad je osiguratelj saznao za te okolnosti za trajanja osiguranja, a nije se koristio
zakonskim ovlaštenjima.
Dužnost plaćanja i primanja premije
Članak 936.
(1) Ugovaratelj osiguranja dužan je platiti premiju osiguranja, ali je osiguratelj dužan primiti isplatu
premije od svake osobe koja ima pravni interes da ona bude plaćena.
(2) Premija se plaća u ugovorenim rokovima, a ako je treba platiti odjednom, onda se plaća prilikom
sklapanja ugovora.
(3) Mjesto plaćanja premije je mjesto u kojem ugovaratelj osiguranja ima svoje sjedište, odnosno
prebivalište, ako ugovorom nije određeno neko drugo mjesto.
Posljedice neplaćanja premije
Članak 937.
(1) Ako je ugovoreno da se premija plaća prilikom sklapanja ugovora, obveza osiguratelja da isplati
osigurninu određenu ugovorom počinje idućeg dana od dana uplate premije.
(2) Ako je ugovoreno da se premija plaća nakon sklapanja ugovora, obveza osiguratelja da isplati
osigurninu određenu ugovorom počinje od dana određenog u ugovoru kao dana početka osiguranja.
(3) Ali ako ugovaratelj osiguranja premiju koja je dospjela nakon sklapanja ugovora ne plati do
dospjelosti, niti to učini koja druga zainteresirana osoba, ugovor o osiguranju prestaje po samom zakonu
nakon isteka roka od trideset dana otkad je ugovaratelju osiguranja uručeno preporučeno pismo osiguratelja s
obaviješću o dospjelosti premije, ali s tim da taj rok ne može isteći prije nego što protekne trideset dana od
dospjelosti premije.
(4) U svakom slučaju ugovor o osiguranju prestaje po samom zakonu ako premija ne bude plaćena u roku
od godine dana od dospjelosti.
(5) Odredbe ovoga članka ne primjenjuju se na osiguranje života i osiguranje od nesretnog slučaja.
Povećanje rizika
Članak 938.
(1) Ugovaratelj osiguranja dužan je, kad je u pitanju osiguranje imovine, obavijestiti osiguratelja o svakoj
promjeni okolnosti koja može biti značajna za ocjenu rizika, a kad je u pitanju osiguranje osoba, onda samo
ako je rizik povećan zbog toga što je osigurana osoba promijenila zanimanje.
(2) On je dužan bez odgađanja obavijestiti osiguratelja o povećanju rizika, ako je rizik povećan nekim
njegovim postupkom, a ako se povećanje rizika dogodilo bez njegova sudjelovanja, dužan je obavijestiti ga u
roku od četrnaest dana otkad je za to saznao ili mogao saznati.
(3) Ako je povećanje rizika toliko da osiguratelj ne bi sklopio ugovor da je takvo stanje postojalo u
trenutku njegova sklapanja, on može raskinuti ugovor.
(4) Ali ako je povećanje rizika toliko da bi osiguratelj sklopio ugovor samo uz veću premiju da je takvo
stanje postojalo u trenutku sklapanja ugovora, on može ugovaratelju osiguranja pred ložiti novu stopu premije.
(5) Ako ugovaratelj osiguranja ne pristane na novu stopu premije u roku od četrnaest dana od primitka
prijedloga nove stope, ugovor prestaje po samom zakonu.
(6) Ali ugovor ostaje na snazi i osiguratelj se više ne može koristiti ovlaštenjima da predloži ugovaratelju
osiguranja novu stopu premije ili da raskine ugovor, ako ne iskoristi ta ovlaštenja u roku od mjesec dana otkad
je na bilo koji način doznao za povećanje rizika, ili ako još prije isteka toga roka na neki način pokaže da
pristaje na produljenje ugovora (ako primi premiju, isplati osigurninu za osigurani slučaj koji se dogodio
nakon toga povećanja i sl.).
Kad se osigurani slučaj dogodi u međuvremenu
Članak 939.
Ako se osigurani slučaj dogodi prije nego što je osiguratelj obaviješten o povećanju rizika ili nakon što je
obaviješten o povećanju rizika, ali prije nego što je ugovor raskinuo ili postigao sporazum s ugovarateljem
osiguranja o povećanju premije, osigurnina se smanjuje u razmjeru između plaćenih premija i premija koje bi
trebalo platiti prema povećanom riziku.
Smanjenje rizika12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 130/161Članak 940.
(1) U slučaju kad se nakon sklapanja ugovora o osiguranju dogodilo smanjenje rizika, ugovaratelj
osiguranja ima pravo zahtijevati odgovarajuće smanjenje premije, računajući od dana kad je o smanjenju
obavijestio osiguratelja.
(2) Ako osiguratelj ne pristane na smanjenje premije, ugovaratelj osiguranja može raskinuti ugovor.
Obveza obavješćivanja o nastupanju osiguranog slučaja
Članak 941.
(1) Osiguranik je dužan, osim u slučaju osiguranja života, obavijestiti osiguratelja o nastupanju osiguranog
slučaja najdalje u roku od tri dana otkad je to saznao.
(2) Ako ne ispuni ovu svoju obvezu u određeno vrijeme, dužan je naknaditi osiguratelju štetu koju bi ovaj
zbog toga imao.
Ništetnost odredaba o gubitku prava
Članak 942.
Ništetne su odredbe ugovora koje predviđaju gubitak prava na osigurninu, ako osiguranik nakon
nastupanja osiguranog sluča ja ne ispuni neku od propisanih ili ugovorenih obveza.
4. Obveze osiguratelja
Isplata osigurnine
Članak 943.
(1) Kad se dogodi osigurani slučaj, osiguratelj je dužan isplatiti osigurninu određenu ugovorom u
ugovorenom roku koji ne može biti dulji od četrnaest dana, računajući otkad je osiguratelj dobio obavijest da
se osigurani slučaj dogodio.
(2) Ali ako je za utvrđivanje postojanja osigurateljeve obveze ili njezina iznosa potrebno stanovito
vrijeme, osiguratelj je dužan isplatiti osigurninu određenu ugovorom u roku od trideset dana od dana primitka
odštetnog zahtjeva ili ga u istom roku obavijestiti da njegov zahtjev nije osnovan.
(3) Ako iznos osigurateljeve obveze ne bude utvrđen u rokovima određenim u stavku 1. i 2. ovoga članka,
osiguratelj je dužan bez odgađanja isplatiti iznos nespornog dijela svoje obveze na ime predujma.
(4) Ne ispuni li osiguratelj svoju obvezu u rokovima iz ovoga članka, duguje osiguraniku zatezne kamate
od dana primitka obavijesti o osiguranom slučaju, kao i naknadu štete koja mu je uslijed toga nastala.
Isključenje odgovornosti osiguratelja u slučaju namjere i prijevare
Članak 944.
Ako je ugovaratelj osiguranja, osiguranik ili korisnik izazvao osigurani slučaj namjerno ili prijevarom,
osiguratelj nije obvezan ni na kakva davanja, a suprotna ugovorna odredba nema pravnog učinka.
Prigovori osiguratelja
Članak 945.
(1) Protiv odštetnog zahtjeva osiguranika iz ugovora o osiguranju, kao i zahtjeva koje druge osobe što se
na nj poziva, osiguratelj može istaknuti prigovore koje ima u vezi s ugovorom prema osobi s kojom je sklopio
ugovor o osiguranju.
(2) Ali u obveznom osiguranju od odgovornosti osiguratelj ne može protiv odštetnog zahtjeva treće osobe
istaknuti prigovore koje bi mogao isticati prema osiguraniku.
(3) Iznimno, protiv zahtjeva treće osobe u slučaju dobrovoljnog osiguranja od odgovornosti i zahtjeva
nositelja određenih prava na osiguranoj stvari, čije je pravo prešlo po samom zakonu s uništene ili oštećene
osigurane stvari na osigurninu, osiguratelj može istaknuti jedino prigovore koji su nastali prije nego se
dogodio osigurani slučaj.
5. Trajanje osiguranja
Početak i prestanak učinaka osiguranja
Članak 946.
(1) Ako drukčije nije ugovoreno, ugovor o osiguranju proiz vodi svoje učinke istekom dana koji je njime
označen kao dan početka trajanja osiguranja, pa sve do svršetka posljednjeg dana roka za koji je osiguranje
ugovoreno.
(2) Ako rok trajanja osiguranja nije određen ugovorom, svaka strana može raskinuti ugovor s danom
dospjelosti premije, obavješćujući pisanim putem drugu stranu najkasnije tri mjeseca prije dospjelosti premije.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 131/161(3) Ako je osiguranje sklopljeno na rok dulji od pet godina, svaka strana može nakon proteka toga roka, uz
otkazni rok od šest mjeseci, pisano izjaviti drugoj strani da otkazuje ugovor.
(4) Ugovorom se ne može isključiti pravo svake strane da raskine, odnosno otkaže ugovor kako je u stavku
2. i 3. ovoga članka predviđeno.
(5) Odredbe ovoga članka ne vrijede za osiguranje života i za osiguranje od nesretnog slučaja.
Utjecaj stečaja na osiguranje
Članak 947.
(1) U slučaju stečaja ugovaratelja osiguranja osiguranje se nastavlja, ali svaka strana ima pravo raskinuti
ugovor o osiguranju u roku od tri mjeseca od otvaranja stečaja, u kojem slučaju stečajnoj masi ugovaratelja
pripada dio plaćene premije koji odgovara preostalom vremenu osiguranja.
(2) U slučaju stečaja osiguratelja ugovor o osiguranju prestaje nakon isteka trideset dana od otvaranja
stečaja.
(3) Stečaj osiguranika ne utječe na valjanost ugovora o osiguranju.
II. OSIGURANJE IMOVINE
1. Opće odredbe
Interes osiguranja
Članak 948.
(1) Ugovor o osiguranju imovine može sklopiti svaka osoba ili se može sklopiti u korist svake osobe koja
ima opravdani interes na predmetu osiguranja.
(2) Osiguranik može biti samo osoba koja ima ili očekuje da će imati opravdani interes da ne nastane
osigurani slučaj, jer bi inače pretrpjela neki materijalni gubitak.
(3) Osiguranik može zahtijevati naknadu nastale štete pokrivene osiguranjem samo ako je imao pravno
dopušten materijalni interes na osiguranom predmetu u trenutku nastupanja osiguranog slučaja.
Svrha osiguranja imovine
Članak 949.
(1) Osiguranjem imovine osigurava se naknada za štetu koja bi se dogodila u imovini osiguranika zbog
nastupanja osiguranog slučaja.
(2) Iznos osigurnine ne može biti veći od štete koju je osiguranik pretrpio nastupanjem osiguranog slučaja.
(3) Kod osiguranja usjeva i plodova i ostalih proizvoda zemlje iznos štete utvrđuje se s obzirom na
vrijednost koju bi imali u vrijeme ubiranja, ako nije drukčije ugovoreno.
(4) Pravovaljane su odredbe ugovora kojima se naknada ograničuje na manji iznos od iznosa štete.
(5) Pri utvrđivanju visine štete uzima se u obzir izmakli dobitak samo ako je to ugovoreno.
(6) Ako se u tijeku istog razdoblja osiguranja ostvari više osiguranih slučajeva jedan za drugim (uzastopne
štete), osigurnina za svaki od njih određuje se i isplaćuje u potpunosti s obzirom na cijeli iznos osiguranja, bez
njegova umanjenja za iznos prije isplaćenih naknada u tom razdoblju.
(7) Ako je ugovorom o osiguranju vrijednost osigurane stvari sporazumno utvrđena (ugovorena
vrijednost), osigurnina se odre đu  je prema toj vrijednosti.
Sprječavanje osiguranog slučaja i spašavanje
Članak 950.
(1) Osiguranik je dužan poduzeti propisane, ugovorene i sve ostale razborite mjere potrebne da se spriječi
nastanak osiguranog slučaja, a ako osigurani slučaj nastupi, dužan je poduzeti sve što je razborito i u njegovoj
moći da se ograniče njegove štetne posljedice.
(2) Osiguratelj je dužan naknaditi troškove, gubitke, a i druge štete prouzročene pokušajem da se otkloni
neposredna opasnost nastupanja osiguranog slučaja, te pokušajem da se ograniče njegove štetne posljedice, pa
i onda ako su ti pokušaji ostali bez uspjeha, pod pretpostavkom da je postupljeno u skladu s odred bom stavka
1. ovoga članka ili po nalogu, odnosno uz suglasnost osiguratelja.
(3) Osiguratelj je dužan dati tu naknadu čak i ako ona zajedno s naknadom štete od osiguranog slučaja
prelazi iznos osiguranja.
(4) Ako osiguranik ne ispuni svoju obvezu sprječavanja osiguranog slučaja ili obvezu spašavanja, a za to
nema opravdanja, obveza osiguratelja smanjuje se za onoliko za koliko je nastala šteta veća zbog toga
neispunjenja.
Prepuštanje oštećene osigurane stvari12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 132/161Članak 951.
Ako nije drukčije ugovoreno, osiguranik nema pravo da nakon nastanka osiguranog slučaja prepusti
osiguratelju oštećenu stvar i da od njega zahtijeva isplatu punog iznosa osiguranja.
Propast stvari zbog događaja koji nije predviđen u polici
Članak 952.
(1) Ako osigurana stvar ili stvar u vezi s čijom je uporabom sklopljeno osiguranje od odgovornosti
propadne za razdoblja osiguranja zbog nekog događaja koji nije predviđen u ugovoru o osiguranju, ugovor
prestaje vrijediti danom njezine propasti, a osiguratelj je dužan vratiti ugovaratelju osiguranja dio premije
razmjerno preostalom vremenu trajanja osiguranja.
(2) Kad jedna od više stvari obuhvaćenih jednim ugovorom propadne zbog nekog događaja koji nije
predviđen u ugovoru, osiguranje ostaje na snazi i dalje glede ostalih stvari uz potrebne izmjene zbog
smanjenja predmeta osiguranja.
2. Ograničenje osiguranih rizika
Štete pokrivene osiguranjem
Članak 953.
(1) Osiguratelj je dužan naknaditi štete nastale slučajno ili krivnjom ugovaratelja osiguranja, osiguranika
ili korisnika osiguranja, osim ako je za određenu štetu ta njegova obveza izrijekom isključena ugovorom o
osiguranju.
(2) On ne odgovara za štetu koju su te osobe uzrokovale namjerno te je ništetna odredba u ugovoru koja bi
predviđala njegovu odgovornost i u tom slučaju.
(3) Ali ako se ostvario osigurani slučaj, osiguratelj je dužan naknaditi svaku štetu prouzročenu od neke
osobe za čije postupke osiguranik odgovara po bilo kojoj osnovi, bez obzira na to je li šteta prouzročena
namjerno ili nepažnjom.
Šteta prouzročena nedostacima osigurane stvari
Članak 954.
Osiguratelj ne odgovara za štetu na osiguranoj stvari koja potječe od njezinih nedostataka, osim ako je
drukčije ugovoreno.
Štete prouzročene ratnim operacijama i pobunama
Članak 955.
(1) Osiguratelj nije dužan naknaditi štete prouzročene ratnim operacijama ili pobunama, osim ako je
drukčije ugovoreno.
(2) Osiguratelj je dužan dokazati da je šteta prouzročena nekim od tih događaja.
3. Nadosiguranje i ugovor s više osiguratelja
Nadosiguranje
Članak 956.
(1) Ako se pri sklapanju ugovora jedna strana posluži prijevarom i tako ugovori iznos osiguranja veći od
stvarne vrijednosti osigurane stvari, druga strana može zahtijevati poništaj ugovora.
(2) U slučaju poništaja ugovora osiguratelj ima pravo zadržati i naplatiti premije za razdoblje do dana
podnošenja zahtjeva za poništaj ugovora, ali je u obvezi plaćanja osigurnine do stvarne vrijednosti osigurane
stvari, ako do toga dana nastupi osigurani slučaj.
(3) Ako je ugovoreni iznos osiguranja veći od vrijednosti osi gurane stvari, a pri tome nijedna strana nije
postupila nesavjesno, ugovor ostaje na snazi, iznos osiguranja se snizuje do iznosa stvarne vrijednosti
osigurane stvari, a premije se razmjerno sma njuju.
Naknadno smanjenje vrijednosti
Članak 957.
Ako se osigurana vrijednost smanji za trajanja osiguranja, svaka ugovorna strana ima pravo na
odgovarajuće sniženje osiguranog iznosa i premije, počev od dana kad je svoj zahtjev za sniženje priopćila
drugoj strani.
Višestruko i dvostruko osiguranje
Članak 958.
(1) Ako je neka stvar osigurana kod dva ili više osiguratelja od istog rizika, za isti interes, za isto vrijeme i
za istog osiguranika, tako da zbroj osiguranih iznosa ne prelazi vrijednost te stvari (višestruko osiguranje),12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 133/161svaki osiguratelj odgovara za ispu nje nje u potpunosti obveza nastalih iz ugovora koji je on sklopio.
(2) Ako, pak, zbroj osiguranih iznosa prelazi vrijednost osigurane stvari (dvostruko osiguranje), a pri tome
ugovaratelj osiguranja nije postupio nesavjesno, sva ta osiguranja pravovaljana su, i svaki osiguratelj ima
pravo na ugovorenu premiju za razdob lje osiguranja u tijeku, a osiguranik ima pravo zahtijevati od svakoga
pojedinog osiguratelja naknadu prema ugovoru sklop ljenom s njim, ali ukupno ne više od iznosa štete.
(3) Kad se dogodi osigurani slučaj, ugovaratelj osiguranja dužan je obavijestiti o tome svakog osiguratelja
istog rizika i priopćiti mu imena i adrese ostalih osiguratelja te iznose osiguranja pojedinih ugovora
sklopljenih s njima.
(4) Nakon isplate naknade osiguraniku svaki osiguratelj snosi dio naknade u razmjeru u kojem stoji iznos
osiguranja na koji se on obvezao prema ukupnom zbroju iznosa osiguranja, te osiguratelj koji je platio više
ima pravo zahtijevati od ostalih osiguratelja naknadu više plaćenog.
(5) Ako je neki ugovor sklopljen bez naznake iznosa osiguranja ili uz neograničeno pokriće, smatra se
ugovorom sklop ljenim uz najviši iznos osiguranja.
(6) Za dio osiguratelja koji ne može platiti odgovaraju ostali osiguratelji razmjerno svojim dijelovima.
(7) Ako je ugovaratelj osiguranja sklopio ugovor o osiguranju kojim je nastalo dvostruko osiguranje ne
znajući za ranije sklopljeno osiguranje, on može, bez obzira je li prijašnje osiguranje sklopio on ili netko
drugi, u roku od mjesec dana otkad je saznao za to osiguranje, zahtijevati odgovarajuće sniženje iznosa
osiguranja i premija kasnijeg osiguranja, ali osiguratelj zadržava primljene premije i ima pravo na premiju za
tekuće razdoblje.
