ZAKON O
 AUTORSKOM 
PRAVU I  
SRODNIM 
PRAVIMA
ZAKON O IZMJENAMA  
I DOPUNAMA  
ZAKONA O AUTORSKOM PRAVU I 
SRODNIM PRAVIMA*/**/***/****/*****
NN 167/2003, 22.10.2003. (stupio na snagu od 30.10.2003.)
*NN 79/2007, 30.07.2007. (stupio na snagu od 07.08.2007.)
**NN 80/2011, 13.07.2011. (stupio na snagu od 01.07.2013.)
***NN 141/2013, 27.1 1.2013. (stupio na snagu od 05.12.2013.)  
****NN 127/2014, 29.10.2014. (stupio na snagu od 06.11.2014.) 
*****NN 62/2017, 3 0.06.2017. (stupio na snagu od 08.07.2017.)
Zagreb, srpanj 2017.3ZAKON O AUTORSKOM PRAVU I SRODNIM PRAVIMA
(3) Javnost, po ovom Zakonu, označava veći broj 
osoba koje su izvan uobičajenoga užeg kruga osoba 
usko povezanih rodbinskim ili drugim osobnim vezama.
(4) Javnim korištenjem autorskog djela smatra se 
svako korištenje autorskog djela i predmeta zaštite 
srodnih prava koje je pristupačno javnosti ili korištenje 
u prostoru koji je pristupačan pripadnicima javnosti, 
kao i omogućavanje pripadnicima javnosti pristupa 
autorskom djelu i predmetima srodnih prava u vrijeme 
i na mjestu koje sami odaberu.
ODNOS IZMEĐU AUTORSKOG PRAVA  
I SRODNIH PRAVA
Članak 4.
(1) Zaštita srodnih prava, po ovom Zakonu, ostavlja 
netaknutom i ni na koji način ne utječe na zaštitu 
autorskog prava. Ni jedna odredba ovoga Zakona o 
zaštiti srodnih prava ne smije se tumačiti tako da šteti 
zaštiti autorskog prava. Ostvarivanje prava umjetnika 
izvođača na priopćavanje javnosti fiksiranih izvedbi iz 
članka 125. točke 4. podstavka 2. ovoga Zakona ne 
može štetiti ostvarivanju autorskog prava.
(2) Odredbe iz ovoga Zakona o definicijama 
pojedinih autorskih imovinskih prava kao i pravo na 
naknadu za reproduciranje autorskog djela za privatno 
ili drugo vlastito korištenje te pravo na naknadu za javnu 
posudbu, iznimke i ograničenja autorskih prava, početak 
tijeka i učinci isteka rokova trajanja autorskog prava, 
autorsko pravo u pravnom prometu te odnos autorskog 
prava i prava vlasništva vrijede na odgovarajući način i 
za srodna prava, ako za njih nije što posebno određeno 
ili ne proizlazi iz njihove pravne naravi.
II. AUTORSKO PRAVO
Poglavlje 1. PREDMETI
AUTORSKO DJELO
Članak 5.
(1) Autorsko djelo je originalna intelektualna 
tvorevina iz književnoga, znanstvenog i umjetničkog 
područja koja ima individualni karakter, bez obzira na 
način i oblik izražavanja, vrstu, vrijednost ili namjenu 
ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.
(2) Autorska djela jesu osobito:
– jezična djela (pisana djela, govorna djela,  
računalni programi),
– glazbena djela, s riječima ili bez riječi,
– dramska i dramsko-glazbena djela,
– koreografska i pantomimska djela,
–  djela likovne umjetnosti (s područja slikarstva, I. UVODNE ODREDBE
PREDMET ZAKONA
Članak 1.
Ovaj Zakon uređuje:
1. autorsko pravo – pravo autora na njihovim 
djelima iz književnoga, znanstvenog i umjetničkog 
područja,
2. srodna prava:
a) prava umjetnika izvođača na njihovim 
izvedbama,
b)  prava proizvođača fonograma na njihovim  
fonogramima,
c)  prava filmskih producenata (proizvođača 
videograma) na njihovim videogramima,
d)  prava organizacija za radiodifuziju na njihovim 
emitiranjima,
e)  prava nakladnika na njihovim izdanjima,
f)  prava proizvođača baza podataka na njihovim 
bazama podataka,
3.  ostvarivanje (individualno i kolektivno) autorskog 
prava i srodnih prava,
4.  zaštitu autorskog prava i srodnih prava u slučaju 
povrede,
5.  područje primjene Zakona.
AUTORSKO PRAVO I SRODNA PRAVA
Članak 2.
(1) Autorsko pravo pripada, po svojoj naravi, fizičkoj 
osobi koja stvori autorsko djelo.
(2) Pravo umjetnika izvođača pripada, po svojoj 
naravi, fizičkoj osobi koja izvede djelo iz književnog ili 
umjetničkog područja ili izražaje folklora.
(3) Nositeljem drugih srodnih prava može biti svaka 
fizička i pravna osoba, ako zakonom nije drukčije 
određeno.
(4) Autorsko pravo i srodna prava mogu se 
protiv volje njihovih nositelja ograničiti samo pod 
pretpostavkama i na način određen zakonom.
OBJAVLJIVANJE, IZDAVANJE,  
JAVNOST I JAVNO KORIŠTENJE
Članak 3.
(1) Autorsko djelo ili predmet srodnog prava smatra 
se objavljenim ako je učinjeno pristupačnim javnosti uz 
pristanak nositelja prava.
(2) Autorsko djelo ili predmet srodnog prava smatra 
se izdanim ako su uz pristanak nositelja prava primjerci 
toga autorskoga djela odnosno predmeta srodnog prava 
ponuđeni javnosti ili stavljeni u promet u količini koja 
zadovoljava razumne potrebe javnosti.
NN 167/2003 4kiparstva i grafike), bez obzira na materijal od 
kojega su načinjena, te ostala djela likovnih 
umjetnosti,
–  djela arhitekture,
–  djela primijenjenih umjetnosti i industrijskog  
dizajna,
–  fotografska djela i djela proizvedena postupkom 
sličnim fotografskom,
–  audiovizualna djela (kinematografska djela i 
djela stvorena na način sličan kinematografskom 
stvaranju),
–  kartografska djela,
–  prikazi znanstvene ili tehničke prirode kao što su 
crteži, planovi skice, tablice i dr.
(3) Predmet autorskog prava može biti svako 
autorsko djelo osim onoga koje to ne može biti po svojoj 
naravi kao i onog za koje je odredbama ovoga Zakona 
određeno da ne može biti pred‑metom autorskog prava.
(4) Predmet autorskog prava je autorsko djelo 
u cjelini, uključujući i nedovršeno autorsko djelo, 
naslov te dijelovi autorskog djela koji udovoljavaju 
pretpostavkama iz stavka 1. ovoga članka.
(5) Naslov autorskog djela koji ne udovoljava 
pretpostavkama da bi bio predmet autorskog prava, 
a koji je već korišten za neko autorsko djelo, ne može 
se koristiti za djelo iste vrste ako bi mogao izazvati 
zabunu o autoru.
PRERADE
Članak 6.
(1) Prijevodi, prilagodbe, glazbene obrade i druge 
prerade autorskog djela, koje su originalne intelektualne 
tvorevine individualnog karaktera, zaštićene su kao 
samostalna autorska djela.
(2) Prijevodi službenih tekstova iz područja 
zakonodavstva, uprave i sudstva zaštićeni su osim 
ako su učinjeni radi službenog informiranja javnosti i 
kao takvi objavljeni.
(3) Odredbe iz stavka 1. ovoga članka ne utječu na 
prava autora djela koja su prerađena.
ZBIRKE I BAZE PODATAKA
Članak 7.
(1) Zbirke samostalnih autorskih djela, podataka 
ili druge građe kao što su enciklopedije, zbornici, 
antologije, baze podataka i sl., koje prema izboru 
ili rasporedu sastavnih elemenata čine vlastite 
intelektualne tvorevine njihovih autora, zaštićene su 
kao takve.
(2) Zaštita koju uživa zbirka iz stavka 1. ovoga 
članka ne proteže se na njezin sadržaj i ni na koji način 
ne utječe na prava koja postoje na autorskim djelima i 
predmetima srodnih prava uvrštenim u tu zbirku.
(3) Baze podataka, po ovom Zakonu, jesu zbirke 
uređene po određenom sustavu ili metodi, čiji su 
elementi pojedinačno pristupačni elektroničkim ili drugim sredstvima.
(4) Zaštita koja je ovim Zakonom predviđena za 
baze podataka ne odnosi se na računalne programe koji 
su korišteni za izradu ili rad baza podataka pristupačnih 
elektroničkim sredstvima.
NEZAŠTIĆENE TVOREVINE
Članak 8.
(1) Predmetom autorskog prava su izražaji, a ne 
ideje, postupci, metode rada ili matematički koncepti 
kao takvi.
(2) Nisu predmetom autorskog prava:
1. otkrića, službeni tekstovi iz područja 
zakonodavstva, uprave i sudstva (zakoni, uredbe, 
odluke, izvješća, zapisnici, sudske odluke, standardi i 
sl.) i druga službena djela, kao i njihove zbirke, koja su 
objavljena radi službenog informiranja javnosti,
2. dnevne novosti i druge vijesti koje imaju karakter 
običnih medijskih informacija.
(3) Narodne književne i umjetničke tvorevine u 
izvornom obliku nisu predmetom autorskog prava, ali 
se za njihovo priopćavanje javnosti plaća naknada 
kao za priopćavanje javnosti zaštićenih autorskih 
djela. Naknada je prihod državnog proračuna i koristi 
se za unaprjeđenje odgovarajućeg stvaralaštva s 
odgovarajućeg područja.
Poglavlje 2. AUTORI
AUTOR
Članak 9.
(1) Autor djela je fizička osoba koja je autorsko 
djelo stvorila.
(2) Autoru pripada autorsko pravo na njegovu 
autorskom djelu činom samog stvaranja autorskog djela.
AUTORI SASTAVLJENIH DJELA
Članak 10.
(1) Ako dva ili više autora sastavi svoja stvorena 
autorska djela radi njihova zajedničkog korištenja, 
svaki od autora zadržava autorsko pravo na svojemu 
autorskom djelu.
(2) Međusobni odnosi autora sastavljenih djela 
uređuju se ugovorom. Ako ugovorom ili pravilima iz 
članka 167. stavka 1. ovoga Zakona nije drukčije 
određeno smatra se da svi autori sastavljenog djela 
imaju pravo na jednaki udio u naknadi za korištenje 
toga sastavljenog djela.
KOAUTORI
Članak 11.
(1) Koautori djela su osobe koje su zajedničkim 
radom stvorile autorsko djelo, a čijim se doprinosima 
ne može samostalno koristiti.
(2) Koautorima pripada zajedničko autorsko pravo 
na stvorenom autorskom djelu, tako da svakome 5pripada dio toga autorskog prava računski određen 
razmjerno prema cijelom autorskom pravu (koautorski 
dio).
(3) U sumnji koliki su koautorski dijelovi smatra se 
da su jednaki.
(4) Za objavljivanje, korištenje te za izmjenu 
njihovoga djela potreban je pristanak svih koautora. 
Pojedini koautor ne može uskratiti svoj pristanak iz 
razloga koji je protivan načelu savjesnosti i poštenja, ni 
poduzimati bilo koju radnju koja neopravdano šteti ili bi 
mogla štetiti zakonitim interesima ostalih koautora. Ako 
se ne postigne suglasnost svih koautora o objavljivanju, 
korištenju ili izmjeni njihovoga djela odluku o tome će 
donijeti sud na zahtjev bilo kojeg od koautora.
(5) Udio pojedinog koautora u koristima ostvarenim 
korištenjem njihovoga djela određuje se razmjerno 
njegovom koautorskom dijelu, ako ugovorom kojim 
se uređuju njihovi međusobni odnosi nije drukčije 
određeno.
PRESUMPCIJA AUTORSTVA I OSTVARIVANJE 
AUTORSKOG PRAVA KAD AUTOR NIJE POZNAT
Članak 12.
(1) Autorom se smatra osoba čije je ime, pseudonim, 
umjetnički znak ili kod na uobičajen način označen na 
primjercima autorskog djela ili pri objavi autorskog djela, 
dok se ne dokaže suprotno.
(2) Ako autor nije poznat, niti se može odrediti 
po odredbi stavka 1. ovoga članka, smatra se da je 
autorsko pravo ovlašten ostvarivati:
1. za izdano djelo – nakladnik koji je autorsko djelo 
zakonito izdao,
2. za objavljeno, ali neizdano djelo – osoba koja je 
autorsko djelo zakonito objavila.
(3) Otkrivanjem identiteta autora prestaju se 
primjenjivati odredbe iz stavka 2. ovoga članka, a 
nakladnik, odnosno osoba koja je autorsko djelo 
objavila dužna je autoru predati imovinske koristi 
stečene ostvarivanjem njegova prava prema pravilima o 
pravnom položaju poštenog posjednika koji mora stvar 
predati njenom vlasniku, ako ugovorom nije drukčije 
određeno.
Poglavlje  3. SADRŽAJ AUTORSKOG PRAVA
SADRŽAJ PRAVA
Članak 13.
(1) Autorsko pravo sadržava moralna prava autora, 
imovinska prava autora i druga prava autora.
(2) Autorskim pravom štite se osobne i duhovne 
veze autora s njegovim autorskim djelom (moralna 
prava autora), imovinski interesi autora u pogledu 
njegovoga autorskog djela (imovinska prava autora) i 
ostali interesi autora u pogledu njegovoga autorskog 
djela (druga prava autora).
(3) Za svako korištenje autorskog djela autoru 
pripada naknada, ako ovim Zakonom ili ugovorom 
nije drukčije određeno.3.1. Moralna prava autora
PRAVO PRVE OBJAVE
Članak 14.
(1) Autor ima pravo odrediti hoće li, kada, gdje, 
kako i pod kojim uvjetima njegovo autorsko djelo biti 
prvi put objavljeno.
(2) Do objave autorskoga djela autor ima pravo na 
otkrivanje javnosti sadržaja ili opisa svojega autorskog 
djela.
PRAVO NA PRIZNANJE AUTORSTVA
Članak 15.
(1) Autor ima pravo biti priznat i označen kao autor 
djela.
(2) Osoba koja javno koristi autorsko djelo dužna je 
pri svakom korištenju naznačiti autora, osim ako autor 
u pisanom obliku izjavi da ne želi biti naveden ili ako 
način pojedinoga jav‑nog korištenja autorskog djela 
onemogućava navođenje autora.
PRAVO NA POŠTIVANJE AUTORSKOG DJELA I 
ČAST ILI UGLED AUTORA
Članak 16.
Autor ima pravo usprotiviti se deformiranju, 
sakaćenju i sličnoj izmjeni svojega autorskog djela, te 
uništenju kao i svakom korištenju autorskog djela na 
način koji ugrožava njegovu čast ili ugled.
PRAVO POKAJANJA
Članak 17.
(1) Autor ima pravo opozvati pravo na iskorištavanje 
njegovoga autorskog djela, i njegovo daljnje korištenje, 
uz popravljanje štete korisniku toga prava, ako bi daljnje 
korištenje štetilo njegovoj časti ili ugledu. To pravo imaju 
i autorovi nasljednici ako je to autor odredio oporukom, ili 
dokažu da je autor za života ovlašteno pokušao ostvariti 
to pravo ali je bio spriječen.
(2) Opoziv iz stavka 1. ovoga članka ima učinak od 
dana kad autor položi osiguranje za naknadu štete iz 
stavka 3. ovoga članka.
(3) Korisnik prava na iskorištavanje autorskog djela 
dužan je, u roku od tri mjeseca od dana primitka izjave 
o opozivu iz stavka 1. ovoga članka, priopćiti autoru 
iznos nepokrivenih troškova koje je imao pripremajući 
korištenje njegova autorskog djela do dana primitka te 
izjave. Ako korisnik prava na iskorištavanje autorskog 
djela to ne učini, izjava o opozivu ima učinak istekom 
roka iz ovog stavka.
(4) Ako autor u roku od deset godina od ostvarenja 
prava pokajanja odluči da se autorsko djelo u pogledu 
kojega je ostvario pravo pokajanja može ponovno 
koristiti, dužan je pravo isko‑rištavanja najprije ponuditi 
onomu čije je pravo opozvao pod prvotnim uvjetima.
(5) Autor se ne može odreći prava pokajanja.
(6) Odredbe iz ovoga članka ne primjenjuju se na 
elektroničke baze podataka i računalne programe.63.2. Imovinska prava autora
OPĆENITO
Članak 18.
Autor ima isključivo pravo sa svojim autorskim 
djelom i koristima od njega činiti što ga je volja, te 
svakoga drugog od toga isključiti, ako zakonom nije 
drukčije određeno. To pravo obuhvaća, osobito:
– pravo reproduciranja (pravo umnožavanja),
– pravo distribucije (pravo stavljanja u promet),
– pravo priopćavanja autorskog djela javnosti,
– pravo prerade.
REPRODUCIRANJE
Članak 19.
(1) Pravo reproduciranja je isključivo pravo izrade 
autorskog djela u jednom ili više primjeraka, u cijelosti 
ili u dijelovima, izravno ili neizravno, privremeno ili 
trajno, bilo kojim sredstvima i u bilo kojem obliku. Pravo 
reproduciranja uključuje i fiksiranje kojim se pojmom 
označava utvrđivanje autorskog djela na materijalnu ili 
drugu odgovarajuću podlogu.
(2) Autorsko djelo se reproducira i fiksira, osobito, 
grafičkim postupcima, fotokopiranjem i drugim 
fotografskim postupcima kojima se postiže isti učinak, 
zvučnim ili vizualnim snimanjem, građenjem odnosno 
izvedbom djela arhitekture, pohranom autorskog djela 
u elektroničkom obliku, fiksiranjem autorskog djela 
prenošenog kompjutorskom mrežom na materijalnu 
podlogu.
DISTRIBUCIJA I IZNAJMLJIVANJE
Članak 20.
(1) Pravo distribucije je isključivo pravo stavljanja u 
promet izvornika ili primjeraka autorskog djela prodajom 
ili na koji drugi način te njihova nuđenja javnosti u tu 
svrhu.
(2) S prvom prodajom ili drugim prijenosom 
vlasništva nad izvornikom ili primjercima autorskog 
djela na području Republike Hrvatske, od strane 
nositelja prava ili uz njegov pristanak, iscrpljuje se 
pravo distribucije u pogledu tog izvornika odnosno 
tih primjeraka autorskog djela za područje Republike 
Hrvatske. Iscrpljenjem prava distribucije ne prestaje 
pravo iznajmljivanja autorskog djela, pravo autora da 
odobri ili zabrani izvoz ili uvoz izvornika ili primjeraka 
djela u određenu državu, kao i pravo na naknadu za 
javnu posudbu djela prema članku 33. ovoga Zakona. 
U pogledu zbirki iscrpljenje prava distribucije se odnosi 
samo na daljnju prodaju.
(3) Iznajmljivanje, po ovom Zakonu, označava 
davanje na korištenje izvornika ili primjeraka djela u 
ograničenom razdoblju, radi ostvarivanja izravne ili 
neizravne imovinske ili komercijalne koristi.
(4) Pravo iznajmljivanja autorskog djela, po ovom 
Zakonu, ne odnosi se na izgrađena djela arhitekture i 
djela primijenjenih umjetnosti.(5) Autor koji svoje pravo iznajmljivanja prepusti 
proizvođaču fonograma ili filmskom producentu, ili kojoj 
drugoj osobi, zadržava pravo na primjerenu naknadu 
za iznajmljivanje svojega autorskog djela. Autor se ne 
može odreći prava na tu primjerenu naknadu. Naknadu 
za iznajmljivanje dužna je plaćati osoba koja iznajmljuje 
autorsko djelo.
PRIOPĆAVANJE AUTORSKOG  
DJELA JAVNOSTI
Članak 21.
Autor ima isključivo pravo priopćavanja autorskog 
djela javnosti. To pravo obuhvaća, osobito:
– pravo javnog izvođenja,
– pravo javnog prikazivanja scenskih djela,
– pravo javnog prenošenja,
– pravo javnog priopćavanja fiksiranog djela,
– pravo javnog prikazivanja,
– pravo radiodifuzijskog emitiranja,
– pravo radiodifuzijskog reemitiranja,
– pravo javnog priopćavanja radiodifuzijskog 
emitiranja,
– pravo stavljanja na raspolaganje javnosti. 
JAVNO IZVOĐENJE
Članak 22.
Pravo javnog izvođenja je isključivo pravo 
priopćavanja javnosti:
1. djela iz područja književnosti ili znanosti njegovim 
čitanjem ili recitiranjem uživo (pravo javnog recitiranja),
2. glazbenog djela njegovim izvođenjem uživo 
(pravo javne glazbene izvedbe).
JAVNO PRIKAZIVANJE SCENSKIH DJELA
Članak 23.
Pravo javnoga scenskog prikazivanja isključivo 
je pravo priopćavanja javnosti dramskoga, dramsko‑
glazbenoga, koreografskog ili pantomimskog djela 
njegovim scenskim prikazivanjem uživo.
JAVNO PRENOŠENJE
Članak 24.
Pravo javnog prenošenja je isključivo pravo da se 
recitacija, glazbena izvedba ili scensko prikazivanje 
autorskog djela priopći javnosti koja se nalazi izvan 
prostora u kojemu se autorsko djelo uživo recitira, 
izvodi ili scenski prikazuje, putem zvučnika, ekrana ili 
bilo kojega drugoga tehničkog uređaja.
JAVNO PRIOPĆAVANJE FIKSIRANOG DJELA
Članak 25.
Pravo javnog priopćavanja fiksiranoga autorskog 
djela isključivo je pravo priopćavanja javnosti zvučno 
ili vizualno snimljenog autorskog djela s podloge na 
koju je fiksirano.7JAVNO PRIKAZIVANJE
Članak 26.
Pravo javnog prikazivanja isključivo je pravo 
priopćavanja javnosti djela likovnih umjetnosti, 
arhitekture, primijenjenih umjetnosti i industrijskog 
dizajna, fotografskog ili audiovizualnog djela, te 
kartografskog djela ili prikaza znanstvene ili tehničke 
prirode, pomoću tehničkih uređaja.
RADIODIFUZIJSKO EMITIRANJE
Članak 27.
(1) Pravo radiodifuzijskog emitiranja isključivo je 
pravo priopćavanja autorskog djela javnosti pomoću 
radijskih ili televizijskih programskih signala koji su 
namijenjeni prijamu za javnost, bežično (uključujući 
satelit) ili putem žica (uključujući kabel i mikrovalni 
sustav).
(2) Satelit, za potrebe ovoga Zakona, je svaki satelit 
koji radi na frekvencijskim područjima rezerviranima za 
radiodifuzijsko emitiranje signala namijenjenih prijamu 
javnosti ili zatvorenoj osobnoj komunikaciji. Ako se 
radi o zatvorenoj osobnoj komunikaciji uvjeti za osobni 
prijam signala moraju biti usporedivi s onima za prijam 
signala za javnost.
(3) Priopćavanje javnosti preko satelita iz stavka 
1. ovoga članka postoji kada se, pod kontrolom i 
odgovornošću organizacije za radiodifuziju, programski 
signali namijenjeni prijamu za javnost odašilju u 
neprekinuti komunikacijski lanac koji vodi prema satelitu 
i od satelita prema zemlji.
(4) Kada su programski signali iz stavka 2. ovoga 
članka kodirani, priopćavanje se smatra obavljenim 
ako je od strane organizacije za radiodifuziju ili uz 
njezin pristanak javnosti pružena mogućnost opskrbe 
sredstvima za dekodiranje tih signala.
RADIODIFUZIJSKO REEMITIRANJE
Članak 28.
Pravo radiodifuzijskog reemitiranja isključivo je 
pravo da se autorsko djelo emitirano radiodifuzijom 
istodobno u neizmije‑njenom obliku i u cijelosti priopći 
javnosti:
1. kada to priopćavanje obavlja druga organizacija 
za radiodifuziju, a ne ona koja je autorsko djelo izvorno 
emitirala,
2. kada se priopćavanje obavlja kabelskim ili 
mikrovalnim sustavom (kabelska retransmisija).
JAVNO PRIOPĆAVANJE  
RADIODIFUZIJSKOG EMITIRANJA
Članak 29.
Pravo javnog priopćavanja radiodifuzijskog 
emitiranja isključivo je pravo priopćavanja javnosti 
autorskog djela koje se emitira radiodifuzijom, pomoću 
zvučnika, ekrana ili sličnoga tehničkog uređaja.STAVLJANJE NA RASPOLAGANJE JAVNOSTI
Članak 30.
Pravo stavljanja na raspolaganje javnosti isključivo 
je pravo da se autorsko djelo priopći javnosti, bežično 
ili putem žica, na način koji pripadnicima javnosti 
omogućava pristup autorskom djelu s mjesta i u vrijeme 
koje sami odaberu.
PRERADE AUTORSKOG DJELA
Članak 31.
Pravo prerade isključivo je pravo na prevođenje, 
prilagođavanje, glazbenu obradu ili koju drugu preinaku 
autorskog djela.
3.3. Druga prava autora
3.3.1. Prava na naknadu
PRAVO NA NAKNADU ZA REPRODUCIRANJE 
AUTORSKOG DJELA ZA PRIVATNO I  
LI DRUGO VLASTITO KORIŠTENJE
Članak 32.
(1) Kad se autorsko djelo može reproducirati 
bez autorovog odobrenja u skladu s odredbama 
članka 82. ovoga Zakona, autor djela za koja se, s 
obzirom na njihovu prirodu, može očekivati da će bez 
njihova odobrenja biti reproducirana fotokopiranjem ili 
snimanjem na nosače zvuka, slike ili teksta za privatno 
ili drugo vlastito korištenje, ima pravo na odgovarajuću 
naknadu od prodaje tehničkih uređaja i praznih nosača 
zvuka, slike ili teksta. 
(2) Autori imaju, osim prava iz stavka 1. ovoga 
članka, i pravo na odgovarajuću naknadu od fizičke 
ili pravne osobe koja uz naplatu obavlja usluge 
fotokopiranja.
(3) S fotokopiranjem su izjednačene sve druge 
tehnike reproduciranja, a s uređajima za zvučno i 
vizualno snimanje izjednačeni su drugi uređaji koji 
omogućavaju isti učinak.
(4) Naknadu iz stavka 1. ovoga članka plaćaju 
proizvođači uređaja za tonsko i vizualno snimanje, 
proizvođači uređaja za fotokopiranje, proizvođači 
praznih nosača zvuka, slike ili teksta te solidarno s 
njima uvoznici uređaja za tonsko i vizualno snimanje, 
uređaja za fotokopiranje, praznih nosača zvuka, slike 
ili teksta, osim ako se radi o uvozu malih količina 
namijenjenih za privatno i nekomercijalno korištenje 
kao dio osobne prtljage. Ako se navedeni uređaji i 
predmeti ne proizvode u Republici Hrvatskoj, naknadu 
plaća uvoznik.
(5) Obveza plaćanja odgovarajuće naknade iz 
stavka 1. nastaje:
1. pri prvoj prodaji u Republici Hrvatskoj ili uvozu u 
Republiku Hrvatsku novih naprava za tonsko i vizualno 
snimanje,
2. pri prvoj prodaji u Republici Hrvatskoj ili uvozu u 
Republiku Hrvatsku novih praznih nosača zvuka ili slike,83. pri prvoj prodaji u Republici Hrvatskoj ili uvozu 
u Repub‑liku Hrvatsku novih naprava za fotokopiranje.
(6) Naknada iz stavka 2. ovoga članka plaća se 
prema podacima o broju učinjenih fotokopija.
(7) Autori se ne mogu odreći prava na naknadu iz 
stavka 1. i 2. ovoga članka.
PRAVO NA NAKNADU ZA JAVNU POSUDBU
Članak 33.
(1) Autor ima pravo na primjerenu naknadu, ako 
se izvornik ili primjerci njegova djela u pogledu kojih je 
dopuštena daljnja distribucija, posuđuju posredovanjem 
javnih knjižnica.
(2) Posuđivanje, po ovom Zakonu, označava 
davanje na korištenje u ograničenom razdoblju, 
bez ostvarivanja izravne ili neizravne imovinske ili 
komercijalne koristi.
(3) Odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne 
odnose se:
1. na građevine i djela primijenjenih umjetnosti,
2. na autorska djela koja međusobno posuđuju 
ustanove iz stavka 1. ovoga članka.
(4) Autor se ne može odreći prava iz stavka 1. 
ovoga članka.
(5) Iznimno od odredbe iz stavka 1. ovoga članka, 
autori baza podataka imaju isključivo pravo javne 
posudbe izvornika ili primjeraka svojih baza podataka.
3.3.2. Pravo slijeđenja
OPĆENITO
Članak 34.
(1) Ako se izvornik likovnog djela preprodaje, autor 
ima pravo na odgovarajući udio od prodajne cijene 
ostvarene svakom preprodajom toga izvornika koja 
uslijedi nakon njegova prvog otuđenja od strane autora.
(2) Pravo iz stavka 1. ovoga članka odnosi se na sve 
radnje preprodaje u koje su uključeni kao prodavatelji, 
kupci ili posrednici osobe koje se profesionalno bave 
trgovinom umjetninama kao što su javne aukcije, 
umjetničke galerije ili drugi trgovci umjetninama.
(3) Iznimno, odredba iz stavka 1. ovoga članka se ne 
primjenjuje, ako je prodavatelj umjetnička galerija koja 
je stekla djelo izravno od autora u razdoblju kraćem od 
tri godine prije njegove preprodaje i ako cijena po kojoj 
se djelo preprodaje ne prelazi kunsku protuvrijednost 
od 10.000,00 eura.
IZVORNIK LIKOVNOG DJELA
Članak 35.
(1) Izvornik likovnog djela, iz članka 34. stavka 
1. ovoga Zakona, označava djelo likovne umjetnosti, 
kao što je slika, kolaž, bojana slika, crtež, gravura, 
otisak, litografija, kip, tapiserija, keramika, staklovina 
ili fotografija, ako ga je izradio sam autor.
(2) Izvornikom likovnog djela iz stavka 1. ovoga 
članka smatraju se i umnoženi primjerci toga djela, 
ako ih je u ograničenom broju izradio sam autor ili su izrađeni pod njegovim nadzorom. Takvi primjerci moraju 
biti na uobičajeni način numerirani, potpisani ili označeni 
od autora.
IZNOS KOJI PRIPADA AUTORU
Članak 36.