(8) Ako je do dvostrukog osiguranja došlo zbog smanjenja vrijednosti osigurane stvari za trajanja
osiguranja, ugovaratelj ima pravo na odgovarajuća sniženja iznosa osiguranja i premija, počev od dana kad je
svoj zahtjev za sniženja priopćio osiguratelju.
(9) Ako je pri nastanku dvostrukog osiguranja ugovaratelj osiguranja postupio nesavjesno, svaki
osiguratelj može zahtijevati poništaj ugovora.
Suosiguranje
Članak 959.
Kad je ugovor o osiguranju sklopljen s više osiguratelja koji su se sporazumjeli o zajedničkom snošenju i
raspodjeli rizika, svaki osiguratelj naznačen u polici osiguranja odgovara osiguraniku za potpunu naknadu.
4. Podosiguranje
Članak 960.
(1) Kad se utvrdi da je vrijednost osigurane stvari u trenutku ostvarenja osiguranog slučaja veća od svote
osiguranja, osigurnina se smanjuje razmjerno vrijednosti osigurane stvari u trenutku osiguranog slučaja.
(2) Osiguratelj je dužan isplatiti potpunu osigurninu sve do svote osiguranja, ako je ugovoreno da odnos
između vrijednosti stvari i visine osiguranog iznosa nema značenja za određivanje iznosa osigurnine.
5. Prijenos ugovora i isplata naknade drugome
Prijenos ugovora na stjecatelja osigurane stvari
Članak 961.
(1) U slučaju otuđenja osigurane stvari, a i stvari u vezi s čijom je uporabom sklopljeno osiguranje od
odgovornosti, prava i obveze ugovaratelja osiguranja prelaze po samom zakonu na pribavitelja, osim ako
drukčije nije ugovoreno.
(2) Ali ako je otuđen samo jedan dio osiguranih stvari koji glede osiguranja ne čine zasebnu cjelinu,
ugovor o osiguranju prestaje po samom zakonu glede otuđenih stvari.
(3) Kad se zbog otuđenja stvari poveća ili smanji vjerojatnost nastupanja osiguranog slučaja, primjenjuju
se opće odredbe o povećanju ili smanjenju rizika.
(4) Ugovaratelj osiguranja koji ne obavijesti osiguratelja da je osigurana stvar otuđena ostaje u obvezi na
plaćanje premija koje dospijevaju i poslije dana otuđenja.
(5) Osiguratelj i pribavitelj osigurane stvari mogu odustati od osiguranja uz otkazni rok od petnaest dana, s
tim što su otkaz dužni podnijeti najdulje u roku od trideset dana od saznanja za otuđenje.
(6) Ugovor o osiguranju ne može se raskinuti ako je polica osiguranja izdana na donositelja ili po naredbi.
Naknada nositeljima založnog i drugih prava
Članak 962.
(1) Nakon nastupanja osiguranog slučaja založna prava i ostala prava koja su ranije postojala na
osiguranoj stvari prelaze na dugovanu naknadu, kako u slučaju osiguranja vlastite stvari, tako i u slučaju12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 134/161osiguranja tuđih stvari zbog obveze njihova čuvanja i vraćanja, te osiguratelj ne može isplatiti naknadu
osiguraniku bez suglasnosti nositelja tih prava.
(2) Te osobe mogu zahtijevati neposredno od osiguratelja da im u granicama iznosa osiguranja i prema
zakonskom redu isplati njihove tražbine.
(3) Međutim, ako u trenutku isplate osiguratelj nije znao niti je mogao znati za ta prava, izvršena isplata
naknade osiguraniku ostaje pravovaljana.
6. Prijelaz osiguranikovih prava prema odgovornoj osobi na osiguratelja (subrogacija)
Članak 963.
(1) Isplatom naknade iz osiguranja prelaze na osiguratelja, po samom zakonu, do visine isplaćene
naknade, sva osiguranikova prava prema osobi koja je po bilo kojoj osnovi odgovorna za štetu.
(2) Ako je krivnjom osiguranika onemogućen ovaj prijelaz prava na osiguratelja, u potpunosti ili
djelomično, osiguratelj se oslobađa u odgovarajućoj mjeri svoje obveze prema osiguraniku.
(3) Prijelaz prava s osiguranika na osiguratelja ne može biti na štetu osiguranika, pa ako je naknada koju je
osiguranik dobio od osiguratelja iz bilo kog uzroka niža od štete koju je pretrpio, osiguranik ima pravo da mu
se iz sredstava odgovorne osobe isplati ostatak naknade prije isplate osigurateljeve tražbine po osnovi prava
koja su prešla na njega.
(4) Iznimno od pravila o prijelazu osiguranikovih prava na osiguratelja, ta prava ne prelaze na osiguratelja
ako je štetu prouzročila osoba u srodstvu u pravoj liniji s osiguranikom ili osoba za čije postupke osiguranik
odgovara, ili koja živi s njim u istom kućanstvu, ili osoba koja je radnik osiguranika, osim ako su te osobe
štetu uzrokovale namjerno.
(5) Ali ako je neka od osoba spomenutih u stavku 4. ovoga članka bila osigurana, osiguratelj može
zahtijevati od njezina osiguratelja naknadu iznosa koji je isplatio osiguraniku.
7. Osiguranje od odgovornosti
Odgovornost osiguratelja
Članak 964.
(1) U slučaju osiguranja od odgovornosti osiguratelj odgovara za štetu nastalu osiguranim slučajem samo
ako treća oštećena osoba zahtijeva njezinu naknadu.
(2) Osiguratelj snosi, u granicama iznosa osiguranja, troško ve spora i druge opravdane troškove radi
utvrđivanja osiguranikove odgovornosti.
(3) Iz osiguranja se naknađuju i troškovi mjera poduzetih na zahtjev osiguratelja ili u sporazumu s njim,
radi zaštite od neo prav danih i pretjeranih zahtjeva trećih osoba.
Vlastito pravo oštećenika i neposredna tužba
Članak 965.
(1) U slučaju osiguranja od odgovornosti oštećena osoba može zahtijevati neposredno od osiguratelja
naknadu štete koju je pretrpjela događajem za koji odgovara osiguranik, ali najviše do iznosa osigurateljeve
obveze.
(2) Oštećena osoba ima, od dana kad se dogodio osigurani slučaj, vlastito pravo na naknadu iz osiguranja
te je svaka kasnija promjena u pravima osiguranika prema osiguratelju bez utjecaja na pravo oštećene osobe
na naknadu.
III. OSIGURANJE OSOBA
1. Opće odredbe
Utvrđivanje osiguranog iznosa
Članak 966.
U ugovorima o osiguranju osoba (osiguranje života i osiguranje od nesretnog slučaja), visina osiguranog
iznosa koji je osiguratelj dužan isplatiti kad nastupi osigurani slučaj utvrđuje se u polici prema sporazumu
ugovornih strana.
Polica osiguranja života
Članak 967.
(1) Pored sastojaka koje mora imati svaka polica, u polici osiguranja života moraju biti naznačeni: ime i
prezime osobe na čiji se život odnosi osiguranje, nadnevak njezina rođenja ili rok o kojem ovisi nastanak
prava na isplatu osiguranog iznosa.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 135/161(2) Polica osiguranja života može glasiti na određenu osobu ili po naredbi, ali ne može glasiti na
donositelja.
(3) Za pravovaljanost indosamenta police po naredbi potrebno je da sadrži ime korisnika, nadnevak
indosiranja i potpis indosanta.
Netočna prijava starosti osiguranika
Članak 968.
Iznimno od općih odredaba o posljedicama netočnih prijava i prešućivanja okolnosti značajnih za ocjenu
rizika, za netočne prijave godina života u ugovorima o osiguranju života vrijede sljedeća pravila:
1) ugovor o osiguranju života je ništetan i osiguratelj je dužan vratiti sve primljene premije ako su pri
njegovu sklapanju netočno prijavljene godine života osiguranika, a njegove stvarne godine života prelaze
granicu predviđenu u uvjetima i tarifama osiguratelja,
2) ako je netočno prijavljeno da osiguranik ima manje godina, a njegove stvarne godine života ne prelaze
granicu predviđenu za osiguranje života, ugovor je pravovaljan, a osigurani iznos se smanjuje u razmjeru
ugovorene premije i premije predviđene za osiguranje života osobe osiguranikovih godina,
3) kad osiguranik ima manje godina nego što je prijavljeno pri sklapanju ugovora, premija se smanjuje na
odgovarajući iznos, a osiguratelj je dužan vratiti razliku između primljenih premija i premija na koje ima
pravo.
Posljedice neplaćanja premije i smanjenje osiguranog iznosa
Članak 969.
(1) Ako ugovaratelj osiguranja života, odnosno osiguranja od nesretnog slučaja ne plati neku premiju o
dospjelosti, osiguratelj nema pravo njezinu naplatu zahtijevati sudskim putem.
(2) Ako ugovaratelj osiguranja na poziv osiguratelja, koji mu mora biti dostavljen preporučenim pismom,
ne plati dospjelu premiju u roku određenom u tom pismu, a koji ne može biti kraći od mjesec dana, računajući
otkad mu je pismo uručeno, niti to učini koja druga zainteresirana osoba, osiguratelj može samo, ako su do
tada plaćene barem tri godišnje premije, izjaviti ugovaratelju osiguranja da smanjuje osigurani iznos na iznos
otkupne vrijednosti osiguranja, a u suprotnom slučaju da raskida ugovor.
(3) Ako se osigurani slučaj dogodio prije raskida ugovora ili smanjenja osiguranog iznosa, smatra se kao
da je osigurani iznos smanjen, odnosno da je ugovor raskinut, prema tome jesu li premije bile plaćene barem
za tri godine ili nisu.
Osiguranje treće osobe
Članak 970.
(1) Osiguranje života može se odnositi na život ugovaratelja osiguranja, a može se odnositi i na život
nekog trećega.
(2) Isto vrijedi i za osiguranje od nesretnog slučaja.
(3) Ako se osiguranje odnosi na slučaj smrti nekoga trećega, za pravovaljanost ugovora potrebna je
njegova pisana suglasnost dana u polici ili u odvojenom pismenu prilikom potpisivanja police, s naznakom
osiguranog iznosa.
Osiguranje za slučaj smrti maloljetnika i osoba lišenih poslovne sposobnosti
Članak 971.
(1) Ništetan je ugovor o osiguranju za slučaj smrti treće osobe mlađe od četrnaest godina, a i osobe
potpuno lišene poslovne sposobnosti, te je osiguratelj dužan vratiti ugovaratelju osiguranja sve premije
primljene po osnovi takva ugovora.
(2) Za pravovaljanost osiguranja za slučaj smrti treće osobe starije od četrnaest godina potrebna je pisana
suglasnost njezina zakonskog zastupnika te pisana suglasnost svake osigurane osobe.
Pravo na naknadu i osigurani iznos
Članak 972.
(1) U osiguranju osoba osiguratelj koji je isplatio osigurani iznos ne može imati ni po kojoj osnovi pravo
na naknadu od treće osobe odgovorne za nastupanje osiguranog slučaja.
(2) Pravo na naknadu od treće osobe odgovorne za nastupanje osiguranog slučaja pripada osiguraniku,
odnosno korisniku nezavisno od njegova prava na osigurani iznos.
(3) Odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose se na slučaj kad je osiguranje od posljedica nesretnog
slučaja ugovoreno kao osiguranje od odgovornosti.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 136/1612. Isključeni rizici
Samoubojstvo osiguranika
Članak 973.
(1) Ugovorom o osiguranju za slučaj smrti nije obuhvaćen rizik samoubojstva ako se dogodio u prvoj
godini osiguranja.
(2) U slučaju da se samoubojstvo dogodilo u roku od tri godine od dana sklapanja ugovora, osiguratelj nije
dužan isplatiti korisniku osigurani iznos, nego samo matematičku pričuvu ugovora, osim ako je ugovoreno što
povoljnije za osiguranika.
Namjerno ubojstvo osiguranika
Članak 974.
Osiguratelj se oslobađa obveze da korisniku isplati osigurani iznos ako je ovaj namjerno izazvao smrt
osiguranika, ali je dužan, ako su do tada bile uplaćene barem tri godišnje premije, isplatiti matematičku
pričuvu ugovora ugovaratelju osiguranja, a ako je on osiguranik – njegovim nasljednicima.
Namjerno prouzročenje nesretnog slučaja
Članak 975.
Osiguratelj se oslobađa obveze iz ugovora o osiguranju od nesretnog slučaja ako je osiguranik namjerno
prouzročio nesretni slučaj.
Ratne operacije
Članak 976.
(1) Ako je smrt osiguranika prouzročena ratnim operacijama, osiguratelj, ako što drugo nije ugovoreno,
nije dužan isplatiti korisniku osigurani iznos, ali je dužan isplatiti mu matematičku pričuvu iz ugovora.
(2) Ako nije što drugo ugovoreno, osiguratelj se oslobađa obveze iz ugovora o osiguranju od nesretnog
slučaja, ako je nesretni slučaj prouzročen ratnim operacijama.
Ugovorno isključenje rizika
Članak 977.
Ugovorom o osiguranju za slučaj smrti ili od nesretnog slučaja mogu biti isključeni iz osiguranja i drugi
rizici.
3. Prava ugovaratelja osiguranja prije nastupa 
osiguranog slučaja
Otkup
Članak 978.
(1) Na zahtjev ugovaratelja osiguranja života sklopljenog za cijeli život osiguranika, osiguratelj je dužan
isplatiti mu otkupnu vrijednost police, ako su do tada plaćene barem tri godišnje premije.
(2) U ugovoru o osiguranju moraju biti navedeni uvjeti pod kojima ugovaratelj može zahtijevati isplatu
njezine otkupne vrijednosti, a i način kako se ta vrijednost izračunava, u skladu s uvjetima osiguranja.
(3) Pravo zahtijevati otkup ne mogu ostvarivati vjerovnici ugovaratelja osiguranja, a ni korisnik
osiguranja, ali će otkupna vrijednost biti isplaćena korisniku na njegov zahtjev, ako je određivanje korisnika
neopozivo.
(4) Iznimno, otkup police može zahtijevati vjerovnik kome je polica predana u zalog, ako tražbina radi
čijeg je osiguranja dan zalog ne bude namirena o dospjelosti.
Predujam
Članak 979.
(1) Na traženje ugovaratelja osiguranja života sklopljenog za cijeli život osiguranika, može mu osiguratelj
isplatiti unaprijed dio osiguranog iznosa do visine otkupne vrijednosti police, koji ugovaratelj osiguranja
može vratiti kasnije.
(2) Na primljeni predujam ugovaratelj osiguranja dužan je plaćati određene kamate.
(3) Ako ugovaratelj osiguranja zakasni s plaćanjem dospjelih kamata, postupit će se kao da je zahtijevao
otkup.
(4) U polici osiguranja moraju biti navedeni uvjeti davanja predujma, mogućnost da se iznos primljen na
ime predujma vrati osiguratelju, visina kamatne stope, posljedice neplaćanja dospjelih kamata, kako je
određeno uvjetima osiguranja.
Zalaganje police12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 137/161Članak 980.
(1) Polica osiguranja života može biti dana u zalog.
(2) Zalaganje police ima učinak prema osiguratelju samo ako je pisano obaviješten o zalaganju police
određenom vjerovniku.
(3) Kad polica glasi po naredbi, zalaganje se obavlja indosamentom.
4. Osiguranje života u korist treće osobe
Određivanje korisnika
Članak 981.
(1) Ugovaratelj osiguranja života može u ugovoru, a i nekim kasnijim pravnim poslom, pa i oporukom,
odrediti osobu kojoj će pripasti prava iz ugovora.
(2) Ako se osiguranje odnosi na život neke druge osobe, za određivanje korisnika potrebna je i njezina
pisana suglasnost.
(3) Korisnik ne mora biti određen po imenu, dovoljno je ako akt sadrži nužne podatke za njegovo
određivanje.
(4) Kad su za korisnike određena djeca ili potomci, korist pripada i onima koji su rođeni kasnije, a korist
namijenjena suprugu pripada osobi koja je bila u braku s osiguranikom u trenutku njegove smrti.
Podjela koristi između više korisnika
Članak 982.
Kad su za korisnike određena djeca, potomci i uopće nasljednici, ako ugovaratelj osiguranja nije odredio
kako će se izvršiti podjela između njih, podjela će se izvršiti razmjerno njihovim nasljedničkim dijelovima, a
ako korisnici nisu nasljednici, osigurani iznos bit će podijeljen na jednake dijelove.
Opoziv odredbe o određivanju korisnika
Članak 983.
(1) Odredbu kojom se korist iz osiguranja namjenjuje određenoj osobi može opozvati samo ugovaratelj
osiguranja, a ne njegovi vjerovnici ili njegovi nasljednici.
(2) Ugovaratelj osiguranja može opozvati odredbu o koristi sve dok korisnik na bilo koji način ne izjavi da
je prima, kad ona postaje neopoziva.
(3) Ipak ugovaratelj može opozvati odredbu o koristi i poslije izjave korisnika da je prima, ako je korisnik
pokušao ubojstvo osiguranika, a ako se korist daje bez naknade, za opoziv vrijede i odredbe o opozivu dara.
(4) Smatra se da je korisnik odbio namijenjenu mu korist ako se poslije smrti ugovaratelja osiguranja na
poziv njegovih nasljednika ne očituje u roku od mjesec dana da je prima.
(5) Ništetna je izjava kojom se određuje da je određivanje korisnika osiguranja neopozivo.
Vlastito i neposredno pravo korisnika
Članak 984.
(1) Osigurani iznos koji treba biti isplaćen korisniku ne ulazi u ostavinu ugovaratelja osiguranja, pa ni kad
su korisnicima određeni njegovi nasljednici.
(2) Pravo na osigurani iznos ima samo korisnik, i to od samog sklapanja ugovora o osiguranju, i bez obzira
na to kako je i kad određen za korisnika, i bez obzira je li izjavio svoj prihvat prije ili poslije smrti
osiguranika, pa se može obratiti neposredno osiguratelju sa zahtjevom da mu se isplati osigurani iznos.
(3) Ako je ugovaratelj osiguranja odredio za korisnike svoju djecu, svoje potomke, ili nasljednike uopće,
svakom tako određe nom korisniku pripada pravo na odgovarajući dio osiguranog iz no sa i ako se odrekne
nasljedstva.
Vjerovnici ugovaratelja osiguranja i osiguranika
Članak 985.
(1) Vjerovnici ugovaratelja osiguranja i osiguranika nemaju nikakvo pravo na osigurani iznos ugovoren za
korisnika.
(2) Ali ako su premije koje je uplatio ugovaratelj osiguranja bile nerazumno visoke prema njegovim
mogućnostima u trenutku uplate, njegovi vjerovnici mogu zahtijevati da im se preda dio premija koji
premašuje njegove mogućnosti, ako su ispunjene pretpostavke pod kojima vjerovnici imaju pravo na
pobijanje dužnikovih pravnih radnji.
Ustupanje osiguranog iznosa
Članak 986.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 138/161Pravo na osigurani iznos može korisnik prenijeti na drugoga i prije osiguranog slučaja, ali mu je zato
potreban pisani pristanak ugovaratelja osiguranja, u kojem mora biti navedeno ime osobe na koju se pravo
prenosi, a ako se osiguranje odnosi na život neke druge osobe, potreban je isti takav pristanak i te osobe.
Kad određeni korisnik umre prije dospjelosti
Članak 987.
Kad osoba koja je bez naknade određena za korisnika umre prije dospjelosti osigurane glavnice ili rente,
korist iz osiguranja ne pripada njezinim nasljednicima, nego narednom korisniku, ako ovaj nije određen,
ugovaratelju osiguranja.
Osiguranje za slučaj smrti bez određenog korisnika
Članak 988.
Ako ugovaratelj osiguranja za slučaj smrti ne odredi korisnika ili ako odredba o određivanju korisnika
ostane bez učinka zbog opoziva, ili zbog odbijanja određene osobe, ili iz kojega drugog uzroka, a ugovaratelj
osiguranja ne odredi drugog korisnika, osigurani iznos pripada ugovaratelju osiguranja.
Savjesna isplata osiguranog iznosa neovlaštenoj osobi
Članak 989.
(1) Kad osiguratelj isplati osigurani iznos osobi koja bi na nju imala pravo da ugovaratelj osiguranja nije
odredio korisnika, on se oslobađa obveze iz ugovora o osiguranju ako u trenutku isplate nije znao niti je
mogao znati da je korisnik određen oporukom ili nekim drugim aktom koji mu nije dostavljen, a korisnik ima
pravo zahtijevati vraćanje od osobe koja je primila osigurani iznos.
(2) Isto vrijedi i u slučaju promjene korisnika.
Odsjek 28.
BANKARSKI NOVČANI POLOG
I. NOVČANI POLOG
Pojam
Članak 990.
(1) Ugovor o novčanom pologu je sklopljen kad se banka obveže primiti, a položitelj položiti kod banke
određeni novčani iznos.
(2) Ovim ugovorom banka stječe pravo raspolagati položenim novcem i dužna je vratiti ga prema uvjetima
predviđenim u ugovoru.
Otvaranje računa
Članak 991.
(1) Na temelju ugovora o novčanom pologu banka otvara račun u korist i na teret kojega upisuje sve
tražbine i dugovanja koja proizađu iz poslova s položiteljem ili za njegov račun s trećim.
(2) Ne upisuju se u račun one tražbine, odnosno dugovanja koja ugovorne strane sporazumno isključe.
Otklanjanje dugovanog salda
Članak 992.
(1) Banka je obvezna obavljati isplate s računa u granicama raspoloživih sredstava.
(2) Ako je banka obavila jednu ili više uplata i isplata u okviru ugovora o pologu, koje čine račun
pasivnim, o tome mora bez odgađanja obavijestiti položitelja, koji je dužan odmah poduzeti mjere radi
otklanjanja dugovnog salda.
Vrste novčanih pologa
Članak 993.
(1) Novčani polog može biti po viđenju ili oročen, s otkaznim rokom i bez otkaznog roka, s posebnom
namjenom i bez namjene.
(2) Ako nije suprotno ugovoreno, smatra se da je račun novčanog pologa po viđenju te položitelj računa
ima pravo raspolagati dijelom ili cijelim saldom u svakom trenutku.
Stanje računa
Članak 994.
(1) Banka je dužna obavješćivati položitelja o svakoj prom je ni stanja na njegovu računu.
(2) Banka je dužna koncem svake godine, a ako je to ugovoreno ili uobičajeno i češće, obavijestiti
položitelja o stanju računa (saldo).12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 139/161Mjesto uplata i isplata
Članak 995.
Ako među ugovornim stranama nije drukčije dogovoreno, nalozi za uplatu i isplatu s računa položitelja
upućuju se u sjedište banke kod koje je račun otvoren.
Postojanje više računa
Članak 996.
U slučaju da ista osoba ima kod jedne banke ili kod više njezinih poslovnih jedinica više računa, svaki od
tih računa je samostalan.
Plaćanje kamata
Članak 997.
(1) Banka plaća kamate na novac koji je kod nje položen, ako zakonom nije drukčije određeno.
(2) Visina kamata utvrđuje se ugovorom o položenju sredstava, a ako ugovorom ništa nije predviđeno,
plaćaju se zakonske kamate.
II. ULOG NA ŠTEDNJU
 Štedna knjižica
Članak 998.
(1) Ako je novčani polog primljen kao ulog na štednju, banka, odnosno štedionica izdaje položitelju štednu
knjižicu.
(2) Štedna knjižica može biti izdana samo na ime određene osobe.
Upis u knjižicu
Članak 999.
(1) U štednu knjižicu se unose sve uplate i isplate novca.
(2) Upisi u knjižicu potvrđeni pečatom banke i potpisom ovlaštene osobe dokaz su o izvršenim uplatama,
odnosno isplatama.
(3) Suprotan sporazum je ništetan.
Plaćanje kamata
Članak 1000.
(1) Na štedne uloge plaćaju se kamate.
(2) Visina kamata utvrđuje se ugovorom o ulaganju, a ako ugovorom ništa nije predviđeno, plaćaju se
zakonske kamate.
Vrste uloga na štednju
Članak 1001.
Ulozi na štednju mogu biti po viđenju ili oročeni s otkaznim rokom i bez otkaznog roka.
Odsjek 29.
POLAGANJE VRIJEDNOSNIH PAPIRA
Pojam
Članak 1002.
Ugovorom o položenju vrijednosnih papira banka se obve zu je da će, uz naknadu, preuzeti vrijednosne
papire radi čuvanja i ostvarivanja prava i obveza koje se u vezi s tim zahtijevaju.
Ostvarivanje prava
Članak 1003.
Ako nije drukčije ugovoreno, banka može ostvarivati prava iz položenih vrijednosnih papira isključivo za
račun položitelja.
Dužnosti banke
Članak 1004.
(1) Banka je dužna osigurati čuvanje vrijednosnih papira s brižljivošću koja se zahtijeva od ostavoprimca
uz naknadu i za račun položitelja poduzimati i sve radnje radi očuvanja i ostvarivanja njegovih prava iz
vrijednosnih papira.
(2) Ako između strana nije što drugo ugovoreno, banka je dužna naplaćivati dospjele kamate te glavnicu i
uopće sve iznose na koje položeni papiri daju pravo, čim oni dospiju za naplatu.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 140/161(3) Banka je dužna staviti na raspolaganje položitelju naplaćene iznose, a ako ovaj ima kod banke račun s
novčanim pologom, upisati ih u korist toga računa.
Vraćanje vrijednosnih papira
Članak 1005.
(1) Banka je dužna na zahtjev položitelja vratiti vrijednosne papire u svako doba.
(2) Vraćanje se, u pravilu, obavlja u mjestu gdje je izvršeno položenje.
(3) Predmet vraćanja su sami vrijednosni papiri, ako između ugovornih strana nije dogovoreno da vraćanje
može biti izvršeno plaćanjem odgovarajućeg iznosa.
(4) Vraćanje se može izvršiti samo položitelju ili njegovim pravnim sljednicima ili osobama koje oni
odrede, čak i kad je iz samih papira vidljivo da oni pripadaju trećima.
Zahtjevi trećih osoba
Članak 1006.
O svakom zahtjevu koji treća osoba istakne glede položenih papira banka je dužna izvijestiti položitelja.
Odsjek 30.
BANKARSKI TEKUĆI RAČUN
Pojam
Članak 1007.
Ugovorom o bankarskom tekućem računu banka se obvezuje nekoj osobi otvoriti poseban račun i preko
njega primati uplate i obavljati isplate u granicama njezinih novčanih sredstava i odobrenog kredita.
Oblik ugovora
Članak 1008.
Ugovor o otvaranju tekućeg računa mora biti sklopljen u pisanom obliku.
Sredstva na tekućem računu
Članak 1009.
(1) Novčana sredstva na tekućem računu ostvaruju se uplatama od strane položitelja i naplatama novčanih
iznosa izvršenih za njegov račun.
(2) Banka je dužna preko tekućeg računa obavljati plaćanja za položitelja i onda kad na računu nema
pokrića, i to u opsegu koji je predviđen ugovorom o otvaranju tekućeg računa ili posebnim sporazumom.
(3) Ova obveza banke može se isključiti ugovorom o otvaranju tekućeg računa.
Prijeboj između salda više računa
Članak 1010.
Ako položitelj kod iste banke ima više tekućih računa, aktiv ni i pasivni saldo tih računa uzajamno se
prebijaju, ako nije drukčije ugovoreno.
Raspolaganje saldom
Članak 1011.
Korisnik tekućeg računa može u svakom trenutku raspolagati saldom koji se na računu pojavljuje u
njegovu korist, osim ako je ugovoren otkazni rok.
Primjena pravila ugovora o nalogu
Članak 1012.
(1) Banka odgovara za izvršenje naloga položitelja prema pravilima ugovora o nalogu.
(2) Ako nalog treba izvršiti u mjestu gdje banka nema poslov nu jedinicu, ona to može obaviti preko druge
banke.
Trajanje računa
Članak 1013.
Ako u ugovoru o otvaranju tekućeg računa nije utvrđen rok njegova trajanja, svaka ga strana može
otkazati uz otkazni rok od petnaest dana.
Provizija i naknada troškova
Članak 1014.
(1) Banka ima pravo uračunavati proviziju za izvršene usluge koje su obuhvaćene ugovorom o tekućem
računu, a i naknadu za posebne troškove učinjene u svezi s tim ugovorom.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 141/161(2) Te svoje tražbine banka upisuje u svoju korist u tekući račun, ako između strana nije drukčije
ugovoreno.
Dostava izvatka
Članak 1015.
(1) Pri svakoj promjeni stanja tekućeg računa banka je dužna izdati izvadak s naznakom salda i predati ga,
odnosno učiniti dostupnim suugovaratelju na sporazumno utvrđeni način.
(2) Smatra se da je izvadak odobren ako nije osporen u dogovorenom roku ili, ako dogovora nema, u roku
od petnaest dana od dana njegova primitka.
(3) I nakon njegova odobrenja izvadak računa može se osporavati zbog pogrešaka u pisanju ili u obračunu,
zbog ispuštanja ili udvostručenja, ali se to osporavanje mora poduzeti najdalje u roku od godine dana od
primitka računa o likvidaciji salda po zaključenju tekućeg računa, inače se pravo gasi.
Odsjek 31.
UGOVOR O SEFU
Pojam
Članak 1016.
(1) Ugovorom o sefu obvezuje se banka dati na uporabu korisniku sef za određeno razdoblje, a korisnik se
obvezuje za to platiti banci određenu naknadu.
(2) Banka mora poduzeti sve potrebne mjere da osigura dobro stanje sefa i nadzor nad njim.
Pristup sefu
Članak 1017.
(1) Pristup sefu može se dopustiti samo korisniku ili njegovu opunomoćeniku.
(2) Banka ne smije držati kod sebe umnožak (duplikat) ključa ili ključeva koji se predaju korisniku.
Predmeti koji se ne smiju staviti u sef
Članak 1018.
(1) Korisnik ne smije staviti u svoj sef predmet koji može ugroziti sigurnost banke ili drugih sefova.
(2) U slučaju da se korisnik ne drži te obveze, banka može izjaviti da raskida ugovor o sefu.
Prava banke u slučaju neplaćanja
Članak 1019.
(1) Ako korisnik ne plati banci makar samo jedan obrok naknade po dospjelosti, banka može raskinuti
ugovor nakon proteka mjesec dana nakon što korisnika preporučenim pismom opomene na naplatu.
(2) Pošto raskine ugovor, banka može pozvati korisnika da isprazni sef i da joj preda ključ, pa ako korisnik
to ne učini, banka može zahtijevati da se sef otvori putem suda, utvrdi njegov sadržaj i nađene stvari stave u
sudski polog ili povjere banci na čuvanje.
(3) Banka ima pravo prvenstva naplate dužne naknade nastale iz ugovora o sefu iz novčanog iznosa koji je
pronađen u sefu, a i iz cijene dobivene prodajom drugih vrijednosti nađenih u sefu.
Odgovarajuća primjena
Članak 1020.
Odredbe ovoga odsjeka na odgovarajući se način primjenjuju na ugovore o sefu koje sklapaju drugi pravni
subjekti ovlašteni za njihovo držanje (pošte, zračne luke, željeznički kolodvori i sl.).
Odsjek 32.
UGOVOR O KREDITU
Pojam
Članak 1021.
Ugovorom o kreditu banka se obvezuje korisniku kredita staviti na raspolaganje određeni iznos novčanih
sredstava, na odre đe no ili neodređeno vrijeme, za neku namjenu ili bez utvrđene na mjene, a korisnik se
obvezuje banci plaćati ugovorene kamate i iskorišteni iznos novca vratiti u vrijeme i na način kako je
ugovoreno.
Oblik i sadržaj
Članak 1022.
(1) Ugovor o kreditu mora biti sklopljen u pisanom obliku.
(2) Ugovorom o kreditu utvrđuju se iznos te uvjeti davanja, korištenja i vraćanja kredita.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 142/161Otkaz ugovora
Članak 1023.
(1) Ugovor o kreditu banka može otkazati prije isteka ugovorenog roka ako je kredit korišten protivno
ugovorenoj namjeni.
(2) Ugovor o kreditu banka može otkazati prije isteka ugovorenog roka i u slučaju insolventnosti korisnika
čak i kad nije utvrđena sudskom odlukom, u slučaju prestanka pravne osobe ili smrti korisnika, ako bi u tim
slučajevima davatelj kredita došao u bitno nepovoljniji položaj.
Raskid ugovora i vraćanje kredita prije roka
Članak 1024.
(1) Korisnik kredita može raskinuti ugovor prije nego što je počeo koristiti kredit.
(2) Korisnik kredita može vratiti kredit i prije roka određe nog za vraćanje, ali je dužan o tome unaprijed
obavijestiti banku.
(3) U oba slučaja korisnik kredita dužan je naknaditi štetu ako ju je davatelj kredita pretrpio.
(4) U slučaju vraćanja kredita prije određenog roka banka ne može uračunati kamate za vrijeme od dana
vraćanja kredita do dana kad ga je po ugovoru trebalo vratiti.
Odsjek 33.
UGOVOR O KREDITU NA TEMELJU ZALOGA VRIJEDNOSNIH PAPIRA
Pojam
Članak 1025.
Ugovorom o kreditu na temelju zaloga vrijednosnih papira banka odobrava kredit u određenom novčanom
iznosu uz osiguranje zalogom vrijednosnih papira koji pripadaju korisniku kredita ili trećemu koji na to
pristane.
Oblik i sadržaj
Članak 1026.
(1) Ugovor o kreditu na temelju zaloga vrijednosnih papira mora biti sklopljen u pisanom obliku.
(2) Ugovor mora sadržavati naznaku vrijednosnih papira koji se zalažu, tvrtku i sjedište, odnosno ime i
prebivalište imatelja papira, iznos i uvjete odobrenog kredita te iznos i vrijednost papira koji je uzet u obzir za
odobrenje kredita.
Kad banka može prodati založene papire
Članak 1027.
Ako korisnik ne vrati po dospjelosti dobiveni kredit, banka može, u svrhu namirenja, prodati založene
vrijednosne papire prema pravilima založnog prava.
Odsjek 34.
AKREDITIVI
Obveza banke i oblik akreditiva
Članak 1028.
(1) Prihvatom zahtjeva nalogodavca za otvaranjem akreditiva banka se obvezuje nalogodavcu da će
korisniku akreditiva isplatiti određeni novčani iznos ako do određenog vremena bude udovoljeno uvjetima
navedenim u nalogu za otvaranje akreditiva.
(2) Akreditiv mora biti sastavljen u pisanom obliku.
Kad nastaje obveza prema korisniku
Članak 1029.
(1) Banka je obvezna prema korisniku od dana kad mu priopći da je akreditiv otvoren.
(2) Nalogodavac je vezan izdanim nalogom od trenutka kad je nalog prispio banci.
Nezavisnost akreditiva od drugoga pravnog posla
Članak 1030.
Akreditiv je nezavisan od ugovora o kupoprodaji ili drugoga pravnog posla povodom kojega je otvoren.
Dokumentarni akreditiv
Članak 1031.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 143/161Dokumentarni akreditiv postoji kad je banka obvezna isplatiti korisniku akreditiva određeni novčani iznos,
odnosno akceptirati i isplatiti mjenicu pod uvjetom da joj budu podneseni dokumenti prema uvjetima
utvrđenim u akreditivu.
Dužnost banke koja je otvorila akreditiv
Članak 1032.
Banka koja je otvorila dokumentarni akreditiv dužna je izvršiti plaćanja pod uvjetima predviđenim u
akreditivu.
Vrste dokumentarnog akreditiva
Članak 1033.
(1) Dokumentarni akreditiv može biti opoziv ili neopoziv.
(2) Ako nije izričito drukčije ugovoreno, akreditiv je uvijek neopoziv.
Opozivi akreditiv
Članak 1034.
Opozivi dokumentarni akreditiv ne veže banku prema korisniku, pa ga u svakom trenutku može izmijeniti
ili opozvati na zahtjev nalogodavca ili na vlastitu ruku.
Neopozivi akreditiv
Članak 1035.
(1) Neopozivi dokumentarni akreditiv sadrži samostalnu i neposrednu obvezu banke prema korisniku.
(2) Ta obveza može biti ukinuta ili izmijenjena samo sporazumom svih zainteresiranih strana.
(3) Neopozivi dokumentarni akreditiv može, po ovlaštenju i na zahtjev akreditivne banke, biti potvrđen od
neke druge banke, koja time, pored akreditivne banke, preuzima samostalnu i neposrednu obvezu prema
korisniku.
(4) Notifikacija akreditiva korisniku od neke druge banke nije sama po sebi potvrđivanje toga akreditiva.
Dužnosti banke glede dokumenata
Članak 1036.