(1) Prodavatelj koji preprodaje djelo iz članka 35. 
ovoga Zakona po cijeni većoj od protuvrijednosti u 
kunama od 500,00 eura dužan je autoru isplatiti kunsku 
protuvrijednost od:
1. 5% od dijela cijene ostvarene u iznosu od 500,00 
eura do 50.000,00 eura,
2. 3% od dijela cijene ostvarene u iznosu od 
50.000,01 eura do 200.000,00 eura,
3. 1% od dijela cijene ostvarene u iznosu od 
200.000,01 eura do 350.000,00 eura,
4. 0,5% od dijela cijene ostvarene u iznosu od 
350.000,01 eura do 500.000,00 eura,
5. 0,25% od dijela cijene ostvarene u iznosu većem 
od 500.000,00 eura.
(2) Ukupni iznos koji na temelju odredbe iz stavka 
1. ovoga članka pripada autoru ne može biti veći od 
kunske protuvrijednosti od 12.500,00 eura. Osnovicu 
za izračun toga iznosa čini prodajna cijena bez poreza.
(3) Ako je preprodaja izvornika likovnog djela 
izvršena na javnoj aukciji ili u umjetničkoj galeriji ili 
posredovanjem bilo kojega drugog trgovca umjetninama, 
organizator javne aukcije, vlasnik galerije odnosno 
trgovac umjetninama solidarno je odgovoran s 
prodavateljem za isplatu iznosa koji pripada autoru.
ODRICANJE OD PRAVA, PRENOSIVOST I 
OVRŠNOST PRAVA SLIJEĐENJA
Članak 37.
(1) Autor se ne može odreći prava slijeđenja.
(2) Pravo slijeđenja ne može se prenositi pravnim 
poslovima za života autora. Nakon smrti autora pravo 
slijeđenja prelazi na njegove nasljednike i naknada treba 
biti plaćana njima.
(3) Pravo slijeđenja ne može biti predmet ovrhe.
PRAVO NA DOBIVANJE INFORMACIJA
Članak 38.
Autor ima pravo, tijekom razdoblja od tri godine od 
izvršene preprodaje njegova djela, zahtijevati od svake 
osobe iz članka 34. stavka 2. ovoga Zakona bilo koju 
informaciju koja mu je potrebna za osiguranje naplate 
iznosa koji mu pripada od te preprodaje.
3.3.3. Ostala druga prava
PRAVO PRISTUPA AUTORSKOM DJELU
Članak 39.
(1) Autor ima pravo zahtijevati od vlasnika ili 
neposrednog posjednika izvornika ili primjerka 
autorskog djela da mu omogući pristup njegovom djelu, 9ako je to neophodno radi izrade primjeraka autorskog 
djela ili prerade autorskog djela po odredbi iz članka 
31. stavka 1. ovoga Zakona, i ne protivi se bilo kojem 
zakonitom interesu vlasnika, odnosno posjednika.
(2) Odredbe iz stavka 1. ovoga članka ne obvezuju 
vlasnika i neposrednog posjednika da autoru preda 
izvornik, odnosno primjerak autorskog djela.
PRAVO ZABRANE JAVNOG IZLAGANJA 
AUTORSKOG DJELA
Članak 40.
(1) Autor neobjavljenog djela likovnih umjetnosti, 
primije-njenih umjetnosti i industrijskog dizajna te 
neobjavljenog fotografskog djela ima pravo, prilikom 
otuđenja izvornika ili primjeraka toga djela, zabraniti 
vlasniku njegovo izlaganje javnosti. 
(2) Zabranu javnog izlaganja iz stavka 1. ovoga 
članka autor mora dati u pisanom obliku.
(3) Pravo iz stavka 1. ovoga članka autor nema ako 
djelo pripada muzeju, galeriji ili drugoj sličnoj javnoj 
ustanovi.
Poglavlje 4. AUTORSKO PRAVO  
U PRAVNOM PROMETU
4.1. Osnovne odredbe
NASLJEĐIVANJE AUTORSKOG PRAVA
Članak 41.
(1) Autorsko pravo je nasljedivo.
(2) Nasljednicima autora pripadaju sva prava koja 
bi pripadala autoru, ako ovim Zakonom nije drukčije 
određeno. 
(3) Na sva druga pitanja u svezi s nasljeđivanjem 
autorskog prava, koja nisu uređena ovim Zakonom, 
primjenjuju se opći propisi o nasljeđivanju.
PRENOSIVOST AUTORSKOG PRAVA
Članak 42.
(1) Autorsko pravo je neprenosivo osim kod 
nasljeđivanja i prenošenja u korist sunasljednika kod 
razvrgnuća nasljedničke zajednice.
(2) Druga raspolaganja autorskim pravom su 
dopuštena, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.
OVRHA
Članak 43.
(1) Autorsko pravo ne može biti predmet ovrhe. 
Predmet ovrhe mogu biti samo imovinske koristi stečene 
korištenjem autorskog djela, ako ovim Zakonom nije 
drukčije određeno.
(2) Ako je autor nedovršenjem autorskog djela 
ili neobjavljivanjem rukopisa povrijedio ugovornu 
obvezu, ne može ga se prisiliti na njezino ispunjenje, 
ali odgovara za štetu nastalu neispunjenjem obveze.RASPOLAGANJE AUTORSKIM PRAVOM 
OSNIVANJEM PRAVA ISKORIŠTAVANJA
Članak 44.
(1) Autor može za drugoga osnovati pravo 
iskorištavanja autorskog djela ili mu prepustiti 
ostvarivanje autorskog prava ugovorom, davanjem 
odobrenja (dozvole) za korištenje ili drugim pravnim 
poslom.
(2) Autor može za drugoga osnovati pravo na temelju 
kojega će drugi moći autorsko djelo koristiti na svaki ili 
na određen način (pravo iskorištavanja autorskog djela). 
Pravo iskorištavanja može biti osnovano kao isključivo 
ili neisključivo pravo, ograničeno sadržajno, vremenski 
ili prostorno.
(3) Nositelj isključivog prava iskorištavanja može 
autorsko djelo koristiti na način koji je u skladu sa 
sadržajem njegovog prava te svakoga drugog, 
uključujući autora, isključiti od takvog korištenja, ako 
ovim Zakonom nije drukčije određeno. Pri osnivanju 
isključivog prava iskorištavanja može se odrediti da 
autor pridržava za sebe pravo korištenja autorskog 
djela.
(4) Neisključivo pravo iskorištavanja ovlašćuje 
svojeg nositelja da autorsko djelo koristi na način koji 
je u skladu sa sadržajem njegovog prava, ali ga ne 
ovlašćuje da druge spriječi u bilo kojem korištenju tog 
djela.
(5) Ako pri osnivanju prava iskorištavanja autorskog 
djela nije izričito naveden način korištenja autorskog 
djela, smatra se da je stjecatelj stekao pravo koristiti 
autorsko djelo samo na način potreban za ispunjenje 
svrhe pravnog posla na temelju kojeg se stječe pravo. 
Ako se iz svrhe pravnog posla ne može utvrditi je li 
pravo osnovano kao isključivo ili neisključivo, odnosno 
prostorno ograničeno, smatra se da je osnovano kao 
neisključivo pravo za područje Republike Hrvatske.
(6) Autor je dužan suzdržavati se postupaka koji 
bi ometali nositelja prava iskorištenja u izvršavanju 
njegovog prava.
NEIZVRŠAVANJE ISKLJUČIVOG PRAVA 
ISKORIŠTAVANJA
Članak 45.
Ne izvršava li nositelj isključivog prava iskorištavanja 
svoje pravo ili ga izvršava u nedovoljnoj mjeri tako da 
su zakoniti interesi autora povrijeđeni, autor može 
zahtijevati ukinuće isključivog prava iskorištavanja. 
Autor nema to pravo ako nositelj isključivog prava 
iskorištavanja dokaže da nije kriv za nastanak razloga 
za neizvršavanje.
KASNIJE OSNIVANJE PRAVA ISKORIŠTAVANJA
Članak 46.
Kasnije osnivanje prava iskorištavanja, pa makar i 
isključivo, ne djeluje štetno po ranije osnovano pravo 
iskorištavanja kako isključivo tako i neisključivo, osim 
ako ugovorom o osnivanju ranijeg prava nije drukčije 
određeno.10PRENOŠENJE PRAVA ISKORIŠTAVANJA
Članak 47.
(1) Pravo iskorištavanja može se prenositi bez 
odobrenja autora u sklopu prijenosa cjelokupnog 
poslovanja, ili dijela poslovanja koje čini cjelinu, s jedne 
osobe na drugu.
(2) Kad se pravo iskorištavanja može prenositi 
bez suglasnosti autora, stjecatelj prava iskorištavanja 
odgovara solidarno za ispunjenje obveza koje 
prenositelj tog prava ima prema autoru.
OSNIVANJE DALJNJIH PRAVA ISKORIŠTAVANJA
Članak 48.
Nositelj isključivog prava iskorištavanja može na 
temelju svojeg prava za drugoga osnovati daljnje pravo 
iskorištavanja samo uz pisanu suglasnost autora. Autor 
ne može uskratiti svoju suglasnost ako bi to bilo protivno 
savjesnosti i poštenju. Suglasnost nije potrebna ako je 
pravo iskorištavanja osnovano jedino radi ostvarivanja 
u korist autora.
RASPOLAGANJE AUTORSKIM PRAVOM 
POVJERAVANJEM OSTVARIVANJA
Članak 49.
(1) Autor može ovlastiti drugoga da ostvaruje 
autorsko pravo za njegov račun. Ostvarivati autorsko 
pravo za račun autora može se na temelju pravnog 
posla kojim autor povjerava ostvarivanje svojeg prava 
ili neposredno na temelju zakona ispunjenjem zakonom 
predviđenih pretpostavki za to.
(2) Smatra se da je autor povjerio ostvarivanje 
svojega pojedinog prava udruzi za kolektivno 
ostvarivanje odnosnog prava ako ona to pravo ostvaruje 
radi njegove koristi kao i koristi drugih autora za njihova 
odnosna prava.
ODRICANJE OD AUTORSKOG PRAVA
Članak 50.
Autor se ne može odreći svojega autorskog prava.
4.2. Opći dio ugovornoga autorskog prava
AUTORSKOPRAVNI UGOVORI
Članak 51.
Ugovor na temelju kojeg se stječe pravo 
iskorištavanja autorskog prava (autorskopravni ugovor) 
mora biti sklopljen u pisanom obliku, ako ovim Zakonom 
nije drukčije određeno.
SADRŽAJ AUTORSKOPRAVNIH UGOVORA
Članak 52.
(1) Autorskopravni ugovor mora sadržavati barem 
djelo na koje se odnosi, način korištenja, te osobu 
ovlaštenu na korištenje autorskog djela (korisnik).(2) Autorskopravni ugovor može biti sklopljen 
i glede autorskog djela koje još nije stvoreno pod 
pretpostavkom da se njime odredi barem vrsta i način 
korištenja budućeg djela.
(3) Odredba ugovora o osnivanju prava korištenja 
na svim autorovim budućim djelima ništava je.
ODREĐIVANJE NAKNADE ZA  
KORIŠTENJE AUTORSKOG DJELA
Članak 53.
Ako visina naknade nije određena pravnim poslom, 
ili je njena visina određena neprimjereno, ili nije 
određena prema odredbi članka 162. ovoga Zakona, 
autor ima pravo na primjerenu naknadu. Primjerena 
je ona naknada koja se u pravnom prometu pošteno 
mora dati u času zaključenja pravnog posla s obzirom 
na vrstu i opseg korištenja autorskog djela, uzimajući 
pri tom u obzir i financijski uspjeh u korištenju autorskog 
djela, vrstu i obujam autorskog djela, trajanje korištenja, 
postojanje sporazuma između odgovarajuće udruge 
autora i odgovarajućeg udruženja korisnika kojim 
se utvrđuje visina primjerene naknade, kao i druge 
elemente na temelju kojih se može donijeti odluku o 
primjerenoj naknadi.
PRAVO AUTORA NA IZMJENU UGOVORA  
RADI PRAVIČNIJEG UDJELA U ZARADI
Članak 54.
(1) Ako se korištenjem autorskog djela ostvari 
zarada koja je u očitu nerazmjeru s ugovorenom ili 
određenom naknadom, autor ima pravo zahtijevati 
izmjenu ugovora radi određivanja pravičnijeg udjela u 
zaradi ostvarenoj korištenjem njegova djela.
(2) Autor se ne može odreći prava iz stavka 1. 
ovoga članka.
PRIMJENA PROPISA O OBVEZNIM ODNOSIMA
Članak 55.
Na sva pitanja u svezi s autorskopravnim ugovorima 
koja nisu uređena ovim Zakonom primjenjuju se 
odredbe zakona kojima se uređuju obvezni odnosi.
4.3. Posebni dio ugovornoga autorskog prava
4.3.1. Nakladnički ugovor
OPĆENITO O UGOVORU
Članak 56.
(1) Nakladničkim ugovorom (izdavačkim ugovorom) 
autor se obvezuje za nakladnika (izdavača) osnovati 
pravo reproduciranja svojega određenoga autorskog 
djela tiskanjem ili drugim sličnim postupkom i pravo 
distribucije primjeraka autorskog djela (pravo izdavanja), 
a nakladnik se obvezuje autorsko djelo na ugovoreni 
način izdati i autoru za to platiti ugovorenu naknadu 
ako ugovorom nije drukčije određeno, te se brinuti 
o uspješnoj distribuciji primjeraka autorskog djela i 11davati autoru podatke o distribuciji autorskog djela. 
Nakladnički ugovor mora sadržavati odredbu o trajanju 
prava izdavanja.
(2) Ako nakladničkim ugovorom nije drukčije 
određeno, smatra se da nakladnik ima isključivo pravo 
izdavanja djela iz stavka 1. ovoga članka.
(3) Presumpcija iz stavka 2. ovoga članka ne odnosi 
se na pravo izdavanja članaka u dnevnom i periodičnom 
tisku ili publikacijama.
PRAVO PREVOĐENJA I DRUGA PRAVA
Članak 57.
Ugovorom iz članka 56. ovoga Zakona autor može 
nakladniku prepustiti i pravo prevođenja svojeg djela 
na određeni jezik te pravo izdavanja prevedenog djela, 
kao i druga imovinska prava.
PROVJERA TOČNOSTI PODATAKA
Članak 58.
(1) Autor ima svakodobno pravo uvida i kontrole 
nakladnikovih poslovnih knjiga i dokumentacije radi 
provjere točnosti podataka koje je nakladnik dao autoru.
(2) Autor je ovlašten zahtijevati od treće osobe koja 
je za nakladnika umnožavala autorsko djelo podatke 
o broju umnoženih primjeraka njegovog djela, a ta je 
osoba dužna autoru dati potpune i istinite podatke. 
IZNIMKA OD PRAVILA O  
OBVEZATNOM PISANOM OBLIKU UGOVORA
Članak 59.
Nakladnički ugovor o izdavanju članaka, crteža i 
drugih autorskih priloga u dnevnom i periodičnom tisku 
ili publikacijama ne mora biti sklopljen u pisanom obliku 
(mali nakladnički ugovor).
SKLAPANJE UGOVORA PREKO ZASTUPNIKA
Članak 60.
Zastupnik autora može zaključiti nakladnički ugovor 
samo za ona autorska djela koja su izričito navedena u 
autorovoj punomoći.
ODREĐIVANJE AUTORSKE NAKNADE
Članak 61.
(1) Ako je autorska naknada određena u postotku od 
maloprodajne cijene prodanih primjeraka, nakladničkim 
ugovorom mora se odrediti minimalni broj primjeraka 
prvog izdanja te najniži iznos naknade koju je nakladnik 
obvezan platiti autoru neovisno o broju prodanih 
primjeraka.
(2) Ako je autorska naknada određena u paušalnom 
iznosu, nakladničkim ugovorom, mora se odrediti ukupni 
broj primjeraka ugovorenih izdanja. Ako ukupni broj 
primjeraka nije ugovoren, a iz dobrih poslovnih običaja 
ili iz okolnosti slučaja ne proizlazi drukčije, nakladnik 
može izdati najviše 500 primjeraka autorskog djela.DRUGI SASTOJCI UGOVORA
Članak 62.
Nakladnički ugovor može sadržavati osobito i 
sljedeće:
– rok u kojem je autor obvezan nakladniku predati 
uredan rukopis ili drugi izvornik djela. Ako 
ugovorom nije drukčije određeno, taj rok iznosi 
godinu dana od dana sklapanja ugovora;
– rok u kojem je nakladnik obvezan izdati autorsko 
djelo. Ako ugovorom nije drukčije određeno, taj 
rok iznosi godinu dana od dana predaje urednog 
rukopisa ili drugog izvornika djela;
– broj izdanja koji je nakladnik ovlašten izdati. Ako 
ugovorom nije drukčije određeno, nakladnik ima 
pravo samo na jedno izdanje djela;
– rok u kojem je nakladnik obvezan izdati novo 
izdanje djela, ako je ugovoreno. Ako ugovorom 
nije drukčije određeno, taj rok iznosi godinu dana 
računajući od dana kad je autor podnio pisani 
zahtjev;
– odredbu o vlasništvu rukopisa ili drugog 
izvornika. Rukopis ili drugi izvornik ostaje u 
vlasništvu autora osim ako se na temelju ugovora 
obveže predati ga u vlasništvo nakladnika;
– izgled i tehničku opremljenost primjeraka djela.
POBOLJŠANJA I DRUGE IZMJENE  
AUTORSKOG DJELA
Članak 63.
Ako nakladničkim ugovorom nije drukčije određeno, 
nakladnik je obvezan u slučaju novih izdanja djela 
omogućiti autoru unošenje poboljšanja ili drugih izmjena 
autorskog djela, pod pretpostavkom da to ne mijenja 
karakter autorskog djela.
PROPAST RUKOPISA I  
PRIPREMLJENOG IZDANJA
Članak 64.
(1) Ako rukopis ili drugi izvornik djela nakon njegove 
predaje nakladniku propadne krivnjom nakladnika ili 
zbog više sile, autor ima pravo na naknadu koja bi mu 
pripala da je autorsko djelo izdano. Ako autor ima drugi 
primjerak autorskog djela dužan je predati nakladniku 
primjerak tog djela na nakladnikov trošak.
(2) Ako pripremljeno izdanje autorskog djela zbog 
više sile u potpunosti propadne prije njegova stavljanja 
u promet, nakladnik ima pravo pripremiti novo izdanje, 
a autoru pripada naknada samo za propalo izdanje.
(3) Ako pripremljeno izdanje autorskog djela zbog 
više sile djelomično propadne prije njegova stavljanja 
u promet, nakladnik ima pravo, bez plaćanja naknade 
autoru, reproducirati samo onoliko primjeraka autorskog 
djela koliko je propalo.
NAKLADNIČKO PRAVO PRVENSTVA
Članak 65.
(1) Nakladnik koji je stekao pravo na izdavanje 12autorskog djela ima, u pogledu izdavanja toga djela 
u elektroničkom ili bilo kojem drugom obliku, pravo 
prvenstva pred drugim nakladnicima koji ponude iste 
uvjete.
(2) Nakladnik koji se namjerava koristiti pravom iz 
stavka 1. ovoga članka dužan je u roku od 30 dana od 
dana primitka autorovog pisanog poziva dostaviti autoru 
svoju ponudu.
(3) Nakladničko pravo prvenstva iz stavka 1. ovoga 
članka traje do isteka roka od dvije godine od dana 
sklapanja nakladničkog ugovora.
PRESTANAK RASKIDOM  
NAKLADNIČKOG UGOVORA
Članak 66.
(1) Autor može zahtijevati raskid nakladničkog 
ugovora ako nakladnik ne izda autorsko djelo ili ne 
pristupi izdavanju novog ugovorenog izdanja autorskog 
djela u ugovorenom ili u zakonskom roku.
(2) Ako se nakladnički ugovor raskida krivnjom 
nakladnika, autor ima, osim prava na naknadu štete, i 
pravo zadržati primljenu naknadu, odnosno zahtijevati 
isplatu ugovorene naknade.
(3) Nakladnik može zahtijevati raskid ugovora i 
naknadu štete zbog neizvršenja ugovora, ako autor ne 
preda nakladniku rukopis ili drugi izvornik autorskog 
djela u ugovorenom ili u zakonskom roku.
UNIŠTAVANJE PRIMJERAKA AUTORSKOG DJELA
Članak 67.
(1) Nakladnik koji neprodane primjerke autorskog 
djela namjerava prodati za preradu, ili ih na drugi 
način uništiti ili ih povući iz prometa, dužan je otkup tih 
primjeraka najprije ponuditi autoru, i to po cijeni koju bi 
za te primjerke dobio da ih prodaje za preradu. Ako to 
ne učini, odgovara za povredu moralnog prava autora.
(2) Ako autor ne prihvati ponudu nakladnika iz 
stavka 1. ovoga članka, ili je prihvati samo za određeni 
broj primjeraka, preostale primjerke autorskog djela 
nakladnik može prodati za preradu.
4.3.2. Ugovor o izvođenju autorskog djela
OPĆENITO O UGOVORU
Članak 68.
(1) Ugovorom o izvođenju autorskog djela autor daje 
korisniku odobrenje za javno recitiranje autorskog djela 
ili javnu izvedbu glazbenog djela na način i pod uvjetima 
određenim ugovorom, a korisnik se za stečeno pravo 
obvezuje platiti naknadu ako ugovorom nije drukčije 
određeno.
(2) Odredbe o ugovoru o izvođenju primjenjuju 
se i na radiodifuzijsko emitiranje i reemitiranje, 
javno priopćavanje radiodifuzijskog emitiranja, 
javno priopćavanje, javno prenošenje i stavljanje na 
raspolaganje javnosti nescenskih književnih i glazbenih 
djela.DRUGE OBVEZE KORISNIKA
Članak 69.
Korisnik autorskog djela dužan je autoru omogućiti 
pristup izvođenju autorskog djela, ostvariti tehničke 
uvjete izvođenja koji osiguravaju poštovanje autorskih 
moralnih prava te autoru ili njegovu zastupniku 
dostavljati popis izvedenih autorskih djela i izvještavati 
ga o prihodima ostvarenim izvođenjem njegova 
autorskog djela, ako ugovorom nije drukčije određeno.
PRESTANAK ODOBRENJA
Članak 70.
Odobrenje za javno recitiranje, odnosno za javnu 
izvedbu glazbenog djela prestaje ako korisnik ne koristi 
autorsko djelo na način i pod uvjetima predviđenim 
odobrenjem.
4.3.3. Ugovor o scenskom prikazivanju autorskog 
djela
OPĆENITO O UGOVORU
Članak 71.
(1) Ugovorom o scenskom prikazivanju autor osniva 
za korisnika pravo javnoga scenskog prikazivanja 
određenoga autorskog djela, a korisnik se obvezuje 
autorsko djelo scenski prikazati na način, u roku i pod 
uvjetima određenim ugovorom te za stečeno pravo 
platiti naknadu ako ugovorom nije drukčije određeno.
(2) Odredbe o ugovoru o scenskom prikazivanju 
primjenjuju se i na radiodifuzijsko emitiranje i reemitiranje, 
javno priopćavanje radiodifuzijskog emitiranja, 
javno priopćavanje, javno prenošenje i stavljanje na 
raspolaganje javnosti scenskih prikazivanja autorskog 
djela, kao i javno izvođenje scenskih djela na nescenski 
način.
DRUGE OBVEZE KORISNIKA
Članak 72.
Na ugovor o scenskom prikazivanju autorskog 
djela na odgo‑varajući način primjenjuju se odredbe iz 
članaka 69. ovoga Zakona.
4.3.4. Ugovor o stvaranju autorskog djela po 
narudžbi
OPĆENITO O UGOVORU
Članak 73.
Ugovorom o stvaranju autorskog djela po narudžbi 
autor se obvezuje stvoriti određeno autorsko djelo i 
primjerak tog djela predati naručitelju, a naručitelj se 
obvezuje autoru za to isplatiti ugovorenu naknadu ako 
ugovorom nije drukčije određeno.13SADRŽAJ UGOVORA
Članak 74.
(1) Ugovorom o stvaranju autorskog djela po 
narudžbi određuju se i obilježja, sastojci te rokovi 
predaje naručenog djela.
(2) Ako ovim Zakonom ili ugovorom nije drukčije 
određeno, autorsko pravo na naručenom djelu zadržava 
autor bez ograničenja.
4.3.5. Autorska djela stvorena u izvršavanju 
ugovora o radu
AUTORSKO DJELO STVORENO U RADNOM 
ODNOSU
Članak 75.
Autorsko djelo stvoreno u radnom odnosu, po 
ovom Zakonu, označava djelo koje za vrijeme trajanja 
radnog odnosa kod određenog poslodavca stvori autor 
– zaposlenik izvršavajući svoje obveze ili po uputama 
toga poslodavca. Odnosi u pogledu autorskog djela 
stvorenog u radnom odnosu uređuju se ovim Zakonom, 
ugovorom o radu ili drugim aktom kojim se uređuje 
radni odnos.
PRAVO ISKORIŠTAVANJA AUTORSKOG DJELA 
STVORENOG U RADNOM ODNOSU
Članak 76.
Ako se u izvršavanju obveza iz radnog odnosa 
stvaraju autorska djela, ugovorom o radu određuje 
se, između ostalog, stječe li poslodavac pravo na 
iskorištavanje autorskog djela, te posebice, ako ga 
stječe, opseg i trajanje prava iskorištavanja autorskog 
djela. Ako ovim Zakonom, ugovorom o radu ili drugim 
aktom kojim se uređuje radni odnos nije drukčije 
određeno, autorsko pravo na autorskom djelu zadržava 
autor bez ograničenja.
Poglavlje 5. ODNOS AUTORSKOG PRAVA I 
PRAVA VLASNIŠTVA
OPĆENITO
Članak 77.
(1) Autorsko pravo je samostalno i neovisno od 
prava vlasništva i drugih stvarnih prava na stvari na 
kojoj je autorsko djelo fiksirano. 
(2) Pravo vlasništva i druga stvarna prava na 
stvari na kojoj je fiksirano autorsko djelo ne smije bez 
odobrenja nositelja autorskog prava biti izvršavano 
protivno autorskom pravu, ako ovim Zakonom nije 
drukčije određeno.
NEOVISNOST PRAVNOG PROMETA
Članak 78.
(1) Raspolaganje autorskim pravom ne utječe 
na pravo vlasništva na stvari na kojoj je to autorsko 
djelo fiksirano, ako zakonom ili ugovorom nije drukčije određeno.
(2) Raspolaganje vlasništvom na stvari na kojoj je 
fiksirano autorsko djelo ne utječe na autorsko pravo 
na tom djelu, ako zakonom ili ugovorom nije drukčije 
određeno.
UNIŠTENJE AUTORSKOG DJELA
Članak 79.
(1) Vlasnik izvornika autorskog djela koji zna ili mora 
znati da autor ili neki od koautora ima poseban interes 
za očuvanjem tog izvornika od propasti, dužan je prije 
uništenja obavijestiti ih o uništenju i ponuditi otkup po 
cijeni stvarne vrijednosti. Ako nije moguća predaja 
izvornika u posjed autora, vlasnik je dužan omogućiti 
autoru izradu primjerka autorskog djela na odgova‑rajući 
način. Ako autor neće izvornik otkupiti, vlasnik ga može 
slobodno uništiti, ali je na zahtjev autora dužan dopustiti 
mu njegovo fotografiranje prije no što ga uništi.
(2) Vlasnik stvari koje sadrže umnožene primjerke 
autorskog djela nema obveza iz stavka 1. ovoga članka 
osim ako zna ili mora znati da ne postoji ni izvornik niti 
drugi primjerci tog djela.
(3) Vlasnik stvari na kojoj je autorsko djelo fiksirano 
bez njegova odobrenja tu stvar može uništiti bez obveza 
iz stavka 1. i 2. ovoga članka.
(4) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose 
se na arhitektonska djela. Vlasnik arhitektonskog djela 
jedino je dužan obavijestiti autora o uništenju i dopustiti 
autoru, na njegov zahtjev, fotografiranje toga djela i 
predati mu primjerak nacrta toga djela.
(5) Kod izmjene arhitektonskog djela moraju se uzeti 
u obzir interesi njegova vlasnika. Autor arhitektonskog 
djela ne može se protiviti izmjenama njegovog 
arhitektonskog djela proizišlih iz ozbiljnih razloga kao 
što su primjerice sigurnosni i tehnički razlozi. Ako je 
arhitektonsko djelo potrebno obnoviti, njegov autor se 
ne može protiviti uporabi drugih materijala ako su oni 
od kojih je to djelo napravljeno pokazali nedostatke za 
korištenje ili ako te materijale nije moguće nabaviti ili 
ih je moguće nabaviti samo uz nerazmjerne poteškoće 
ili nerazmjerni trošak. U tom slučaju autor ima pravo 
zahtijevati, ako je na arhitektonskom djelu označeno 
njegovo ime, da vlasnik zgrade uz njegovo ime stavi 
napomenu o izmjenama arhitektonskog djela i vremenu 
kad je to učinjeno.
(6) Postupi li vlasnik protivno odredbama ovoga 
članka odgovarat će za povredu moralnog prava autora.
Poglavlje 6. SADRŽAJNA OGRANIČENJA 
AUTORSKOG PRAVA
ZAJEDNIČKE ODREDBE
Članak 80.
Objavljenim autorskim djelom može se koristiti bez 
autorovog odobrenja ili bez autorovog odobrenja i bez 
plaćanja naknade, samo u slučajevima koji su u ovom 
Zakonu izričito navedeni. Odredbe o ograničenjima 
iz ovoga poglavlja pokrivaju samo takvo korištenje 14autorskog djela koje se ne suprotstavlja redovitom 
korištenju autorskog djela i neopravdano ne šteti 
zakonitim interesima nositelja prava.
PRIVREMENE RADNJE REPRODUCIRANJA 
AUTORSKOG DJELA
Članak 81.
Privremene radnje reproduciranja autorskog djela 
čija je jedina svrha omogućavanje prijenosa u mreži 
između trećih strana preko posrednika ili ovlašteno 
korištenje autorskog djela, koje su prolazne ili popratne, 
koje čine sastavni i bitni dio tehnološkog procesa i 
koje kao takve nemaju nezavisan gospodarski značaj, 
izuzete su iz isključivog prava reproduciranja autorskog 
djela iz članka 19. stavka 1. ovoga Zakona. Odredbe 
ovoga članka ne utječu na odredbe članka 97. ovoga 
Zakona.
REPRODUCIRANJE AUTORSKOG DJELA ZA 
PRIVATNO I DRUGO VLASTITO KORIŠTENJE
Članak 82.