(1) Banka je dužna ispitati odgovaraju li dokumenti u svemu zahtjevima nalogodavca utvrđenim u
akreditivu.
(2) Kad dobije dokumente, banka mora u razumnom roku o tome obavijestiti nalogodavca i upozoriti ga
na utvrđene nepravil nosti i nedostatke.
Granice odgovornosti banke
Članak 1037.
(1) Banka ne preuzima nikakvu odgovornost ako podneseni dokumenti po svom vanjskom izgledu
odgovaraju uvjetima akreditiva.
(2) Ona ne preuzima nikakvu obvezu glede robe koja je pred met otvorenog akreditiva.
Prenosivost i djeljivost akreditiva
Članak 1038.
(1) Dokumentarni akreditiv je prenosiv ili djeljiv samo ako je banka koja otvara akreditiv ovlaštena u
uputama prvog korisnika platiti u cjelini ili djelomično jednom ili većem broju trećih osoba.
(2) Akreditiv može prenijeti, na temelju izričitih uputa, samo banka koja ga otvara, i to samo jedanput, ako
nije suprotno ugovoreno.
Odsjek 35.
BANKARSKO JAMSTVO
Pojam
Članak 1039.
(1) Bankarsko jamstvo je svaka obveza na plaćanje određe noga novčanog iznosa, bez obzira na to kako je
nazvana, na pisani zahtjev korisnika i uz podnošenje banci dokumenata, ako su navedeni u jamstvu.
(2) Bankarsko jamstvo je samostalna obveza banke neovisna o osnovnom poslu.
(3) Jamstvo mora biti izdano u pisanom obliku.
Namirenje obveze
Članak 1040.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 144/161Banka namiruje obvezu iz jamstva u novcu i u slučaju da se jamstvom osigurava nenovčana obveza.
Potvrda jamstva
Članak 1041.
Ako druga banka potvrdi obvezu iz jamstva, korisnik može svoje zahtjeve iz jamstva podnijeti bilo banci
koja je izdala jamstvo, bilo onoj koja ga je potvrdila.
Ustupanje prava iz jamstva
Članak 1042.
Svoja prava iz bankarskog jamstva korisnik, ako nije druk či je ugovoreno, može ustupiti trećemu samo s
ustupom tražbine koja je osigurana jamstvom i prijenosom svojih obveza u vezi s osiguranim tražbinama.
Jamstvo »bez prigovora«
Članak 1043.
(1) Ako bankarsko jamstvo sadrži uglavu »bez prigovora«, »na prvi poziv« ili sadrži riječi koje imaju isto
značenje, banka ne može isticati prema korisniku prigovore koje nalogodavac kao dužnik može isticati prema
korisniku po osiguranoj obvezi.
(2) Nalogodavac je dužan platiti banci svaki iznos koji je banka platila po osnovi jamstva izdanog s
navedenom uglavom.
(3) Korisnik jamstva duguje nalogodavcu iznos primljen po osnovi jamstva na koji inače ne bi imao pravo
zbog opravdanih prigovora nalogodavca.
Odsjek 36.
PRIMJENA ODREDABA O BANKARSKOM POSLOVANJU
Članak 1044.
Odredbe ovoga Zakona o ugovorima iz bankarskog poslovanja na odgovarajući se način primjenjuju i na
druge pravne osobe, ako su zakonom ovlaštene za obavljanje određenih bankarskih poslova.
Glava IX.
IZVANUGOVORNI OBVEZNI ODNOSI
Odjeljak 1.
PROUZROČENJE ŠTETE
Odsjek 1.
OPĆA NAČELA
Pretpostavke odgovornosti
Članak 1045.
(1) Tko drugome prouzroči štetu, dužan je naknaditi je ako ne dokaže da je šteta nastala bez njegove
krivnje.
(2) Predmnijeva se obična nepažnja.
(3) Za štetu od stvari ili djelatnosti od kojih potječe povećana opasnost štete za okolinu odgovara se bez
obzira na krivnju.
(4) Za štetu bez obzira na krivnju odgovara se i u drugim slučajevima predviđenim zakonom.
Šteta
Članak 1046.
Šteta je umanjenje nečije imovine (obična šteta), sprje ča va nje njezina povećanja (izmakla korist) i povreda
prava osobnosti (neimovinska šteta).
Zahtjev da se ukloni opasnost štete
Članak 1047.
(1) Svatko može zahtijevati od drugoga da ukloni izvor opasnosti od kojega prijeti znatnija šteta njemu ili
drugome, kao i da se suzdrži od djelatnosti od koje proizlazi uznemirivanje ili opasnost štete, ako se
uznemirivanje ili šteta ne mogu spriječiti odgo va rajućim mjerama.
(2) Sud će na zahtjev zainteresirane osobe narediti da se poduzmu odgovarajuće mjere za sprječavanje
nastanka štete ili uznemirivanja ili da se ukloni izvor opasnosti, na trošak posjednika izvora opasnosti, ako
ovaj sam to ne učini.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 145/161(3) Ako šteta nastane u obavljanju općekorisne djelatnosti za koju je dobiveno odobrenje nadležnog tijela,
može se zahtijevati samo naknada štete koja prelazi uobičajene granice (prekomjerna šteta).
(4) Ali se u tom slučaju može zahtijevati poduzimanje društveno opravdanih mjera da se spriječi
nastupanje štete ili da se ona smanji.
Zahtjev da se prestane s povredom prava osobnosti
Članak 1048.
Svatko ima pravo zahtijevati od suda ili drugoga nadležnog tijela da naredi prestanak radnje kojom se
povređuje pravo njegove osobnosti i uklanjanje njome izazvanih posljedica.
Odsjek 2.
ODGOVORNOST PO OSNOVI KRIVNJE
Postojanje krivnje
Članak 1049.
Krivnja postoji kad je štetnik prouzročio štetu namjerno ili nepažnjom.
Osobe koje ne odgovaraju za štetu
Članak 1050.
(1) Osoba koja zbog duševne bolesti ili zaostalog umnog razvoja ili kojih drugih razloga nije sposobna za
rasuđivanje ne odgovara za štetu što ju drugome prouzroči.
(2) Tko drugom prouzroči štetu u stanju prolazne nesposobnosti za rasuđivanje, odgovoran je za nju, osim
ako dokaže da nije svojom krivnjom dospio u to stanje.
(3) Ako je u to stanje dospio tuđom krivnjom, za štetu će odgovarati onaj koji ga je u to stanje doveo.
Odgovornost maloljetnika
Članak 1051.
(1) Maloljetnik do navršene sedme godine života ne odgovara za štetu.
(2) Maloljetnik od navršene sedme godine do navršene četrnaeste godine života ne odgovara za štetu, osim
ako se dokaže da je pri prouzročenju štete bio sposoban za rasuđivanje.
(3) Maloljetnik s navršenih četrnaest godina života odgovara prema općim pravilima o odgovornosti za
štetu.
Nužna obrana, stanje nužde, otklanjanje štete od drugog
Članak 1052.
(1) Tko u nužnoj obrani prouzroči štetu napadaču, nije dužan naknaditi je, osim u slučaju prekoračenja
nužne obrane.
(2) Ako netko prouzroči štetu u stanju nužde, oštećenik može zahtijevati naknadu od osobe koja je kriva za
nastanak opasnosti štete ili od osoba od kojih je šteta otklonjena, ali od ovih posljednjih ne više od koristi što
su ih imale od toga.
(3) Tko pretrpi štetu otklanjajući od drugog opasnost štete, ima pravo zahtijevati od njega naknadu one
štete kojoj se razumno izložio.
Dopuštena samopomoć
Članak 1053.
(1) Tko u slučaju dopuštene samopomoći prouzroči štetu osobi koja je izazvala potrebu samopomoći, nije
dužan naknaditi je.
(2) Pod dopuštenom samopomoći razumijeva se pravo svake osobe da otkloni povredu prava kad
neposredno prijeti opasnost, ako je takva zaštita nužna i ako način otklanjanja povrede prava odgovara
prilikama u kojima nastaje opasnost.
Pristanak oštećenika
Članak 1054.
(1) Tko na svoju štetu dopusti drugome poduzimanje neke radnje, nema pravo od njega zahtijevati
naknadu štete prouzročene tom radnjom.
(2) Ništetna je izjava oštećenika kojom je pristao da mu se učini šteta radnjom koja je zakonom
zabranjena.
Odsjek 3.
ODGOVORNOST ZA DRUGOG12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 146/161Duševno bolesni i zaostali u umnom razvoju
Članak 1055.
(1) Za štetu koju prouzroči osoba koja zbog duševne bolesti ili zaostalog umnog razvoja ili kojih drugih
razloga nije sposobna za rasuđivanje odgovara onaj koji je na temelju zakona ili odluke nadležnog tijela ili
ugovora dužan voditi nadzor nad njom.
(2) On se može osloboditi odgovornosti ako dokaže da je obavljao nadzor na koji je obvezan ili da bi šteta
nastala i pri brižljivom obavljanju nadzora.
Odgovornost roditelja
Članak 1056.
(1) Roditelji odgovaraju za štetu koju prouzroči drugom njihovo dijete do navršene sedme godine života,
bez obzira na svoju krivnju.
(2) Oni se oslobađaju odgovornosti ako postoje razlozi za isključenje odgovornosti prema pravilima o
odgovornosti bez obzira na krivnju.
(3) Oni ne odgovaraju ako je šteta nastala dok je dijete bilo povjereno drugoj osobi i ako je ta osoba
odgovorna za štetu.
(4) Roditelji odgovaraju za štetu što je prouzroči drugom njihovo maloljetno dijete koje je navršilo sedam
godina života, osim ako dokažu da je šteta nastala bez njihove krivnje.
Solidarna odgovornost
Članak 1057.
Ako pored roditelja odgovara za štetu i dijete, njihova je odgovornost solidarna.
Odgovornost druge osobe za maloljetnika
Članak 1058.
(1) Za štetu koju drugome prouzroči maloljetnik dok je pod nadzorom skrbnika, škole ili druge ustanove
odgovara skrbnik, škola, odnosno druga ustanova, osim ako dokažu da su nadzor obavljali na način na koji su
obvezani ili da bi šteta nastala i pri brižljivom obavljanju nadzora.
(2) Ako za štetu odgovara i maloljetnik, odgovornost je solidarna.
Posebna odgovornost roditelja
Članak 1059.
(1) Ako dužnost nadzora nad maloljetnom osobom nije na roditeljima već na nekoj drugoj osobi, oštećenik
ima pravo zahtijevati naknadu od roditelja kad je šteta nastala zbog lošeg odgoja maloljetnika, loših primjera
ili poročnih navika koje su mu roditelji dali ili se i inače šteta može pripisati krivnji roditelja.
(2) Osoba na kojoj je u ovom slučaju dužnost nadzora ima pravo zahtijevati od roditelja da joj naknade
isplaćeni iznos ako je ona isplatila naknadu oštećeniku.
Zahtjev pravičnosti
Članak 1060.
(1) Kad je štetu prouzročila osoba koja za nju nije bila odgovorna, a naknada se ne može dobiti od osobe
koja je bila dužna voditi nadzor nad njom, sud može, kad to pravičnost zahtijeva, a osobito s obzirom na
materijalno stanje štetnika i oštećenika, osuditi štetnika da naknadi štetu, potpuno ili djelomično.
(2) Ako je štetu prouzročio maloljetnik sposoban za rasuđi va  nje koji je ne može nadoknaditi, sud može,
kad to pravičnost zah tijeva, a osobito s obzirom na materijalno stanje roditelja i ošte ćenika, obvezati roditelje
da naknade štetu, potpuno ili djelomično, iako za nju nisu krivi.
Odgovornost poslodavca
Članak 1061.
(1) Za štetu koju zaposlenik u radu ili u svezi s radom prouzroči trećoj osobi odgovara poslodavac kod
kojega je radnik radio u trenutku prouzročenja štete, osim ako dokaže da su postojali razlozi koji isključuju
odgovornost zaposlenika.
(2) Oštećenik ima pravo zahtijevati popravljanje štete i neposredno od zaposlenika ako je štetu prouzročio
namjerno.
(3) Poslodavac koji je oštećeniku popravio štetu ima pravo zahtijevati od zaposlenika naknadu troškova
popravljanja štete, ako je ovaj štetu prouzročio namjerno ili iz krajnje nepažnje.
(4) Pravo iz stavka 3. ovoga članka zastarijeva u roku od šest mjeseci od dana kad je šteta popravljena.
Odgovornost pravne osobe za štetu koju prouzroči njezino tijelo12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 147/161Članak 1062.
(1) Pravna osoba odgovara za štetu koju njezino tijelo prouzroči trećoj osobi u obavljanju ili u vezi s
obavljanjem svojih funkcija.
(2) Ako za određeni slučaj nije što drugo u zakonu određeno, pravna osoba ima pravo na naknadu od
osobe koja je štetu skrivila namjerno ili krajnjom nepažnjom.
(3) To pravo zastarijeva u roku od šest mjeseci od dana kad je šteta popravljena.
Odsjek 4.
ODGOVORNOST ZA ŠTETU OD OPASNE STVARI ILI OPASNE DJELATNOSTI
1. Opće odredbe
Predmnjeva uzročnosti
Članak 1063.
Šteta nastala u vezi s opasnom stvari, odnosno opasnom djelatnošću smatra se da potječe od te stvari,
odnosno djelatnosti, osim ako se dokaže da one nisu bile uzrok štete.
Tko odgovara za štetu
Članak 1064.
Za štetu od opasne stvari odgovara njezin vlasnik, a za štetu od opasne djelatnosti odgovara osoba koja se
njome bavi.
Protupravno oduzimanje opasne stvari od vlasnika
Članak 1065.
Ako je vlasniku oduzeta opasna stvar na protupravan način, za štetu koja od nje potječe ne odgovara on,
nego onaj koji mu je oduzeo opasnu stvar, ako vlasnik nije za to odgovoran.
Predaja stvari trećoj osobi
Članak 1066.
(1) Umjesto vlasnika stvari, i isto kao on, odgovara osoba kojoj je vlasnik povjerio stvar da se njome služi
ili osoba koja je inače dužna da je nadgleda a nije kod njega na radu.
(2) Ali će pored nje odgovarati i vlasnik stvari ako je šteta proizašla iz neke skrivene mane ili skrivenog
svojstva stvari na koje joj nije skrenuo pozornost.
(3) U tom slučaju odgovorna osoba koja je isplatila naknadu oštećeniku ima pravo zahtijevati cijeli njezin
iznos od vlasnika.
(4) Vlasnik opasne stvari koji ju je povjerio osobi koja nije osposobljena ili nije ovlaštena njome rukovati
odgovara za štetu koja potekne od te stvari.
Oslobođenje od odgovornosti
Članak 1067.
(1) Vlasnik se oslobađa odgovornosti ako dokaže da šteta potječe od nekog nepredvidivog uzroka koji se
nalazio izvan stvari, a koji se nije mogao spriječiti, izbjeći ili otkloniti.
(2) Vlasnik stvari oslobađa se odgovornosti i ako dokaže da je šteta nastala isključivo radnjom oštećenika
ili treće osobe, koju on nije mogao predvidjeti i čije posljedice nije mogao ni izbjeći, ni otkloniti.
(3) Vlasnik se oslobađa odgovornosti djelomično ako je oštećenik djelomično pridonio nastanku štete.
(4) Ako je nastanku štete djelomično pridonijela treća osoba, ona odgovara oštećeniku solidarno s
vlasnikom stvari, a dužna je snositi naknadu razmjerno težini svoje krivnje.
(5) Osoba kojom se vlasnik poslužio pri uporabi stvari ne smatra se trećom osobom.
2. Odgovornost za štete izazvane motornim vozilom u pogonu
Motorno vozilo
Članak 1068.
(1) Motorno vozilo je vozilo koje je namijenjeno da se snagom vlastitog motora kreće po površini zemlje,
na tračnicama ili bez njih.
(2) Sastavnim dijelom motornog vozila smatra se i s njime povezana prikolica.
(3) Motorno vozilo je u pogonu kad se koristi u svrhu kojoj je namijenjeno bez obzira radi li pri tome
motor koji služi za njegovo kretanje.
Odgovornost za štetu trećima
Članak 1069.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 148/161(1) Za štetu koju pretrpe treće osobe u vezi s pogonom motornog vozila odgovara njegov vlasnik.
(2) Suvlasnici, odnosno zajednički vlasnici motornog vozila odgovaraju za štetu solidarno.
(3) Za štetu prouzročenu pogonom dvaju ili više motornih vozila odgovaraju njihovi vlasnici trećim
osobama solidarno.
(4) Trećom osobom smatra se oštećenik koji nije ujedno vlasnik, ni neovlašteni korisnik motornog vozila,
niti osoba zadužena u vezi s pogonom motornog vozila.
Odgovornost u slučaju neovlaštenog korištenja motornog vozila
Članak 1070.
(1) Neovlašteni korisnik motornog vozila odgovara trećim osobama umjesto vlasnika i jednako kao
vlasnik.
(2) Pored neovlaštenog korisnika i solidarno s njim odgovara i vlasnik motornog vozila, ako je svojom
krivnjom ili krivnjom osoba koje su se trebale brinuti o vozilu, omogućio neovlašteno korištenje vozila.
(3) Neovlašteni korisnik je osoba koja u vrijeme štetnog događaja koristi motorno vozilo bez suglasnosti
vlasnika, a nije kod njega zaposlena u vezi s pogonom motornog vozila, niti je član njegova obiteljskog
kućanstva, niti joj je vlasnik vozilo predao u posjed.
Odgovornost prema trećoj osobi koja se prevozi motornim vozilom
Članak 1071.
(1) Odštetna odgovornost vlasnika odnosi se na štete koje pretrpi treća osoba koja se prevozi motornim
vozilom, a glede stvari samo onih koje takva osoba nosi na sebi ili sa sobom.
(2) Ništetna je svaka ugovorna odredba kojom bi se unaprijed isključila ili ograničila odgovornost iz
stavka 1. ovoga članka.
Međusobni odštetni zahtjevi vlasnika motornih vozila
 Članak 1072.
(1) Kad je šteta prouzročena pogonom dvaju ili više vozila, svu štetu snosi vlasnik vozila koji je isključivo
kriv za štetni događaj.
(2) Ako postoji obostrana krivnja, svaki vlasnik odgovara drugomu za njegovu štetu razmjerno stupnju
svoje krivnje.
(3) Ako nema krivnje nijednog, vlasnici odgovaraju na jednake dijelove ako pravičnost ne zahtijeva što
drugo.
(4) Krivnjom vlasnika smatra se i krivnja osobe kojom se on poslužio prilikom nastanka štetnog događaja
ili kojoj je vozilo povjerio.
Odsjek 5.