Fizička osoba može reproducirati autorsko djelo 
na bilo koju podlogu ako to čini za privatno korištenje, 
kao i reproducirati autorsko djelo u obliku fotokopije i za 
drugo vlastito korištenje, koje nema izravno ili neizravno 
komercijalnu svrhu i nije namijenjeno ili pristupačno 
javnosti. Nije dopušteno reproduciranje cijele knjige 
osim ako su primjerci te knjige rasprodani najmanje dvije 
godine, grafičkih izdanja glazbenih djela (u daljnjem 
tekstu: notni materijal), elektroničkih baza podataka, 
kartografskih djela kao ni izgradnja arhitektonskog 
objekta, ako ovim Zakonom ili ugovorom nije drukčije 
određeno.
EFEMERNE SNIMKE
Članak 83.
(1) Organizacija za radiodifuziju koja ima odobrenje 
za emitiranje autorskog djela može snimiti to djelo 
vlastitim sredstvima na nosač zvuka, slike ili teksta za 
potrebe vlastitog emitiranja (efemerne snimke).
(2) Organizacija za radiodifuziju dužna je efemerne 
snimke iz stavka 1. ovoga članka najkasnije u roku od 
mjesec dana od dana emitiranja uništiti, ili ih pohraniti u 
vlastitom ili u javnom službenom arhivu ako te snimke 
imaju posebnu dokumentarnu vrijednost.
(3) Efemerne snimke, koje su u skladu s odredbama 
iz stavka 2. ovoga članka pohranjene, ne mogu se 
ponovno emitirati bez odobrenja nositelja prava.
OGRANIČENJA U KORIST POJEDINIH USTANOVA
Članak 84.
Javni arhivi, javne knjižnice, obrazovne i znanstvene 
ustanove, ustanove za predškolski odgoj i socijalne 
(karitativne) ustanove, a koje svoje usluge ne naplaćuju, 
mogu iz vlastitog primjerka reproducirati autorsko djelo 
na bilo koju podlogu u najviše jednom primjerku.ZBIRKE NAMIJENJENE NASTAVI ILI 
ZNANSTVENOM ISTRAŽIVANJU
Članak 85.
(1) Dopušteno je reproduciranje na papir ili sličan 
medij i distribuiranje pojedinih odlomaka zakonito 
objavljenih autorskih djela ili cjelovitih kratkih autorskih 
djela s područja znanosti, knji‑ževnosti i glazbe, kao 
i pojedinačnih objavljenih autorskih djela s područja 
likovnih umjetnosti, arhitekture, primijenjenih umjetnosti 
i industrijskog dizajna, fotografskih ili kartografskih djela 
te prikaza znanstvene ili tehničke prirode, u obliku zbirke 
koja sadržava priloge više autora i koja je po svojem 
sadržaju i sistematizaciji isključivo namijenjena nastavi 
ili znanstvenom istraživanju uz navođenje izvora, 
osim ako to autor izričito ne zabrani. Reproduciranje 
i distribuiranje pojedinih dijelova autorskih djela ne 
smatra se povredom prava iz članka 16. ovoga Zakona 
osim ako bi se objavljivanjem pojedinih dijelova ugrozili 
čast ili ugled autora.
(2) Autori djela sadržanih u zbirci iz stavka 1. 
ovoga članka imaju pravo na primjerenu naknadu za 
reproduciranje i distribuiranje njihovih autorskih djela.
KORIŠTENJE AUTORSKIH DJELA ZA 
POTREBE OSOBA S INVALIDNOŠĆU
Članak 86.
Za potrebe osoba s invalidnošću dopušteno je 
korištenje autorskih djela na način koji je izravnoj vezi 
s invalidnošću tih osoba i koje je nekomercijalne naravi, 
a u opsegu potrebnom za odnosnu invalidnost.
KORIŠTENJE AUTORSKIH DJELA U SUDSKIM, 
UPRAVNIM I DRUGIM SLUŽBENIM POSTUPCIMA
Članak 87.
(1) Dopušteno je reproduciranje autorskih djela 
radi korištenja u sudskim, i upravnim postupcima, 
kao i, izuzevši zbirke, arbitražnim i drugim službenim 
postupcima.
(2) Odredbe iz stavka 1. ovoga članka na 
odgovarajući način primjenjuju se i na priopćavanje 
javnosti primjeraka autorskih djela izrađenih za potrebe 
službenih postupaka.
KORIŠTENJE AUTORSKIH DJELA U NASTAVI
Članak 88.
Dopušteno je javno izvođenje ili scensko prikazivanje 
autorskih djela u obliku izravnog poučavanja na nastavi, 
ili na priredbama koje su vezane uz nastavu, u opsegu 
opravdanom obrazovnom svrhom koja se želi postići 
takvim priopćavanjem, ako se autorsko djelo ne 
koristi radi ostvarivanja izravne ili neizravne imovinske 
ili komercijalne koristi za obrazovnu ustanovu, 
organizatora ili treće osobe, ako izvođači ne primaju 
naknadu za izvođenje autorskih djela, te ako se ne 
naplaćuju ulaznice.15KORIŠTENJE AUTORSKIH DJELA U SVRHU 
INFORMIRANJA JAVNOSTI
Članak 89.
(1) Dopušteno je, u opsegu potrebnom za 
izvješćivanje javnosti o tekućim događajima putem 
tiska, radija ili televizije, reproduciranje, distribuiranje 
te priopćavanje javnosti:
1. autorskih djela koja se pojavljuju kao sastavni dio 
tekućeg događaja o kojem se javnost izvješćuje, 
pod uvjetom da se autorsko djelo koristi u opsegu 
koji odgovara svrsi i načinu izvješ‑ćivanja o 
tekućem događaju,
2. novinskih članaka i fotografija o tekućim 
političkim, gospodarskim ili vjerskim pitanjima, 
koji su objavljeni u drugim sredstvima javnog 
priopćavanja, pod uvjetom da autor to nije izričito 
zabranio i da se autorsko djelo koristi u opsegu 
koji odgovara svrsi i načinu izvješćivanja,
3. javnih političkih, vjerskih i drugih govora održanih 
u tijelima državne ili lokalne vlasti, vjerskim 
ustanovama ili prilikom državnih ili vjerskih 
svečanosti te izvadaka iz javnih predavanja.
(2) U svim slučajevima iz stavka 1. ovoga članka 
potrebno je navesti izvor i autorstvo djela.
CITATI
Članak 90.
Dopušteno je doslovno navođenje ulomaka 
autorskog djela (citata) koje je na zakonit način postalo 
pristupačno javnosti, radi znanstvenog istraživanja, 
nastave, kritike, polemike, recenzije, osvrta, u mjeri 
opravdanoj svrhom koja se želi postići i u skladu s 
dobrim običajima, time da se mora naznačiti izvor i 
ime autora.
REPRODUCIRANJE AUTORSKIH DJELA TRAJNO 
SMJEŠTENIH NA JAVNIM MJESTIMA
Članak 91.
(1) Dopušteno je reproduciranje autorskih djela koja 
su trajno smještena na ulicama, trgovima, parkovima ili 
drugim mjestima pristupačnim javnosti te distribuiranje 
i priopćavanje javnosti takvih reprodukcija.
(2) Djela iz stavka 1. ovoga članka ne smiju se 
reproducirati u trodimenzionalnom obliku.
(3) Na primjercima djela iz stavka 1. ovoga članka 
potrebno je navesti izvor i autorstvo djela, osim ako to 
nije moguće.
REPRODUCIRANJE ARHITEKTONSKIH OBJEKATA
Članak 92.
Odredbe članka 91. stavka 1. ovoga Zakona 
primjenjuju se samo u pogledu vanjskog izgleda 
arhitektonskog objekta.PLAKATI I KATALOZI
Članak 93.
(1) Organizatorima javnih izložbi ili aukcija 
dopušteno je, u svrhu njihova promoviranja i u opsegu 
potrebnom za tu svrhu, reproduciranje, na plakatima 
i u katalozima za te izložbe ili aukcije, i distribuiranje 
putem tih plakata i kataloga, djela likovnih umjetnosti, 
arhitekture, primijenjenih umjetnosti, industrijskog 
dizajna te fotografskih djela koja su izložena na javnoj 
izložbi ili aukciji ili namijenjena takvom izlaganju.
(2) U katalozima iz stavka 1. ovoga članka potrebno 
je navesti izvor i autorstvo djela.
PARODIJE I KARIKATURE
Članak 94.
Dopuštena je prerada autorskog djela u parodiju u 
mjeri koja je potrebna za njen smisao, kao i karikaturu, a 
uz navođenje djela koje se prerađuje i njegovog autora.
KORIŠTENJE AUTORSKIH DJELA U SVRHU 
UPOZNAVANJA ILI ISKUŠAVANJA UREĐAJA
Članak 95.
Trgovinama koje prodaju fonograme ili videograme 
ili uređaje za reproduciranje ili za prijam zvuka ili slike, 
dopušteno je snimanje autorskog djela na nosače 
zvuka, slike ili teksta, priopćavanje autorskog djela s 
tih nosača, kao i priopćavanje autorskog djela koja 
se radiodifuzijski emitiraju, u opsegu potrebnom za 
upoznavanje ili iskušavanje rada tih zvučnih snimaka 
ili filmova ili uređaja neposrednim kupcima ili za njihov 
popravak.
BRISANJE SNIMAKA
Članak 96.
Snimke učinjene na temelju odredbe iz članka 95. 
ovoga Zakona moraju se bez odlaganja izbrisati.
KORIŠTENJE BAZE PODATAKA
Članak 97.
(1) Ovlašteni korisnik baze podataka ili njezina 
primjerka može izvršiti bilo koji akt korištenja ako je 
neophodan za pristup sadržaju baze podataka i njegovo 
redovito korištenje.
(2) Ako je korisnik ovlašten samo za dio baze 
podataka, dopušteno je reproduciranje i prerada samo 
toga dijela.
(3) Svaka ugovorna odredba protivna stavku 1. i 2. 
ovoga članka ništava je.
OBVEZE NOSITELJA PRAVA
Članak 98.
(1) Kada je po odredbama članka 82. – 87. ovoga 
Zakona dopušteno korištenje autorskog djela, a 
korištenje autorskog djela ili pristup autorskom djelu 
onemogućeni su primjenom tehnoloških mjera iz članka 16175. ovoga Zakona, autori odnosno druge osobe koje 
su te mjere primijenile ili koje imaju ovlast i mogućnosti 
otkloniti ih, dužni su, osiguravanjem posebnih mjera 
ili sklapanjem sporazuma, omogućiti korisnicima ili 
njihovim udrugama pristup tim autorskim djelima i 
njihovo korištenje u skladu s ograničenjima iz članaka 
82. – 87. ovoga Zakona. Odredbe ovoga stavka se ne 
primjenjuju na računalne programe.
(2) Ako autori odnosno druge osobe iz prethodnog 
stavka ne postupe u skladu s odredbama iz stavka 1. 
ovoga članka, autorska djela se koriste primjenom mjera 
koje propisuje ministar nadležan za Državni zavod za 
intelektualno vlasništvo (u daljem tekstu ministar).
(3) Tehničke mjere koje dobrovoljno primjenjuju 
nositelji prava iz ovoga Zakona, uključujući one koje 
su primijenjene u ispunjavanju ugovora sklopljenih 
dobrovoljno, te tehničke mjere primijenjene u provedbi 
mjera iz stavka 1. i 2. ovoga članka uživaju zaštitu iz 
članka 175. stavka 1. ovoga Zakona.
(4) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne 
primjenjuju se na autorska djela koja su stavljena na 
raspolaganje javnosti po dogovorenim uvjetima na 
način da im pripadnici javnosti mogu pristupiti s mjesta 
i u vrijeme koje sami odberu.
Poglavlje  7. VREMENSKA OGRANIČENJA 
AUTORSKOG PRAVA
OPĆA ODREDBA O TRAJANJU  
AUTORSKOG PRAVA
Članak 99.
Autorsko pravo traje za života autora i sedamdeset 
godina nakon njegove smrti, bez obzira kada je autorsko 
djelo zakonito objavljeno, ako ovim Zakonom nije 
drukčije određeno.
TRAJANJE AUTORSKOG PRAVA  
ZA KOAUTORSKO DJELO
Članak 100.
(1) Ako su koautori iz članka 11. ovoga Zakona 
nositelji zajedničkoga autorskog prava na stvorenom 
autorskom djelu, rok iz članka 99. ovoga Zakona računa 
se od smrti koautora koji je najduže živio.
(2) U pogledu audiovizualnih djela, rok iz članka 99. 
ovoga Zakona računa se od smrti posljednje preživjele 
od sljedećih osoba: glavni redatelj, autor scenarija, 
autor dijaloga i skladatelj glazbe posebno skladane za 
korištenje u tom djelu.
TRAJANJE AUTORSKOG PRAVA  
ZA ANONIMNO AUTORSKO DJELO
Članak 101.
Autorsko pravo na anonimnom autorskom djelu 
traje sedamdeset godina od zakonite objave tog djela. 
Ako autor tijekom tog razdoblja otkrije svoj identitet, 
primjenjuje se rok iz članka 99. ovoga Zakona.TRAJANJE AUTORSKOG PRAVA ZA AUTORSKO 
DJELO OBJAVLJENO POD PSEUDONIMOM
Članak 102.
Autorsko pravo na autorskom djelu objavljenom pod 
pseudonimom traje sedamdeset godina od zakonite 
objave tog djela. Ako pseudonim ne ostavlja nikakvu 
sumnju u pogledu identiteta autora, primjenjuje se rok 
iz članka 99. ovoga Zakona.
TRAJANJE AUTORSKOG PRAVA ZA AUTORSKO 
DJELO OBJAVLJENO U DIJELOVIMA
Članak 103.
Ako se trajanje autorskog prava računa od zakonite 
objave autorskog djela, a to djelo se objavljuje u 
svescima, dijelovima, nastavcima, izdanjima ili 
epizodama, taj se rok za svaki takav dio računa 
zasebno. 
TRAJANJE AUTORSKOG PRAVA ZA 
NEOBJAVLJENO AUTORSKO DJELO
Članak 104.
 Ako se trajanje autorskog prava ne računa ni od smrti 
autora, niti je autorsko djelo bilo zakonito objavljeno, 
autorsko pravo prestaje protekom sedamdeset godina 
od kada je autorsko djelo nastalo.
RAČUNANJE ROKOVA
Članak 105.
Rokovi trajanja autorskog prava određeni ovim 
Zakonom računaju se od 1. siječnja godine koja 
neposredno slijedi godinu u kojoj je nastala činjenica 
od koje se računa početak roka.
UČINCI ISTEKA ROKA
Članak 106.
(1) Prestankom autorskog prava, autorsko djelo 
postaje javno dobro, te se može slobodno koristiti uz 
obvezu priznanja autorstva, poštivanja autorskog djela 
te časti ili ugleda autora.
(2) Protiv onih koji ne poštuju obveze iz stavka 1. 
ovoga članka nasljednici autora, udruge autora kojima 
je autor pripadao, druge osobe koje za to imaju pravni 
interes te Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti 
ovlašteni su zahtijevati prestanak povrede te obveze.
Poglavlje 8. POSEBNE ODREDBE  
ZA RAČUNALNE PROGRAME I  
AUDIOVIZUALNA DJELA
8.1. Posebne odredbe za računalne programe
PREDMET ZAŠTITE
Članak 107.
Računalni program je zaštićen kao jezično djelo po 
ovom Zakonu ako je izvoran u smislu da predstavlja 17vlastitu intelektualnu tvorevinu svog autora. Pojam 
računalni program obuhvaća izražaj računalnog 
programa u bilo kojem obliku uključujući i pripremni 
dizajnerski materijal. Ideje i načela na kojima se zasniva 
bilo koji element računalnog programa, uključujući i ona 
na kojima se zasnivaju njegova sučelja, nisu zaštićena 
autorskim pravom.
RAČUNALNI PROGRAM STVOREN  
U RADNOM ODNOSU
Članak 108.
Ako je računalni program stvorio zaposlenik u 
izvršavanju svojih obveza ili slijedeći upute poslodavca, 
poslodavac je isključivo ovlašten izvršavati sva 
imovinska prava na tako stvorenom programu, ako 
ugovorom nije drugačije određeno.
PRAVO AUTORA RAČUNALNOG PROGRAMA
Članak 109.
(1) Autor računalnog programa ima u skladu 
s odredbama poglavlja 3. glave II. ovoga Zakona 
isključivo pravo izvršiti ili odobriti:
1. trajno ili privremeno reproduciranje računalnog 
programa bilo kojim sredstvom i u bilo kojem 
obliku, djelomično ili u cijelosti, to uključuje i 
učitavanje, prikazivanje, izvođenje, prenošenje 
ili pohranu računalnog programa za koje je 
potrebno takvo reproduciranje,
2. prijevod, prilagodbu, obradu i bilo koju drugu 
izmjenu računalnog programa te reproduciranje 
rezultata tih izmjena, s time da prava osobe koja 
je izmijenila program ostaju nedirnuta,
3. distribucije izvornika ili primjeraka računalnog 
programa, u bilo kojem obliku, kao i njihovo 
iznajmljivanje.
(2) Odredbe iz članka 17., 32., i 82. ovoga Zakona 
ne primjenjuju se na računalne programe. Računalni 
programi ne mogu biti predmetom javne posudbe, osim 
ako je ugovorom drukčije određeno.
IZNIMKE
Članak 110.
(1) U nedostatku posebnih ugovornih odredaba za 
poduzimanje radnji iz članka 109. stavka 1. točke 1. i 2. 
ovoga Zakona nije potrebno odobrenje nositelja prava, 
ako su te radnje zakonitom stjecatelju neophodne za 
korištenje računalnog programa u skladu s njegovom 
namjeravanom svrhom, uključujući i za ispravljanje 
pogrešaka.
(2) Osobi koja ima pravo koristiti računalni program 
ugovorom se ne može zabraniti izrada sigurnosnog 
primjerka, ako je to potrebno za to korištenje programa.
(3) Osoba koja ima pravo koristiti kopiju računalnog 
programa, ovlaštena je bez odobrenja nositelja prava, 
promatrati, proučavati ili ispitivati rad programa radi 
utvrđivanja ideje i načela na kojima se zasniva bilo 
koji element programa, ako to čini prilikom izvođenja 
bilo koje od radnji učitavanja, prikazivanja, izvođenja, prenošenja ili pohranjivanja računalnog programa, koju 
je ovlaštena poduzimati.
(4) Svaka ugovorna odredba protivna stavku 2. i 3. 
ovoga članka ništava je.
DEKOMPILIRANJE
Članak 111.
(1) Ako je reproduciranje koda i prevođenje njegova 
oblika, po odredbi iz članka 109. stavka 1. i 2. ovoga 
Zakona, nužno za dobivanje informacija potrebnih 
za postizanje interoperabilnosti nezavisno stvorenog 
programa s drugim programima, odobrenje nositelja 
prava nije potrebno, ako:
1. te radnje izvodi osoba koja ima odobrenje za 
korištenje ili druga osoba koja ima pravo koristiti 
primjerak programa, ili osoba koja je u njihovo 
ime ovlaštena to učiniti,
2.informacije potrebne za postizanje  
interoperabilnosti prethodno nisu bile odmah 
dostupne osobama iz točke 1. ovoga stavka i
3. su te radnje ograničene samo na one dijelove 
izvornog programa koji su potrebni za postizanje 
interoperabilnosti.
(2) Informacije dobivene primjenom odredbi iz 
stavka 1. ovoga članka ne smiju se:
1.koristiti za ciljeve drukčije od postizanja 
interoperabilnosti nezavisno stvorenoga 
računalnog programa,
2.prenositi drugima, osim kad je to potrebno 
za postizanje interoperabilnosti nezavisno 
stvorenog programa ili
3. koristiti za razvoj, proizvodnju ili marketing drugog 
programa, bitno sličnog u svojem izražaju, ili za 
bilo koju drugu radnju kojom se nanosi povreda 
autorskom pravu.
(3) Odredbe iz ovoga članka ne smiju se tumačiti 
tako da omogućuju da se njihova primjena suprotstavlja 
redovitom korištenju računalnog programa ili da 
neopravdano šteti zakonitim interesima nositelja prava.
(4) Svaka ugovorna odredba protivna odredbama 
iz ovoga članka ništava je.
POSEBNE MJERE ZAŠTITE
Članak 112.
Povreda prava na računalnom programu čini se 
osobito:
1. bilo kojom radnjom distribucije primjerka 
računalnog programa za koji se zna ili ima 
razloga vjerovati da je to primjerak kojim je 
povrijeđeno tuđe pravo,
2. posjedovanjem, u komercijalne svrhe, primjerka 
računalnog programa za koji se zna ili ima 
razloga vjerovati da je to primjerak kojim je 
povrijeđeno tuđe pravo,
3. bilo kojom radnjom distribucije ili posjedovanjem 
u komercijalne svrhe bilo kojeg sredstva čija je 
jedina namjena olakšati neovlašteno uklanjanje 
tehničkog uređaja koji služi za zaštitu računalnog 
programa ili osujetiti rad toga uređaja.18DALJNJA PRIMJENA DRUGIH PROPISA
Članak 113.
Odredbe iz ovoga Zakona o zaštiti računalnih 
programa ne utječu na primjenu drugih propisa, kao što 
su propisi koji uređuju zaštitu izuma patentima, zaštitu 
planova rasporeda poluvodičkih proizvoda, žigove, 
nepošteno tržišno natjecanje, zaštitu poslovne tajne ili 
ugovorne obveze.
8.2. Posebne odredbe za audiovizualna djela
AUDIOVIZUALNA DJELA
Članak 114.
Audiovizualna djela, po ovom Zakonu, jesu 
kinematografski, televizijski, dokumentarni, crtani, 
reklamni ili drugi filmovi te druga audiovizualna djela 
izražena slikama koje u slijedu daju dojam pokreta, sa 
zvukom ili bez zvuka, bez obzira na vrstu podloge na 
koju su fiksirana.
AUDIOVIZUALNA PRILAGODBA
Članak 115.
(1) Ugovorom o audiovizualnoj prilagodbi autor daje 
drugoj osobi odobrenje za prilagodbu autorskog djela u 
audiovizualno djelo (pravo audiovizualne prilagodbe). 
Ako ugovorom nije drukčije određeno, smatra se da 
je stečeno isključivo pravo audiovizualne prilagodbe.
(2) Ako je pravo prilagodbe autorskog djela stečeno 
kao isključivo pravo, autor prerađenog djela zadržava:
1. isključivo pravo nove audiovizualne prilagodbe 
prerađenog djela koje može ostvarivati nakon 
isteka dvadeset godina od sklapanja ugovora 
iz stavka 1. ovoga članka,
2. isključivo pravo daljnje prerade audiovizualnog 
djela u bilo kojem drugom umjetničkom obliku,
3. pravo na primjerenu naknadu za svako 
iznajmljivanje videograma koji sadrži prerađeno 
djelo. 
(3) Autor se ne može odreći prava iz stavka 2. 
ovoga članka.
KOAUTORI AUDIOVIZUALNOG DJELA
Članak 116.
(1) Koautorima audiovizualnog djela smatraju se:
1. glavni redatelj,
2. autor scenarija,
3. autor dijaloga,
4. glavni snimatelj,
5. skladatelj glazbe posebno skladane za korištenje 
u tom djelu.
(2) Ako je crtež odnosno animacija bitni element 
audiovizualnog djela, koautorom takvog djela smatra 
se i glavni crtač, odnosno glavni animator.
(3) Ako neka druga fizička osoba dokaže da je 
njezina originalna intelektualna tvorevina bitni element 
audiovizualnog djela te da bi mogla biti, prema općim 
pravilima, koautor tog djela, bit će priznata kao koautor tog audiovizualnog djela.
AUTORI DOPRINOSA AUDIOVIZUALNOM DJELU
Članak 117.
Skladatelj glazbe, glavni crtač ili glavni animator 
koji se ne smatra koautorom audiovizualnog djela 
po odredbi iz članka 116. ovoga Zakona, scenograf, 
kostimograf, slikar maski, montažer i drugi autori 
koji sudjeluju u stvaranju audiovizualnog djela imaju 
autorska prava na svojim individualnim doprinosima 
(autori doprinosa).
UGOVOR O AUDIOVIZUALNOJ PRODUKCIJI
Članak 118.
(1) Ugovorom o audiovizualnoj produkciji, uređuju 
se odnosi između filmskog producenta, koautora 
audiovizualnog djela i autora doprinosa te međusobni 
odnosi autora audiovizualnog djela. 
(2) Ako ugovorom o audiovizualnoj produkciji 
između filmskog producenta i autora doprinosa nije 
drukčije određeno, smatra se da filmski producent 
stječe sva imovinska prava autora doprinosa u opsegu 
potrebnom za ispunjenje svrhe ugovora.
(3) Ako ugovorom iz stavka 1. ovoga članka 
koautori svoje pravo iznajmljivanja prepuste filmskom 
producentu, zadržavaju pravo na primjerenu naknadu 
za iznajmljivanje audiovizualnog djela.
(4) Bez obzira na odredbe iz stavka 2. ovoga 
članka, autori doprinosa zadržavaju pravo da se svojim 
doprinosima audiovizualnom djelu samostalno koriste, 
ako se time ne nanosi povreda pravima filmskog 
producenta toga djela. 
(5) Koautori audiovizualnog djela ne mogu se 
odreći prava iz stavka 3., a autori doprinosa iz stavka 
4. ovoga članka.
(6) Odredbe iz članka 17., članka 47. stavka 
1. i članka 48. ovoga Zakona ne primjenjuju se na 
audiovizualna djela.
IZVJEŠĆE O AUTORSKOJ NAKNADI  
ZA PRAVA NA AUDIOVIZUALNOM DJELU
Članak 119.
Filmski producent audiovizualnog djela dužan 
je najmanje jedanput godišnje dostaviti koautorima 
izvješće o prihodu ostvarenom svakim pojedinim 
načinom korištenja toga djela.
ZAVRŠENO AUDIOVIZUALNO DJELO
Članak 120.
(1) Audiovizualno djelo smatra se završenim kada 
je, u skladu sa sporazumom između glavnog redatelja 
i filmskog producenta, završena prva standardna kopija 
djela koje je predmet ugovora o produkciji.
(2) Zabranjeno je uništavanje matrice prve 
standardne kopije audiovizualnog djela.
(3) Ako koji od koautora ili autora doprinosa odbije 
nastavak suradnje na stvaranju audiovizualnog djela, 19ili ako zbog više sile nije u mogućnosti nastaviti tu 
suradnju, ne može se protiviti da se doprinos koji je 
već dao koristi za dovršenje toga djela. Takav autor 
ima odgovarajuća autorska prava na već dani doprinos 
audiovizualnom djelu.
RASKID UGOVORA
Članak 121.
(1) Ako filmski producent audiovizualnog djela ne 
završi djelo u roku od pet godina od dana sklapanja 
ugovora o audiovizualnoj produkciji toga djela, ili ako 
završeno audiovizualno djelo ne distribuira u roku od 
dvije godine od dana završetka toga djela, koautori 
mogu zahtijevati raskid ugovora, ako nije ugovoren 
koji drugi rok.
(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka koautori djela 
i autori doprinosa zadržavaju pravo na isplatu naknade.
III. SRODNA PRAVA
Poglavlje 1. PRAVO UMJETNIKA IZVOĐAČA
UMJETNICI IZVOĐAČI
Članak 122.
Umjetnici izvođači su glumci, pjevači, glazbenici, 
plesači i druge osobe koje glumom, pjevanjem, 
recitiranjem, deklamiranjem, interpretiranjem, pokretima 
ili na drugi način izvode djela s područja književnosti i 
umjetnosti ili izražaja folklora. Umjetnikom izvođačem 
smatra se i redatelj kazališne predstave i dirigent 
umjetničkog ansambla.
ZASTUPNIK UMJETNIČKOG ANSAMBLA
Članak 123.
(1) Umjetnici izvođači članovi umjetničkog ansambla 
mogu ovlastiti u pisanom obliku jednog od svojih 
članova ili treću osobu za zastupanje u ostvarivanju 
izvođačkog prava.
(2) Za davanje ovlaštenja iz stavka 1. ovoga članka 
potrebna je suglasnost većine članova umjetničkog 
ansambla, osim ako nije drukčije određeno pravilima 
pojedinog umjetničkog ansambla. Smatra se da su 
to ovlaštenje dali i umjetnici izvođači koji nisu članovi 
ansambla, a sudjeluju u pojedinoj izvedbi ansambla.
(3) Odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne 
primjenjuju se na dirigente, soliste, redatelje kazališnih 
predstava i nositelje glav‑nih uloga, koji nisu članovi 
ansambla, ako između njih i umjetničkog ansambla nije 
drukčije ugovoreno.
MORALNA PRAVA UMJETNIKA IZVOĐAČA
Članak 124.
(1) Umjetnik izvođač ima pravo biti priznat i označen 
kao izvođač, odnosno odlučiti hoće li njegovo ime ili 
oznaka drugog umjetnikovog identiteta biti označeni 
pri korištenju njegove izvedbe.
(2) Osoba koja javno koristi izvedbu dužna je pri svakom korištenju naznačiti umjetnika izvođača, osim 
ako umjetnik izvođač u pisanom obliku izjavi da ne želi 
biti naveden.
(3) Umjetnikom izvođačem smatra se osoba čije je 
ime, pseudonim, umjetnički znak ili kod na uobičajen 
način označen na primjercima izvedbe ili pri objavi 
izvedbe, dok se ne dokaže suprotno.
(4) Umjetnik izvođač ima pravo usprotiviti se 
uništenju, izobličenju, sakaćenju ili sličnoj izmjeni svoje 
izvedbe, kao i sva‑kom korištenju izvedbe na način koji 
ugrožava njegovu čast ili ugled.
ISKLJUČIVA IMOVINSKA  
PRAVA UMJETNIKA IZVOĐAČA
Članak 125.
Umjetnik izvođač ima isključivo pravo:
1. fiksiranja svoje nefiksirane izvedbe,
2. reproduciranja svoje fiksirane izvedbe,
3. distribuiranja, kao i pravo iznajmljivanja svoje 
fiksirane izvedbe,
4. priopćavanja javnosti svoje nefiksirane i fiksirane 
izvedbe koje osobito obuhvaća:
–  pravo radiodifuzijskog emitiranja i reemitiranja,
–  pravo javnog priopćavanja fiksiranih izvedbi i 
radiodifuzijskih emitiranja,
–  pravo javnog prenošenja,
–  pravo javnog prikazivanja,
–  pravo stavljanja na raspolaganje javnosti.
 
NAKNADA ZA IZNAJMLJIVANJE
Članak 126.
Umjetnik izvođač koji svoje pravo iznajmljivanja 
prepusti proizvođaču fonograma ili filmskom producentu, 
ili kojoj drugoj osobi, zadržava pravo na primjerenu 
naknadu za iznajmljivanje svoje fiksirane izvedbe. 
Umjetnik izvođač ne može se odreći prava na tu 
primjerenu naknadu. Naknadu za iznajmljivanje dužna 
je plaćati osoba koja iznajmljuje izvedbu.