ODGOVORNOST ZA NEISPRAVAN PROIZVOD
Opće pravilo
Članak 1073.
(1) Proizvođač koji stavi u promet neki proizvod, odgovara za štetu prouzročenu neispravnošću toga
proizvoda bez obzira na krivnju.
(2) Odredbe ovoga odsjeka odnose se na imovinsku štetu prouzročenu smrću ili tjelesnom ozljedom te na
štetu prouzročenu uništenjem ili oštećenjem oštećenikove stvari različite od neispravnog proizvoda, ako se
radi o takvoj vrsti stvari koja je uobičajeno namijenjena za osobnu uporabu te ako je oštećenik tu stvar
uglavnom rabio u tu svrhu.
(3) Oštećenik ima, po odredbama ovoga odsjeka, pravo na naknadu štete prouzročene uništenjem ili
oštećenjem stvari samo za dio štete koji prelazi kunsku protuvrijednost iznosa od 500 eura.
(4) Naknada neimovinske štete prouzročene neispravnim proizvodom može se zahtijevati samo prema
općim pravilima odgovornosti za štetu.
(5) Obujam naknade imovinske štete prouzročene smrću ili tjelesnom ozljedom na odgovarajući se način
primjenjuju posebne odredbe ovoga Zakona o naknadi imovinske štete u slučaju smrti, tjelesne ozljede i
oštećenja zdravlja.
(6) Odredbe ovoga odsjeka ne primjenjuju se na štete prouz ro čene nuklearnom nesrećom.
(7) Odredbe ovoga odsjeka ne isključuju primjenu pravila o odgovornosti za štetu prouzročenu opasnom
stvari ili opasnom djelatnošću, pravila o odgovornosti za materijalne nedostatke ispu njenja te pravila o
ugovornoj i izvanugovornoj odgovornosti za štetu.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 149/161(8) Oštećenik je dužan dokazati neispravnost proizvoda, štetu i uzročnu vezu između neispravnosti
proizvoda i štete.
Proizvod
Članak 1074.
(1) Proizvod je bilo koja pokretna stvar, kao i samostalni dio ugrađen u neku pokretnu ili nepokretnu stvar.
(2) Proizvod su električna i drugi oblici energije.
Neispravni proizvod
Članak 1075.
(1) Proizvod nije ispravan ako, uzimajući u obzir sve okolnosti slučaja, a poglavito način na koji je
proizvod predstavljen, svrhe u koje, prema razumnom očekivanju, proizvod može biti uporabljen te vrijeme
kad je proizvod stavljen u promet, ne pruža sigurnost koja se od takva proizvoda opravdano očekuje.
(2) Proizvod nije neispravan samo zbog toga što je naknadno bolji proizvod stavljen u promet.
Proizvođač
Članak 1076.
(1) Proizvođač je osoba koja je izradila gotov proizvod, osoba koja je proizvela sirovinu, samostalni ili
nesamostalni dio ugrađen u gotov proizvod, kao i osoba koja se, obilježavanjem proizvoda svojim imenom,
žigom ili kakvim drugim znakom raspoznavanja, predstavlja kao proizvođač.
(2) Ako je proizvod uvezen, uzima se da je proizvođač osoba koja je uvezla proizvod radi prodaje, davanja
u zakup ili bilo kojega drugog oblika stavljanja proizvoda u promet i odgovara solidarno s osobama
navedenim u stavku 1. ovoga članka.
(3) Ako nije moguće utvrditi tko je proizvođač, proizvođa čem se smatra svaka osoba koja proizvod stavlja
u promet, osim ako ta osoba u razumnom roku ne obavijesti oštećenika o osobi od koje je nabavila proizvod.
(4) Odredba iz stavka 3. ovoga članka primjenjuje se i kad se ne može utvrditi tko je uvezao proizvod, pa i
onda ako su ime, tvrtka ili naziv proizvođača navedeni na proizvodu.
Solidarna odgovornost
Članak 1077.
Ako više osoba odgovara za štetu prouzročenu neisprav noš ću proizvoda, njihova je odgovornost solidarna.
Oslobođenje od odgovornosti
Članak 1078.
(1) Proizvođač se oslobađa odgovornosti ako dokaže:
– da nije stavio proizvod u promet,
– da iz okolnosti slučaja proizlazi da neispravnost, a ni njezin uzrok, nisu postojali u vrijeme kad je stavio
proizvod u promet,
– da proizvod nije proizveden za prodaju, davanje u zakup ili bilo koju drugu poslovnu svrhu, kao niti da
je proizveden ili stav ljen u promet u okviru njegova poslovanja,
– da je neispravnost posljedica pridržavanja prisilnih propisa koji su bili na snazi u trenutku kad je stavio
proizvod u promet,
– da stanje znanosti ili tehničkog znanja u vrijeme stavljanja proizvoda u promet nije omogućavalo
otkrivanje neispravnosti,
– da je šteta prouzročena isključivo radnjom oštećenika ili osobe za koju on odgovara, odnosno radnjom
treće osobe koju proizvođač nije mogao predvidjeti i čije posljedice nije mogao izbjeći ili otkloniti.
(2) Proizvođač dijela proizvoda oslobađa se odgovornosti i ako dokaže da je neispravnost prouzročena
konstrukcijom glavnog proizvoda ili uputama dobivenim od proizvođača glavnog proizvoda.
(3) Proizvođač se djelomično oslobađa odgovornosti ako je nastanku štete djelomično pridonio oštećenik
ili osoba za koju on odgovara.
(4) Ako je nastanku štete djelomično pridonijela treća osoba, ona odgovara solidarno s proizvođačem.
Zabrana ugovornog isključenja ili ograničenja odgovornosti
Članak 1079.
(1) Odgovornost proizvođača nije dopušteno ugovorom s oštećenikom unaprijed isključiti ili ograničiti.
(2) Ništetna je ugovorna odredba suprotna odredbi stavka 1. ovoga članka.
Rokovi ostvarivanja prava12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 150/161Članak 1080.
(1) Tražbina popravljanja štete prouzročene neispravnim proizvodom zastarijeva u roku od tri godine od
dana kad je oštećenik saznao ili morao saznati za štetu, neispravnost i osobu proizvođača.
(2) Pravo na popravljanje štete prouzročene neispravnim proiz vodom gasi se u roku od deset godina od
dana njegova stav ljanja u promet, osim ako je u tom roku protiv proizvođača pokrenut postupak pred sudom
ili drugim nadležnim tijelom radi utvrđivanja ili ostvarivanja tražbine na popravljanje štete iz ovoga odsjeka.
Odsjek 6.
POSEBNI SLUČAJEVI ODGOVORNOSTI
Odgovornost organizatora priredbi
Članak 1081.
Organizator okupljanja većeg broja ljudi u zatvorenom ili na otvorenom prostoru odgovara za štetu nastalu
smrću ili tjelesnom ozljedom koju netko pretrpi zbog izvanrednih okolnosti koje u takvim prilikama mogu
nastati, kao što je neuobičajeno gibanje masa, opći nered i slično.
Odgovornost zbog uskrate nužne pomoći
Članak 1082.
(1) Tko bez opasnosti za sebe uskrati pomoć osobi čiji su život i zdravlje očito ugroženi, odgovara za štetu
koja je otuda nastala, ako je on tu štetu prema okolnostima slučaja morao predvidjeti.
(2) Ako pravičnost zahtijeva, sud može takvu osobu osloboditi obveze da naknadi štetu.
Odgovornost zbog nesklapanja ugovora
Članak 1083.
Osoba koja je po zakonu obvezna sklopiti neki ugovor dužna je naknaditi štetu ako na zahtjev
zainteresirane osobe bez odga đanja ne sklopi taj ugovor.
Odgovornost u vezi s obavljanjem poslova od javnog interesa
Članak 1084.
Osobe koje obavljaju komunalnu ili drugu sličnu djelatnost od javnog interesa odgovaraju za štetu ako bez
opravdanog razloga obustave ili neredovito obavljaju tu djelatnost.
Odsjek 7.
POPRAVLJANJE ŠTETE
1. Popravljanje imovinske štete
Uspostava prijašnjeg stanja i naknada u novcu
Članak 1085.
(1) Odgovorna osoba dužna je uspostaviti stanje koje je bilo prije nego što je šteta nastala.
(2) Ako uspostava prijašnjeg stanja ne otklanja štetu potpuno, odgovorna osoba dužna je za ostatak štete
dati naknadu u novcu.
(3) Kad uspostava prijašnjeg stanja nije moguća, odgovorna je osoba dužna isplatiti oštećeniku
odgovarajući iznos novca na ime naknade štete.
(4) Naknada u novcu dosudit će se oštećeniku ako on to zahtijeva, a okolnosti danog slučaja ne
opravdavaju uspostavu prijašnjeg stanja.
Kad dospijeva obveza naknade
Članak 1086.
Obveza naknade štete smatra se dospjelom od trenutka nastanka štete.
Naknada u slučaju propasti stvari oduzete na nedopušten način
Članak 1087.
Ako je stvar koja je bila oduzeta vlasniku na nedopušten način propala zbog više sile, odgovorna osoba
dužna je dati naknadu u novcu.
Naknada u obliku novčane rente
Članak 1088.
(1) U slučaju smrti, tjelesne ozljede ili oštećenja zdravlja naknada se određuje, u pravilu, u obliku novčane
rente, doživotno ili za određeno vrijeme.
(2) Novčana renta plaća se mjesečno unaprijed.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 151/161(3) Vjerovnik ima pravo zahtijevati potrebno osiguranje za isplatu rente, osim ako to prema okolnostima
slučaja ne bi bilo opravdano.
(4) Ako dužnik ne dade osiguranje koje sud odredi, vjerovnik ima pravo zahtijevati da mu se umjesto rente
isplati jedan ukupan iznos čija se visina određuje prema visini rente i vjerojatnom trajanju vjerovnikova
života, uz odbitak odgovarajućih kamata.
(5) Iz ozbiljnih razloga vjerovnik može i u drugim slučaje vima zahtijevati, odmah ili kasnije, da mu se
umjesto rente isplati jedan ukupan iznos.
2. Obujam i visina imovinske štete
Obična šteta i izmakla korist
Članak 1089.
(1) Oštećenik ima pravo kako na naknadu obične štete, tako i na naknadu izmakle koristi.
(2) Visina naknade štete određuje se prema cijenama u vri je me donošenja sudske odluke, osim slučaja kad
zakon odre đuje što drugo.
(3) Pri ocjeni visine izmakle koristi uzima se u obzir dobitak koji se mogao osnovano očekivati prema
redovitom tijeku stvari ili prema posebnim okolnostima, a čije je ostvarenje spriječeno štetnikovom radnjom
ili propuštanjem.
(4) Kad je stvar uništena ili oštećena kaznenim djelom uči nje nim namjerno, sud može odrediti visinu
naknade prema vrijednosti koju je stvar imala za oštećenika.
Potpuna naknada
Članak 1090.
Sud će, uzimajući u obzir i okolnosti koje su nastupile poslije prouzročenja štete, dosuditi naknadu u
iznosu koji je potreban da se oštećenikova materijalna situacija dovede u ono stanje u kojem bi se nalazila da
nije bilo štetne radnje ili propuštanja.
Sniženje naknade
Članak 1091.
(1) Sud može, vodeći računa o materijalnom stanju ošte će ni ka, osuditi odgovornu osobu na isplatu niže
naknade nego što iznosi šteta, ako ona nije prouzročena ni namjerno ni krajnjom nepažnjom, a odgovorna
osoba je slaboga imovnog stanja te bi je isplata potpune naknade dovela u oskudicu.
(2) Ako je štetnik prouzročio štetu radeći nešto korisno za oštećenika, sud može odrediti nižu naknadu,
vodeći računa o brižljivosti koju štetnik pokazuje u vlastitim poslovima.
Doprinos oštećenika vlastitoj šteti
Članak 1092.
(1) Oštećenik koji je pridonio da šteta nastane ili da bude veća nego što bi inače bila ima pravo samo na
razmjerno sniženu naknadu.
(2) Kad je nemoguće utvrditi koji dio štete potječe od oštećenikove radnje ili propusta, sud će dosuditi
naknadu vodeći računa o okolnostima slučaja.
3. Posebno o naknadi imovinske štete u slučaju smrti, tjelesne ozljede i oštećenja zdravlja
 Izgubljena zarada, troškovi liječenja i pogreba
Članak 1093.
(1) Tko prouzroči nečiju smrt, dužan je naknaditi uobičajene troškove njegova pogreba.
(2) On je dužan naknaditi i troškove njegova liječenja od zadobivenih ozljeda i druge potrebne troškove u
vezi s liječenjem, te zaradu izgubljenu zbog nesposobnosti za rad.
Pravo osobe koju je poginuli uzdržavao
Članak 1094.
(1) Osoba koju je poginuli uzdržavao ili redovito pomagao, a i ona koja je po zakonu imala pravo
zahtijevati uzdržavanje od poginulog, ima pravo na naknadu štete koju trpi gubitkom uzdržavanja, odnosno
pomaganja.
(2) Ta se šteta naknađuje plaćanjem novčane rente čiji se iznos odmjerava s obzirom na sve okolnosti
slučaja, a koji ne može biti viši od onoga koji bi oštećenik dobivao od poginulog da je ostao u životu.
Naknada štete u slučaju tjelesne ozljede ili narušenja zdravlja
Članak 1095.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 152/161(1) Tko drugome nanese tjelesnu ozljedu ili mu naruši zdrav lje, dužan je naknaditi mu troškove liječenja i
druge potrebne troš kove s tim u vezi, a i zaradu izgubljenu zbog nesposobnosti za rad za vrijeme liječenja.
(2) Ako ozlijeđeni zbog potpune ili djelomične nesposobnosti za rad gubi zaradu, ili su mu potrebe trajno
povećane, ili su mogućnosti njegova daljnjeg razvijanja i napredovanja uništene ili umanjene, odgovorna
osoba dužna je plaćati ozlijeđenomu određenu novčanu rentu, kao naknadu za štetu.
Izmjena dosuđene naknade
Članak 1096.
Sud može na zahtjev oštećenika za ubuduće povećati rentu, a može je na zahtjev štetnika sniziti ili ukinuti
ako se znatnije promijene okolnosti koje je sud imao na umu pri donošenju prijašnje odluke.
Neprenosivost prava
Članak 1097.
(1) Pravo na naknadu štete u obliku novčane rente zbog smrti bliske osobe ili zbog ozljede tijela ili
narušenja zdravlja ne može se prenijeti na drugu osobu.
(2) Dospjeli iznosi naknade mogu se prenijeti na drugoga ako je visina naknade određena pisanim
sporazumom strana ili pra vomoćnom sudskom odlukom.
4. Naknada imovinske štete u slučaju povrede časti i širenja neistinitih navoda
Članak 1098.
(1) Tko drugom povrijedi čast, iznosi ili prenosi neistinite navode o njegovoj prošlosti, znanju,
sposobnosti, ili o čemu drugome, a zna ili bi morao znati da su neistiniti, i time mu prouzroči imovinsku štetu,
dužan je naknaditi je.
(2) Ali ne odgovara za prouzročenu štetu onaj tko učini neistinito priopćenje o drugome ne znajući da je
ono neistinito, ako je on ili onaj komu je priopćenje učinio imao u tome ozbiljnog interesa.
5. Popravljanje neimovinske štete
Objavljivanje presude ili ispravka
Članak 1099.
U slučaju povrede prava osobnosti oštećenik može zahtijevati, na trošak štetnika, objavljivanje presude,
odnosno ispravka, povlačenje izjave kojom je povreda učinjena, ili što drugo čime se može ostvariti svrha
koja se postiže pravičnom novčanom naknadom.
Pravična novčana naknada
Članak 1100.
(1) U slučaju povrede prava osobnosti sud će, ako nađe da to težina povrede i okolnosti slučaja
opravdavaju, dosuditi pravičnu novčanu naknadu, nezavisno od naknade imovinske štete, a i kad nje nema.
(2) Pri odlučivanju o visini pravične novčane naknade sud će voditi računa o jačini i trajanju povredom
izazvanih fizičkih boli, duševnih boli i straha, cilju kojemu služi ta naknada, ali i o tome da se njome ne
pogoduje težnjama koje nisu spojive sa njezinom naravi i društvenom svrhom.
(3) Za povredu ugleda i drugih prava osobnosti pravne osobe sud će, ako procijeni da to težina povrede i
okolnosti slučaja opravdavaju, dosuditi joj pravičnu novčanu naknadu, nezavisno od naknade imovinske štete,
a i kad nje nema.
Osobe koje imaju pravo na pravičnu novčanu naknadu u slučaju smrti ili osobito teškog invaliditeta
Članak 1101.
(1) U slučaju smrti ili osobito teškog invaliditeta neke osobe pravo na pravičnu novčanu naknadu
neimovinske štete imaju članovi njezine uže obitelji (bračni drug, djeca i roditelji).
(2) Takva se naknada može dosuditi i braći i sestrama, dje do vima i bakama, unučadi te izvanbračnom
drugu, ako je između njih i umrlog, odnosno ozlijeđenog postojala trajnija zajednica života.
(3) Pravo na pravičnu novčanu naknadu imaju i roditelji u slučaju gubitka začetog, a nerođenog djeteta.
Zadovoljština u posebnim slučajevima
Članak 1102.
Pravo na pravičnu novčanu naknadu neimovinske štete ima osoba prema kojoj je prijevarom, prisilom ili
zlouporabom nekog odnosa podređenosti ili zavisnosti počinjeno neko kazneno djelo protiv spolne slobode i
spolnog ćudoređa.
Kad dospijeva obveza pravične novčane naknade12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 153/161Članak 1103.
Obveza pravične novčane naknade dospijeva danom podno še nja pisanog zahtjeva ili tužbe, osim ako je
šteta nastala nakon toga.
Pravična novčana naknada buduće neimovinske štete
Članak 1104.
Sud će na zahtjev oštećenika dosuditi pravičnu novčanu naknadu i za buduću neimovinsku štetu, ako je
izvjesno da će ona trajati i u budućnosti.
Nasljeđivanje i ustup tražbine naknade neimovinske štete
Članak 1105.
(1) Tražbina naknade neimovinske štete prelazi na nasljednika samo ako je oštećenik podnio pisani zahtjev
ili tužbu.
(2) Uz iste pretpostavke ta tražbina može biti predmet ustupa, prijeboja i ovrhe.
Doprinos oštećenika vlastitoj šteti i sniženje naknade
Članak 1106.
Odredbe o doprinosu oštećenika vlastitoj šteti i sniženju naknade koje vrijede za imovinsku štetu na
odgovarajući se način primjenjuju i na neimovinsku štetu.
Odsjek 8.