NAKNADA ZA RADIODIFUZIJSKO EMITIRANJE  
 I JAVNO PRIOPĆAVANJE IZVEDBE
Članak 127.
(1) Umjetnik izvođač ima pravo na udio u jedinstvenoj 
primjerenoj naknadi za radiodifuzijsko emitiranje i svako 
drugo priopćavanje javnosti svoje fiksirane izvedbe.
(2) Jedinstvena naknada iz stavka 1. ovoga članka 
sastoji se od pojedinačnih naknada koje pripadaju 
umjetnicima izvođačima i proizvođačima fonograma.
PRAVO NA NAKNADU
Članak 128.
(1) Umjetnik izvođač ima pravo na primjerenu 
naknadu za svako zvučno ili zvučno i vizualno snimanje 
svoje fiksirane izved‑be za privatno ili drugo vlastito 
korištenje iz članka 32. stavka 1. ovoga Zakona.
(2) Umjetnik izvođač ima pravo na primjerenu 
naknadu ako se njegova fiksirana izvedba u pogledu 20koje je dopuštena daljnja distribucija posuđuje 
posredovanjem javne knjižnice. Na ovo se pravo, na 
odgovarajući način, primjenjuju odredbe članka 33. 
stavka 2. i 4. ovoga Zakona.
KORIŠTENJE IZVEDBE ZA DOVRŠENJE 
AUDIOVIZUALNOG DJELA
Članak 129.
Ako umjetnik izvođač odbije završiti svoju izvedbu 
u audiovizualnom djelu, ili ako zbog više sile nije u 
mogućnosti nastaviti izvedbu, ne može se protiviti 
da se ostvareni dio izvedbe koristi za dovršenje 
audiovizualnog djela. Takav izvođač ima odgovarajuća 
prava na već dani doprinos audiovizualnom djelu.
IZVEDBA OSTVARENA U RADNOM ODNOSU
Članak 130.
(1) Izvedba nastala u radnom odnosu, po ovom 
Zakonu, označava izvedbu koju za vrijeme trajanja 
radnog odnosa kod određenog poslodavca ostvari 
umjetnik izvođač – zaposlenik izvršavajući svoje obveze 
ili po uputama toga poslodavca. Odnosi u pogledu 
izvedbe ostvarene u radnom odnosu uređuju ovim 
Zakonom, ugovorom o radu ili drugim aktom kojim se 
uređuje radni odnos.
(2) Ako se u izvršavanju obveza iz radnog odnosa 
nastaje izvedba umjetnika izvođača, ugovorom o radu 
određuje se, između ostalog, stječe li poslodavac 
pravo na iskorištavanje te izvedbe, te posebice, ako 
ga stječe, opseg i trajanje prava iskorištavanja izvedbe. 
Ako ovim Zakonom, ugovorom o radu ili drugim aktom 
kojim se uređuje radni odnos nije drukčije određeno, 
pravo umjetnika izvođača na izvedbi zadržava umjetnik 
izvođač bez ograničenja.
TRAJANJE PRAVA
Članak 131.
Imovinska prava umjetnika izvođača traju 50 godina 
od izvedbe. Ako u tom razdoblju fiksirana izvedba bude 
zakonito izdana ili zakonito priopćena javnosti, prava 
traju 50 godina od takva prvog izdanja ili takva prvog 
priopćavanja, ovisno o tome koje je bilo ranije.
Poglavlje 2. PRAVO PROIZVOĐAČA FONOGRAMA
ZNAČENJE POJMOVA
Članak 132.
(1) Fonogram je fiksacija zvukova izvedbe ili drugih 
zvukova ili onoga što predstavlja zvukove, osim u obliku 
fiksiranja ugrađenih u audiovizualna djela. Fiksiranje, 
u smislu ovoga članka, znači ugrađivanje zvukova ili 
onoga što predstavlja zvu-kove na podlogu s koje se 
mogu slušati, umnožavati ili priop‑ćavati putem nekog 
uređaja. Prava na fonogramu nisu ni na koji način 
ograničena njegovim ugrađivanjem u videogram.
(2) Proizvođač fonograma, po ovom Zakonu, fizička 
je ili pravna osoba koja poduzima inicijativu i koja je odgovorna za prvo fiksiranje zvukova izvedbe ili drugih 
zvukova ili onog što predstavlja zvukove. Smatra se da 
je proizvođač fonograma, dok se ne dokaže drukčije, 
onaj čije je ime, odnosno naziv redovito označen kao 
nositelj prava proizvođača fonograma na fonogramu.
PRAVA PROIZVOĐAČA FONOGRAMA
Članak 133.
(1) Proizvođač fonograma ima isključivo pravo:
1. reproduciranja svojih fonograma,
2. distribuiranja svojih fonograma, kao i pravo 
iznajmljivanja osim prava iz stavka 5. članka 
20. ovoga Zakona,
3. stavljanja na raspolaganje javnosti svojih 
fonograma.
(2) Pravom proizvođača fonograma se može 
slobodno raspolagati. Pravo proizvođača fonograma 
ne utječe ni na koji način na autorsko pravo i pravo 
umjetnika izvođača.
PRAVO NA NAKNADU ZA JAVNO POSUĐIVANJE
Članak 134.
Proizvođač fonograma ima pravo na primjerenu 
naknadu za posuđivanje svojih fonograma, odnosno 
njegovih umnoženih primjeraka posredovanjem javnih 
knjižnica.
PRAVO NA NAKNADU ZA  
RADIODIFUZIJSKO EMITIRANJE I  
JAVNO PRIOPĆAVANJE FONOGRAMA
Članak 135.
Proizvođač fonograma ima pravo, u skladu s 
odredbom iz članka 127. stavka 2. ovoga Zakona, na 
udio u jedinstvenoj primjerenoj naknadi za radiodifuzijsko 
emitiranje i svako drugo priopćavanje javnosti svojeg 
fonograma izdanog u komercijalne svrhe.
PRAVO NA NAKNADU ZA REPRODUCIRANJE 
FONOGRAMA ZA PRIVATNO  
ILI DRUGO VLASTITO KORIŠTENJE
Članak 136.
Proizvođač fonograma ima pravo na primjerenu 
naknadu za svako zvučno snimanje svojih fonograma 
za privatno ili drugo vlastito korištenje iz članka 32. 
stavka 1. ovoga Zakona.
TRAJANJE PRAVA
Članak 137.
Prava proizvođača fonograma traju 50 godina od 
prvog fiksiranja fonograma. Ako je u tom razdoblju 
fonogram zakonito izdan, prava traju 50 godina od 
takva prvog izdanja. Ako fonogram u tom razdoblju nije 
zakonito izdan, ali je zakonito priopćen javnosti, prava 
traju 50 godina od takva prvog priopćavanja javnosti.21Poglavlje 3. PRAVO  FILMSKIH PRODUCENATA 
(PRAVO PROIZVOĐAČA VIDEOGRAMA)
FILMSKI PRODUCENT I VIDEOGRAM
Članak 138.
(1) Filmski producent (proizvođač videograma), 
po ovom Zakonu, fizička je ili pravna osoba, koja u 
svoje ime daje inicijativu, prikuplja financijska sredstva, 
organizira i preuzima odgovornost za stvaranje prve 
fiksacije audiovizualnog djela, kao i slijeda pomičnih 
slika popraćenih zvukom ili bez zvuka (videograma). 
Smatra se da je filmski producent, dok se ne dokaže 
drukčije, onaj čije je ime odnosno naziv redovito 
označen kao nositelj prava filmskog producenta na 
videogramu.
(2) Videogram je, po ovom Zakonu, fiksacija 
audiovizualnog djela, kao i slijeda pomičnih slika 
popraćenih zvukom ili bez zvuka.
PRAVA FILMSKOG PRODUCENTA
Članak 139.
(1) Filmski producent u pogledu primjeraka svojeg 
videograma ima isključivo pravo:
1. reproduciranja,
2. distribuiranja, kao i pravo iznajmljivanja osim 
prava iz članka 20. stavka 5. ovoga Zakona,
3. javnog prikazivanja,
4. stavljanja na raspolaganje javnosti.
(2) Pravom filmskog producenta se može slobodno 
raspolagati. Pravo filmskog producenta ne utječe ni na 
koji način na autorsko pravo, pravo umjetnika izvođača 
i pravo proizvođača fonograma.
PRAVO NA NAKNADU ZA JAVNO POSUĐIVANJE
Članak 140.
Filmski producent ima pravo na primjerenu naknadu 
za posuđivanje videograma posredovanjem javnih 
knjižnica.
PRAVO NA NAKNADU ZA REPRODUCIRANJE 
VIDEOGRAMA ZA PRIVATNO  
ILI DRUGO VLASTITO KORIŠTENJE
Članak 141.
Filmski producent ima pravo na primjerenu naknadu 
za svako zvučno i vizualno reproduciranje svojih 
videograma za privatno i drugo vlastito korištenje iz 
članka 32. stavka 1. ovoga Zakona.
TRAJANJE PRAVA
Članak 142.
Prava filmskog producenta traju 50 godina od 
stvaranja prve fiksacije videograma. Ako je u tom 
razdoblju videogram bio zakonito izdan ili zakonito 
priopćen javnosti, prava filmskog producenta traju 
50 godina od takva prvog izdanja ili takva prvog 
priopćavanja, ovisno o tome koje je bilo ranije.Poglavlje 4. PRAVO ORGANIZACIJA  
ZA RADIODIFUZIJU
PRAVA ORGANIZACIJA ZA RADIODIFUZIJU
Članak 143.
(1) Organizacija za radiodifuziju ima isključivo 
pravo:
1. reemitiranja svojih emitiranja bežično i putem 
žica,
2. fiksiranja svojih emitiranja,
3. reproduciranja svojih fiksiranih emitiranja,
4. distribuiranja, osim prava iznajmljivanja i javne 
posudbe, svojih fiksiranih emitiranja,
5. javnog priopćavanja svojih emitiranja, ako je 
takvo priopćavanje pristupačno javnosti uz 
plaćanje ulaznice,
6. stavljanja na raspolaganje javnosti svojih 
fiksiranih emitiranja.
(2) Kabelski distributer koji samo retransmitira 
radiodifuzijska emitiranja nije organizacija za 
radiodifuziju prema odredbama ovog poglavlja.
(3) Pravom organizacija za radiodifuziju se 
može slobodno raspolagati. Pravo organizacija za 
radiodifuziju ne utječe ni na koji način na autorsko 
pravo, pravo umjetnika izvođača, pravo proizvođača 
fonograma i pravo filmskog producenta.
TRAJANJE PRAVA
Članak 144.
Prava organizacija za radiodifuziju traju pedeset 
godina računajući od prvog emitiranja bez obzira je li 
ono bilo bežično ili putem žica.
Poglavlje 5. PRAVA NAKLADNIKA  
NA NJIHOVIM IZDANJIMA
PRAVO NA NAKNADU ZA REPRODUCIRANJE 
SVOJIH PISANIH IZDANJA ZA PRIVATNO ILI 
DRUGO VLASTITO KORIŠTENJE
Članak 145.
(1) Nakladnici imaju vlastito pravo na naknadu za 
svako reproduciranje svojih pisanih izdanja za privatno 
ili drugo vlastito korištenje odgovarajuće pravu autora 
na naknadu iz stavka 2. članka 32. ovoga Zakona.
(2) Pravo na naknadu iz stavka 1. ovoga članka traje 
50 godina od zakonitog izdanja djela i može se njime 
slobodno raspolagati.
PRAVO NA PRVOM IZDANJU NEOBJAVLJENIH 
SLOBODNIH AUTORSKIH DJELA
Članak 146.
(1) Osoba koja prvi put zakonito izdaje ili priopći 
javnosti još neobjavljeno autorsko djelo na kojemu je 
autorsko pravo prestalo, stječe pravo odgovarajuće 
imovinskim autorskim pravima po ovom zakonu.22(2) Pravo iz stavka 1. ovoga članka traje 25 godina 
od prvog zakonitog izdanja djela ili priopćavanja javnosti 
i može se njime slobodno raspolagati.
Poglavlje 6. PRAVO PROIZVOĐAČA  
BAZE PODATAKA
BAZA PODATAKA, PROIZVOĐAČ BAZE PODATAKA
Članak 147.
(1) Baza podataka, po ovom poglavlju Zakona, 
zbirka je samostalnih djela, podataka ili druge građe u 
bilo kojem obliku, koji su uređeni po određenom sustavu 
ili metodi i pojedinačno dostupni elektroničkim ili drugim 
sredstvima, pri čemu bilo postizanje, bilo verifikacija, bilo 
predstavljanje njezina sadržaja zahtijeva kvalitativno i/ili 
kvantitativno znatno ulaganje koje se primjerice sastoji 
u sredstvima, utrošenom vremenu i uloženom trudu.
(2) Proizvođač baze podataka pravna je ili fizička 
osoba koja je poduzela inicijativu i rizik ulaganja 
navedenog u stavku 1. ovoga članka.
(3) Zaštita baze podataka iz stavka 1. ovoga članka, 
nezavisna je od njezine zaštite autorskim pravom ili bilo 
kojim drugim pravom.
(4) Pravom proizvođača baze podataka se može 
slobodno raspolagati. Pravo proizvođača baze podataka 
ne utječe ni na koji način na autorsko pravo, pravo 
umjetnika izvođača, pravo proizvođača fonograma, 
pravo filmskog producenta i pravo organizacija za 
radiodifuziju.
PREDMET ZAŠTITE
Članak 148.
(1) Predmet zaštite, po odredbama iz ovog 
poglavlja, obuhvaća:
1. cjelokupan sadržaj baze podataka,
2. svaki kvalitativno i/ili kvantitativno znatni dio 
sadržaja baze podataka,
3. kvalitativno i/ili kvantitativno neznatne dijelove 
sadržaja baze podataka kad se ti dijelovi koriste 
ponavljano i sustavno, pa je to u suprotnosti 
s redovitim korištenjem baze podataka ili 
ako neopravdano štete zakonitim interesima 
proizvođača baze podataka.
(2) Zaštita uređena ovim člankom ne primjenjuje se 
na računalne programe koji su korišteni za izradu baza 
podataka ili za rad s bazama podataka koje su dostupne 
elektroničkim putem.
PRAVA PROIZVOĐAČA BAZE PODATAKA
Članak 149.
(1) Proizvođač baze podataka ima isključivo pravo 
izvršiti ili odobriti:
1. reproduciranje svoje baze podataka,
2. distribuiranje primjeraka svoje baze podataka 
uključujući iznajmljivanje, osim prava iz članka 
20. stavka 5. ovoga Zakona, i isključujući javnu 
posudbu,3. stavljanje na raspolaganje javnosti svoje baze 
podataka,
4. drugog oblika priopćavanja javnosti svoje baze 
podataka.
(2) Iscrpljenje prava distribucije obuhvaća samo 
preprodaju.
IZNIMKE
Članak 150.
Ovlašteni korisnik objavljene baze podataka može 
se bez odobrenja njezina proizvođača koristiti znatnim 
dijelovima njezina sadržaja u slučaju:
1. iz članka 149. točka 1. ovoga Zakona za privatno 
korištenje baze podataka koja nije elektronička,
2. iz članka 149. točka 1. ovoga Zakona za 
korištenje namijenjeno nastavi ili znanstvenom 
istraživanju, uz navođenje izvora i u mjeri 
opravdanoj nekomercijalnom svrhom,
3. iz članka 149. točke 1., 2., 3. i 4. ovoga Zakona za 
potrebe javne sigurnosti ili u upravnim i sudskim 
postupcima.
PRAVA I OBVEZE OVLAŠTENIH KORISNIKA
Članak 151.
(1) Ovlašteni korisnik objavljene baze podataka 
ne može biti spriječen u korištenju neznatnih dijelova 
njezina sadržaja za bilo kakvu namjenu. Kad je ovlašteni 
korisnik ovlašten samo u pogledu dijela baze podataka, 
ovaj se stavak primjenjuje samo na taj dio.
(2) Ovlašteni korisnik baze podataka stavljene na 
raspolaganje javnosti ne smije obavljati radnje koje su 
u suprotnosti s uobičajenim korištenjem te baze ili koje 
u nerazumnoj mjeri nanose štetu zakonitim interesima 
njezina proizvođača.
(3) Ovlašteni korisnik baze podataka stavljene na 
raspolaganje javnosti ne smije nanijeti štetu nositelju 
autorskog ili srodnog prava u pogledu autorskog djela 
ili predmeta zaštite koji su sadržani u bazi podataka.
(4) Ugovorne odredbe, koje su u suprotnosti sa 
stavkom 1., 2. i 3. ovoga članka, ništave su.
TRAJANJE PRAVA
Članak 152.
Prava proizvođača baze podataka traju 15 godina 
od završetka izrade baze podataka. Ako je u tom 
razdoblju baza podataka zakonito objavljena, prava 
traju 15 godina od takve prve objave.
TRAJANJE PRAVA U SLUČAJU ZNATNE IZMJENE
Članak 153.
Svaka kvalitativna ili kvantitativna znatna izmjena 
dijela sadržaja baze podataka, koja je znatno novo 
ulaganje u kvalitetu ili kvantitetu sadržaja baze 
podataka, rezultira novim rokom zaštite iz stavka 1. 
ovoga članka. Znatna izmjena sadržaja baze podataka 
uključuje i postupno dopunjavanje, brisanje i mijenjanje 
baze.23IV. OSTVARIVANJE PRAVA
POSLOVI OSTVARIVANJA A  
UTORSKOG PRAVA I SRODNIH PRAVA
Članak 154.
(1) Ostvarivanje autorskog prava, odnosno srodnih 
prava (u daljnjem tekstu: ostvarivanje prava) obuhvaća 
osobito sljedeće poslove:
–  davanje odobrenja za korištenje predmeta 
zaštite autorskog prava odnosno srodnih prava 
(predmeti zaštite), kada je to odobrenje po 
Zakonu potrebno,
–  naplate naknada za korištenje predmeta zaštite, 
ako se koriste uz naknadu,
–  raspodjele naplaćenih naknada nositeljima 
prava,
–  kontrole nad korištenjem predmeta zaštite,
–  pokretanja i vođenja postupaka zaštite u slučaju 
povrede prava koja se ostvaruju.
(2) U ostvarivanju prava mogu se obavljati svi ili 
samo neki od poslova iz stavka 1. ovoga članka.
INDIVIDUALNO OSTVARIVANJE PRAVA
Članak 155.
(1) Ostvarivanje prava koje se odnosi na pojedinačno 
korištenje određenog predmeta zaštite, prema 
odgovarajućem ugovoru između nositelja prava i 
korisnika predmeta zaštite, obavlja sam nositelj prava 
osobno ili putem zastupnika.
(2) Poslove opunomoćenog zastupnika može 
obavljati odvjetnik, specijalizirana pravna osoba za 
ostvarivanje autorskog prava i srodnih prava te udruga 
iz članka 157. ovoga Zakona.
(3) Specijalizirana pravna osoba iz stavka 2. je 
trgovačko društvo koje ima najmanje jednu zaposlenu 
osobu sa završenim pravnim fakultetom.
KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE PRAVA
Članak 156.
(1) Kolektivno ostvarivanje prava može obuhvaćati 
sljedeće:
1. prava autora:
a)  pravo javnog izvođenja, javnog prenošenja, 
javnog priopćavanja fiksiranog djela, 
radiodifuzijskog emitiranja, radiodifuzijskog 
reemitiranja, javnog priopćavanja  
radiodifuzijskog emitiranja i pravo stavljanja 
na raspolaganje javnosti nescenskih glazbenih 
i književnih djela,
b)  pravo reproduciranja (zvučnog snimanja) 
glazbenih djela,
c)  pravo distribucije uključujući pravo iznajmljivanja 
i pravo na naknadu iz članka 20. stavka 5. 
ovoga Zakona,
d)  pravo na naknadu za javnu posudbu,
e)  pravo slijeđenja pri preprodaji izvornika 
umjetničkih dje‑la,
f)  pravo na naknadu za reproduciranje autorskog djela za privatno ili drugo vlastito korištenje,
g)  pravo na naknadu iz članka 85. stavka 2. ovoga 
Zakona,
h)  pravo na naknadu za priopćavanje javnosti 
narodnih književnih i umjetničkih tvorevina.
2. prava umjetnika izvođača:
a)  pravo javnog priopćavanja fiksirane izvedbe i 
radiodifuzijskih emitiranja,
b)  pravo javnog prikazivanja fiksirane izvedbe,
c)  pravo radiodifuzijskog emitiranja i reemitiranja 
fiksirane izvedbe,
d)  pravo stavljanja na raspolaganje javnosti 
fiksirane izvedbe,
e)  pravo iznajmljivanja fiksirane izvedbe i pravo na 
naknadu iz članka 20. stavka 5. ovoga Zakona,
f)  pravo na naknadu za javnu posudbu fiksirane 
izvedbe,
g)  pravo na naknadu za reproduciranje fiksirane 
izvedbe za privatno ili drugo vlastito korištenje.
3. prava proizvođača fonograma:
a)  pravo stavljanja na raspolaganje javnosti 
fonograma,
b)  pravo na naknadu za radiodifuzijsko emitiranje 
i javno priopćavanje fonograma,
c)  pravo iznajmljivanja fonograma,
d)  pravo na naknadu za javnu posudbu fonograma,
e)  pravo na naknadu za reproduciranje fonograma 
za privatno ili drugo vlastito korištenje.
4. prava filmskih producenata:
a)  pravo na naknadu za javnu posudbu 
videograma,
b)  pravo na naknadu za reproduciranje videograma 
za privatno ili drugo vlastito korištenje.
5. prava nakladnika:
a)  pravo na naknadu za reproduciranje svojih 
pisanih izdanja za privatno ili drugo vlastito 
korištenje.
(2) Pravo radiodifuzijskog emitiranja i reemitiranja 
iz stavka 1. točaka 1.a) i 2.c), pravo na naknadu za 
radiodifuzijsko emitiranje iz stavka 1. točke 3.b), pravo 
iznajmljivanja iz točke 1.c) i to ako se radi o snimljenim 
glazbenim djelima, 2.e) i 3.c), pravo na naknadu za 
javnu posudbu iz točke 1.d), 2.f), 3d) i 4.a) te pravo 
na naknadu za reproduciranje za privatno i drugo 
vlastito korištenje iz točke 1.f), 2.g), 3.e), 4.b), 5.a) 
mogu se ostvarivati samo preko udruge za kolektivno 
ostvarivanje prava. 
(3) Odredbe iz stavka 2. ovoga članka ne primjenjuju 
se za kabelsko reemitiranje ako se radi o organizaciji 
za radiodifuziju u pogledu njezinih vlastitih emitiranja, 
bez obzira radi li se o njezinim vlastitim pravima ili su 
joj ta prava prenijeli drugi nositelji autorskog prava i 
srodnih prava.
UDRUGE ZA KOLEKTIVNO  
OSTVARIVANJE PRAVA
Članak 157.
(1) Kolektivno ostvarivanje prava može obavljati 
udruga nositelja prava koja ima za obavljanje takve 
djelatnosti odobrenje Državnog zavoda za intelektualno 24vlasništvo (u daljnjem tekstu: Zavod).
(2) Odobrenje iz stavka 1. ovoga članka Zavod 
izdaje udruzi koja:
a)  ima sjedište u Republici Hrvatskoj,
b)  ima odgovarajući poslovni prostor, opremu i 
stručnu službu s najmanje jednom zaposlenom 
osobom sa završenim prav-nim fakultetom,
c)  kolektivno ostvarivanje prava obavlja kao 
jedinu djelatnost, osim ako nije riječ o kulturnoj 
ili umjetničkoj djelatnosti te djelatnosti udruge 
kojom se ostvaruju stručni ili socijalni interesi 
članova.
(3) Udruga ostvaruje prava u svoje ime i za račun 
nositelja prava.
OSTVARIVANJE PRAVA PUTEM UDRUGE
Članak 158.
(1) Udruga za kolektivno ostvarivanje prava može 
ostvarivati jednu, dvije ili više vrsta prava koja se, u 
pravilu, odnose na pojedinu vrstu nositelja autorskog 
prava, odnosno srodnih prava.
(2) Udruga može povjeriti drugoj udruzi iz članka 
157. stavka 1. ovoga Zakona obavljanje određene 
provedbene poslove ostvarivanja prava pisanim 
ugovorom. Udruga kojoj je povjereno obav-ljanje 
poslova ostvarivanja prava te poslove obavlja u ime i 
za račun udruge koja joj je povjerila obavljanje poslova, 
ili u svoje ime, a za račun udruge koja joj je povjerila 
obavljanje poslova.
(3) Obavljanje određenih administrativnih, tehničkih 
ili pomoćnih poslova udruga može povjeriti drugoj 
fizičkoj ili pravnoj osobi pisanim ugovorom.
ODOBRENJE ZA OSTVARIVANJE PRAVA
Članak 159.
(1) Za kolektivno ostvarivanje prava navedenih u 
članku 156. ovoga Zakona Zavod može izdati odobrenje 
iz članka 157. stavka 1. ovoga Zakona samo jednoj 
udruzi za pojedinu vrstu nositelja prava, i to onoj koja 
ima najveći broj članova na temelju dobivenih punomoći, 
uz primjeren broj ugovora o uzajamnom zastupanju 
sa stranim udrugama, sukladno stručnim mjerilima iz 
članka 169. stavka 2. ovoga Zakona.
(2) Za udrugu iz stavka 1. ovoga članka presumira 
se da ima punomoći za obavljanje poslova ostvarivanja 
prava svih domaćih i stranih nositelja odnosnih prava, 
osim onog nositelja prava koji je izričito u pisanom obliku 
obavijestio udrugu da ne ostvaruje njegova prava.
(3) Udruga za kolektivno ostvarivanje prava dužna 
je na zahtjev korisnika obavijestiti ga o nositeljima prava 
čija prava ne ostvaruje na temelju obavijesti iz stavka 
2. ovoga članka.
DAVANJE ODOBRENJA ZA KORIŠTENJE
Članak 160.
(1) Prije početka korištenja predmeta zaštite, pravna 
odnosno fizička osoba dužna je podnijeti zahtjev za 
odobrenje korištenja određene vrste predmeta zaštite odgovarajućoj udruzi za kolektivno ostvarivanje prava. 
U zahtjevu se navodi vrsta i okolnosti korištenja (kao 
što su način, prostor i vrijeme korištenja te ostali podaci 
o kojima ovisi visina naknade).
(2) Udruga za kolektivno ostvarivanje prava daje 
korisniku odobrenje za korištenje predmeta zaštite 
za ostvarivanje kojih je ovlaštena. Odobrenje mora 
sadržavati oznaku vrsta prava na koje se odobrenje 
odnosi, uvjete korištenja s obzirom na način, prostor i 
vrijeme korištenja te visinu naknade za korištenje, ako 
je korištenje uz naknadu.
(3) Korisnik je dužan bez odlaganja obavijestiti 
udrugu za kolektivno ostvarivanje prava o svakoj 
promjeni okolnosti korištenja ili o samom prestanku 
korištenja, radi izmjene uvjeta pod kojima je odobrenje 
dano, odnosno radi povlačenja odobrenja.
(4) Pravna ili fizička osoba koja omogući korištenje 
svog prostora drugoj osobi koja u tom prostoru koristi 
predmete zaštite, dužna je provjeriti ima li ta druga 
osoba odgovarajuće odobrenje za korištenje predmeta 
zaštite. Ako pravna ili fizička osoba omogući korištenje 
svog prostora osobi koja nema odgovarajuće odobrenje 
za korištenje predmeta zaštite, a znala je ili je morala 
znati da će se u tom prostoru koristiti predmeti zaštite, 
solidarno odgovara za isplatu odgovarajuće naknade 
za korištenje predmeta zaštite.
PRIBAVLJANJE PODATAKA
Članak 161.
U slučaju nedostatno dobivenih podataka odnosno 
neovlaštenog korištenja predmeta zaštite nadležna 
tijela državne uprave odnosno pravne osobe dostavit 
će udrugama za kolektivno ostvarivanje prava na njihov 
upit, podatke o kojima vode evidenciju, a odnose se na 
ostvarivanje prava iz ovoga Zakona.
NAKNADA ZA KORIŠTENJE PREDMETA ZAŠTITE
Članak 162.
(1) Naknada za korištenje predmeta zaštite utvrđuje 
se prvenstveno ugovorom između udruge za kolektivno 
ostvarivanje prava i korisnika predmeta zaštite ili 
ugovorom između udruge za kolektivno ostvarivanje 
prava i udruge korisnika predmeta zaštite, odnosno 
njihove komore.
(2) Ako naknada nije određena sukladno stavku 1. 
ovoga članka, naknada se plaća prema cjeniku udruge 
za kolektivno ostvarivanje prava.
(3) Udruge za kolektivno ostvarivanje prava dužne 
su prije utvrđivanja cjenika iz stavka 2. ovoga članka 
zatražiti očitovanje o prijedlogu cjenika od Hrvatske 
gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore 
(u daljnjem tekstu: komore) i udruge organizacija za 
radiodifuziju koje okupljaju većinu korisnika predmeta 
zaštite (u daljnjem tekstu: udruge organizacija za 
radiodifuziju).
(4) Ako komore i udruge organizacija za radiodifuziju 
ne dostave pisano očitovanje udruzi za kolektivno 
ostvarivanje prava u roku od 30 dana, smatrat će se 
da se ne protive prijedlogu cjenika.25(5) Ako udruga za kolektivno ostvarivanje prava ne 
prihvati u cijelosti ili djelomice prijedloge iz očitovanja 
komora i udruga organizacija za radiodifuziju, zatražit 
će u roku od 15 dana od primitka očitovanja mišljenje 
Vijeća stručnjaka za naknade na području autorskog 
prava, odnosno srodnih prava (u daljnjem tekstu: Vijeće 
stručnjaka) o predmetu neslaganja. Vijeće stručnjaka 
dat će svoje mišljenje u roku od 30 dana od primitka 
zahtjeva.
(6) Do dovršenja postupka utvrđivanja cjenika, 
sukladno odredbama iz stavka 3., 4. i 5. ovoga članka, 
naknada se plaća prema postojećem cjeniku, a ako 
cjenik ne obuhvaća pojedinu vrstu korištenja predmeta 
zaštite kao akontacija prema prijedlogu cjenika.
(7) Mišljenje Vijeća stručnjaka iz stavka 5. ovoga 
članka sadržava ocjenu o tome obuhvaća li cjenik 
udruge za kolektivno ostvarivanje prava ona prava 
za koja ta udruga ima odobrenje Zavoda i mišljenje 
je li naknada određena u skladu s načelima iz članka 
165. ovoga Zakona. Ako Vijeće stručnjaka ne donese 
mišljenje u roku iz stavka 5. ovoga članka smatra se 
da je suglasno s prijedlogom cjenika.
(8) Nakon provedenog postupka po odredbama iz 
ovoga članka, cjenik se objavljuje u službenom glasilu 
Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo.
POSREDOVANJE
Članak 163.
(1) Vijeće stručnjaka obavlja i posredovanje u 
pogledu sklapanja ugovora o kabelskom reemitiranju 
između radiodifuzijskih organizacija i kabelskih 
operatora.
(2) Ako organizacija za radiodifuziju i kabelski 
operator ne postignu dogovor o sadržaju ugovora o 
kabelskom reemitiranju emitiranja te organizacije za 
radiodifuziju, svaka od navedenih strana može zatražiti 
posredovanje Vijeća stručnjaka u pogledu sklapanja 
tog ugovora. Vijeće stručnjaka će u pregovorima u 
svojstvu posrednika pomoći da navedene strane 
postignu sporazum. Vijeće stručnjaka je ovlašteno 
stranama davati prijedloge o uređenju međusobnih 
odnosa. Prijedloge će Vijeće stručnjaka stranama 
dostaviti osobno ili u preporučenom pismu. Ako se ni 
jedna od strana ne usprotivi prijedlogu Vijeća stručnjaka 
preporu‑čenim pismom poslanim u roku od tri mjeseca 
od primitka prijedloga Vijeća stručnjaka, smatra se da 
su obje strane prihvatile prijedlog Vijeća stručnjaka 
i obvezatne su ga uvrstiti u ugovor o kabelskom 
reemitiranju.
(3) Organizacija za radiodifuziju i kabelski operator 
su dužne započeti, voditi i okončati pregovore o 
sklapanju ugovora o kabelskoj retransmisiji u dobroj 
vjeri. Za zlouporabu pregovora ili svog položaja 
u pregovorima, kao i za zlouporabu svojih prava 
odgovaraju u skladu s općim propisima.
SASTAV I RAD VIJEĆA STRUČNJAKA
Članak 164.
(1) Vijeće stručnjaka sastoji se od predsjednika i četiri člana. Predsjednika i članove Vijeća stručnjaka 
na razdoblje od četiri godine imenuje Vlada Republike 
Hrvatske na prijedlog ministra. Predsjednik i članovi 
Vijeća stručnjaka imenuju se iz reda istaknutih 
stručnjaka koji svojim dosadašnjim dostignućima i 
poznavanjem problema vezanih za područje primjene 
autorskog i srodnih prava mogu pridonijeti ostvarivanju 
ciljeva zbog kojih je Vijeće stručnjaka osnovano.
(2) Ministar pokreće postupak izbora predsjednika 
i članova Vijeća stručnjaka javnim pozivom.
(3) Ako ministar smatra da predloženi kandidati ne 
osiguravaju primjeren sastav Vijeća stručnjaka, može 
još jednom ponoviti postupak izbora.
(4) Vijeće stručnjaka donosi mišljenje na sjednici 
većinom glasova svih članova Vijeća stručnjaka.
(5) Prije davanja mišljenja Vijeće stručnjaka može 
pozvati osobe stručne za pojedina pitanja da sudjeluju 
u radu sjednica Vijeća stručnjaka bez prava odlučivanja. 
U radu Vijeća stručnjaka mogu sudjelovati, bez prava 
odlučivanja, i dužnosnici i drugi službenici Zavoda za 
područje rada sjednice Vijeća stručnjaka.
(6) Predsjednik, članovi Vijeća stručnjaka i pozvani 
struč‑njaci imaju pravo na naknadu za rad. Naknadu 
snose stranke koje sudjeluju u postupku pred Vijećem 
stručnjaka, u pravilu u jednakim dijelovima, ako Vijeće 
stručnjaka ne odluči drukčije.
(7)  Vijeće stručnjaka donosi poslovnik o svom radu. 
Visinu naknade iz stavka 7. ovoga članka propisat će 
ministar.
NAČELA ZA ODREĐIVANJE 
VISINE NAKNADE CJENIKOM
Članak 165.
(1) Ako je korištenje predmeta zaštite nužno za 
djelatnost korisnika na način da djelatnost korisnika 
ovisi o korištenju pred- meta zaštite, kao što je to u 
slučaju radiodifuzijskog emitiranja, koncertnih, plesnih 
i drugih korištenja predmeta zaštite uz naplatu, visina 
naknade određuje se, u pravilu, u postotku od prihoda, 
odnosno primitka što ga korisnik ostvaruje od korištenja 
predmeta zaštite.
(2) Ako se korištenjem predmeta zaštite ne 
ostvaruje prihod, odnosno primitak, visina naknade 
može se odrediti u postotku od troškova potrebnih za 
korištenje predmeta zaštite kao što su naknade ili plaće 
umjetnika izvođača ili trošak korištenja prostora za 
korištenje predmeta zaštite ili drugi odgovarajući trošak.
(3) Uz naknade koje se određuju u postotku odredit 
će se najniže svote naknada.
(4) U slučaju da korisnik uskrati davanje podataka 
potrebnih za određivanje naknade u postotku, udruga 
za ostvarivanje prava može sama utvrditi te podatke 
prema podacima dobivenim sukladno članku 161. 
ovoga Zakona.
(5) Ako korištenje predmeta zaštite nije nužno 
korisniku, ali je korisno ili ugodno (kao što je to u slučaju 
smještajnih objekata, izložbenih prostora, prijevoznih 
sredstava i nekih ugostiteljskih objekata), visina 
naknada određuje se u paušalnim iznosima za stalna i 
za povremena korištenja predmeta zaštite.26(6) Prilikom utvrđivanja visine paušalne naknade i 
naknade iz stavka 3. ovoga članka uzimaju se u obzir 
okolnosti korištenja, kao što su vrsta korištenja, mjesto 
i zemljopisno područje korištenja, kategorija i veličina 
prostora u kojem se koriste predmeti zaštite, trajanje 
i broj korištenja te razlike u visini cijena u poslovanju 
korisnika.
RASPODJELA NAKNADA
Članak 166.
(1) Raspodjela naplaćene naknade nositeljima 
prava obavlja se u pravilu prema podacima o korištenju 
predmeta zaštite.
(2) Korisnik je dužan dostavljati udruzi za kolektivno 
ostvarivanje prava potpune podatke o mjestu i vremenu 
korištenja pojedinih predmeta zaštite radi raspodjele 
naplaćenih naknada i to u roku određenom ugovorom 
o korištenju predmeta zaštite. Ako ne postoji takva 
ugovorna odredba, korisnik je dužan dostaviti udruzi 
podatke, najkasnije u roku od 15 dana od dana 
korištenja.
(3) Za vrste korištenja predmeta zaštite za koje 
nije moguće obaviti raspodjelu na temelju podataka o 
korištenju, ili bi to očito bilo neekonomično, raspodjela 
se može obaviti primjenom metode uzoraka koji u 
najvećoj mjeri odgovaraju stvarnom korištenju predmeta 
zaštite.
PRAVILA O RASPODJELI NAKNADA
Članak 167.
(1) Udruga za kolektivno ostvarivanje prava mora 
imati pravila o raspodjeli naplaćenih naknada koja 
donosi tijelo utvrđeno statutom udruge.
(2) Pravila sadržavaju odredbe osobito o:
–  predmetu zaštite i nositeljima prava na koje se 
pravila odnose,
–  utvrđivanju udjela pojedinog nositelja prava 
u naplaćenim naknadama pri čemu se mogu 
stimulirati predmeti zaštite od posebne 
vrijednosti za kulturu i nacionalno stvaralaštvo,
–  utvrđivanju iznosa za isplatu nakon odbitka 
troškova ostvarivanja prava, izdvajanja u 
fondove predviđene zakonom, statutom udruge 
ili međunarodnim ugovorima o uzajamnom 
zastupanju udruga za kolektivno ostvarivanje 
prava,
–  rokovima u kojima se obavljaju obračuni i isplate 
raspodijeljenih naknada.
(3) Sredstva naplaćenih naknada mogu se koristiti 
samo u skladu s pravilima iz stavka 2. ovoga članka.
(4) Ugovori o raspodjeli između nositelja prava istog 
djela imaju prednost pred pravilima o raspodjeli.
(5) Ukupni troškovi udruge za kolektivno ostvarivanje 
prava mogu iznositi najviše 30 % od naplaćenih 
naknada.
(6) Obračuni i isplate naknada moraju se obavljati 
najmanje jedanput godišnje.
(7) Opći obračun raspodjele mora utvrditi nadležno tijelo udruge te ispitati i ocijeniti ovlašteni revizor.
(8) Udruga je dužna dostaviti opći obračun 
raspodjele iz stavka 7. ovoga članka Zavodu u roku od 
15 dana od dana primitka izvješća o obavljenoj reviziji.
KONTROLA NAD KORIŠTENJEM PREDMETA 
ZAŠTITE
Članak 168.
(1) Udruga za kolektivno ostvarivanje prava može 
kontrolirati korištenje predmeta zaštite za koje ima 
odobrenje Zavoda.
(2) Korisnici predmeta zaštite dužni su davati udruzi 
za kolektivno ostvarivanje prava podatke relevantne 
za to ostvarivanje te omogućiti uvid u odgovarajuću 
dokumentaciju.
(3) U ostvarivanju kontrole iz stavka 1. ovoga 
članka udrugama za kolektivno ostvarivanje prava 
mogu na zahtjev pružati pomoć u obavljanju kontrole 
nad korištenjem predmeta zaštite tijela državne uprave 
nadležna za poslove inspekcije, služba carine kao i 
nadležne policijske uprave ili policijske stanice.
(4) Na zahtjev autora, odnosno udruge za kolektivno 
ostvarivanje prava nadležna policijska uprava ili 
policijska stanica zabranit će održavanje priredbe na 
kojoj se koriste predmeti zaštite, ako priređivač nema 
odobrenje autora, odnosno udruge za kolektivno 
ostvarivanje prava.
POSLOVI ZAVODA U POGLEDU  
KOLEKTIVNOG OSTVARIVANJA PRAVA
Članak 169.
(1) Zavod izdaje odobrenje udrugama iz članka 
157. ovoga Zakona.
(2) Ministar će propisati stručna mjerila i postupak 
izdavanja odobrenja iz stavka 1. ovoga članka.
(3) Zavod vodi evidenciju udruga za kolektivno 
ostvarivanje prava.
(4) Zavod će opozvati odobrenje iz stavka 1. ovoga 
članka ako udruga prestane udovoljavati propisanim 
mjerilima i ako teže i ponovljeno krši odredbe iz ovoga 
Zakona. U tom će slučaju Zavod prethodno pisanim 
putem upozoriti udrugu i dati joj rok od 30 dana za 
uklanjanje utvrđenih nepravilnosti.
(5) Rješenje o odobrenju obavljanja djelatnosti te 
opoziv odobrenja objavljuje se u službenom glasilu 
Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Opoziv 
odobrenja iz stavka 3. ovoga članka stupa na snagu 
tridesetog dana od dana objave.
(6) Zavod obavlja inspekcijski nadzor nad radom 
udruga koje obavljaju djelatnost kolektivnog ostvarivanja 
prava.
INSPEKCIJSKA OVLAŠTENJA
Članak 170.
(1) U obavljanju inspekcijskog nadzora iz članka 
169. stavka 6. ovoga Zakona državni službenik Zavoda 
zadužen za provedbu inspekcijskog nadzora (u daljnjem 
tekstu: inspektor) ovlašten je zahtijevati uvid u isprave 27i poslovnu dokumentaciju koja se odnosi na obavljanje 
djelatnosti kolektivnog ostvarivanja prava.
(2) Ako inspektor u provođenju nadzora utvrdi da 
udruga obavlja djelatnost kolektivnog ostvarivanja prava 
protivno izdanom rješenju odnosno odredbama iz ovoga 
Zakona, rješenjem će narediti uklanjanje utvrđenih 
nedostataka i nepravilnosti u određenom roku.
(3) Ako u zadanom roku nedostaci i nepravilnosti ne 
budu uklonjeni, inspektor podnosi zahtjev za pokretanje 
prekršajnog postupka zbog prekršaja iz članka 191. 
ovoga Zakona ili opoziva odobrenje iz članka 169. 
stavka 4. ovoga Zakona.
(4) Zahtjev za pokretanje prekršajnog postupka 
inspektor može podnijeti s obzirom na vrstu nalaza 
i neovisno o rješenjem zadanom roku za uklanjanje 
nedostataka.
(5) Poduzetim mjerama iz stavka 2., 3. i 4. ovoga 
članka inspektor je dužan obavijestiti ured državne 
uprave koji vodi upis udruge u registru udruga.
STRUČNI I DRUGI POSLOVI ZAVODA
Članak 171.
Zavod obavlja stručne, tehničke i administrativne 
poslove vezane za osnivanje i rad Vijeća stručnjaka 
za naknade na području autorskog prava, odnosno 
srodnih prava te druge poslove iz svoje nadležnosti na 
tom području.
V. ZAŠTITA PRAVA U SLUČAJU POVREDE
PRAVO NA ZAŠTITU
Članak 172.
(1) Nositelj prava iz ovoga Zakona koje mu je 
protupravno povrijeđeno, ima pravo na zaštitu tog prava.
(2) Ako nije što posebno propisano zakonom, pravo 
na zaštitu iz stavka 1. ovoga članka ovlašćuje svojeg 
nositelja da od osobe koja je njegovo pravo povrijedila, 
ili njezinog sveopćeg slijednika, zahtijeva prestanak 
radnje koja to pravo vrijeđa i propuštanje takvih ili sličnih 
radnji ubuduće (prestanak uznemiravanja), popravljanje 
nanesene štete (naknada štete), plaćanje naknade za 
neovlašteno korištenje, plaćanje zakonom određenog 
penala, vraćanje ili naknađivanje svih koristi koje je 
bez osnove stekla od povrijeđenog prava (vraćanje 
stečenog bez osnove), utvrđenje učinjene povrede, 
kao i objavu pravomoćne presude kojom je sud, makar 
i djelomično, udovoljio zahtjevu usmjerenom na zaštitu 
prava iz ovoga Zakona.
(3) Uz izvornog nositelja prava iz ovoga Zakona, 
pravo na odgovarajuću zaštitu imaju i osobe koje su 
na temelju pravnog posla stekle izvedeno pravo iz tih 
prava, a sukladno sadržaju i naravi tog izvedenog prava.
(4) Pravo na zaštitu prelazi na nasljednike.
(5) Postoji li više nositelja istog prava iz ovoga 
Zakona svaki od njih ima pravo na zaštitu svojeg prava 
prema drugim nositeljima.
(6) Odredbe stavka 1., 2. i 3. ovoga članka 
primjenjuju se na odgovarajući način i kad prijeti 
opasnost povrede tih prava.(7) Tvorevine nastale povredom prava iz ovoga 
Zakona ne uživaju zaštitu predviđenu ovim Zakonom.
(8) Odredbe ovoga članka ne utječu na zahtjeve 
predviđene drugim odredbama ovoga Zakona.
SOLIDARNOST
Članak 173.
(1) Kada je pravo iz ovoga Zakona povrijeđeno, 
svaki od više nositelja istog prava može prema 
trećima zahtijevati zaštitu prava koje je povrijeđeno 
kao da je njegov jedini nositelj, ako ovim Zakonom nije 
drukčije određeno. Predaju cijelog predmeta može 
od trećega zahtijevati samo prema obveznopravnim 
pravilima o nedjeljivim obvezama. Kada osoba koja 
je povrijedila pravo ispuni zahtjeve jednog od više 
nositelja istog prava, njegova obveza prestaje i prema 
ostalim nositeljima istog prava. Ako je riječ o sudskom 
postupku koji je u tijeku, nositelji se istog prava smatraju 
jedinstvenim suparničarima.
(2) Ako više osoba povrijedi zajedničkim djelovanjem 
neko od prava iz ovoga Zakona, njihova je odgovornost 
solidarna.
ZAŠTITA PRAVA KOJA SE OSTVARUJU 
KOLEKTIVNO I DOKAZIVANJE NJIHOVE 
POVREDE
Članak 174.
(1) Udruge ovlaštene za kolektivno ostvarivanje 
prava ovlaštene su u svoje ime pokretati i voditi sudske i 
upravne postupke za zaštitu onih prava iz ovoga Zakona 
koja ovlašteno kolektivno ostvaruju.
(2) Kad udruga za kolektivno ostvarivanje dokaže 
da je došlo do povrede prava iz ovoga Zakona koja ona 
ovlašteno kolektivno ostvaruje, nije potrebno utvrđivati 
povredu prava pojedinih nositelja koja se kolektivno 
ostvaruju.
ZAŠTITA TEHNIČKIH MJERA
Članak 175.
(1) Osujećivanje učinkovitih tehničkih mjera koje 
služe za zaštitu prava predviđenih ovim Zakonom 
predstavlja povredu tog prava osim ako ovim Zakonom 
nije drukčije posebno određeno.
(2) Osujećivanje tehničkih mjera predstavlja, po ovom 
Zakonu, također proizvodnja, uvoz, distribucija, prodaja, 
najam, oglašavanje prodaje ili najma, ili posjedovanje iz 
komercijalnih razloga tehnologije, računalnih programa, 
sredstava, proizvoda ili komponenti, ili pružanje usluga:
–  koji se predstavljaju, oglašavaju ili se njima trguje 
iz razloga osujećivanja tehničkih mjera, ili
–  koji imaju znatnije komercijalno značenje 
ograničeno na osujećivanje tehničkih mjera ili im 
je uporaba ograničena na osuje‑ćivanje tehničkih 
mjera,
–  koji su prvenstveno sastavljeni, proizvedeni, 
prilagođeni ili izrađeni radi osujećivanja ili 
omogućavanja osujećivanja učinkovitih tehničkih 
mjera.28(3) Zahtjev se može podnijeti protiv osobe koja 
je znala ili morala znati da osujećuje ili omogućava 
osujećivanje tehničkih mjera. Smatra se da onaj koji 
postupa na način opisan u stavku 2. ovoga članka 
mora znati da osujećuje ili omogućava osujećivanje 
tehničkih mjera.
(4) Tehničke mjere označavaju za potrebe ovoga 
Zakona svaku tehnologiju, računalni program, sredstvo, 
proizvod ili komponentu koji su napravljeni da u 
uobičajenom djelovanju sprječavaju ili ograničavaju 
radnje koje nositelj prava iz ovoga Zakona nije dopustio. 
Tehničke mjere smatraju se učinkovitim kada nositelji 
prava iz ovoga Zakona korištenje svojih autorskih djela, 
odnosno svojih predmeta srodnih prava ograničavaju 
putem primjene kontrole pristupa ili zaštitnog postupka 
kao što je enkripcija, premetanje ( scrambling ) ili druga 
preinaka ili nadzor umnožavanja kojima se postiže cilj 
zaštite.
(5) Odredbe ovoga članka ne primjenjuje se u svezi 
računalnih programa.
ZAŠTITA PODATAKA O UPRAVLJANJU PRAVIMA
Članak 176.
(1) Povredu autorskog prava i srodnih prava 
propisanih ovim Zakonom čini i osoba koja zna da bez 
ovlaštenja: uklanja ili preinačuje podatke o upravljanju 
pravima u elektroničkom obliku, proizvodi, distribuira, 
uvozi radi stavljanja na tržište, emitira, priopćava 
javnosti ili stavlja na raspolaganje javnosti autorska 
djela i predmete srodnih prava s kojih su podaci o 
upravljanju pravima u elektroničkom obliku uklonjeni ili 
preinačeni bez ovlaštenja nositelja tog prava ako zna 
ili mora znati da time uzrokuje, omogućava, olakšava 
ili prikriva povredu prava iz ovoga Zakona.
(2) Podaci o upravljanju pravima, po ovom Zakonu, 
jesu podaci navedeni od strane nositelja prava kojima 
se identificira autorsko djelo odnosno predmet zaštite 
srodnog prava, nositelj prava, uvjeti uporabe odnosno 
korištenja djela, kao i brojke ili kodovi koji predstavljaju 
takve podatke ako su navedeni na primjerku autorskog 
djela ili predmeta srodnog prava iz ovoga Zakona ili se 
pojavljuju u svezi s njihovim priopćavanjem javnosti.
ZAHTJEV ZA PRESTANKOM POVREDE PRAVA
Članak 177.
(1) Nositelj prava iz ovoga Zakona čije je pravo 
povrijeđeno može zahtijevati prestanak povrede i 
zabranu takve ili slične povrede ubuduće.
(2) Da bi ostvario svoje pravo iz stavka 1. ovoga 
članka dovoljno je da se nositelj prava pozove na 
nj i dokaže da ga tuženik uznemirava. Ako tuženik 
tvrdi da ima pravo poduzimati ono što nositelja prava 
uznemirava, na njemu je da to dokaže.
ZAHTJEV ZA POPRAVLJANJEM ŠTETE
Članak 178.
Ako je povredom kojeg prava iz ovoga Zakona 
nastala šteta, nositelj prava ima pravo zahtijevati njeno popravljanje prema općim pravilima o popravljanju štete.
ZAHTJEV ZA NAKNADOM ZBOG NEOVLAŠTENOG 
KORIŠTENJA I ZAHTJEV ZA KORISTIMA 
STEČENIM NEOVLAŠTENIM KORIŠTENJEM
Članak 179.
(1) Ako je neovlaštenim korištenjem autorskog 
djela ili predmeta srodnog prava povrijeđeno pravo 
nositelja prava iz ovoga Zakona, nositelj prava, odnosno 
udruga za kolektivno ostvarivanje odnosnih prava 
može zahtijevati naknadu koja je uobičajena za tu 
vrstu korištenja ili naknadu koja je propisana cjenikom 
iz članka 162. stavka 2. ovoga Zakona.
(2) Smatra se da je pravo koje se ostvaruje 
kolektivno povrijeđeno na način opisan u stavku 1. 
ovoga članka kada su autorsko djelo ili predmet srodnog 
prava korišteni bez ugovora ili bez odobrenja udruge 
za kolektivno ostvarivanje ili kada ugovor ili odobrenje 
nisu valjani.
(3) Ako je bespravnim korištenjem kojeg prava iz 
ovoga Zakona stečena neka korist, nositelj prava ima 
pravo zahtijevati ta‑ko stečenu korist prema općim 
pravilima o stjecanju bez osnove.
ZAHTJEV ZA OBJAVOM PRESUDE
Članak 180.
Osoba čije je pravo iz ovoga Zakona povrijeđeno 
ima pravo zahtijevati da pravomoćna presuda kojom 
se makar i djelomično udovoljilo zahtjevu usmjerenom 
na zaštitu tog prava bude objavljena u sredstvima 
javnog priopćavanja na trošak tuženika. Sud će na 
prijedlog tužitelja odlučiti u kojem će sredstvu javnog 
priopćavanja presuda biti objavljena te hoće li se objaviti 
cijela presuda ili njezin dio. Odluči li sud da se objavi 
samo dio presude mora se objaviti barem izreka kao i 
onaj dio presude iz kojeg je vidljivo o kakvoj se povredi 
radi i tko je povrijedio odnosno pravo.
ZAHTJEV ZA UNIŠTENJEM, PREINAČENJEM ILI 
PREDAJOM PRIMJERAKA NASTALIH POVREDOM 
I SREDSTAVA KOJIMA JE POVREDA POČINJENA
Članak 181.
(1) Nositelj čije je isključivo pravo iz ovoga Zakona 
povrije‑đeno ima pravo zahtijevati uništenje, odnosno 
preinačenje svih primjeraka koji su bespravno izrađeni ili 
stavljeni na tržište ili su namijenjeni stavljanju na tržište.
(2) Umjesto mjere iz stavka 1. ovoga članka 
onaj čije je pravo iz ovoga Zakona povrijeđeno ima 
pravo zahtijevati da mu kršitelj prava koji je u posjedu 
primjeraka iz stavka 1. ovoga članka, ili je njihov vlasnik, 
preda takve primjerke uz naknadu koja ne može biti viša 
od troškova njihove proizvodnje.
(3) Odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka odnose 
se na arhitektonska djela samo ako postoji posebno 
opravdan razlog za njihovo uništenje odnosno predaju.
(4) Ako su mjere iz stavka 1., 2. i 3. ovoga članka 
u određenom slučaju nerazmjerne naravi i intenzitetu 
povrede, a povreda se može otkloniti na neki drugi 29način, sud može za takav slučaj odrediti druge potrebne 
mjere. U tom slučaju nositelju prava pripada barem 
naknada u iznosu koji ne može biti manji od onog koji 
bi dobio za ovlašteno korištenje odnosnog prava.
(5) Mjere iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose 
se na odvojive dijelove primjeraka čija proizvodnja i 
stavljanje na tržište nisu bespravni.
(6) Odredbe iz ovoga članka na odgovarajući način 
primjenjuju se i na sredstva korištena ili namijenjena za 
izradu primjeraka kojima se čini povreda prava iz ovoga 
Zakona ili koja su isključivo ili pretežito namijenjena 
za to.
(7) Odredbe iz ovoga članka neće se primjenjivati 
ako bi uništenjem sredstava iz stavka 6. ovoga članka 
nastala veća šteta od štete koja je nastala povredom 
prava iz ovoga Zakona osim ako se radi o sredstvima 
koja su isključivo ili pretežito namijenjena za povredu 
prava iz ovoga Zakona.
(8) Zahtjevi iz ovoga članka u odnosu na treće 
poštene osobe zastarijevaju 3 godine od kad je nositelj 
prava saznao za bespravnu izradu predmeta, odnosno 
njihovo stavljanje na tržište, odnosno da su namijenjeni 
za stavljanje na tržište, a najkasnije za 5 godina od 
bespravne izrade, odnosno stavljanja na tržište.
ZAHTJEV KOD POVREDE PRAVA NAVOĐENJA 
AUTORA I UMJETNIKA IZVOĐAČA
Članak 182.
(1) Uz ostale zahtjeve predviđene ovim Zakonom, 
autor i umjetnik izvođač čije ime, pseudonim ili neka 
druga umjetnička oznaka nisu navedeni prilikom 
korištenja autorskog djela odnosno izvedbe, ili su 
pogrešno ili nepotpuno navedeni, mogu zahtijevati 
od osoba koje koriste autorsko djelo ili izvedbu da 
ih naknadno odnosno ispravno navedu autorom ili 
umjetnikom izvođačem.
(2) Odredbe prethodnog stavka se na odgovarajući 
način primjenjuju kad se protivno zabrani pri korištenju 
autorskog djela odnosno izvedbe označi autor, odnosno 
umjetnik izvođač.
(3) Autor odnosno umjetnik izvođač neće imati 
pravo na zahtjeve iz ovoga članka ako se autorsko 
djelo odnosno izvedba koristi uz njihovo odobrenje, a 
način korištenja je takav da ne omogućava označavanje 
autora, odnosno umjetnika izvođača.
PENAL
Članak 183.
(1) Onaj čije je imovinsko ili pravo iz poglavlja 
3.3. Druga prava autora  ovoga Zakona povrijeđeno 
namjerno ili krajnjom nepažnjom ima pravo zahtijevati 
naknadu u dvostrukom iznosu (penal) od ugovorene, 
a ako nije ugovorena od odgovarajuće uobičajene, od 
osobe koja je njegovo pravo povrijedila namjerno ili 
krajnjom nepažnjom.
(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka ne može se 
dokazivati da šteta nije nastala.
(3) Ako je nastala šteta veća od penala iz stavka 1. ovoga članka, nositelj prava ovlašten je zahtijevati 
razliku do popravljanja potpune štete.
ZASTARA
Članak 184.
(1) Pravo na zaštitu prava iz ovoga Zakona ne 
zastarijeva ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.
(2) Zahtjevi iz ovoga Zakona koji su po svojoj naravi 
obveznopravni, a za njih ovim Zakonom nije određen 
posebni zastarni rok, zastarijevaju prema općim 
pravilima o zastari.
PRIVREMENE MJERE
Članak 185.
(1) Na prijedlog ovlaštene osobe koja učini 
vjerojatnim da je pravo iz ovoga Zakona povrijeđeno ili 
da postoji neposredna opasnost od povrede tih prava, 
sud može odrediti osobito:
–  da se privremeno oduzmu ili isključe iz 
prometa predmeti odnosno sredstva kojima se 
povređuje ta prava, ili koji služe za povredu tih 
prava, ili koji su nastali kao posljedica povrede 
tih, ili predmeti, odnosno sredstva koji mogu 
služiti kao dokazi o učinjenoj povredi tih prava,
–  da se zabrani nastavljanje započetih radnji 
kojima bi se mogla nanijeti povreda tih prava 
ili da se zabrani nastavljanje radnji kojima se 
povređuju ta prava,
–  da se zabrani održavanje priredbe na kojoj 
se bespravno koriste prava predviđenih ovim 
Zakonom.
(2) Sud će biti dužan donijeti predloženu privremenu 
mjeru ako druga strana na poziv suda, a po prijedlogu 
ovlaštene osobe, ne doprinese odgovarajuću ispravu 
ili drugi dokaz iz kojeg je vidljivo da ne vrijeđa odnosno 
pravo.
(3) Postoji li opasnost da bi kasnije izvođenje 
dokaza o povredi prava iz ovoga Zakona moglo biti 
otežano ili onemogućeno ili, ako postoji opasnost 
od nastanka teško nadoknadive štete ili, ako postoji 
opravdana opasnost da privremene mjere određene 
u stavku 1. ovoga članka neće biti učinkovite, sud će 
odrediti takve mjere, a da o tome prethodno ne obavijesti 
drugu stranu.
(4) Na pitanja u svezi s određivanjem privremenih 
mjera koja nisu uređena ovim Zakonom primjenjuju se 
odgovarajuće odredbe zakona kojim se uređuje ovrha.
CARINSKE MJERE
Članak 186.
Na zahtjev nositelja autorskog prava, odnosno 
srodnog prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje 
prava iz ovoga Zakona koji učine vjerojatnim da bi 
uvozom, izvozom, odnosno prelaskom preko granične 
crte određene robe bila učinjena povreda prava iz ovoga 
Zakona, carinski će organi poduzeti odgovarajuće 
mjere u skladu s posebnim carinskim propisima kojima 30se uređuje postupanje s robom kojom se čini povreda 
prava intelektualnog vlasništva.
DUŽNOST OBAVJEŠĆIVANJA
Članak 187.
(1) Svatko tko u svom poslovanju stekne saznanja 
o povredi prava iz ovoga Zakona, dužan je na 
zahtjev nositelja prava, odnosno udruge koja se bavi 
kolektivnim ostvarivanjem tog prava, bez odgode 
dati sve obavijesti i dokaze o učinjenoj povredi, a 
naročito podatke o porijeklu bespravno izrađenih 
primjeraka i načinu njihova stavljanja na tržište. Obveza 
obavještavanja posebice se odnosi na davanje imena 
i adresa proizvođača, dobavljača ili prijašnjih vlasnika 
takvih primjeraka te podataka o količini umnoženih, 
distribuiranih, zaprimljenih ili naručenih bespravno 
izrađenih primjeraka.