ODGOVORNOST VIŠE OSOBA ZA ISTU ŠTETU
 Solidarna odgovornost
Članak 1107.
(1) Za štetu koju je više osoba prouzročilo zajedno svi sudionici odgovaraju solidarno.
(2) Poticatelj i pomagatelj te onaj koji je pomagao da se odgovorne osobe ne otkriju odgovaraju solidarno
s njima.
(3) Solidarno odgovaraju za prouzročenu štetu i osobe koje su je uzrokovale radeći nezavisno jedna od
druge, ako se ne mogu utvrditi njihovi udjeli u nastaloj šteti.
(4) Kad je nedvojbeno da je štetu prouzročila neka od dviju ili više određenih osoba koje su na neki način
međusobno povezane, a ne može se utvrditi koja je od njih štetu prouzročila, te osobe odgovaraju solidarno.
Solidarna odgovornost naručitelja i izvođača radova
Članak 1108.
Naručitelj i izvođač radova na nekretnini solidarno odgovaraju trećoj osobi za štetu koja joj nastane u vezi
s izvođenjem tih radova.
Regres isplatitelja
Članak 1109.
(1) Solidarni dužnik koji isplati više nego što iznosi njegov udio u šteti može zahtijevati od svakog od
ostalih dužnika da mu naknadi ono što je platio za njega.
(2) Koliko iznosi udio svakoga pojedinog dužnika, sud određuje s obzirom na težinu njegove krivnje i
težinu posljedica koje su proistekle iz njegova djelovanja, odnosno propuštanja.
(3) Ako se udjeli dužnika ne mogu utvrditi, na svakog pada jednak dio, osim ako pravičnost zahtijeva da se
u konkretnom slučaju drukčije odluči.
Odsjek 9.
PRAVO OŠTEĆENIKA NAKON ZASTARE ODŠTETNOG ZAHTJEVA
Članak 1110.
Nakon nastupa zastare odštetnog zahtjeva oštećenik može zahtijevati od odgovorne osobe, po pravilima
stjecanja bez osnove, da mu ustupi ono što je dobio radnjom kojom je prouzročena šteta.
Odjeljak 2.
STJECANJE BEZ OSNOVE
Odsjek 1.
OPĆE PRAVILO
Članak 1111.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 154/161(1) Kad dio imovine neke osobe na bilo koji način prijeđe u imovinu druge osobe, a taj prijelaz nema
osnove u nekom pravnom poslu, odluci suda, odnosno druge nadležne vlasti ili zakonu, stjecatelj je dužan
vratiti ga, odnosno, ako to nije moguće, naknaditi vrijednost postignute koristi.
(2) Pod prijelazom imovine razumijeva se i stjecanje koristi izvršenom radnjom.
(3) Obveza vraćanja, odnosno nadoknade vrijednosti nastaje i kad se nešto primi s obzirom na osnovu koja
se nije ostvarila ili koja je kasnije otpala.
Odsjek 2.
PRAVILA VRAĆANJA
Kad se ne može zahtijevati vraćanje
Članak 1112.
(1) Tko izvrši isplatu znajući da nije dužan platiti, nema pravo zahtijevati vraćanje, osim ako je zadržao
pravo na povrat, ako je platio da bi izbjegao prisilu ili ako isplata duga zavisi od ispunjenja uvjeta.
(2) Ali ako je dug bio bezuvjetan, ne može se zahtijevati povrat plaćenog iznosa stoga što je isplata
izvršena prije dospjelosti.
Dvostruka isplata duga
Članak 1113.
Tko je isti dug platio dva puta, pa makar jednom i po osnovi ovršne isprave, ima pravo zahtijevati povrat
po pravilima ovoga odjeljka.
Ispunjenje naravne ili moralne obveze
Članak 1114.
Ne može se zahtijevati povrat onoga što je dano ili učinjeno na ime ispunjenja neke naravne ili moralne
obveze.
Opseg vraćanja
Članak 1115.
Kad se vraća ono što je stečeno bez osnove, moraju se vratiti plodovi i platiti zatezne kamate, i to, ako je
stjecatelj nepošten od dana stjecanja, a inače od dana podnošenja zahtjeva.
Naknada troškova
Članak 1116.
Stjecatelj ima pravo na naknadu nužnih i korisnih troškova, ali ako je bio nepošten, pripada mu naknada
samo za nužne troškove.
Kad se može zadržati primljeno
Članak 1117.
(1) Ne može se zahtijevati povrat neosnovano plaćenih iznosa na ime naknade štete zbog ozljede tijela,
narušenja zdravlja ili smrti, ako je isplata izvršena poštenom stjecatelju.
(2) Stjecatelj se smatra nepoštenim od trenutka dostave odluke o prihvaćanju izvanrednog pravnog lijeka i
dužan je vratiti primljeno na osnovi koja je otpala s kamatama od trenutka kad je postao nepošten.
Uporaba stvari u tuđu korist
Članak 1118.
Ako je netko svoju ili tuđu stvar uporabio na korist trećega, a ne postoje pretpostavke za primjenu pravila
o poslovodstvu bez naloga, treći je dužan vratiti stvar, odnosno, ako to nije moguće, naknaditi njezinu
vrijednost.
Izdatak za drugog
Članak 1119.
Tko za drugog učini kakav izdatak ili što drugo što je ovaj po zakonu bio dužan učiniti, ima pravo
zahtijevati naknadu od njega.
Uporaba tuđe stvari u svoju korist
Članak 1120.
Kad je netko tuđu stvar uporabio u svoju korist, vlasnik može zahtijevati, nezavisno od prava na naknadu
štete, ili ako nje nema, da mu ovaj naknadi korist koju je imao od uporabe.
Odjeljak 3.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 155/161POSLOVODSTVO BEZ NALOGA
Odsjek 1.
OPĆE PRAVILO
Članak 1121.
Obavljanju tuđeg posla bez naloga ili ovlaštenja može se pristupiti samo ako posao ne trpi odgađanje te
predstoji šteta ili propuštanje očite koristi.
Odsjek 2.
OBVEZE I PRAVA POSLOVOĐE BEZ NALOGA
Obveze poslovođe bez naloga
Članak 1122.
(1) Poslovođa je dužan što je moguće prije obavijestiti gospodara posla i nastaviti započeti posao, ako mu
je to razumno moguće, dok ovaj ne bude mogao preuzeti brigu o njemu.
(2) Nakon završenog posla on je dužan položiti račun i ustupiti gospodaru posla sve što je pribavio
obavljajući njegov posao.
(3) Ako zakonom nije što drugo propisano, poslovođa ima obveze nalogoprimca.
Dužna pažnja i odgovornost
Članak 1123.
(1) Pri obavljanju tuđeg posla poslovođa je dužan rukovoditi sa stvarnim ili predmnjevanim namjerama i
potrebama gospodara posla.
(2) On je dužan postupiti s pažnjom dobrog gospodarstvenika, odnosno dobrog domaćina.
(3) Sud može, s obzirom na okolnosti u kojima se netko bez naloga ili ovlaštenja prihvatio tuđeg posla,
smanjiti njegovu odgovornost ili ga sasvim osloboditi odgovornosti za nepažnju.
(4) Za odgovornost poslovno nesposobnog poslovođe vrijede pravila o njegovoj ugovornoj i
izvanugovornoj odgovornosti.
Prava poslovođe bez naloga
Članak 1124.
(1) Poslovođa bez naloga koji je postupio u svemu kako treba i radio ono što su okolnosti zahtijevale ima
pravo zahtijevati od gospodara posla da ga oslobodi obveza što ih je zbog toga posla uzeo na sebe, da
preuzme obveze iz poslova što ih je sklopio u njegovo ime, da mu naknadi sve nužne i korisne izdatke te da
mu naknadi pretrpljenu štetu, čak i ako očekivani rezultat nije postignut.
(2) Njemu pripada i primjerena naknada za trud ako je otklonio štetu od gospodara posla ili ako mu je
pribavio korist koja odgovara u svemu njegovim namjerama i potrebama.
Obavljanje tuđih poslova u namjeri da se drugom pomogne
Članak 1125.
Tko obavlja tuđi posao u namjeri da drugome pomogne, a ne postoje pretpostavke poslovodstva bez
naloga, pripada mu pravo na naknadu učinjenih troškova, ali najviše do visine ostvarene koristi za drugoga.
Odnošenje dodataka
Članak 1126.
 Poslovođa bez naloga ima pravo odnijeti stvari kojima je povećao tuđu imovinu, a za koje mu se učinjeni
izdaci ne nak na đuju, ako se one mogu odvojiti bez oštećenja stvari kojoj su dodane, ali gospodar posla može
zadržati te dodatke ako mu naknadi njihovu sadašnju vrijednost, no najviše do visine učinjenih izdataka.
Odsjek 3.
OBAVLJANJE TUĐIH POSLOVA PROTIV ZABRANE
Članak 1127.
(1) Tko se prihvati tuđeg posla usprkos zabrani gospodara posla, a za zabranu je znao ili je morao znati,
nema prava koja pripadaju poslovođi bez naloga.
(2) On odgovara za štetu koju je prouzročio miješanjem u tuđe poslove, čak i ako je do nje došlo bez
njegove krivnje.
(3) Ali kad je zabrana obavljanja posla protivna zakonu ili moralu, a osobito ako je netko zabranio da
drugi ispuni neku nje govu zakonsku obvezu koja ne trpi odgađanje, vrijede opća pravila o poslovodstvu bez
naloga.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 156/161Odsjek 4.
NEPRAVO POSLOVODSTVO
Članak 1128.
(1) Tko obavlja tuđi posao u namjeri da za sebe zadrži postignute koristi iako zna da je posao tuđi, dužan
je na zahtjev gospodara posla položiti račun kao poslovođa bez naloga i predati mu sve postignute koristi.
(2) Gospodar posla može zahtijevati i vraćanje stvari u prijašnje stanje te naknadu štete.
Odsjek 5.
ODOBRENJE
Članak 1129.
Ako gospodar posla naknadno odobri ono što je izvršeno, poslovođa bez naloga smatra se nalogoprimcem
od početka obav ljanja posla.
Odjeljak 4.
JAVNO OBEĆANJE NAGRADE
 Kad obvezuje
Članak 1130.
(1) Javnim oglasom učinjeno obećanje nagrade onome tko izvrši određenu radnju, postigne neki uspjeh,
nađe se u određenoj situaciji ili ispuni neki drugi uvjet, obvezuje obećavatelja da ispuni obećanje.
(2) Obećavatelj nagrade ili bilo kakvog nagradnog natjecanja dužan je odrediti rok za natjecanje, a ako ga
ne odredi, svatko tko želi sudjelovati u natjecanju ima pravo zahtijevati od suda da odredi odgovarajući rok.
Opoziv obećanja
Članak 1131.
(1) Obećanje se može opozvati onako kako je učinjeno, a i osobnim priopćenjem, ali onaj koji je izvršio
radnju, a nije znao niti je morao znati da je obećanje nagrade opozvano, ima pravo zahtijevati obećanu
nagradu, a onaj koji je do opoziva učinio potrebne izdatke radi izvršenja radnje određene u javnom oglasu ima
pravo na njihovu naknadu, osim ako obećavatelj dokaže da su oni učinjeni uzalud.
(2) Obećanje nagrade ne može se opozvati ako je oglasom određen rok za izvršenje radnje, odnosno za
obavijest o postig nu tom rezultatu, ostvarenju određene situacije ili ispunjenju nekog drugog uvjeta.
Tko ima pravo na nagradu
Članak 1132.
(1) Pravo na nagradu ima onaj tko prvi izvrši radnju za koju je nagrada obećana.
(2) Ako je više osoba izvršilo radnju istodobno, svakoj pripada jednak dio nagrade, ako pravičnost ne
zahtijeva drukčiju podjelu.
Natječaj i nagrada
Članak 1133.
(1) O dodjeli nagrade u slučaju natječaja odlučuje priređivač natječaja ili jedna ili više osoba što ih on
odredi.
(2) Ako su u uvjetima natječaja ili nekim općim propisima koji vrijede za određeni natječaj postavljena
pravila po kojima nagrada treba biti dodijeljena, svaki sudionik u natječaju ima pravo zahtijevati poništaj
odluke o dodjeli nagrade ako nagrada nije dodijeljena u skladu s tim pravilima.
(3) Vlasništvo ili koje drugo pravo na djelu nagrađenom na natječaju stječe priređivač natječaja samo ako
je to navedeno u oglasu natječaja.
Prestanak obveze
Članak 1134.
Obveza obećavatelja nagrade prestaje ako mu nitko ne priop ći, u roku određenom u oglasu, da je izvršio
radnju ili postigao uspjeh ili uopće ispunio uvjete postavljene u javnom oglasu, a ako rok nije određen,
istekom jedne godine od oglasa.
Odjeljak 5.
VRIJEDNOSNI PAPIRI
1. Opće odredbe
Pojam12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 157/161Članak 1135.
(1) Vrijednosni papir je isprava kojom se njezin izdavatelj obvezuje ispuniti obvezu upisanu u toj ispravi
njezinu zakonitom imatelju.
(2) Vrijednosni papir može imati oblik elektroničkog zapisa određenog zakonom.
(3) Odredbe ovoga Zakona koje se odnose na vrijednosne pa pire izdane u obliku pisane isprave
primjenjuju se na odgova ra ju ći način i na vrijednosne papire u obliku elektroničkog zapisa, ako posebnim
propisom nije drukčije određeno.
Bitni sastojci
Članak 1136.
(1) Vrijednosni papir mora sadržavati sljedeće bitne sastojke:
1) naznaku vrste vrijednosnog papira,
2) tvrtku, odnosno naziv i sjedište, odnosno ime i prebiva liš te izdavatelja vrijednosnog papira,
3) tvrtku, odnosno naziv ili ime osobe na koju, odnosno po čijoj naredbi vrijednosni papir glasi, ili
naznaku da papir glasi na donositelja,
4) točno naznačenu obvezu izdavatelja koja proizlazi iz vrijednosnog papira,
5) mjesto i nadnevak izdavanja vrijednosnog papira, a kod onih koji se izdaju u seriji, i njihov serijski broj,
6) potpis izdavatelja vrijednosnog papira, odnosno faksimil potpisa izdavatelja vrijednosnih papira koji se
izdaju u seriji.
(2) Posebnim zakonom za pojedine vrijednosne papire mogu biti određeni i drugi bitni sastojci.
(3) Isprava, odnosno elektronički zapis koji ne sadrži bilo koji od bitnih sastojaka ne vrijedi kao
vrijednosni papir.
(4) Vrijednosni papiri izdani u seriji koji ne sadrže bilo koji od bitnih sastojaka nemaju pravni učinak.
Na koga vrijednosni papir može glasiti
Članak 1137.
Ako zakonom nije drukčije određeno, vrijednosni papir može glasiti na donositelja, na ime ili po naredbi.
Nastanak obveze
Članak 1138.
Obveza iz vrijednosnog papira nastaje u trenutku kad izdavatelj vrijednosni papir preda njegovu korisniku.
Posebni uvjeti za izdavanje vrijednosnog papira u seriji
Članak 1139.
Posebnim se zakonom određuju i drugi uvjeti za izdavanje vrijednosnih papira u seriji.
2. Ostvarivanje prava
Kome pripada pravo iz vrijednosnog papira
Članak 1140.
(1) Tražbina iz vrijednosnog papira vezana je za sam papir i pripada njegovu zakonitom imatelju.
(2) Zakonitim imateljem vrijednosnog papira na donositelja smatra se njegov donositelj.
(3) Zakonitim imateljem vrijednosnog papira na ime ili po naredbi smatra se osoba na koju vrijednosni
papir glasi, odnosno osoba na koju je uredno prenesen.
(4) Pošteni pribavitelj vrijednosnog papira na donositelja postaje njegov zakoniti imatelj i stječe pravo na
tražbinu upisanu na njemu i kad je vrijednosni papir izašao iz ruku njegova izdavatelja, odnosno njegova
prijašnjeg imatelja i bez njegove volje.
Tko može zahtijevati ispunjenje
Članak 1141.
Ispunjenje tražbine iz vrijednosnog papira može zahtijevati, uz njegovo podnošenje, samo njegov zakoniti
imatelj, odnosno osoba koju on ovlasti.
3. Prijenos vrijednosnog papira
Prijenos prava iz papira na donositelja
Članak 1142.
Pravo iz vrijednosnog papira na donositelja prenosi se njegovom predajom.
Prijenos prava iz papira na ime12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 158/161Članak 1143.
(1) Pravo iz vrijednosnog papira na ime prenosi se cesijom.
(2) Posebnim zakonom može biti određeno da se pravo iz vrijednosnog papira na ime može prenositi i
indosamentom.
(3) Pravo iz vrijednosnog papira na ime prenosi se ubilježavanjem na samom papiru tvrtke, odnosno
naziva, odnosno imena novog imatelja, potpisivanjem prenositelja i upisom prijenosa u registar vrijednosnih
papira, ako se takav registar vodi kod izdavatelja.
Prijenos prava iz papira po naredbi
Članak 1144.
Pravo iz vrijednosnog papira po naredbi prenosi se indosamentom.
Vrste indosamenata
Članak 1145.
(1) Indosament može biti puni, blanko i na donositelja.
(2) Puni indosament sadrži izjavu o prijenosu i tvrtku, odnosno naziv ili ime osobe na koju se pravo iz
vrijednosnog papira prenosi (indosatar), i potpis prenositelja (indosant), a može sadržavati i druge podatke
(mjesto, nadnevak i dr.).
(3) Blanko indosament sadrži samo potpis indosanta.
(4) U slučaju prijenosa na donositelja umjesto imena indosatara stavlja se riječ »donositelju«.
(5) Indosament na donositelja vrijedi kao blanko indosament.
(6) Ništetan je djelomični indosament.
Prijenos punomoći i prijenos za zalog
Članak 1146.
(1) Vrijednosni papir može se prenijeti kao prijenos puno mo ći, odnosno kao prijenos za zalog.
(2) Kod prijenosa punomoći stavlja se klauzula »vrijednost u punomoći«, a kod prijenosa za zalog
»vrijednost za zalog« ili slično.
Učinak prijenosa prava
Članak 1147.
(1) Prijenosom prava iz vrijednosnog papira njegov novi imatelj stječe sva prava koja su pripadala njegovu
predniku.
(2) Prijenos prava iz vrijednosnog papira na ime, bilo da je izvršen secesijom ili indosamentom, nema
učinak prema izdavatelju dok on o tome ne bude pisanim putem obaviješten, odnosno dok taj prijenos ne bude
ubilježen u registar vrijednosnih papira na ime, ako se takav registar vodi kod izdavatelja.