(2) U slučaju da osoba iz stavka 1. ovoga članka ne 
pruži obavijesti i dokaze kojima raspolaže, odgovara za 
štetu koja zbog toga nastane.
(3) Odredba iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi 
se na osobe koje bi u parničnom postupku imale pravo 
uskratiti svjedočenje ili davanje odgovora na pojedina 
pitanja.
VI. KAZNENE ODREDBE
1. Kaznena djela
POVREDA PRAVA DISTRIBUTERA 
ENKRIPTIRANOG SATELITSKOG SIGNALA
Članak 188.
(1) Tko bez odobrenja ovlaštenoga distributera 
enkriptiranoga satelitskoga signala proizvodi, uvozi, 
distribuira, iznajmljuje ili na drugi način stavlja 
na raspolaganje javnosti, odnosno pruža usluge 
postavljanja materijalnog ili nematerijalnog uređaja ili 
sustava za dekodiranje takva signala, ako zna ili je 
morao znati da taj uređaj ili sustav poglavito služi za 
dekodiranje enkriptiranoga satelitskoga signala, 
kaznit će se novčanom kaznom ili kaznom zatvora 
do tri godine.
(2) Ako je počinjenjem kaznenoga djela iz stavka 
1. ovoga članka pribavljena znatna imovinska korist ili 
je prouzročena znatna šteta, a počinitelj je postupao s 
ciljem pribavljanja takve imovinske koristi ili prouzročenja 
takve štete,
kaznit će se kaznom zatvora od šest mjeseci do 
pet godina.
(3) Tko prima enkriptirani satelitski signal koji 
je dekodiran bez odobrenja njegova ovlaštenoga 
distributera ili obavlja daljnju distribuciju takva signala, 
ako zna ili je morao znati da je takav signal neovlašteno 
dekodiran,
kaznit će se novčanom kaznom.
(4) Ako je počinjenjem kaznenoga djela iz stavka 
3. ovoga članka pribavljena znatna imovinska korist ili 
je prouzročena znatna šteta, a počinitelj je postupao s ciljem pribavljanja takve imovinske koristi ili prouzročenja 
takve štete,
kaznit će se novčanom kaznom ili kaznom zatvora 
do 3 godine.
(5) Predmeti koji su bili namijenjeni ili korišteni za 
počinjenje kaznenoga djela ili su nastali počinjenjem 
kaznenoga djela iz stavka 1. i 2. ovoga članka oduzet 
će se i uništiti.
2. Prekršaji
POVREDA AUTORSKOG PRAVA  
I SRODNIH PRAVA
Članak 189.
(1) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 50.000,00 
kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako:
1.  bez odobrenja autora prvi put objavi ili prije 
objave otkrije javnosti sadržaj ili opis autorskog 
djela, ili se bez naznačivanja autora, osim ako 
je autor u pisanom obliku izjavio da ne želi 
biti naveden ili ako način javnog korištenja 
onemogućava navođenje autora, koristi 
autorskim djelom, ili bez odobrenja autora 
deformira, sakati ili na bilo koji drugi način 
izmijeni autorsko djelo, ili se njime koristi na 
način koji bi ugrožava ili bi mogao ugroziti čast 
ili ugled autora (članak 14.‑16.),
2.  bez odobrenja autora ili drugog nositelja 
autorskog prava ili udruge za kolektivno 
ostvarivanje autorskog prava reproducira, 
distribuira, skladišti ili poduzima druge radnje 
radi distribucije, ili na bilo koji način priopći 
javnosti ili preradi autorsko djelo, ili se njime 
koristi bez plaćanja naknade, ili se na drugi 
način protupravno koristi autorskim djelom 
(članak 18.‑33.),
3.  distribuira ili posjeduje u komercijalne svrhe 
primjerak računalnog programa za koji zna ili 
ima razloga vjerovati da je to primjerak kojim je 
povrijeđeno tuđe pravo, distribuira ili posjeduje 
u komercijalne svrhe bilo koje sredstvo čija je 
jedina namjena olakšati neovlašteno uklanjanje 
tehničkog uređaja koji služi za zaštitu računalnog 
programa ili osujetiti rad toga uređaja (članak 
112.),
4.  bez navođenja imena, pseudonima ili neke 
druge oznake umjetnika izvođača, osim ako je 
umjetnik izvođač u pisanom obliku izjavio da ne 
želi biti naveden, ili ako način javnog korištenja 
onemogućava navođenje umjetnika izvođača, 
javno se koristi njegovom izvedbom, ili bez 
odobrenja umjetnika izvođača deformira, sakati 
ili na drugi način izmijeni izvedbu ili se koristi 
izvedbom na način koji ugrožava ili bi mogao 
ugroziti čast ili ugled umjetnika izvođača (članak 
124.),
5.  bez odobrenja umjetnika izvođača ili udruge 
za kolektivno ostvarivanje prava umjetnika 
izvođača fiksira njegove nefiksirane izvedbe, 31reproducira, distribuira, skladišti ili poduzima 
druge radnje radi distribucije, iznajmi, javno 
prenese nefiksirane izvedbe, javno priopći s 
fonograma ili filma, javno prikaže, radiodifuzijski 
emitira ili reemitira njegove nefiksirane ili 
fiksirane izvedbe, stavi na raspolaganje 
javnosti, ili se na drugi način protupravno koristi 
njegovom izvedbom (članak 125.),
6.  bez odobrenja proizvođača fonograma ili udruge 
za kolektivno ostvarivanje prava proizvođača 
fonograma reproducira, distribuira, skladišti ili 
poduzima druge radnje radi distribucije, iznajmi, 
stavi na raspolaganje javnosti ili se na drugi 
način protupravno koristi njegovim fonogramom 
(članak 133.),
7.  bez odobrenja filmskog producenta ili ovlaštenog 
distributera na kojeg je filmski producent prenio 
svoje pravo reproducira, distribuira, skladišti ili 
poduzima druge radnje radi distribucije, iznajmi, 
javno prikaže, stavi na raspolaganje javnosti ili 
se na drugi način protupravno koristi izvornikom 
filma ili njegovim umnoženim primjercima 
(članak 139.),
8.  bez odobrenja organizacije za radiodifuziju 
reemitira njezina emitiranja bežično i putem 
žice, reproducira, distribuira, skladišti ili 
poduzima druge radnje radi distribucije, javno 
priopći radiodifuzijskim emitiranjem uz plaćanje 
ulaznice, stavi na raspolaganje javnosti ili se 
na drugi način protupravno koristi fiksacijama 
njezinih emitiranja (članak 143.),
9.  bez odobrenja ovlaštenoga distributera 
enkriptiranoga satelitskog signala, proizvede, 
stavi u promet, distribuira, iznajmi, učini 
dostupnim javnosti, montira ili prilagodi uređaj ili 
sustav za dekodiranje enkriptiranoga satelitskog 
signala, ili prima enkriptirani satelitski program 
koji je neovlašteno dekodiran ili se na drugi način 
protupravno koristi enkriptiranim satelitskim 
signalom (članak 188.),
10. bez odobrenja nakladnika i bez plaćanja 
naknade nakladniku fotokopira za privatno ili 
drugo vlastito korištenje njegova pisana izdanja 
(članak 145.),
11. bez odobrenja proizvođača baze podataka 
reproducira, distribuira, iznajmi, stavi na 
raspolaganje javnosti, priopći javnosti ili se 
na drugi način protupravno koristi njegovim 
bazama podataka (članak 149.),
12. osujećuje tehničke mjere za zaštitu autorskog 
prava i srodnih prava (članak 175.),
13. uklanja ili preinačuje podatke o upravljanju 
autorskim pravom i srodnim pravima u 
elektroničkom obliku (članak 176.).
(2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00 kuna 
odgovorna osoba u pravnoj osobi. 
(3) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00 kuna 
fizička osoba uključivši obrtnika i trgovca pojedinca. (4) Predmeti koji su nastali počinjenjem prekršaja 
iz stavka 1. ovoga članka oduzet će se i uništiti, a 
predmeti koji su bili namijenjeni ili korišteni za počinjenje 
prekršaja iz stavka 1. ovoga članka oduzet će se.
(5) Pravnoj osobi, fizičkoj osobi uključivši obrtnika 
i trgovca pojedinca koji prekršaje iz stavka 1. ovoga 
članka počine u obavljanju djelatnosti može se izreći 
zaštitna mjera zabrane obavljanja djelatnosti ili dijelova 
djelatnosti kojima se povrjeđuje autorsko ili srodno 
pravo u trajanju do jedne godine ako je počinjeni 
prekršaj naročito težak zbog načina izvršenja, posljedica 
djela, povrata počinitelja ili drugih okolnosti počinjenog 
prekr‑šaja koje ga čine naročito teškim.
NEDOSTAVLJANJE PODATAKA UDRUZI ZA 
KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE PRAVA
Članak 190.
(1) Novčanom kaznom od 3.000,00 do 30.000,00 
kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako udruzi 
za kolektivno ostvarivanje prava iz ovoga Zakona ne 
dostavi potpune podatke o korištenju prava koje ta 
udruga kolektivno ostvaruje, u roku od 15 dana od 
dana korištenja prava, osim ako pravnim poslom nije 
drukčije ugovoreno.
(2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 1.000.00 do 5.000,00 kuna 
odgovorna osoba u pravnoj osobi. 
(3) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 1.000.00 do 5.000,00 kuna 
fizička osoba uključivši obrtnika i trgovca pojedinca. 
NEOVLAŠTENO KOLEKTIVNO  
OSTVARIVANJE PRAVA
Članak 191.
(1) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 50.000,00 
kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako 
djelatnost kolektivnog ostvarivanja prava iz ovoga 
Zakona obavlja bez odobrenja nadležnog tijela ili 
protivno tom odobrenju.
(2) Odgovorna osoba u pravnoj osobi kaznit će se 
novčanom kaznom od 1.000.00 do 5.000,00 kuna. 
PREKRŠAJI POČINJENI RADI  
STJECANJA IMOVINSKE KORISTI
Članak 192.
(1) Novčanom kaznom od 10.000,00 do 100.000,00 
kuna kaznit će se pravna osoba, ako je prekršaje iz 
ovoga Zakona počinila radi stjecanja imovinske koristi.
(2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 4.000.00 do 10.000,00 kuna 
odgovorna osoba u pravnoj osobi. 
(3) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 4.000.00 do 10.000,00 kuna 
fizička osoba uključivši obrtnika i trgovca pojedinca. 32ZASTARA
Članak 193.
Za prekršaje iz ovoga Zakona prekršajni postupak 
se ne može pokrenuti nakon isteka tri godine od dana 
kada je prekršaj počinjen, a izrečene kazne zbog 
učinjenih prekršaja ne mogu se izvršiti nakon isteka 
dvije godine od dana pravomoćnosti odluke o prekršaju.
VII. PODRUČJE PRIMJENE ZAKONA
OPĆENITO
Članak 194.
(1) Zaštićeni su po ovom Zakonu, autori i nositelji 
srodnih prava koji su državljani Republike Hrvatske ili 
imaju svoje sjedište u Republici Hrvatskoj.
(2) Jednako kao osobe iz stavka 1. ovoga članka, 
zaštićene su strane fizičke ili pravne osobe (stranci) u 
okviru obveza što ih je Republika Hrvatska prihvatila na 
temelju međunarodnih ugovora ili na temelju stvarne 
uzajamnosti. Dok se ne dokaže suprotno smatra se da 
stvarna uzajamnost postoji.
(3) Bez obzira na odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga 
članka zaštićeni su po ovom Zakonu stranci:
1.  u pogledu autorskih djela pisanih na hrvatskom 
jeziku,
2.  u pogledu moralnih prava ‑ u svakom slučaju,
3.  u pogledu prava slijeđenja i prava na bazama 
podataka kao predmetu zaštite srodnih prava 
na temelju stvarne uzajamnosti.
(4) Ne šteteći odredbama stavka 2. i 3. ovoga 
Zakona stranac neće imati u Republici Hrvatskoj veću 
zaštitu nego što je ima u državi čiji je državljanin ili u 
kojoj ima svoje sjedište, ako osobe iz stavka 1. ovoga 
članka ima u državi stranca manju zaštitu nego što joj 
je priznata ovim Zakonom.
AUTORI
Članak 195.
Uz osobe iz članka 194. stavka 2. i 3. ovoga Zakona, 
zaštićeni su po ovom Zakonu i strani autori:
1. koji imaju uobičajeno boravište u Republici 
Hrvatskoj.
2. u pogledu arhitektonskih djela sagrađenih na 
teritoriju Republike Hrvatske i djela likovnih umjetnosti 
koja su čvrsti sastavni dijelovi nekretnine koja se nalazi 
na teritoriju Republike Hrvatske.
UMJETNICI IZVOĐAČI
Članak 196.
Uz osobe iz članka 194. stavka 2. i 3. ovoga Zakona, 
zaštićeni su po ovom Zakonu i strani umjetnici izvođači, 
sukladno članku 194. stavku 4. ovoga Zakona koji imaju 
uobičajeno boravište u Republici Hrvatskoj.PROIZVOĐAČI FONOGRAMA  
I FILMSKI PRODUCENTI
Članak 197.
Uz osobe iz članka 194. stavka 2. i 3. ovoga 
Zakona, zaštićeni su, sukladno članku 194. stavku 4. 
po ovom Zakonu i strani proizvođači fonograma i filmski 
producenti, ako je njihov fonogram odnosno videogram 
prvi puta fiksiran u Republici Hrvatskoj.
ORGANIZACIJE ZA RADIODIFUZIJU
Članak 198.
Uz osobe iz članka 194. stavka 2. i 3. ovoga Zakona 
sukladno članku 194. stavku 4. ovoga Zakona, zaštićene 
su po ovom Zakonu strane organizacije za radiodifuziju 
koje prenose svoja emitiranja preko odašiljača koji su 
na teritoriju Republike Hrvatske.
USPOREĐIVANJE ROKOVA TRAJANJA
Članak 199.
(1) Za strane autore, koji su zaštićeni po ovom 
Zakonu, vrijede rokovi trajanja tih prava iz ovoga 
Zakona, s tim da istječu najkasnije na dan kada istječe 
zaštita u državi čiji su državljani i ne mogu biti dulji od 
rokova predviđenih ovim Zakonom u sklopu.
(2) U opsegu primjene međunarodnih obveza, za 
strane nositelje srodnih prava, koji su zaštićeni po ovom 
Zakonu, vrijede rokovi trajanja odnosnih prava iz ovoga 
Zakona, s tim da istječu najkasnije na dan kada istječe 
zaštita u državi čiji su državljani ili gdje imaju sjedište i 
ne mogu biti dulji od rokova predviđenih ovim Zakonom.
POSEBNE ODREDBE ZA PRIOPĆAVANJE 
JAVNOSTI PUTEM SATELITA
Članak 200.
(1) Zaštićeni su po ovom Zakonu strani autori i 
nositelji srodnih prava, sukladno članku 194. stavku 
4. ovoga Zakona, čije je autorsko djelo ili predmet 
srodnih prava priopćeno javnosti putem satelita, ako 
se u Republiku Hrvatsku unesu, pod nadzorom i 
odgovornošću organizacije za radiodifuziju, odgovarajući 
programski signali u neprekinuti komunikacijski lanac 
koji vodi do satelita i natrag na zemlju.
(2) Zaštita, po ovom Zakonu, postoji ako nije 
ispunjen uvjet iz stavka 1. ovoga članka, ali:
1.  se u Republici Hrvatskoj nalazi zemaljska 
odašiljačka postaja iz koje se odašiljaju 
programski signali, ili
2.  organizacija za radiodifuziju koja je naručila 
priopćavanje javnosti preko satelita ima svoje 
sjedište u Republici Hrvatskoj.
OSOBE BEZ DRŽAVLJANSTVA (APATRIDI)
Članak 201.
(1) Autori i nositelji srodnih prava, koji nemaju 
državljanstvo ili ga se ne može utvrditi, jednako su 
zaštićeni po ovom Zakonu, kao državljani Republike 33Hrvatske, ako u njoj imaju svoje uobičajeno boravište.
(2) Ako nemaju uobičajeno boravište u Republici 
Hrvatskoj jednako su zaštićeni kao državljani države u 
kojoj imaju svoje uobičajeno boravište.
VIII. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
ODREDBA O PRIMJENI ZAKONA NA PRAVA 
NASTALA PRIJE NJEGOVA STUPANJA NA SNAGU
Članak 202.
(1) Ovaj se Zakon primjenjuje na sva autorska 
djela, sve izvedbe umjetnika izvođača i sva emitiranja 
organizacija za radiodifuziju u pogledu kojih prava nisu 
prestala do dana stupanja na snagu ovoga Zakona.
(2) Ovaj se Zakon primjenjuje na fonograme i na 
njima snimljene izvedbe, ako od fiksacije odnosno 
zakonitog izdanja ili od zakonitog priopćavanja javnosti 
fonograma nije proteklo pedeset godina računajući od 
početka kalendarske godine u kojoj je stupio na snagu 
ovaj Zakon.
(3) Ovaj se Zakon primjenjuje na videograme i 
izdanja nakladnika kao predmete zaštite srodnih prava 
koji su prvi put fiksirani odnosno prvi put zakonito izdani 
nakon stupanja na snagu ovoga Zakona.
(4) Ovaj se Zakon primjenjuje na baze podataka kao 
predmete zaštite srodnih prava koje su bile proizvedene 
nakon 1. siječnja 1983.
(5) Sva prava stečena prije stupanja na snagu 
ovoga Zakona, uključujući prava stečena na temelju 
članka 19.‑23. Zakona o autorskom pravu (»Narodne 
novine«, br. 9/99., 76/99., 127/99. i 67/01.) ostaju 
netaknuta, a tarife udruga za kolektivno ostvarivanje 
autorskih i srodnih prava (cjenici) primjenjuju se i nakon 
stupanja na snagu ovoga Zakona.
(6) Na autorska djela koja nastanu nakon stupanja 
na snagu ovoga Zakona u okviru radnog odnosa 
nastalog na temelju ugovora o radu zaključenog prije 
stupanja na snagu ovoga Zakona, primjenjivat će se 
tri godina od dana stupanja na snagu ovoga Zakona 
odredbe Zakona o autorskom pravu (»Narodne novine«, 
br. 9/99., 76/99., 127/99. i 67/01.).
(7) Svi pravni poslovi sklopljeni nakon stupanja na 
snagu ovoga Zakona koji nisu u skladu s odredbama 
ovoga Zakona o autorskom pravu u pravnom prometu 
ništavi su, ako se njihov sadržaj ne može podvesti pod 
odredbe ovoga Zakona o autorskom pravu u pravnom 
prometu.
(8) Udruge za kolektivno ostvarivanje autorskih i 
srodnih prava dužne su podnijeti zahtjev za izdavanje 
odobrenja iz članka 157. ovoga Zakona u roku od 12 
mjeseci od dana njegova stupanja na snagu.
POSEBNA ODREDBA O RAČUNALNIM 
PROGRAMIMA I BAZAMA PODATAKA
Članak 203.
Odredbe iz ovoga Zakona o računalnim programima 
i bazama podataka primjenjuju se i na računalne 
programe i baze podataka koji su stvoreni prije dana 
stupanja na snagu ovoga Zakona, ako se time ne zadire u ugovore koji su sklopljeni i prava koja su stečena prije 
tog dana.
POSTUPCI U TIJEKU
Članak 204.
Postupci zaštite prava propisani člankom od 177. 
do 182. ovoga Zakona, koji su pokrenuti do stupanja na 
snagu ovoga Zakona, dovršit će se sukladno propisima 
koji su bili na snazi do dana stupanja na snagu ovoga 
Zakona.
PODZAKONSKI PROPISI
Članak 205.
(1) Ministar će donijeti:
1.  pravilnik iz članka 169. stavka 2. ovoga Zakona 
o struč‑nim mjerilima i postupku izdavanja 
odobrenja za obavljanje dje-lat -nosti kolektivnog 
ostvarivanja prava,
2.  pravilnik iz članka 164. stavka 8. ovoga 
Zakona o naknadama za rad Vijeća stručnjaka 
i poslovnik o radu Vijeća stručnjaka u roku od 
6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga 
Zakona, a mjere iz članka 98. stavak 2. ovoga 
Zakona odredit će u roku od jedne godine od 
dana stupanja na snagu ovoga Zakona.
(2) Pravilnike i mjere iz stavka 1. ovoga članka 
ministar donosi uz prethodno mišljenje Zavoda.
OBVEZA DOSTAVE OPĆEG OBRAČUNA
Članak 206.
Udruge za kolektivno ostvarivanje prava dužne su 
Zavodu dostaviti prvi revidirani opći obračun raspodjele 
iz članka 167. stavka 8. ovoga Zakona u roku od 6 
mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.
PRESTANAK PROPISA
Članak 207.
(1) Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaje 
važiti Zakon o autorskom pravu (»Narodne novine«, br. 
53/91., 58/93., 9/99. – pročišćeni tekst, 76/99., 127/99. 
i 67/01.) i Zakon o izdavačkoj djelatnosti (»Narodne 
novine«, br. 28/83.).
(2) Podzakonski propisi koji su bili na snazi do dana 
stupanja na snagu ovoga Zakona primjenjivat će se do 
donošenja podzakonskih propisa prema ovom Zakonu, 
ako nisu u suprotnosti s ovim Zakonom.
STUPANJE ZAKONA NA SNAGU
Članak 208.
Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana 
objave u »Narodnim novinama«.34ZAKON O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O 
AUTORSKOM PRAVU I SRODNIM PRAVIMA*
Članak 1.
U Zakonu o autorskom pravu i srodnim pravima 
(»Narodne novine«, br. 167/03.) u članku 4. stavak 2. 
mijenja se i glasi:
»(2) Odredbe iz ovoga Zakona o definicijama 
pojedinih autorskih imovinskih prava, o pravu na naknadu 
za reproduciranje autorskog djela za privatno ili drugo 
vlastito korištenje, o pravu na naknadu za javnu posud-  
bu, kao i o iscrpljenju prava distribucije, iznimkama i 
ograničenjima autorskih prava, početku tijeka i učincima 
isteka rokova trajanja autorskog prava, autorskom pravu 
u pravnom prometu te o odnosu autorskog prava i prava 
vlasništva primjenjuju se na odgovarajući način i za 
srodna prava, ako za njih nije što posebno određeno ili 
ne proizlazi iz njihove pravne naravi.«
Članak 2.
U članku 8. stavku 2. točki 1. riječ: »standardi« briše se.  
U stavku 3. druga rečenica mijenja se i glasi:  
»Naknada se koristi za poticanje odgovarajućeg umjet‑
ničkog i kulturnog stvaralaštva pretežno nekomercijalne 
naravi i kulturne raznolikosti u odgovarajućem 
umjetničkom i kulturnom području sukladno članku 
167.a stavku 1. ovoga Zakona.«
Članak 3.
U članku 20. stavku 2. riječi: »na području Republike 
Hrvatske« zamjenjuju se riječima: »na području neke od 
država članica Europske unije, odnosno države stranke 
ugovornice Ugovora o Europskom ekonomskom 
prostoru«.
Članak 4.
U članku 32. stavku 5. točki 1. i 3. riječ: 
»naprava« zamjenjuje se riječju: »uređaja«.  
U točki 2. riječi: »zvuka ili slike« zamjenjuju se 
riječima: »zvuka, slike ili teksta«.  
Iza stavka 7. dodaje se stavak 8. koji glasi:
»(8) Odgovarajuća naknada iz ovoga članka je 
pravična naknada pri čemu se uzima u obzir vjerojatna 
šteta koja autoru nastaje kada se njegovo djelo bez 
njegovog odobrenja reproducira za privatno ili drugo 
vlastito korištenje, primjenu tehničkih mjera zaštite te 
druge okolnosti koje mogu biti od utjecaja na pravilno 
odmjeravanje oblika i iznosa odgovarajuće naknade.«
Članak 5.
U članku 39. stavku 1. riječi: »stavka 1.« brišu se.Članak 6.
U članku 44. stavku 5. dodaje se rečenica 
koja glasi: »U slučaju sumnje, u drugim 
slučajevima pravni posao kojim se raspolaže 
autorskim pravom treba tumačiti u korist autora.«  
U stavku 6. riječ: »iskorištenja« zamjenjuje se riječju: 
»iskorištavanja«.
Članak 7.
U članku 52. stavku 3. riječ: »korištenja« zamjenjuje 
se riječju: »iskorištavanja«.
Članak 8.
U članku 86. iza riječi: »koji je« dodaje se riječ: »u«.
Članak 9.
U članku 98. u stavku 1. riječ: »tehnoloških« 
zamjenjuje se riječju: »tehničkih«.  
Stavak 2. mijenja se i glasi:
»(2) Ako autori, odnosno druge osobe koje su 
primijenile tehničke mjere zaštite pristupa autorskom 
djelu ili korištenja autorskog djela ili koje imaju 
ovlast i moguć‑nosti otkloniti ih, ne postupe u skladu 
s odredbama iz stavka 1. ovoga članka, osoba 
koja tvrdi da je na temelju neke od odredaba iz 
članka 82.‑87. ovoga Zakona ovlaštena koristiti se 
autorskim djelom bez autorovog odobrenja ili bez 
autorovog odobrenja i bez plaćanja naknade, može 
podnijeti tužbu protiv autora odnosno druge osobe 
koja je primijenila tehničke mjere ili koja ima ovlast i 
mogućnost otkloniti ih, u kojoj zahtijeva omogućavanje 
pristupa autorskom djelu i njegovo korištenje u skladu 
s ograničenjem iz nekog od članaka 82. ‑87. ovoga 
Zakona. Tužitelj je u tužbi dužan dokazati da su 
ispunjene pretpostavke iz članka 80. ovoga Zakona.«  
Iza stavka 2. dodaje se novi stavak 3. koji glasi:  
 »(3) Bez obzira na odredbe iz stavka 2. ovoga 
članka, osoba koja tvrdi da je na temelju neke od 
odredaba iz članka 82.‑87. ovoga Zakona ovlaštena 
koristiti se autorskim djelom bez autorovog odobrenja 
ili bez autorovog odobrenja i bez plaćanja naknade 
ili autor, odnosno druga osoba koja je primijenila 
tehničke mjere zaštite pristupa ili korištenja autorskih 
djela ili koja ima ovlast i mogućnosti otkloniti ih, 
mogu od Vijeća stručnjaka iz članka 164. ovoga 
Zakona zatražiti posredovanje u pogledu pristupa 
autorskom djelu i njegovog korištenja u skladu s 
ograničenjem iz nekog od članaka 82. ‑87. ovoga 
Zakona. Vijeće stručnjaka će obaviti posredovanje u 
skladu s odredbama iz članka 163. ovoga Zakona.«  
Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 4.  
*NN 79/2007  35U dosadašnjem stavku 4., koji postaje stavak 5., 
riječ: »odberu« zamjenjuje se riječju: »odaberu«.  
Iza stavka 5. dodaje se stavak 6. koji glasi:  
 »(6) Nositelj prava odnosno druga osoba koja je 
primijenila tehničke mjere ili koja ima ovlast i mogućnosti 
otkloniti ih, mora, s ciljem osiguranja učinkovite primjene 
stavka 1. ovoga članka, jasno i vidljivo na svakom 
primjerku autorskog djela proizvedenom ili uvezenom 
u gospodarske svrhe, označiti primjenu tehničkih mjera, 
navodeći podatke o tehničkoj mjeri i njezinim učincima 
te svoje ime i kontakt adresu.«
Članak 10.
U članku 109. dodaje se stavak 3. koji glasi:  
»(3) Odredbe iz članka 20. ovoga Zakona o iscrpljenju 
prava distribucije primjenjuju se na odgovarajući način 
na računalne programe.«
Članak 11.
U članku 128. stavku 1., članku 136., i članku 
141. riječ: »primjerenu« zamjenjuje se riječju: 
»odgovarajuću«.
Članak 12.
U članku 143. stavku 2. riječ: »distributer« 
zamjenjuje se riječju: »operator«.
Članak 13.
U članku 145. stavku 1. iza riječi: »pravo na« dodaje 
se riječ: »odgovarajuću«.
Članak 14.
U članku 163. stavak 1. mijenja se i glasi:  
»(1) Vijeće stručnjaka obavlja i posredovanje u pogledu 
sklapanja ugovora o kabelskoj retransmisiji između 
organizacija za radiodifuziju i kabelskih operatora, 
te posredovanje u pogledu omogućavanja pristupa 
autorskom djelu i njegovog korištenja u skladu s 
ograničenjem iz nekog od članaka 82. ‑87. ovoga 
Zakona, između osobe koja tvrdi da je na temelju ovoga 
Zakona ovlaštena koristiti se autorskim djelom bez 
autorovog odobrenja ili bez autorovog odobrenja i bez 
plaćanja naknade i autora, odnosno druge osobe koja 
je primijenila tehničke mjere zaštite pristupa ili korištenja 
autorskih djela ili koja ima ovlast i mogućnosti otkloniti ih.«  
U stavku 2. riječi: »kabelskom reemitiranju« 
zamjenjuju se riječima: »kabelskoj retransmisiji«.  
Iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi:  
»(4) Odredbe iz stavaka 2. i 3. ovoga članka primjenjuju 
se na odgovarajući način i na obavljanje posredovanja 
iz stavka 1. ovoga članka, u pogledu omogućavanja 
pristupa autorskom djelu i njegovog korištenja u skladu 
s ograničenjem iz nekog od članaka 82. ‑87. ovoga 
Zakona.«Članak 15.
U članku 164. stavku 7. brojka: »7.« zamjenjuje se 
brojkom: »6.«.
Članak 16.
U članku 167. stavku 3. riječ: »samo« briše se, a iza riječi: 
»članka« dodaju se riječi: »i odredbama ovoga Zakona«.  
U stavku 5. dodaju se dvije rečenice koje glase:  
»U ukupne troškove udruge uračunavaju se i sredstva 
utrošena na unapređenje sustava ostvarivanja i zaštite 
autorskog i srodnih prava. Tijela udruge mogu, izvan 
ovako određenih ukupnih troškova, odlučiti da se iz ukup‑  
nih sredstava naplaćenih naknada najviše 3% utroši 
na mjere usmjerene protiv piratstva i krivotvorenja te 
druge mjere usmjerene na podizanje razine svijesti o 
vrijednosti autorskog i srodnih prava.«
Članak 17.
Iza članka 167. dodaje se naslov i članak 167.a koji 
glase: »POTICANJE STVARALAŠTVA I KULTURNE 
RAZNOLIKOSTI «. 
Članak 167.a
(1) Udruga za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je u punomoćima o zastupanju sa svojim 
članovima te u međunarodnim ugovorima o uzajamnom 
zastupanju predvidjeti izdvajanja u fond za poticanje 
odgovarajućeg umjetničkog i kulturnog stvaralaštva 
pretežno nekomercijalne naravi i kulturne raznolikosti 
u odgovarajućem umjetničkom i kulturnom području, 
kojeg je dužna predvidjeti u pravilima iz članka 
167. stavaka 1. i 2. ovoga Zakona. Prihod fonda 
nije dopušteno koristiti u druge svrhe, kao što su 
troškovi iz članka 167. stavka 5. ovoga Zakona.  
 (2) Ukupna sredstva naplaćenih naknada koja 
tijekom razdoblja od 5 godina nisu raspodijeljena 
zbog opravdane nemogućnosti utvrđivanja nositelja 
prava ili predmeta zaštite, udruga je također 
dužna izdvojiti u fond iz stavka 1. ovoga članka.  
 (3) Bez obzira na izdvajanja iz stavaka 1. i 2. 
ovoga članka, udruga je dužna 30% sredstava 
naplaćenih naknada prikupljenih na ime prava na nak‑
nadu za reproduciranje za privatno ili drugo vlastito 
korištenje iz članka 32., članka 128. stavka 1., članka 
136., članka 141., te članka 145. stavka 1. ovoga 
Zakona izdvojiti u fond iz stavka 1. ovoga članka.  
 (4) O raspodjeli sredstava iz fonda iz stavka 1. 
ovoga članka odlučuje kolektivno tijelo udruge određeno 
statutom udruge, te o tome izvještava skupštinu udruge 
u skladu sa statutom udruge. Izvješće o izdvajanju 
u fond iz stavka 1. ovoga članka, kao i o raspodjeli 
sredstava iz tog fonda, udruga je dužna dostaviti Zavodu 
i Ministru kulture na kraju svake godine za prethodnu 
godinu. Udruga je dužna raspodjelu sredstava izvršiti 
isključivo u svrhu poticanja odgovarajućeg umjetničkog 
i kulturnog stvaralaštva pretežito nekomercijalne naravi 
i kulturne raznolikosti u odgovarajućem umjetničkom i 
kulturnom području.«36Članak 18.
U članku 181. stavku 4. u prvoj rečenici, iza 
riječi: »sud može« stavlja se zarez i dodaju riječi: »u 
granicama tužbenog zahtjeva,«.
Članak 19.
Naslov iznad članka 185. mijenja se i glasi:
  
»PRIVREMENE MJERE ZBOG POVREDE PRAVA«.  
ČLANAK 185. MIJENJA SE I GLASI:
»(1) Na zahtjev nositelja prava iz ovoga Zakona 
koji učini vjerojatnim da mu je pravo povrijeđeno ili 
da prijeti opasnost od povrede, sud može odrediti 
bilo koju privremenu mjeru koja je usmjerena na 
prestanak ili sprječavanje povrede, a osobito:  
– naložiti protivniku osiguranja da prestane 
odnos‑no odustane od radnji kojima se povređuje 
pravo iz ovoga Zakona; ovaj nalog sud može 
izreći i protiv posrednika čije usluge koriste treće 
osobe da bi povrijedile pravo iz ovoga Zakona;  
– odrediti oduzimanje ili isključenje iz prometa proizvoda 
kojima se protupravno povređuje pravo iz ovoga Zakona.  
 (2) Na zahtjev nositelja prava iz ovoga Zakona 
koji učini vjerojatnim da mu je pravo povrijeđeno 
u obavljanju gospodarske djelatnosti s ciljem 
pribavljanja gospodarske ili ekonomske koristi, te 
da mu zbog takve povrede prijeti nenadoknadiva 
šteta, pored privremenih mjera iz stavka 1. ovoga 
članka, sud može odrediti i oduzimanje pokretnina 
ili nekretnina u vlasništvu protivnika osiguranja 
koje nisu u neposrednoj vezi s povredom, kao i 
zabranu raspolaganja sredstvima na računu kod 
financijskih institucija i raspolaganja drugom imovinom.  
 (3) Radi određivanja i provedbe privremene 
mjere iz stavka 2. ovoga članka sud može zahtijevati od 
protivnika osiguranja ili drugih osoba koje time raspolažu, 
dostavu bankovnih, financijskih i drugih ekonomskih 
podataka, ili pristup drugim potrebnim podacima i 
dokumentima. Sud je dužan osigurati čuvanje tajnosti ovih 
podataka, te zabraniti svaku zlouporabu ovih podataka.  
 (4) Privremena mjera iz stavka 1. ovoga 
članka se može izreći i bez obavješćivanja protivnika 
osiguranja ako predlagatelj osiguranja učini vjerojatnim 
da u protivnom privremena mjera neće biti učinkovita, ili 
da prijeti opasnost od nastanka nenadoknadive štete. 
Privremena mjera iz stavka 2. ovoga članka se može 
izreći i bez obavješćivanja protivnika osiguranja ako 
predlagatelj osiguranja učini vjerojatnim da u protivnom 
privremena mjera neće biti učinkovita ili da je s obzirom 
na osobito teške okolnosti povrede to potrebno. Ako je 
privremena mjera izrečena bez obavješćivanja protivnika 
osiguranja, sud će rješenje o privremenoj mjeri, odmah 
po njenoj provedbi, dostaviti protivniku osiguranja.  
 (5) U rješenju kojim se određuje privremena 
mjera sud će odrediti i trajanje te mjere, a ako je mjera 
određena prije podnošenja tužbe, i rok u kojemu 
predlagatelj osiguranja mora podnijeti tužbu radi 
opravdanja mjere, koji ne može biti kraći od 20 radnih 
odnosno 31 kalendarski dan od dana dostave rješenja predlagatelju osiguranja, ovisno o tome koji kasnije istječe.  
 (6) Na pitanja koja nisu uređena u ovom 
članku primjenjuju se odredbe Ovršnog zakona.  
 (7) Odredbe ovoga članka su bez utjecaja 
na mogućnost određivanja privremenih mjera prema 
drugim odredbama ovoga Zakona i odredbama Ovršnog 
zakona.«
Članak 20.
Iza članka 185. dodaju se naslovi i članci 185.a, 
185.b i 185.c koji glase: 
»PRIVREMENE MJERE ZA OSIGURANJE 
DOKAZA«.  
Članak 185.a
(1) Na zahtjev nositelja prava iz ovoga Zakona 
koji učini vjerojatnim da mu je pravo povrijeđeno 
ili da prijeti opasnost od povrede, sud može 
odrediti privremenu mjeru radi osiguranja dokaza.  
 (2) Privremenom mjerom iz stavka 1. 
ovoga članka sud može osobito odrediti:  
– izradu detaljnog opisa robe za koju se učini 
vjerojatnim da se njome povređuje pravo iz 
ovoga Zakona, uz ili bez uzimanja primjeraka,  
– oduzimanje robe za koju se učini vjerojatnim 
da se njome povređuje pravo iz ovoga Zakona,  
– oduzimanje materijala i sredstava što su upotrijebljeni 
za izradu i distribuciju robe za koju se učini 
vjerojatnim da se njome povređuje pravo iz ovoga 
Zakona, te dokumentacije koja se na to odnosi.  
 (3) Privremena mjera iz ovoga članka se može 
izreći i bez obavješćivanja protivnika osiguranja 
ako predlagatelj osiguranja učini vjerojatnim da 
prijeti opasnost od uništenja dokaza ili od nastanka 
nenadoknadive štete. Ako je privremena mjera iz 
ovoga članka izrečena bez obavješćivanja protivnika 
osiguranja, sud će rješenje o privremenoj mjeri, odmah 
po njenoj provedbi, dostaviti protivniku osiguranja.  
 (4) U rješenju kojim se određuje privremena mjera 
sud će odrediti i trajanje te mjere, a ako je mjera određena 
prije podnošenja tužbe, i rok u kojemu predlagatelj 
osiguranja mora podnijeti tužbu radi opravdanja mjere, 
koji ne može biti kraći od 20 radnih, odnosno 31 
kalendarski dan od dana dostave rješenja predlagatelju 
osiguranja, ovisno o tome koji kasnije istječe.  
 (5) Na pitanja koja nisu uređena u ovom 
članku primjenjuju se odredbe Ovršnog zakona.  
 (6) Odredbe ovoga članka ne utječu na mogućnost 
suda da naloži mjere za osiguranje dokaza u skladu s 
odredbama Zakona o parničnom postupku.
PRIBAVLJANJE DOKAZA TIJEKOM  
PARNIČNOG POSTUPKA  
 
ČLANAK 185.B
(1) Kada se stranka u parničnom postupku poziva 
na dokaz i tvrdi da se on nalazi kod druge stranke ili 
pod njezinom kontrolom, sud će tu stranku pozvati da 37podnese taj dokaz, ostavljajući joj za to određeni rok.  
 (2) Kada nositelj prava iz ovoga Zakona kao 
tužitelj u tužbi tvrdi da se dogodila povreda prava iz 
ovoga Zakona u obavljanju gospodarske djelatnosti 
radi stjecanja gospodarske ili ekonomske koristi i 
tijekom postupka učini to vjerojatnim, te kada se u 
postupku poziva na bankovne, financijske ili slične 
ekonomske dokumente, isprave i slične dokaze 
i tvrdi da se oni nalaze kod druge stranke ili pod 
njezinom kontrolom, sud će tu stranku pozvati da 
podnese te dokaze, ostavljajući joj za to određeni rok.  
 (3) Kada stranka koja je pozvana na 
podnošenje dokaza poriče da se dokaz nalazi 
kod nje ili pod njezinom kontrolom, sud može 
radi utvrđivanja te činjenice izvoditi dokaze.  
 (4) U pogledu prava stranke da uskrati podnošenje  
dokaza na odgovarajući se način  
primjenjuju odredbe iz  Zakona o parničnom 
postupku o pravu na uskratu svjedočenja.  
 (5) Sud će, s obzirom na sve okolnosti, po svom 
vlastitom uvjerenju cijeniti od kakva je značenja to što 
stranka kod koje se dokaz nalazi neće postupiti po 
rješenju suda kojim joj se nalaže da podnese dokaz ili 
protivno uvjerenju suda poriče da se dokaz nalazi kod nje.  
 (6) Protiv odluke suda iz stavaka 1. i 2. ovoga članka 
nije dopuštena posebna žalba.
HITNOST I PRIMJENA ODREDABA  
DRUGIH ZAKONA  
 
Članak 185.c
(1) Postupak zbog povrede prava iz ovoga 
Zakona je hitan.  
 (2) Na postupke zbog povrede prava iz ovoga 
Zakona primjenjuju se odredbe Zakona o parničnom 
postupku odnosno Ovršnog zakona.«
Članak 21.
Naslov iznad članka 187. mijenja se i glasi: 
»ZAHTJEV ZA DOSTAVOM PODATAKA«.  
Članak 187. mijenja se i glasi:
»(1) Nositelj prava iz ovoga Zakona koji je 
pokrenuo parnični postupak za zaštitu prava u 
slučaju povrede može zahtijevati dostavu 
podataka o podrijetlu i distribucijskim kanalima 
robe ili usluga kojima se povređuje njegovo pravo.  
 (2) Zahtjev iz članka 1. se može postaviti u 
obliku tužbe ili privremene mjere protiv:  
– osobe koja je tužena u parničnom  
postupku iz stavka 1. ovoga članka,  
– osobe koja u obavljanju svoje gospodarske 
djelatnosti posjeduje robu za koju se sumnja 
da se njome povređuje pravo iz ovoga Zakona,  
– osobe koja u obavljanju svoje gospodarske 
djelatnosti daje usluge za koje se sumnja 
da se njima povređuje pravo iz ovoga Zakona,  
– osobe koje u obavljanju svoje gospodarske djelatnosti 
daju usluge koje se koriste u radnjama za koje se sumnja da se njima povređuje pravo iz ovoga Zakona,  
– osobe koja je od jedne od navedenih osoba 
označena kao osoba koja sudjeluje u proizvodnji ili 
distribuciji roba ili davanju usluga za koje se sum‑
nja da se njima povređuje pravo iz ovoga Zakona.  
 (3) Zahtjev iz članka 1. se može postaviti i kao 
prvi zahtjev u stupnjevitoj tužbi, ako je osoba protiv 
koje se postavlja tuženik i u glavnom zahtjevu.  
 (4) Zahtjev za dostavom podataka o podrijetlu 
roba i distribucijskim kanalima roba ili usluga iz 
stavka 1. ovoga članka može obuhvaćati osobito:  
– podatke o imenima i adresama proizvođača i 
distributera, dobavljača i drugih prijašnjih posjednika 
robe, odnosno davatelja usluga, kao i prodavača na 
veliko i prodavača na malo kojima je ta roba namijenjena,  
– podatke o količinama proizvedene, izrađene, 
isporučene, primljene ili naručene robe ili usluga, 
kao i cijenama ostvarenim za odnosnu robu i usluge.  
 (5) Osoba prema kojoj je postavljen zahtjev 
na dostavu podataka iz ovoga članka može odbiti 
dostavu tih podataka iz istih razloga iz kojih se 
prema pravilima Zakona o parničnom postupku može 
uskratiti svjedočenje. Ako odbije dostavu podataka 
bez opravdanog razloga, odgovara za štetu u 
skladu s odredbama Zakona o obveznim odnosima.  
 (6) Odredbe ovoga članka su bez utjecaja na 
propise o načinu korištenja povjerljivih podataka 
u građanskim i kaznenim postupcima, na propise 
kojima se uređuje odgovornost za zlouporabu 
prava na dobivanje podataka, te na propise kojima 
se uređuje obrada i zaštita osobnih podataka.  
 (7) Odredbe ovoga članka su bez utjecaja na odred‑  
be iz članka 185.a i 185.b ovoga Zakona kojima se 
uređuje pribavljanje dokaza.«
Članak 22.
U članku 189. stavku 1. točki 1. iza riječi: »na 
način koji«, riječ: »bi« briše se.  
U točki 5. riječ: »filma« zamjenjuje se riječju: 
»videograma«.  
U točki 7. riječi: »izvornikom filma« zamjenjuju se 
riječju: »videogramom«.  
U stavku 3. riječi: »uključivši obrtnika i trgovca 
pojedinca« brišu se.
Iza stavka 3. dodaje se novi stavak 4. koji glasi:  
»(4) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka 
kaznit će se novčanom kaznom od 5.000,00 do 
50.000,00 kuna fizička osoba obrtnik, odnosno 
osoba koja obavlja drugu samostalnu djelatnost, 
kada su prekršaj počinile u vezi s obav‑ljanjem 
svog obrta, odnosno samostalne djelatnosti.«  
Dosadašnji stavci 4. i 5. postaju stavci 5. i 6.
Članak 23.
Iza članka 189. dodaje se naslov i članak 189.a 
koji glase: »POVREDA PROVEDBE OGRANIČENJA 
AUTORSKOG PRAVA I SRODNIH PRAVA«.  38Članak 189.a
(1) Novčanom kaznom od 5.000, 00 do 50.000, 
00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako:  
1. osobama kojima je po odredbama članka 82. – 87. 
ovoga Zakona dopušteno korištenje autorskog djela 
ili predmeta srodnih prava i koje su dokazale da su 
ispunjene pretpostavke iz članka 80. ovoga Zakona, ne 
omogući način na osnovu kojeg će moći koristiti autorsko 
djelo ili predmet srodnih prava u skladu s ograničenjima 
iz članka 82.‑87. ovoga Zakona (članak 98. stavak 1.).  
2. na primjerku autorskog djela ili predmeta srodnih 
prava proizvedenom ili uvezenom u gospodarske svrhe 
ne označi primjenu tehničkih mjera (članak 98. stavak 6.).  
 (2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka 
kaznit će se novčanom kaznom od 1.000,00 do 
5.000,00 kuna odgovorna osoba u pravnoj osobi.  
(3) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka 
kaznit će se novčanom kaznom od  
1.000,00 do 5.000,00 kuna fizička osoba.  
 (4) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit 
će se novčanom kaznom od 5.000,00 do 30.000,00 
kuna fizička osoba obrtnik, odnosno osoba koja obavlja 
drugu samostalnu djelatnost, kada su prekršaj počinile 
u vezi s obavljanjem svog obrta odnosno samostalne 
djelatnosti.«
Članak 24.
U članku 190. stavku 1. brojka: »3.000,00« 
zamjenjuje se brojkom: »5.000,00«.  
U stavku 3. riječi: »uključivši obrtnika i trgovca 
pojedinca« brišu se.
Iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi:  
»(4) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 5.000 do 50.000 kuna fizička 
osoba obrtnik, odnosno osoba koja obavlja drugu 
samostalnu djelatnost, kada su prekršaj počinile u 
vezi s obavljanjem svog obrta odnosno samostalne 
djelatnosti.«
Članak 25.
U članku 192. stavku 3. riječi: »uključivši 
obrtnika i trgovca pojedinca« brišu se.  
Iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi:  
»(4) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 5.000,00 do 100.000,00 kuna 
fizička osoba obrtnik, odnosno osoba koja obavlja 
drugu samostalnu djelatnost, kada su prekršaj počinile 
u vezi s obavljanjem svog obrta odnosno samostalne 
djelatnosti.«
Članak 26.
Iza članka 192. dodaje se naslov i članak 192.a 
koji glase: »OŠTEĆENIK«.  
Članak 192.a
Oštećenik u kaznenom i prekršajnom postupku je 
osoba koja je nositelj povrijeđenog prava te udruga za kolektivno ostvarivanje prava kada su povrijeđena 
prava koja ta udruga kolektivno ostvaruje ili prava koja 
ta udruga ostvaruje na temelju punomoći.«
Članak 27.
U članku 194. stavku 4. riječ: »osobe« zamjenjuje 
se riječju: »osoba«.
Članak 28.
U članku 197. iza riječi: »zaštićeni su« dodaju se 
riječi: »po ovom Zakonu«, a iza riječi: »stavku 4.« riječi: 
»po ovom Zakonu« zamjenjuju se riječima: »ovoga 
Zakona«.
Članak 29.
U članku 199. stavku 1. riječi: »u sklopu« brišu se.
Članak 30.
U članku 205. stavku 1. točki 2. riječi: »i poslovnik 
o radu Vijeća stručnjaka« brišu se.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE  
 
Članak 31.
Postupci koji se na dan stupanja na snagu ovoga 
Zakona vode zbog zaštite autorskog prava i srodnih 
prava od povrede, dovršit će se prema propisima koji 
su bili na snazi prije stupanja na snagu ovoga Zakona.
Članak 32.
Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana 
objave u »Narodnim novinama«, osim odredbe iz članka 
3. ovoga Zakona koja stupa na snagu danom prijama 
Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije.  
 39ZAKON O IZMJENI ZAKONA O AUTORSKOM PRAVU  
I SRODNIM PRAVIMA**
**NN 80/2011Članak 1.
U Zakonu o autorskom pravu i srodnim pravima 
(»Narodne novine«, br. 167/03. i 79/07.) u članku 
157. stavku 2. točki a) riječi: »Republici Hrvatskoj« 
zamjenjuju se riječima: »Europskoj uniji«.Članak 2.
Ovaj Zakon stupa na snagu danom pristupanja 
Republike Hrvatske Europskoj uniji.40ZAKON O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O 
AUTORSKOM PRAVU I SRODNIM PRAVIMA***
Članak 1.
U Zakonu o autorskom pravu i srodnim pravima 
(»Narodne novine«, br. 167/03., 79/07., 80/11. i 125/11.) 
iza članka 1. dodaju se naslovi iznad članaka i članci 
1.a i 1.b koji glase:
»PRIJENOS PRAVNE STEČEVINE EUROPSKE 
UNIJE
Članak 1.a
Odredbe ovoga Zakona u skladu su sa:
– Direktivom Vijeća 91/250/EEC od 14. svibnja 
1991. o zakonskoj zaštiti računalnih programa (SL L 
122, 17. 5. 1991.),
– Direktivom Vijeća 92/100/EEC od 19. studenoga 
1992. koja se odnosi na pravo iznajmljivanja i pravo 
posudbe te na određena prava srodna autorskom 
pravu u području intelektualnog vlasništva (SL L 346, 
27. 11. 1992.),
– Direktivom Vijeća 93/83/EEC od 27. rujna 
1993. o koordinaciji nekih pravila koja se odnose na 
autorsko pravo i srodna prava primjenljivih na satelitsku 
radiodifuziju i kabelsku retransmisiju (SL L 248, 6. 10. 
1993.),
– Direktivom Vijeća 93/98/EEC od 29. listopada 
1993. kojom se harmonizira rok zaštite autorskog prava 
i nekih srodnih prava (SL L 290, 24. 11. 1993.),
– Direktivom 96/9/EC Europskog parlamenta i 
Vijeća od 11. ožujka 1996. o zakonskoj zaštiti baza 
podataka (SL L 77, 27. 3. 1996.),
– Direktivom 2001/29/EC Europskog parlamenta i 
Vijeća od 22. svibnja 2001. o harmonizaciji određenih 
aspekata autorskog prava i srodnih prava u informatičkom 
društvu (SL L 167, 22. 6. 2001.),
– Direktivom 2001/84/EC Europskog parlamenta 
i Vijeća od 27. rujna 2001. o pravu slijeđenja u korist 
autora izvornika umjetničkog djela (SL L 272, 13. 10. 
2001.),
– Direktivom 2004/48/EZ Europskog parlamenta 
i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi zaštite prava 
intelektualnog vlasništva (SL L 157, 30. 4. 2004.),– Direktivom 2006/123/EZ Europskog parlamenta i 
Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem 
tržištu (SL L 376, 27. 12. 2006.),
– Direktivom 2006/116/EZ Europskog parlamenta i 
Vijeća od 12. prosinca 2006. o trajanju zaštite autorskog 
prava i određenih srodnih prava (SL L 372, 27. 12. 
2006.),
– Direktivom 2011/77/EU Europskog parlamenta 
i Vijeća od 27. rujna 2011. (SL L 265, 11. 10. 2011.) 
kojom se mijenja Direktiva 2006/116/EZ Europskog 
parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o trajanju 
zaštite autorskog prava i određenih srodnih prava.
RODNA NEUTRALNOST IZRAZA
Članak 1.b
Izrazi koji se koriste u ovome Zakonu, a koji imaju 
rodno značenje, koriste se neutralno i odnose se 
jednako na muški i ženski spol.«.
Članak 2.
U članku 20. stavku 5. iza riječi: »producentu« zarez 
i riječi: »ili kojoj drugoj osobi,« brišu se.
Članak 3.
Iza članka 100. dodaju se naslov iznad članka i 
članak 100.a koji glase:
»TRAJANJE AUTORSKOG PRAVA ZA GLAZBENO 
DJELO S RIJEČIMA
Članak 100.a
U pogledu glazbenog djela s riječima, rok iz članka 
99. ovoga Zakona računa se od smrti posljednjeg 
preživjelog među autorima glazbe i autorima teksta 
koji su glazbu, odnosno tekst stvorili posebno za 
korištenje u tom glazbenom djelu s riječima. Ako glazba, 
odnosno tekst nisu stvoreni posebno za korištenje u tom 
glazbenom djelu s riječima, primjenjuju se opća pravila 
o trajanju autorskog prava.«.
Članak 4.
Članak 131. mijenja se i glasi:
»(1) Imovinska prava umjetnika izvođača traju 50 
godina od izvedbe.
(2) Ako u razdoblju iz stavka 1. ovoga članka 
izvedba fiksirana na fonogram bude zakonito izdana 
***NN 141/2013  41ili zakonito priopćena javnosti, prava prestaju istekom 
70 godina od prvog takvog izdanja ili prvog takvog 
priopćavanja javnosti, ovisno o tome koje je bilo ranije.
(3) Ako u razdoblju iz stavka 1. ovoga članka 
fiksacija izvedbe koja nije fonogram bude zakonito 
izdana ili zakonito priopćena javnosti, prava prestaju 
istekom 50 godina od prvog takvog izdanja ili prvog 
takvog priopćavanja javnosti, ovisno o tome koje je 
bilo ranije.«.
Članak 5.
Članak 137. mijenja se i glasi:
»(1) Prava proizvođača fonograma traju 70 godina 
od prvog fiksiranja fonograma. Ako je u tom razdoblju 
fonogram zakonito izdan, prava traju 70 godina od 
takva prvog izdanja. Ako fonogram u tom razdoblju nije 
zakonito izdan, ali je zakonito priopćen javnosti, prava 
traju 70 godina od takva prvog priopćavanja javnosti.
(2) Rokovi trajanja prava proizvođača fonograma 
iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuju se ako su 
nastupile okolnosti iz članka 137.a ovoga Zakona.«.
Članak 6.
Iza članka 137. dodaje se poglavlje 2.a te naslovi 
iznad članaka i članci 137.a, 137.b, 137.c i 137.d koji 
glase:
»Poglavlje 2.a ODNOS PRAVA UMJETNIKA 
IZVOĐAČA I PRAVA PROIZVOĐAČA FONOGRAMA
OTKAZ UGOVORA IZMEĐU UMJETNIKA 
IZVOĐAČA I PROIZVOĐAČA FONOGRAMA
Članak 137.a
(1) Ako 50 godina od zakonitog izdavanja fonograma, 
odnosno ako fonogram nije zakonito izdan, 50 godina 
od njegova zakonitog priopćavanja javnosti, proizvođač 
fonograma ne ponudi primjerke fonograma na prodaju 
u količini koja zadovoljava razumne potrebe javnosti ili 
ga ne stavi na raspolaganje javnosti, umjetnik izvođač 
može otkazati ugovor koji je sklopljen za cijelo vrijeme 
trajanja zaštite prava umjetnika izvođača i kojim je za 
proizvođača fonograma osnovano pravo iskorištavanja 
fiksirane izvedbe na fonogramu.
(2) Prije otkaza ugovora iz stavka 1. ovoga članka 
umjetnik izvođač dužan je obavijestiti proizvođača 
fonograma da ima obvezu ponuditi primjerke fonograma 
na prodaju u količini koja zadovoljava razumne potrebe 
javnosti i staviti ga na raspolaganje javnosti u roku 
od godine dana, računajući od dana primitka pisane 
obavijesti umjetnika izvođača.
(3) Umjetnik izvođač ne može se odreći prava na 
otkaz ugovora iz stavka 1. ovoga članka.
(4) Ako je u stvaranju umjetničke izvedbe sudjelovalo 
više umjetnika izvođača, oni mogu otkazati ugovor o 
osnivanju prava iskorištavanja njihove fiksirane izvedbe na fonogramu u skladu s odredbom članka 123. ovoga 
Zakona.
(5) Ako je umjetnik izvođač otkazao ugovor o 
osnivanju prava iskorištavanja fiksirane izvedbe na 
fonogramu u skladu sa stavkom 1. ovoga članka, prava 
proizvođača fonograma na tom fonogramu prestaju 
istekom 50 godina od zakonitog izdavanja javnosti 
fonograma, odnosno 50 godina od njegova zakonitog 
priopćavanja javnosti ako fonogram nije izdan.
DODATNA GODIŠNJA NAKNADA UMJETNIKU 
IZVOĐAČU
Članak 137.b
(1) Ako je prema ugovoru između umjetnika 
izvođača i proizvođača fonograma koji je sklopljen za 
cijelo vrijeme trajanja zaštite prava umjetnika izvođača 
i kojim je za proizvođača fonograma osnovano pravo 
iskorištavanja fiksirane izvedbe na fonogramu, umjetnik 
izvođač stekao pravo na jednokratnu naknadu, umjetnik 
izvođač, prema ovome Zakonu, stječe pravo na dodatnu 
godišnju naknadu. Proizvođač fonograma dužan je 
umjetniku izvođaču plaćati dodatnu godišnju naknadu 
za svaku punu godinu koja slijedi pedesetu godinu od 
zakonitog izdavanja fonograma, odnosno pedesetu 
godinu od njegova zakonitog priopćavanja javnosti ako 
fonogram nije tako izdan.
(2) Umjetnik izvođač ne može se odreći prava na 
dodatnu godišnju naknadu iz stavka 1. ovoga članka.
(3) Dodatna godišnja naknada, prema ovome 
Zakonu, iznosi 20 % od prihoda kojega proizvođač 
fonograma ostvari od reproduciranja, distribuiranja i 
stavljanja na raspolaganje javnosti fonograma na kojem 
se nalazi izvedba umjetnika izvođača iz stavka 1. ovoga 
članka. Dodatna godišnja naknada obračunava se 
prema prihodu kojeg proizvođač fonograma ostvari u 
godini koja prethodi godini njezina dospijeća.
(4) Obveza plaćanja dodatne godišnje naknade, 
prema ovome Zakonu, nastaje u godini koja slijedi 
pedesetu godinu od zakonitog izdavanja fonograma, 
odnosno pedesetu godinu od njegova zakonitog 
priopćavanja javnosti ako fonogram nije tako izdan.
(5) Proizvođač fonograma dužan je, prema ovome 
Zakonu, umjetniku izvođaču koji je ovlašten primati 
dodatnu godišnju naknadu, osobi koju on ovlasti, 
kao i udruzi koja pravo na dodatnu godišnju naknadu 
ostvaruje u kolektivnom sustavu dati sve podatke koji 
su potrebni za njezinu isplatu.
PROMJENA SADRŽAJA UGOVORA U KORIST 
UMJETNIKA IZVOĐAČA
Članak 137.c
(1) Ako je prema ugovoru između umjetnika 
izvođača i proizvođača fonograma koji je sklopljen za 
cijelo vrijeme trajanja zaštite prava umjetnika izvođača 
i kojim je za proizvođača fonograma osnovano pravo 
iskorištavanja fiksirane izvedbe na fonogramu, umjetnik 
izvođač stekao pravo na naknadu koja dospijeva u 42obrocima, pri obračunu iznosa takve naknade, prema 
ovome Zakonu, ne oduzimaju se eventualno ranije 
plaćeni predujmovi kao ni eventualni drugi odbici koji 
su određeni u takvom ugovoru.
(2) Odredba iz stavka 1. ovoga članka primjenjuje 
se nakon što istekne 50 godina od zakonitog izdavanja 
fonograma, odnosno 50 godina od njegova zakonitog 
priopćavanja javnosti ako fonogram nije zakonito izdan.
(3) Umjetnik izvođač, prema ovome Zakonu, ima 
pravo zahtijevati izmjenu ugovora iz stavka 1. ovoga 
Zakona sklopljenog prije 1. studenoga 2013. nakon što 
istekne 50 godina od zakonitog izdavanja fonograma, 
odnosno 50 godina od njegova zakonitog priopćavanja 
javnosti ako fonogram nije izdan.