(3) Cedent, odnosno indosant ne odgovara za neispunjenje obveze od strane izdavatelja, osim u slučaju
drukčije zakonske odredbe ili ako postoji suprotna odredba upisana na samom vrijednosnom papiru.
Učinak prijenosa punomoći i prijenosa za zalog
Članak 1148.
Imatelj vrijednosnog papira koji je na njega prenesen kao »prijenos punomoći« ili »prijenos za zalog«
može ostvarivati sva prava koja iz toga vrijednosnog papira proistječu, ali papir može prenijeti na drugog
samo kao prijenos punomoći.
Dokazivanje zakonitosti prijenosa
Članak 1149.
(1) Posljednji indosatar dokazuje svoje pravo iz vrijednosnog papira neprekidnim nizom indosamenata.
(2) To se pravilo na odgovarajući način primjenjuje i na posljednjeg cesionara.
Zabrana prijenosa
Članak 1150.
(1) Prijenos vrijednosnog papira po naredbi indosamentom zabranjuje se riječima »ne po naredbi« ili
stavljanjem slične klauzule koja ima isto značenje.
(2) Pravo iz vrijednosnog papira čiji je prijenos indosamentom zabranjen može se prenijeti samo cesijom.
(3) Prijenos indosamentom mogu zabraniti izdavatelj i indosant.
(4) Posebnim zakonom ili izjavom izdavatelja upisanoj na vrijednosnom papiru na ime može se zabraniti
svako njegovo prenošenje.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 159/1614. Promjene kod vrijednosnih papira
Promjene koje može izvršiti izdavatelj
Članak 1151.
(1) Vrijednosni papir na donositelja ili po naredbi može izdavatelj, na zahtjev i o trošku imatelja papira,
promijeniti u papir na ime.
(2) Ako promjenu nije izrijekom zabranio, izdavatelj vrijednosnog papira na ime može ga, na zahtjev i o
trošku imatelja, promijeniti u papir na donositelja ili po naredbi.
Promjene koje može izvršiti imatelj pri prijenosu
Članak 1152.
(1) Vrijednosni papir po naredbi indosant može prenijeti indosamentom na donositelja, ako posebnim
zakonom nije drukčije određeno.
(2) Vrijednosni papir na ime cedent, odnosno indosant može prenijeti samo na određenu osobu.
(3) Vrijednosni papir na donositelja može se indosamentom prenijeti na određenu osobu.
Sjedinjavanje i dijeljenje vrijednosnih papira
Članak 1153.
(1) Vrijednosni papiri izdani u seriji mogu se, na zahtjev i o trošku imatelja, sjediniti u jedan ili više
vrijednosnih papira.
(2) Vrijednosni papir može se, na zahtjev i o trošku imatelja, podijeliti na više vrijednosnih papira manjeg
iznosa, ali oni ne mogu biti ispod iznosa najnižeg apoena papira izdanog u toj seriji.
5. Ispunjenje obveze iz vrijednosnog papira
Prestanak obveze
Članak 1154.
(1) Obveza iz vrijednosnog papira prestaje ispunjenjem od strane izdavatelja papira zakonitom imatelju.
(2) Tražbina iz vrijednosnog papira prestaje i kad on pripadne izdavatelju, ako posebnim zakonom nije
drukčije određeno.
(3) Pošteni izdavatelj vrijednosnog papira na donositelja oslobađa se obveze ispunjenjem donositelju i
onda kad ovaj nije zakoniti imatelj vrijednosnog papira.
Zabrana ispunjenja
Članak 1155.
(1) Ako je izdavatelj vrijednosnog papira na donositelja znao ili morao znati da donositelj nije zakoniti
imatelj papira, niti je ovlašten od zakonitog imatelja, dužan je odbiti ispunjenje, inače odgovara za štetu.
(2) Izdavatelj vrijednosnog papira ne može pravovaljano ispuniti svoju obvezu ako mu je to nadležno
tijelo zabranilo, ili kad je znao ili morao znati da je pokrenut postupak za amortizaciju ili poništaj
vrijednosnog papira.
Isplata kamata ili drugih prinosa nakon isplate glavnice
Članak 1156.
Dužnik koji je isplatio glavnicu imatelju vrijednosnog papira dužan je isplatiti kupone kamata, odnosno
drugih prinosa s istog papira koji mu budu podneseni na isplatu nakon isplate glavnice, ako te tražbine nisu
zastarjele.
Prigovori na zahtjev za ispunjenje obveze
Članak 1157.
(1) Protiv zahtjeva imatelja vrijednosnog papira izdavatelj može istaknuti samo prigovore koji se tiču
izdavanja papira, kao što je krivotvorenje; zatim prigovore koji proizlaze iz sadržaja papira, kao što su rokovi
ili uvjeti; napokon, prigovore koje ima prema samom imatelju papira, kao što su prijeboj, nedostatak zakonom
propisanog postupka za stjecanje vrijednosnog papira i odsutnost ovlaštenja.
(2) Izdavatelj može protiv zahtjeva imatelja kojem je on ustupio vrijednosni papir istaknuti nedostatke
pravnog posla na temelju kojega je prijenos izvršen, ali te nedostatke ne može istaknuti protiv zahtjeva nekoga
potonjeg imatelja.
(3) Međutim, ako je imatelj vrijednosnog papira primajući papir od svog prednika, znao ili morao znati da
mu ovaj predaje vrijednosni papir, da bi izbjegao prigovor koji izdavatelj ima prema njemu, izdavatelj može
istaknuti taj prigovor i prema imatelju papira.12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 160/161(4) Posebnim zakonom mogu se odrediti i drugi prigovori kod pojedinih vrsta vrijednosnih papira.
6. Legitimacijski papiri i znakovi
Legitimacijski papiri
Članak 1158.
Na željezničke karte, kazališne i druge ulaznice, bonove i druge slične isprave koje sadrže određenu
obvezu za njihova izdavatelja, a u kojima nije označen vjerovnik, niti iz njih ili okolnosti u kojima su izdane
proizlazi da se mogu ustupiti drugome, na odgovarajući se način primjenjuju odredbe o vrijednosnim
papirima.
Legitimacijski znakovi
Članak 1159.
(1) Garderobni ili slični znakovi, koji se sastoje od komada papira, metala ili drugog materijala, na kojima
je obično utisnut neki broj ili naveden broj predanih predmeta, a koji obično ne sadrže nešto određeno o
obvezi njihova izdavatelja, služe samo da pokažu tko je vjerovnik u obveznom odnosu pri čijem nastanku su
izdani.
(2) Izdavatelj legitimacijskog znaka oslobađa se obveze kad je u dobroj vjeri ispuni donositelju, ali za
donositelja ne vrijedi predmnjeva da je on pravi vjerovnik ili da je ovlašten zahtijevati ispunjenje, te je u
slučaju spora dužan dokazati to svoje svojstvo.
(3) Vjerovnik može zahtijevati ispunjenje obveze iako je izgubio legitimacijski znak.
(4) Glede ostaloga, u svakom pojedinom slučaju treba se držati zajedničke volje izdavatelja i primatelja
znaka te onoga što je uobičajeno.
7. Ostale odredbe
Zamjena oštećenog vrijednosnog papira
Članak 1160.
Imatelj oštećenog vrijednosnog papira koji nije prikladan za promet, ali čija se istinitost i sadržaj mogu
točno utvrditi, ima pravo zahtijevati izdavanje novoga vrijednosnog papira u istom iznosu, s tim da vrati
oštećeni papir i naknadi troškove.
Amortizacija vrijednosnog papira
Članak 1161.
Izgubljeni vrijednosni papir može se amortizirati samo ako glasi na ime ili po naredbi, ako posebnim
zakonom nije drukčije određeno.
Zastara tražbine iz vrijednosnog papira
Članak 1162.
Za zastaru tražbine iz vrijednosnog papira vrijede pravila o zastari, ako posebnim zakonom nije drukčije
određeno.
Dio treći
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Primjena ovoga Zakona
Članak 1163.
(1) Odredbe ovoga Zakona neće se primjenjivati na obvezne odnose koji su nastali prije stupanja na snagu
ovoga Zakona.
(2) Odredbe ovoga Zakona o odgovornosti za neispravan proizvod neće se primjenjivati na proizvode
stavljene u promet prije stupanja na snagu ovoga Zakona.
Prestanak važenja propisa
Članak 1164.
(1) Danom stupanja na snagu ovoga Zakona prestaju važiti:
– Zakon o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br. 53/91., 73/91., 111/93., 3/94., 7/96., 91/96., 112/99.
i 88/01.) i
– odredbe članka 116. ­ 121. Zakona o nasljeđivanju (»Na rod ne novine«, br. 48/03. i 163/03.).
(2) Početkom primjene odredaba članka 26. stavka 1. – 3. i članka 29. stavka 2. – 6. i stavka 8. ovoga
Zakona prestaju važiti odredbe članka 1., 2., 4., 5., 6., 7., 8., 9. stavka 1. točke 1. i članka 10. Zakona o
kamatama (»Narodne novine«, br. 94/04.).12.09.2016. 35 17.3.2005 Zakon o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 161/161Stupanje na snagu
Članak 1165.
Ovaj Zakon stupa na snagu 1. siječnja 2006., s tim da se odredbe članka 26. stavka 1. – 3. i članka 29.
stavka 2. – 6. i stavka 8. počinju primjenjivati nakon isteka dvije godine od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.
Klasa: 330­01/04­01/05
Zagreb, 25. veljače 2004.
HRVATSKI SABOR
Predsjednik
Hrvatskoga sabora
Vladimir Šeks, v. r.
 12.09.2016. 41 9.4.2008 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 1/5HRVATSKI SABOR
1382
Na temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim
ODLUKU
O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O
OBVEZNIM ODNOSIMA
Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima, kojega je Hrvatski sabor donio
na sjednici 28. ožujka 2008. godine.
Klasa: 011­01/08­01/25
Urbroj: 71­05­03/1­08­2
Zagreb, 3. travnja 2008.
Predsjednik
Republike Hrvatske
Stjepan Mesić, v. r.
ZAKON
O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBVEZNIM ODNOSIMA
Članak 1.
U Zakonu o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 35/05.) u članku 26. iza stavka 5. dodaje se stavak
6. koji glasi:
»(6) U smislu ovoga Zakona osobe javnog prava su osobe koje su obvezne postupati po propisima o javnoj
nabavi, osim trgovačkih društava.«
Članak 2.
U naslovu iznad članka 228. iza riječi: »iz« dodaje se riječ: »trgovačkih«.
U članku 228. stavak 1. mijenja se i glasi:
»(1) Međusobne tražbine iz trgovačkih ugovora o prometu robe i usluga, odnosno ugovora koje sklope
trgovac i osoba javnog prava o prometu robe i usluga te tražbine naknade za izdatke učinjene u vezi s tim
ugovorima zastarijevaju za tri godine.«
Članak 3.
U članku 265. stavku 4. iza riječi: »naloga,« dodaju se riječi: »koja je u stalnoj poslovnoj vezi s
ponuditeljem«.
Članak 4.
U članku 400. stavak 4. briše se.
Članak 5.
U članku 401. iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:
»(3) Proizvođač, u smislu odgovornosti za materijalne nedostatke i jamstva za ispravnost prodane stvari, je12.09.2016. 41 9.4.2008 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 2/5proizvođač stvari, uvoznik stvari i svaka druga osoba koja se predstavlja kao proizvođač stavljanjem svojega
imena ili naziva, žiga ili druge oznake na stvar.«
Članak 6.
U članku 403. stavku 4. na kraju teksta umjesto točke stavlja se zarez i dodaju riječi: »a najkasnije u roku od
dvije godine od prijelaza rizika na potrošača.«.
Članak 7.
U članku 407. iza riječi: »godine« stavlja se zarez i dodaju riječi: »odnosno kod trgovačkih ugovora šest
mjeseci«.
Članak 8.
U članku 410. iza stavka 2. dodaje se novi stavak 3. koji glasi:
»(3) Ako je nedostatak neznatan kupac nema pravo na raskid ugovora, ali mu pripadaju druga prava iz
odgovornosti za materijalne nedostatke uključujući i pravo na popravljanje štete.«
Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 4.
Članak 9.
U članku 412. iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:
»(3) Ako bi način uklanjanja nedostatka, odnosno predaja druge stvari bez nedostatka imao za posljedicu
znatne neugodnosti za kupca, on ima pravo raskinuti ugovor ili zahtijevati razmjerno sniženje cijene.«
Članak 10.
U članku 423. stavak 1. mijenja se i glasi:
»(1) Ako proizvođač jamči za ispravnost stvari u tijeku određenog vremena, računajući od njezine predaje
kupcu, kupac može, ako stvar nije ispravna, zahtijevati kako od prodavatelja tako i od proizvođača, da stvar
popravi u razumnom roku ili, ako to ne učini, da mu umjesto nje preda ispravnu stvar.«
Iza stavka 1. dodaju se novi stavci 2. i 3. koji glase:
»(2) Ako prodavatelj jamči za ispravnost stvari u tijeku određenog vremena, računajući od njezine predaje
kupcu, kupac može, ako stvar nije ispravna, zahtijevati od prodavatelja da stvar popravi u razumnom roku ili,
ako to ne učini, da mu umjesto nje preda ispravnu stvar.
(3) Jamstvo obvezuje pod uvjetima pod kojima je dano bez obzira na oblik u kojem je dano (jamstveni list,
usmena izjava, popratno reklamiranje i sl.), ali je kupac ovlašten zahtijevati da mu jamstvo bude izdano u
pisanom obliku ili u nekom drugom, njemu dostupnom, trajnom mediju.«
Dosadašnji stavci 2., 3. i 4. postaju stavci 4., 5. i 6.
U dosadašnjem stavku 5., koji postaje stavak 7., brojke: »3. i 4.« zamjenjuju se brojkama: »5. i 6.«.
Članak 11.
U članku 429. riječi: »prema proizvođaču po osnovi jamstvenog lista« zamjenjuju se riječima: »po osnovi
jamstva«.
Članak 12.
U članku 453. iza stavka 2. dodaju se stavci 3. i 4. koji glase:
»(3) Ograničenje iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne primjenjuje se na pravo prvokupa iz trgovačkih ugovora i
na pravo prvokupa dionica, poslovnih udjela i udjela u društvu.
(4) Ako ugovorom iz stavka 3. ovoga članka nije ugovoreno vrijeme trajanja prava prvokupa, ono prestaje
protekom pet godina od sklapanja ugovora.«
Članak 13.
U članku 588. stavku 5. riječ: »doživotnom« zamjenjuje se riječju: »dosmrtnom«.12.09.2016. 41 9.4.2008 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 3/5Članak 14.
U članku 630. iza stavka 1. dodaje se novi stavak 2. koji glasi:
»(2) Ugovorom iz stavka 1. ovoga članka mogu biti obuhvaćeni i poslovi projektiranja.«
Dosadašnji stavak 2., koji postaje stavak 3., mijenja se i glasi:
»(3) Ugovorena cijena obuhvaća i vrijednost svih nepredviđenih radova i viškova radova, a isključuje utjecaj
manjkova radova na ugovorenu cijenu, pod pretpostavkom da nije došlo do izmjene opsega ugovorenih
radova na temelju sporazuma ugovornih strana ili iz razloga za koje odgovara naručitelj.«
Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 4.
Članak 15.
U članku 780. stavku 3. riječi: »Nalogodavac je« zamjenjuju se riječima: »Nalogoprimac je«.
Članak 16.
U članku 842. stavku 1. riječ: »njegovu« zamjenjuje se riječju: »njegovom«.
Članak 17.
U članku 884. stavku 4. iza riječi: »u odredištu;« dodaju se riječi: »sredstvu, karakteristikama i kategoriji
prijevoza, nadnevku, vremenu i mjestu polaska i povratka;«.
Članak 18.
U članku 903. stavku 5. brojka: »2.« zamjenjuje se brojkom: »3.«.
U stavku 6. brojka: »4.« zamjenjuje se brojkom: »5.«.
Članak 19.
Naslov iznad članka 1028. mijenja se i glasi: »Pojam«.
Članak 1028. mijenja se i glasi:
»(1) Prihvatom zahtjeva nalogodavca za otvaranjem akreditiva, banka preuzima obvezu prema nalogodavcu
da će otvoriti akreditiv korisniku uz uvjete sadržane u prihvaćenom nalogu za otvaranje akreditiva.
(2) Otvoreni akreditiv je neopoziva i konačna obveza banke korisniku akreditiva da će mu isplatiti određeni
novčani iznos ako ovaj u roku podnese zahtjev za isplatom u skladu s uvjetima sadržanim u akreditivu.«
Članak 20.
Naslov iznad članka 1029. mijenja se i glasi: »Primjena ujednačenih običaja i prakse«.
Članak 1029. mijenja se i glasi:
»Ako ugovorne strane nisu predvidjele što drugo, na poslovanje s akreditivima primjenjuju se ujednačeni
običaji i praksa koje objavi Međunarodna trgovačka komora u Parizu koji su na snazi na dan otvaranja
akreditiva.«
Članak 21.
Članci 1030. do 1038. i naslovi iznad njih brišu se.
Članak 22.
Naslov Odsjeka 35. mijenja se i glasi: »BANKARSKA GARANCIJA NA POZIV«.
Članak 23.
Naslov iznad članka 1039. mijenja se i glasi: »Pojam«.
Članak 1039. mijenja se i glasi:
»(1) Bankarska garancija na poziv je svaka pisana obveza na plaćanje, bez obzira kako je nazvana, kojom se
banka (garant) obvezuje da će na pisani zahtjev korisnika ovome isplatiti određeni novčani iznos ako je
udovoljeno uvjetima iz garancije.12.09.2016. 41 9.4.2008 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 4/5(2) Bankarska garancija je samostalna obveza neovisna o osnovnom poslu u vezi s kojim je izdana, pa i u
slučaju da se taj posao u njoj spominje.«
Članak 24.
Naslov iznad članka 1040. mijenja se i glasi: »Potvrda garancije«.
Članak 1040. mijenja se i glasi:
»Ako druga banka potvrdi obvezu iz garancije, korisnik može svoje zahtjeve iz nje podnijeti bilo garantu bilo
banci koja ju je potvrdila.«
Članak 25.
Naslov iznad članka 1041. mijenja se i glasi: »Kontragarancija«.
Članak 1041. mijenja se i glasi:
»(1) Kontragarancija je pisana obveza na plaćanje, bez obzira kako je nazvana, kojom se banka (kontragarant)
obvezuje prema garantu da će mu isplatiti novčani iznos po predočenju pisanog zahtjeva u skladu s uvjetima
iz kontragarancije.
(2) Kontragarancija je odvojena od garancije i od osnovnog posla na koje se odnosi, pa i kada ih se spominje u
kontragaranciji.«
Članak 26.
Naslov iznad članka 1042. mijenja se i glasi: »Prestanak valjanosti garancije«.
Članak 1042. mijenja se i glasi:
»(1) Rok valjanosti garancije može njome biti određen do određenog datuma ili do predočenja isprave kojom
se potvrđuje nastup nekog događaja kao mjerodavnog za prestanak njezine valjanosti.
(2) Ako su u garanciji navedena oba roka za prestanak valjanosti garancije, njezina valjanost prestaje
protekom prvog od tih rokova.«
Članak 27.
Naslov iznad članka 1043. mijenja se i glasi: »Prijenos prava na plaćanje iz garancije«.
Članak 1043. mijenja se i glasi:
»(1) Pravo pozivanja na plaćanje iz garancije ne može se ustupiti trećemu osim ako to nije izričito predviđeno
u garanciji ili u njezinim dodacima.
(2) Time se ne utječe na pravo primiti iznos iz garancije koje bi u garanciji ili u njezinim dodacima bilo
prenijeto na nekog drugog.«
Članak 28.
U članku 1073. stavku 5. riječ: »Obujam« zamjenjuje se riječima: »Na obujam«.
Članak 29.
U članku 1074. stavku 1. riječi: »kao i samostalni dio ugrađen u neku« zamjenjuju se riječima: »pa i onda kad
je ugrađena u neku drugu«.
Članak 30.
U članku 1078. stavku 1. podstavku 2. riječi: »iz okolnosti slučaja proizlazi« zamjenjuju se riječima: »je na
temelju okolnosti slučaja vjerojatno«.
U stavku 2. iza riječi: »Proizvođač« dodaju se riječi: »sirovine ili«.
Članak 31.
U članku 1123. stavku 1. riječ: »sa« zamjenjuje se riječju: »se«.
Članak 32.
U članku 1147. stavku 2. riječ: »secesijom« zamjenjuje se riječju: »cesijom«.12.09.2016. 41 9.4.2008 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 5/5Članak 33.
Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.
Klasa: 330­01/08­01/02
Zagreb, 28. ožujka 2008.
HRVATSKI SABOR
Predsjednik
Hrvatskoga sabora
Luka Bebić, v. r.
 30.08.2016. 125 07.11.2011 Zakon o rokovima ispunjenja novčanih obveza
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 1/4HRVATSKI SABOR
2501
Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim
ODLUKU
O PROGLAŠENJU ZAKONA O ROKOVIMA ISPUNJENJA
NOVČANIH OBVEZA
Proglašavam Zakon o rokovima ispunjenja novčanih obveza, koji je Hrvatski sabor
donio na sjednici 21. listopada 2011. godine.
Klasa: 011­01/11­01/190
Urbroj: 71­05­03/1­11­2
Zagreb, 26. listopada 2011.
Predsjednik
Republike Hrvatske
prof. dr. sc. Ivo Josipović, v. r.
ZAKON
O ROKOVIMA ISPUNJENJA NOVČANIH OBVEZA
Uvodne odredbe
Članak 1.
(1) Ovim se Zakonom uređuju rokovi ispunjenja novčanih obveza i pravne posljedice
zakašnjenja s ispunjenjem u cilju suzbijanja zakašnjenja s ispunjenjem novčanih
obveza.
(2) Novčane obveze, u smislu ovoga Zakona, jesu novčane obveze nastale na temelju:
1) ugovora što ih sklapaju poduzetnici među sobom u obavljanju djelatnosti koje čine
predmet poslovanja barem jednoga od njih ili su u vezi s obavljanjem tih djelatnosti (u
daljnjem tekstu: ugovor među poduzetnicima), te
2) ovih ugovora sklopljenih između poduzetnika i osoba javnog prava.
(3) Poduzetnici, u smislu ovoga Zakona, jesu poduzetnici kako su uređeni poreznim
propisima uključujući trgovačka društva koja su sektorski naručitelji kako su uređeni
propisima o javnoj nabavi.
(4) Osobe javnog prava, u smislu ovoga Zakona, jesu javni naručitelji kako su uređeni
propisima o javnoj nabavi i sektorski naručitelji koji nisu poduzetnici iz stavka 3. ovoga
članka.
(5) Ako nije drugačije određeno ovim Zakonom, na obvezne odnose iz ovoga Zakona
primjenjuju se odredbe zakona koji uređuje obvezne odnose.30.08.2016. 125 07.11.2011 Zakon o rokovima ispunjenja novčanih obveza
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 2/4Rokovi ispunjenja novčanih obveza u ugovorima među poduzetnicima
Članak 2.
(1) Ugovorom među poduzetnicima može se ugovoriti rok ispunjenja novčane obveze
do 60 dana.
(2) Iznimno od stavka 1. ovoga članka može se ugovoriti i duži rok ispunjenja novčanih
obveza.
(3) Ako ugovorom među poduzetnicima nije ugovoren rok za ispunjenje novčane
obveze, dužnik je dužan, bez potrebe da ga vjerovnik na to pozove, ispuniti novčanu
obvezu u roku od 30 dana.
(4) Rok za ispunjenje novčane obveze iz stavka 3. ovoga članka počinje teći od:
1) dana kada je dužnik primio račun ili drugi odgovarajući zahtjev za isplatu, ili
2) dana kada je vjerovnik ispunio svoju obvezu, ako nije moguće sa sigurnošću utvrditi
dan primitka računa ili drugog odgovarajućeg zahtjeva za isplatu ili ako je dužnik
primio račun ili drugi odgovarajući zahtjev za isplatu prije nego li je vjerovnik ispunio
svoju obvezu, ili
3) dana isteka roka za pregled predmeta obveze, ako je ugovorom ili zakonom
predviđen određeni rok za takav pregled, a dužnik je primio račun ili drugi odgovarajući
zahtjev za isplatu prije isteka toga roka.
(5) Rok za pregled predmeta obveze iz stavka 4. točke 3. ovoga članka ne može biti
duži od 30 dana od dana primitka predmeta obveze, osim ako je iznimno ugovoren duži
rok za pregled predmeta obveze.
Rokovi ispunjenja novčanih obveza u ugovorima između poduzetnika i osoba
javnog prava
Članak 3.
(1) Ugovorom između poduzetnika i osoba javnog prava u kojem je osoba javnog prava
dužnik novčane obveze može se ugovoriti rok ispunjenja novčane obveze do 30 dana.
(2) Iznimno od stavka 1. ovoga članka ugovorom sklopljenim između poduzetnika i
osoba javnog prava u kojem je osoba javnog prava dužnik novčane obveze može se
ugovoriti i duži rok ispunjenja novčane obveze ali ne duži od 60 dana.
(3) Novčane obveze u ugovorima između poduzetnika i osoba javnog prava, a u kojima
su poduzetnici ili zavod koji provodi obvezno zdravstveno osiguranje i zdravstvena
ustanova čiji je osnivač Republika Hrvatska, jedinica područne (regionalne)
samouprave ili grad dužnici novčane obveze, ispunjavaju se sukladno odredbama
članka 2. ovoga Zakona.
(4) Ako ugovorom između poduzetnika i osoba javnog prava nije ugovoren rok za
ispunjenje novčane obveze, dužnik je dužan, bez potrebe da ga vjerovnik na to pozove,
ispuniti novčanu obvezu u roku od 30 dana.
(5) Rok za ispunjenje novčane obveze iz stavka 4. ovoga članka počinje teći od dana
određenog člankom 2. stavkom 4. ovoga Zakona.
(6) U ugovorima iz stavka 1. do 4. ovoga članka na rok za pregled predmeta obveze
primjenjuje se odredba članka 2. stavka 5. ovoga Zakona.30.08.2016. 125 07.11.2011 Zakon o rokovima ispunjenja novčanih obveza
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 3/4Ništetnost pojedinih ugovornih odredbi
Članak 4.
(1) Ništetna je odredba ugovora iz članka 1. stavka 2. ovoga Zakona kojom se
isključuje, ograničava ili uvjetuje pravo vjerovnika na zatezne kamate za slučaj
dužnikova zakašnjenja s ispunjenjem novčane obveze.
(2) Ništetna je odredba ugovora iz članka 1. stavka 2. točke 2. ovoga Zakona kojom se
određuje datum primitka računa ili drugog odgovarajućeg zahtjeva za isplatu.
(3) Ništetna je odredba ugovora iz članka 3. stavka 2. ovoga Zakona kojom je ugovoren
rok ispunjenja novčane obveze duži od 60 dana.
(4) Ništetna je odredba ugovora:
1) iz članka 2. stavka 2. ovoga Zakona kojom je ugovoren rok ispunjenja novčane
obveze duži od 60 dana,
2) iz članka 2. stavka 5. ovoga Zakona kojom je ugovoren rok za pregled predmeta
obveze duži od 30 dana,
3) iz članka 3. stavka 2. ovoga Zakona kojom je ugovoren rok ispunjenja novčane
obveze duži od 30 dana,
4) iz članka 3. stavka 3. ovoga Zakona kojom je ugovoren rok ispunjenja novčane
obveze duži od 60 dana,
5) iz članka 3. stavka 6. ovoga Zakona kojom je ugovoren rok za pregled predmeta
obveze duži od 30 dana
ako na temelju okolnosti slučaja, a posebno trgovačkih običaja i naravi predmeta
obveze, proizlazi da je takvom ugovornom odredbom, suprotno načelu savjesnosti i
poštenja, prouzročena očigledna neravnopravnost u pravima i obvezama ugovornih
strana na štetu vjerovnika.
(5) Prilikom ocjene je li odredba ugovora iz stavka 4. ovoga članka ništetna, uzet će se,
između ostalog, u obzir jesu li postojali opravdani razlozi za odstupanje od rokova
ispunjenja novčanih obveza propisanih ovim Zakonom.
Nadzor provedbe
Članak 5.
Provedbu ovoga Zakona kod poduzetnika i osoba javnog prava nadzire Financijska
policija.
Prekršajne odredbe
Članak 6.
(1) Novčanom kaznom od 10.000,00 do 1.000.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj
dužnik koji ne ispuni novčanu obvezu u rokovima određenim sukladno ovom Zakonu.
(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se novčanom kaznom od 1.000,00 do
50.000,00 kuna odgovorna osoba dužnika.
Zastara prekršajnog postupka30.08.2016. 125 07.11.2011 Zakon o rokovima ispunjenja novčanih obveza
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 4/4Članak 7.
(1) Prekršajni postupak za prekršaj utvrđen ovim Zakonom ne može se pokrenuti nakon
isteka roka od tri godine od dana počinjenja prekršaja uređenih ovim Zakonom.
(2) Zastara se prekida svakom radnjom nadležnog tijela poduzetom radi gonjenja
počinitelja prekršaja. Poslije svakog prekida počinje ponovno teći zastara, ali prekršajni
se postupak ni u kojem slučaju ne može voditi nakon isteka dvostrukog vremena
određenog u stavku 1. ovoga članka.
Prijelazne i završne odredbe
Članak 8.
Odredbe ovoga Zakona neće se primjenjivati na obvezne odnose koji su nastali prije
stupanja na snagu ovoga Zakona.
Prestanak važenja pojedinih odredbi zakona
Članak 9.
Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaje važiti članak 174. Zakona o obveznim
odnosima (»Narodne novine«, br. 35/05. i 41/08.).
Stupanje na snagu
Članak 10.
Ovaj Zakon objavit će se u »Narodnim novinama«, a stupa na snagu 1. siječnja 2012.
Klasa: 450­01/11­01/01
Zagreb, 21. listopada 2011.
HRVATSKI SABOR
Predsjednik
Hrvatskoga sabora
Luka Bebić, v. r.30.08.2016. 78 17.07.2015 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 1/3HRVATSKI SABOR
1495
Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim
ODLUKU
O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA
ZAKONA O OBVEZNIM ODNOSIMA
Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima, koji je
Hrvatski sabor donio na sjednici 3. srpnja 2015. godine.
Klasa: 011­01/15­01/64
Urbroj: 71­05­03/1­15­2
Zagreb, 8. srpnja 2015.
Predsjednica
Republike Hrvatske
Kolinda Grabar­Kitarović, v. r.
ZAKON
O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBVEZNIM
ODNOSIMA
Članak 1.
U Zakonu o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br. 35/05., 41/08. i 125/11.) iza
članka 1. dodaju se naslov i članak 1.a koji glase:
»Pravo Europske unije
Članak 1.a
Ovim se Zakonom u pravni poredak Republike Hrvatske prenose sljedeće direktive
Europske unije:
– Direktiva Vijeća od 25. srpnja 1985. o približavanju zakona i drugih propisa država
članica u vezi s odgovornošću za neispravne proizvode (85/374/EEZ) (SL L 210, 7. 8.
1985.),
– Direktiva Vijeća od 18. prosinca 1986. o usklađivanju prava država članica u vezi
samozaposlenih trgovačkih zastupnika (86/653/EEZ) (SL L 382, 31. 12. 1986.),
– Direktiva Vijeća od 13. lipnja 1990. o putovanjima, odmorima i kružnim putovanjima
u paket aranžmanima (90/314/EEZ) (SL L 158, 23. 6. 1990.),30.08.2016. 78 17.07.2015 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 2/3– Direktiva 1999/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 10. svibnja 1999. o izmjeni
Direktive Vijeća 85/374/EEZ o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica u
vezi s odgovornošću za neispravne proizvode (SL L 141, 4. 6. 1999.),
– Direktiva 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o
određenim aspektima prodaje robe široke potrošnje i o jamstvima za takvu robu (SL L
171, 7. 7. 1999.),
– Direktiva 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o
osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II) (preinačeno)
(Tekst značajan za EGP) (SL L 335, 17. 12. 2009.).«.
Članak 2.
U članku 26. stavku 1. iza riječi: »koja je« dodaju se riječi: »za te odnose«, a iza riječi:
»kamatna stopa« dodaje se zarez i riječi: »uvećane za polovinu te stope«.
U stavku 2. riječi: »određene sukladno stavku 1. ovoga članka, uvećane za polovinu te
stope« zamjenjuju se riječima: »koja je za te odnose vrijedila na dan sklapanja ugovora,
odnosno na dan promjene ugovorne kamatne stope, ako je ugovorena promjenjiva
kamatna stopa, uvećane za tri četvrtine te stope«.
Članak 3.
U članku 29. stavak 2. mijenja se i glasi:
»(2) Stopa zateznih kamata na odnose iz trgovačkih ugovora i ugovora između trgovca i
osobe javnog prava određuje se, za svako polugodište, uvećanjem prosječne kamatne
stope na stanja kredita odobrenih na razdoblje dulje od godine dana nefinancijskim
trgovačkim društvima izračunate za referentno razdoblje koje prethodi tekućem
polugodištu za pet postotnih poena, a u ostalim odnosima za tri postotna poena.«.
U stavku 6. riječi: »,u slučaju iz stavka 2. članka 26. ovoga Zakona, « brišu se, a riječi:
»one teku i poslije dužnikova zakašnjenja« zamjenjuju se riječima: »one ne mogu teći
poslije dužnikova zakašnjenja«.
Stavak 8. mijenja se i glasi:
»(8) Prosječnu kamatnu stopu iz stavka 2. ovoga članka za referentno razdoblje utvrđuje
Hrvatska narodna banka i dužna ju je svakog 1. siječnja i 1. srpnja objaviti u »Narodnim
novinama«.«.
Iza stavka 8. dodaje se stavak 9. koji glasi:
»(9) Referentno razdoblje iz stavka 2. ovoga članka za objavu na dan 1. siječnja
obuhvaća razdoblje od 1. svibnja do 31. listopada, a referentno razdoblje za objavu na
dan 1. srpnja obuhvaća razdoblje od 1. studenoga do 30. travnja.«.
Članak 4.
U Zakonu o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi (»Narodne novine«, br.
108/12., 144/12., 81/13. i 112/13.) u članku 3. točki 20. riječi: »1 postotni poen«
zamjenjuju se riječima: »3 postotna poena«.
U članku 12.a stavak 5. mijenja se i glasi:
»(5) Referentno razdoblje iz stavka 4. ovoga članka za objavu na dan 1. siječnja
obuhvaća razdoblje od 1. svibnja do 31. listopada, a referentno razdoblje za objavu na
dan 1. srpnja obuhvaća razdoblje od 1. studenoga do 30. travnja.«.30.08.2016. 78 17.07.2015 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima
http://narodne­novine.nn.hr/default.aspx 3/3Članak 5.
U Zakonu o potrošačkom kreditiranju (»Narodne novine«, br. 75/09., 112/12., 143/13.,
147/13. i 9/15.) u članku 11.b stavku 3. i članku 11.c stavku 3. riječi: »zadnji dan
predzadnjeg mjeseca polugodišta koje prethodi tekućem polugodištu određuje Hrvatska
narodna banka i dužna ih je objaviti svakog 1. siječnja i 1. srpnja u 'Narodnim
novinama'« zamjenjuju se riječima: »dan 31. listopada Hrvatska narodna banka dužna je
objaviti u »Narodnim novinama« 1. siječnja, a podatke dostupne na dan 30. travnja
dužna je objaviti 1. srpnja.«.
Članak 20.a mijenja se i glasi:
»(1) Maksimalna EKS za potrošačke kredite sukladno ovome Zakonu jednaka je stopi
zakonskih zateznih kamata uvećanoj za dva postotna boda.
(2) Maksimalna EKS za stambene kredite sukladno ovome Zakonu jednaka je stopi
zakonskih zateznih kamata.«.
Članak 6.
Hrvatska narodna banka objavit će 1. kolovoza 2015. prosječnu kamatnu stopu na stanja
kredita odobrenih na razdoblje dulje od godine dana nefinancijskim trgovačkim
društvima izračunatu za referentno razdoblje od 1. studenoga 2014. do 30. travnja 2015.
Hrvatska narodna banka objavit će 1. kolovoza 2015. prosječne ponderirane kamatne
stope na stanja kredita iz članka 11.b i članka 11.c Zakona o potrošačkom kreditiranju
(»Narodne novine«, br. 75/09., 112/12., 143/13., 147/13. i 9/15.) prema podacima
dostupnim na dan 30. travnja 2015.
Prosječna kamatna stopa iz stavka 1. ovoga članka i prosječne ponderirane kamatne
stope iz stavka 2. ovoga članka primjenjuju se za razdoblje od 1. kolovoza 2015. do 31.
prosinca 2015.
Članak 7.
Ovaj Zakon objavit će se u »Narodnim novinama«, a stupa na snagu 1. kolovoza 2015.
Klasa: 022­03/15­01/75
Zagreb, 3. srpnja 2015.
HRVATSKI SABOR
Predsjednik
Hrvatskoga sabora
Josip Leko, v. r.