(4) Ako umjetnik izvođač i proizvođač fonograma ne 
postignu sporazum u vezi pravične izmjene ugovora iz 
stavka 3. ovoga članka, prava proizvođača fonograma 
na tom fonogramu prestaju istekom 50 godina od 
zakonitog izdavanja javnosti fonograma, odnosno 50 
godina od njegova zakonitog priopćavanja javnosti ako 
fonogram nije zakonito izdan.
UGOVORI KOJI OSTAJU NA SNAZI
Članak 137.d
Ugovor između umjetnika izvođača i proizvođača 
fonograma o osnivanju prava iskorištavanja izvedbe 
fiksirane na fonogram koji je sklopljen prije 1. studenoga 
2013. proizvodi učinke do isteka roka zaštite umjetnika 
izvođača iz članka 131. ovoga Zakona, osim ako je u 
ugovoru izrijekom drukčije određeno.«.
Članak 7.
U članku 156. stavku 1. točki 1. na kraju podtočke 
h) točka se zamjenjuje zarezom te se dodaje podtočka 
i) koja glasi:
»i) pravo radiodifuzijskog reemitiranja audiovizualnih 
djela.«.
U točki 2. na kraju podtočke g) točka se zamjenjuje 
zarezom te se dodaje podtočka h) koja glasi:
»h) pravo na dodatnu godišnju naknadu iz članka 
137.b ovoga Zakona.«.
Stavak 2. mijenja se i glasi:
»(2) Pravo radiodifuzijskog emitiranja i reemitiranja 
iz stavka 1. točaka 1.a) i 2.c), pravo radiodifuzijskog 
reemitiranja iz stavka 1. točke 1.i), pravo na naknadu 
za radiodifuzijsko emitiranje iz stavka 1. točke 3.b), 
pravo iznajmljivanja iz stavka 1. točaka 1.c), 2.e) i 3.c) 
ako se radi o snimljenim glazbenim djelima i glazbenim 
izvedbama, pravo na naknadu za javnu posudbu iz 
stavka 1. točaka 1.d), 2.f), 3.d) i 4.a), pravo na naknadu 
za reproduciranje za privatno i drugo vlastito korištenje 
iz stavka 1. točaka 1.f), 2.g), 3.e), 4.b) i 5.a) i pravo na 
naknadu iz stavka 1. točke 2.h) mogu se ostvarivati 
samo preko udruge za kolektivno ostvarivanje prava.«.Članak 8.
U članku 164. stavku 1. riječi: »Vlada Republike 
Hrvatske na prijedlog ministra« zamjenjuju se riječima: 
»ministar u čijem je djelokrugu nadzor nad radom 
Zavoda, na prijedlog ravnatelja Zavoda«.
U stavku 2. riječ: »Ministar« zamjenjuje se riječima: 
»Ravnatelj Zavoda«.
Stavak 3. mijenja se i glasi:
»(3) Ako ministar smatra da predloženi kandidati ne 
osiguravaju primjeren sastav Vijeća stručnjaka, naložit 
će ravnatelju Zavoda da ponovi postupak izbora.«.
U stavku 7. iza riječi: »propisat će« dodaje se riječ: 
»pravilnikom«.
Članak 9.
Naziv glave VI. koji glasi: »VI. KAZNENE ODREDBE« 
mijenja se i glasi: »VI. PREKRŠAJNE ODREDBE«.
Nazivi poglavlja koji glase: »1. Kaznena djela« i »2. 
Prekršaji« brišu se.
Članak 10.
U članku 189. stavku 1. točka 2. mijenja se i glasi:
»2. bez odobrenja autora ili drugog nositelja 
autorskog prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje 
autorskog prava reproducira autorsko djelo (članak 
19.),«.
Iza točke 2. dodaju se nove točke 3., 4., 5., 6., 7. i 
8. koje glase:
»3. bez odobrenja autora ili drugog nositelja 
autorskog prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje 
autorskog prava distribuira ili iznajmljuje ili skladišti ili 
poduzima druge radnje radi distribucije autorskog djela 
(članak 20.),
4. bez odobrenja autora ili drugog nositelja 
autorskog prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje 
autorskog prava na bilo koji način priopći javnosti 
autorsko djelo (članci 22. do 26., članak 27. stavak 1., 
članci 28. do 30.),
5. bez odobrenja autora ili drugog nositelja 
autorskog prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje 
autorskog prava preradi autorsko djelo (članak 31.),
6. bez odobrenja autora ili drugog nositelja 
autorskog prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje 
autorskog prava ne plati naknadu za reproduciranje 
autorskog djela za privatno ili drugo vlastito korištenja 
kada je po zakonu to dužan platiti (članak 32.),
7. bez odobrenja autora ili drugog nositelja 
autorskog prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje 
autorskog prava ne plati naknadu za javnu posudbu 
kada je po zakonu to dužan platiti (članak 33.),
8. bez odobrenja autora ili drugog nositelja 
autorskog prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje 43autorskog prava ne plati naknadu za pravo slijeđenja 
kada je po zakonu to dužan platiti (članak 34.),«.
Dosadašnje točke 3. do 8. postaju točke 9. do 14.
Dosadašnja točka 9. briše se, a dosadašnje točke 
10. do 13. postaju točke 15. do 18.
Stavak 5. mijenja se i glasi:
»(5) Predmeti i sredstva koji su bili namijenjeni 
ili uporabljeni za počinjenje prekršaja ili su nastali 
njegovim počinjenjem oduzet će se u skladu s 
odredbama Prekršajnog zakona.«.
Članak 11.
U članku 190. stavku 1. iza riječi »ugovoreno« 
dodaju se riječi: »(članak 166. stavak 2.)«.
Članak 12.
U članku 191. stavku 1. iza riječi: »odobrenju« 
dodaju se riječi: »(članak 157. stavci 1. i 2.)«.
Članak 13.
Naslov iznad članka 193. i članak 193. brišu se.Članak 14.
(1) Odredba članka 3. ovoga Zakona primjenjuje se 
na glazbena djela s riječima kod kojih je autorsko pravo 
autora glazbe ili autora teksta zaštićeno barem u jednoj 
od država članica Europske unije na dan 1. studenoga 
2013., kao i na glazbena djela s riječima koja nastanu 
nakon toga dana.
(2) Odredba stavka 1. ovoga članka neće utjecati 
na radnje iskorištavanja glazbenih djela s riječima koje 
su poduzete prije 1. studenoga 2013. Treće osobe koje 
su prije toga dana u dobroj vjeri stekle neka prava u 
odnosu na takva djela mogu, prema ovome Zakonu, 
nastaviti izvršavati ta prava pod istim uvjetima.
(3) Odredbe članka 6. ovoga Zakona primjenjuju 
se na izvedbe koje su fiksirane na fonograme i na 
fonograme kod kojih je pravo umjetnika izvođača, 
odnosno pravo proizvođača fonograma bilo zaštićeno 
u Republici Hrvatskoj na dan 1. studenoga 2013., kao i 
na izvedbe i fonograme koji nastanu nakon toga dana.
Članak 15.
Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana 
objave u »Narodnim novinama«.44ZAKON O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O 
AUTORSKOM PRAVU I SRODNIM PRAVIMA****
Članak 1.
U Zakonu o autorskom pravu i srodnim pravima 
(»Narodne novine«, br. 167/03., 79/07., 80/11., 125/11. 
i 141/13.) članak 1.a mijenja se i glasi:
»Ovim se Zakonom u pravni poredak Republike 
Hrvatske prenose sljedeće direktive Europske unije:
– Direktiva Vijeća 93/83/EEZ od 27. rujna 1993. o 
koordinaciji određenih pravila s obzirom na autorsko 
pravo i srodna prava koja se odnose na satelitsko 
emitiranje i kabelsko reemitiranje (SL L 248, 6. 10. 
1993.),
– Direktiva 96/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća 
od 11. ožujka 1996. o pravnoj zaštiti baza podataka (SL 
L 77, 27. 3. 1996.),
– Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i 
Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih 
aspekata autorskog prava i srodnih prava u 
informacijskom društvu (SL L 167, 22. 6. 2001.),
– Direktiva 2001/84/EZ Europskog parlamenta i 
Vijeća od 27. rujna 2001. o pravu slijeđenja u korist 
autora izvornika umjetničkog djela (SL L 272, 13. 10. 
2001.),
– Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i 
Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi zaštite prava 
intelektualnog vlasništva (SL L 157, 30. 4. 2004.),
– Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i 
Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem 
tržištu (SL L 376, 27. 12. 2006.),
– Direktiva 2006/115/EZ Europskog parlamenta 
i Vijeća od 12. prosinca 2006. o pravu iznajmljivanja 
i pravu posudbe te o određenim autorskom pravu 
srodnim pravima u području intelektualnog vlasništva 
(kodificirana verzija) (SL L 376, 27. 12. 2006.),
– Direktiva 2006/116/EZ Europskog parlamenta i 
Vijeća od 12. prosinca 2006. o trajanju zaštite autorskog 
prava i određenih srodnih prava (kodificirana verzija) 
(SL L 372, 27. 12. 2006.),
– Direktiva 2009/24/EZ Europskog parlamenta i 
Vijeća od 23. travnja 2009. o pravnoj zaštiti računalnih 
programa (kodificirana verzija) (SL L 111, 5. 5. 2009.),
– Direktiva 2011/77/EU Europskog parlamenta i 
Vijeća od 27. rujna 2011. o izmjeni Direktive 2006/116/
EZ o trajanju zaštite autorskog prava i određenih srodnih 
prava (SL L 265, 11. 10. 2011.),
– Direktiva 2012/28/EU Europskog parlamenta i 
Vijeća od 25. listopada 2012. o određenim dozvoljenim 
korištenjima djela siročadi (SL L 299, 27. 10. 2012.).«.
Članak 2.
U članku 4. stavku 2. iza riječi: »iznimkama i 
ograničenjima autorskog prava,« dodaju se riječi: »djelima siročadi i pažljivoj potrazi,«.
Članak 3.
Iza članka 12. dodaju se naslovi iznad članaka i 
članci 12.a i 12.b koji glase:
»DJELA SIROČAD
Članak 12.a
(1) Ako nakon provedbe potrage i evidencije iz 
članka 12.b ovoga Zakona nije identificiran autor 
ili nijedan od koautora nekog djela ili, čak i ako je 
identificiran autor ili jedan ili više koautora nekog djela, 
ali nijedan od njih nije pronađen, to se djelo smatra 
djelom siročetom.
(2) Ako nakon provedbe i evidencije potrage 
iz članka 12.b ovoga Zakona nisu identificirani svi 
koautori nekog djela ili, čak i ako su identificirani, nisu 
pronađeni, na njih će se primjenjivati članak 84.a ovoga 
Zakona, ali samo ako su svi identificirani i pronađeni 
koautori dali dopuštenje za reproduciranje i stavljanje 
na raspolaganje javnosti tog djela na način koji je opisan 
u članku 84.a ovoga Zakona. Prava koautora koji su 
identificirani i pronađeni ostaju netaknuta.
(3) Stavci 1. i 2. ovoga članka primjenjuju se na:
– djela izdana u obliku knjiga, časopisa, novina, 
revija ili drugih tiskovina koja čine sastavni dio zbirki u 
javno dostupnim knjižnicama, obrazovnim ustanovama 
ili muzejima i drugim pravnim osobama koje obavljaju 
muzejsku djelatnost, kao i zbirki arhiva ili ustanova za 
filmsku i audiobaštinu;
– kinematografska ili druga audiovizualna djela koja 
čine sastavni dio zbirki u javno dostupnim knjižnicama, 
obrazovnim ustanovama ili muzejima i drugim pravnim 
osobama koje obavljaju muzejsku djelatnost, kao i zbirki 
arhiva ili ustanova za filmsku ili audio baštinu i
– kinematografska ili druga audiovizualna djela 
koje su proizvele (producirale) javne organizacije za 
radiodifuziju do zaključno 31. prosinca 2002. i koja se 
nalaze u njihovim arhivima;
koja su zaštićena autorskim pravom i prvi put 
izdana u Republici Hrvatskoj ili, ako nisu izdana, prvi 
put emitirana u Republici Hrvatskoj.
(4) Stavci 1. i 2. ovoga članka primjenjuju se i 
na djela iz stavka 3. ovoga članka koja nikada nisu 
bila izdana ili emitirana, ali su ih na drugi način uz 
pristanak autora prvi put javno objavile javno dostupne 
knjižnice, obrazovne ustanove ili muzeji i druge pravne 
osobe koje obavljaju muzejsku djelatnost, kao i arhivi, 
ustanove za filmsku i audiobaštinu te javne organizacije 
za radiodifuziju osnovane u Republici Hrvatskoj, pod 
uvjetom da se opravdano može predmnijevati da se 
****NN 127/2014 45autori tih djela ne bi protivili korištenjima opisanim u 
članku 84.a ovoga Zakona.
(5) Stavci 1. i 2. ovoga članka primjenjuju se i na 
djela koja su ugrađena ili uključena u djela ili čine 
sastavni dio djela iz stavaka 3. i 4. ovoga članka.
(6) Autor ili koautor djela koje se prema stavcima 1. 
do 5. ovoga članka smatra djelom siročetom može u bilo 
kojem trenutku prekinuti primjenu navedenih odredbi u 
odnosu na vlastita prava.
(7) Djelo koje se prema pravu druge države članice 
Europske unije smatra djelom siročetom, smatra se 
djelom siročetom i u Republici Hrvatskoj, bez potrebe 
provedbe postupka potrage iz članka 12.b ovoga 
Zakona, te se na njega primjenjuju odredbe iz članka 
84.a ovoga Zakona. Isto se na odgovarajući način 
primjenjuje i na koautorska djela u odnosu na koja je 
u drugoj državi članici Europske unije utvrđeno da im 
pripada status djela siročadi jer nisu identificirani ili 
pronađeni svi koautori, ali samo u odnosu na njihov 
koautorski dio.
(8) Članak 12. ovoga Zakona kojim se uređuju 
presumpcija autorstva i ostvarivanje autorskog prava 
kad autor nije poznat (uključujući autorska prava 
na anonimnim djelima i djelima objavljenim pod 
pseudonimom) primjenjuje se u mjeri u kojoj nije u 
suprotnosti s ovim člankom.
PAŽLJIVA POTRAGA ZA UTVRĐIVANJE STATUSA 
DJELA SIROČADI I EVIDENCIJA PODATAKA
Članak 12.b
(1) Javno dostupne knjižnice, obrazovne ustanove 
ili muzeji i druge pravne osobe koje obavljaju muzejsku 
djelatnost kao i arhivi, ustanove za filmsku i audiobaštinu 
te javne organizacije za radiodifuziju osnovane u 
Republici Hrvatskoj dužne su u svrhu identifikacije i/
ili pronalaženja autora ili koautora, odnosno u svrhu 
utvrđenja statusa djela siročeta u dobroj vjeri provesti 
pažljivu potragu za svako djelo. Pažljiva potraga 
provodi se prije uporabe djela, pretragom odgovarajućih 
izvora za odnosnu kategoriju djela. Ako postoje dokazi 
na temelju kojih se može zaključiti da se relevantni 
podaci o nositeljima prava mogu pronaći u drugim 
državama, pretražit će se i izvori podataka dostupni u 
tim državama.
(2) Odgovarajući izvori iz stavka 1. ovoga članka su:
1. za objavljene knjige:
a. zbirke obaveznih primjeraka, osobito nacionalne 
bibliografije, knjižnični katalozi, biografski priručnici, 
normativne i bibliografske baze podataka knjižnica i 
ostalih ustanova,
b. baze podataka i dokumentacija udruženja 
nakladnika te udruženja autora u Republici Hrvatskoj,
c. postojeće baze podataka i registri, WATCH 
(Writers, Artists and their Copyright Holders), ISBN 
(International Standard Book Number) i baze podataka 
o knjigama u tisku,
d. baze podataka i dokumentacija odgovarajućih 
udruga za kolektivno ostvarivanje prava, posebno za ostvarivanje prava reproduciranja,
e. izvori koji objedinjuju više baza podataka 
i upisnika, uključujući VIAF (Virtual International 
Authority Files) i ARROW (Accesible Registers of Rights 
Information and Orphan Works);
2. za novine, časopise, dnevne listove i periodične 
publikacije:
a. ISSN (International Standard Serial Number) za 
periodične publikacije,
b. kazala i kataloge iz knjižnica i zbirki,
c. zbirke obveznih primjeraka, osobito nacionalne i 
specijalne bibliografije,
d. baze podataka i dokumentacija udruženja 
nakladnika te udruženja autora i novinara u Republici 
Hrvatskoj,
e. baze podataka i dokumentacija odgovarajućih 
udruga za kolektivno ostvarivanje prava, posebno za 
ostvarivanje prava reproduciranja,
f. biografski priručnici;
3. za vizualna djela, uključujući likovna djela, 
fotografije, ilustracije, nacrte, arhitekturu, skice kasnijih 
djela i druga slična djela koja se nalaze u knjigama, 
časopisima, novinama, dnevnim listovima te u drugim 
djelima:
a. izvori navedeni pod točkama 1. i 2. ovoga stavka,
b. baze podataka i dokumentacija odgovarajućih 
udruga za kolektivno ostvarivanje prava, posebno za 
vizualne umjetnosti, uključujući i udruge za ostvarivanje 
prava reproduciranja,
c. prema potrebi, baze podataka agencija za 
arhiviranje slika;
4. za audiovizualna djela, umjetničke izvedbe, 
fonograme i videograme:
a. zbirke obveznih primjeraka,
b. baze podataka i dokumentacija udruženja 
producenata u Republici Hrvatskoj,
c. baze podataka i dokumentacija institucija za 
filmsku i audiobaštinu te nacionalnih knjižnica,
d. baze podataka s relevantnim normama i 
oznakama kao što su ISAN (International Standard 
Audiovisual Number) za audiovizualnu građu, ISWC 
(International standard Music Work Code) za glazbena 
djela i ISRC (International Standard Recording Code) 
za fonograme,
e. baze podataka i dokumentacija odgovarajućih 
udruga za kolektivno ostvarivanje prava, posebno za 
autore, izvođače, proizvođače fonograma i proizvođače 
videograma (filmske producente),
f. popisi suradnika i drugi podaci koji se pojavljuju 
na omotu djela ili predmeta srodnog prava,
g. baze podataka i dokumentacija drugih udruženja 
koje predstavljaju određenu kategoriju nositelja prava.
(3) Pažljiva potraga provest će se ako je djelo 
prvi put izdano ili, ako nije izdano, prvi put emitirano 
u Republici Hrvatskoj. Za kinematografska i druga 
audiovizualna djela pažljiva potraga provest će se 46ako filmski producent ima u Republici Hrvatskoj svoje 
sjedište ili uobičajeno boravište. Za djela iz članka 12.a 
stavka 3. podstavka 3. ovoga Zakona pažljiva potraga 
provest će se ako organizacija za radiodifuziju koja ih je 
objavila javnosti uz odobrenje autora ili drugog nositelja 
prava ima svoje sjedište u Republici Hrvatskoj.
(4) Institucije iz stavka 1. ovoga članka dužne su 
voditi evidenciju o provedenim pažljivim potragama. 
Podatke iz tih evidencija dostavljat će Državnom zavodu 
za intelektualno vlasništvo koji je dužan bez odgode 
proslijediti ih Uredu za harmonizaciju na unutarnjem 
tržištu radi njihove pohrane u jedinstvenu javno 
dostupnu bazu podataka koju na internetu uspostavlja 
i kojom upravlja taj Ured u skladu s Uredbom (EU) 
broj 386/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. 
travnja 2012. o povjeravanju Uredu za usklađivanje 
na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) zadaća u vezi s 
provedbom prava intelektualnog vlasništva, uključujući 
i okupljanje predstavnika javnog i privatnog sektora 
u okviru Europske promatračnice za povrede prava 
intelektualnog vlasništva.
(5) Evidencije iz stavka 4. ovoga članka obuhvaćaju 
najmanje sljedeće podatke:
a. rezultate pažljivih potraga koje su te institucije 
provele i na temelju kojih su izvele zaključak da se djela 
ili predmeti srodnih prava smatraju djelima odnosno 
predmetima srodnih prava siročadi,
b. korištenje djela ili predmeta srodnih prava 
siročadi koje u skladu s člankom 84.a ovoga Zakona 
poduzimaju te institucije,
c. sve promjene o prestanku statusa djela siročadi 
odnosno predmeta srodnog prava siročadi koje koriste 
te institucije,
d. važeće kontakt podatke institucije.«.
Članak 4.
Članak 84. mijenja se i glasi:
»Javni arhivi, javne knjižnice, muzeji i druge pravne 
osobe koje obavljaju muzejsku djelatnost, obrazovne i 
znanstvene ustanove, ustanove za predškolski odgoj 
i socijalne (karitativne) ustanove mogu iz vlastitog 
primjerka reproducirati autorsko djelo na bilo koju 
podlogu za potrebe očuvanja i osiguranja građe, 
tehničke obnove i popravljanja građe, upravljanja 
zbirkom i ostale vlastite potrebe, ako pri tome ne 
ostvaruju izravnu ili neizravnu komercijalnu korist.«.
Članak 5.
Iza članka 84. dodaje se naslov iznad članka i 
članak 84.a koji glasi:
»SLOBODNO KORIŠTENJE DJELA SIROČADI
Članak 84.a
(1) Javno dostupne knjižnice, obrazovne ustanove 
ili muzeji i druge pravne osobe koje obavljaju muzejsku 
djelatnost, kao i arhivi, ustanove za filmsku i audiobaštinu te javne organizacije za radiodifuziju osnovane u 
Republici Hrvatskoj mogu reproducirati djela siročad koja 
su sadržana u njihovim zbirkama u svrhu digitalizacije, 
stavljanja na raspolaganje javnosti, indeksiranja, 
katalogiziranja, očuvanja ili obnove te ih mogu stavljati 
na raspolaganje javnosti. Radnje reproduciranja i 
stavljanja na raspolaganje javnosti navedene institucije 
mogu poduzimati samo radi postizanja ciljeva vezanih 
uz njihove zadaće od javnog interesa, posebno radi 
očuvanja i obnavljanja djela siročadi koja čine sastavni 
dio njihovih zbirki te osiguravanja njihove dostupnosti 
za kulturne i obrazovne potrebe. Institucije mogu od 
takvih korištenja ostvarivati prihode, isključivo u svrhu 
pokrivanja svojih troškova u svezi s digitalizacijom i 
stavljanjem na raspolaganje javnosti djela siročadi. 
Navedeno ne utječe na pravo institucija na slobodu 
ugovaranja u okviru provedbe svojih zadaća od javnog 
interesa, posebno u pogledu sklapanja sporazuma o 
javno-privatnom partnerstvu.
(2) Prigodom svakog korištenje djela siročadi 
institucije iz stavka 1. ovoga članka dužne su na 
uobičajen način navesti autora odnosno koautore tih 
djela koji su identificirani.
(3) Autor ili koautor koji ukine status djela siročeta 
u skladu s člankom 12.a stavkom 6. ovoga Zakona ima 
pravo na pravičnu naknadu za dotadašnje korištenje 
svojeg djela prema stavku 1. ovoga članka. Naknadu 
je dužna isplatiti institucija iz stavka 1. ovoga članka 
koja je koristila djelo. Visina naknade određuje se s 
obzirom na kategoriju djela siročadi, uzimajući u obzir, 
među ostalim, ciljeve Republike Hrvatske u području 
promicanja kulture, nekomercijalnu narav korištenja 
koje poduzima institucija iz stavka 1. ovoga članka i 
kojim se ostvaruju ciljevi vezani uz njihove zadaće od 
javnog interesa kao što su promicanje učenja i širenje 
kulture, te moguću štetu koju su pretrpjeli autori. 
Pravična naknada isplaćuje se za najviše tri godine 
unatrag, računajući od dana ukidanja statusa djela 
siročeta.
(4) Zahtjev za isplatom pravične naknade može 
postaviti autor ili odgovarajuća udruga za kolektivno 
ostvarivanje prava koju je autor ovlastio na podnošenje 
takvog zahtjeva. Zahtjev za isplatom pravične naknade 
zastarijeva u roku od godine dana, računajući od dana 
ukidanja statusa djela siročeta.
(5) Odredbe iz ovoga članka ne utječu na obveze 
i prava stečena drugim propisima o drugim pravima 
intelektualnog vlasništva, o uvjetnom pristupu, o 
pristupu uslugama kabelskog reemitiranja, o zaštiti 
nacionalnih bogatstava, o obvezi deponiranja, o zaštiti 
poštenog trgovanja, o poslovnoj tajni, o sigurnosti, o 
povjerljivosti, o zaštiti podataka i privatnosti, o pristupu 
javnim dokumentima, o ugovornom pravu te o slobodi 
tiska i slobodi izražavanja u medijima.«.
Članak 6.
(1) Ovaj Zakon primjenjuje se na sva djela, 
umjetničke izvedbe, fonograme i videograme koji 47su zaštićeni Zakonom o autorskom pravu i srodnim 
pravima (»Narodne novine«, br. 167/03., 79/07., 80/11., 
125/11. i 141/13.) na dan 29. listopada 2014. ili kasnije.
(2) Ovaj Zakon primjenjuje se ne dovodeći u pitanje 
pravne poslove sklopljene ili prava stečena prije 29. 
listopada 2014.Članak 7.
Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana 
objave u »Narodnim novinama«.48Članak 1.
U Zakonu o autorskom pravu i srodnim pravima 
(»Narodne novine«, br. 167/03., 79/07., 80/11., 125/11., 
141/13. i 127/14.) u članku 1.a iza podstavka 11. točka 
se zamjenjuje zarezom te se dodaje podstavak 12. 
koji glasi:
» – Direktiva 2014/26/EU Europskog parlamenta i 
Vijeća od 26. veljače 2014. o kolektivnom ostvarivanju 
autorskog prava i srodnih prava te izdavanju odobrenja 
za više državnih područja za prava na internetsko 
korištenje glazbenih djela na unutarnjem tržištu (SL L 
84, 20. 3. 2014.).«.
Članak 2.
U članku 13. stavku 3. dodaje se druga rečenica 
koja glasi: »Naknada se određuje kao cijena korištenja 
u privatnopravnom odnosu.«.
Članak 3.
U članku 32. iza stavka 5. dodaju se novi stavci 6. 
i 7. koji glase:
»(6) Obveza plaćanja naknade iz stavka 1. ovoga 
članka nastaje i onda kad su uređaji i nosači iz stavka 
5. ovoga članka uneseni u Republiku Hrvatsku iz druge 
države članice Europske unije.
(7) Obveza plaćanja odgovarajuće naknade 
ne nastaje ako se novi uređaji za tonsko i vizualno 
snimanje, novi prazni nosači zvuka, slike ili teksta te novi 
uređaji za fotokopiranje iznose ili izvoze iz Republike 
Hrvatske.«.
Dosadašnji stavci 6. i 7. postaju stavci 8. i 9.
Dosadašnji stavak 8., koji postaje stavak 10., 
mijenja se i glasi:
»(10) Odgovarajuća naknada iz ovog članka je 
pravična naknada, pri čemu se prilikom određivanja 
iznosa odgovarajuće naknade, osim načela za 
određivanje visine cijene korištenja predmeta zaštite 
iz članka 165. stavka 1. ovoga Zakona, uzima u obzir 
vjerojatna šteta koja autoru nastaje kada se njegovo 
djelo bez njegova odobrenja reproducira za privatno 
ili drugo vlastito korištenje, primjena tehničkih mjera 
zaštite pristupa korištenju djela ili drugog predmeta 
zaštite te druge okolnosti koje mogu biti od utjecaja 
na pravilno odmjeravanje oblika i iznosa odgovarajuće 
naknade. Odgovarajuća naknada ne smije nerazumno 
opteretiti poslovanje proizvođača i uvoznika iz stavka 4. 
ovoga članka te se pri određivanju iznosa odgovarajuće 
naknade u obzir mora uzeti cijena tehničkih uređaja 
i praznih nosača zvuka, slike ili teksta, kao i druge 
relevantne tržišne okolnosti. Prije pokretanja postupka 
donošenja cjenika iz članka 162. ovog Zakona za nove 
tehničke uređaje i prazne nosače zvuka, slike ili teksta, 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava dužna je 
provesti istraživanje stvarnog korištenja tih tehničkih 
uređaja i praznih nosača zvuka, slike ili teksta za reproduciranje predmeta zaštite, a rezultati kojeg će 
se uzeti u obzir pri određivanju iznosa odgovarajuće 
naknade. Rezultati takvog istraživanja bit će javno 
objavljeni na mrežnoj stranici organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava.«.
Iza stavka 10. dodaju se stavci 11. i 12. koji glase:
»(11) Sve organizacije za kolektivno ostvarivanje 
koje ostvaruju prava na naknadu iz stavaka 1. i 2. 
ovoga članka dužne su pisanim ugovorom ovlastiti 
jednu od njih da poslove ostvarivanja prava na naknadu 
na istovrsnim tehničkim uređajima i nosačima zvuka, 
slike ili teksta iz stavaka 1. i 2. ovoga članka obavlja 
u ime i za račun drugih koje sudjeluju u tom ugovoru 
ili u svoje ime, a za račun tih drugih organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava. Ako se nakon sklapanja 
pisanog ugovora između organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava pojavi neka nova organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava koja ostvaruje prava na 
naknadu na istovrsne tehničke uređaje i nosače zvuka, 
slike ili teksta, ona je dužna pod istim uvjetima pristupiti 
postojećem ugovoru između organizacija. Obveza na 
dostavu podataka iz članka 161. ovoga Zakona postoji 
samo u odnosu na onu organizaciju za kolektivno 
ostvarivanje prava koja obavlja poslove ostvarivanja 
prava za druge organizacije za kolektivno ostvarivanje 
prava. Obveza iz ovoga stavka o zaključenju ugovora 
kojim organizacije za kolektivno ostvarivanje prava 
imenuju jednu organizaciju za ostvarivanje njihovih 
prava, kao i o dostavi podataka samo jednoj organizaciji 
za kolektivno ostvarivanje prava, ne primjenjuje se ako 
za odbijanje sklapanja takvog ugovora postoje opravdani 
razlozi koji moraju biti odgovarajuće obrazloženi.
(12) Do dovršenja postupka utvrđivanja cjenika 
o iznosima naknade iz stavka 1. ovoga članka po 
odredbama iz članka 162. ovoga Zakona, naknada se 
plaća prema postojećem cjeniku. Iznimno od članka 
162. stavka 7. ovoga Zakona, ako postojeći cjenik 
ne obuhvaća pojedini tehnički uređaj ili nosač zvuka, 
slike ili teksta, do dovršenja postupka utvrđivanja 
cjenika po odredbama iz članka 162. ovoga Zakona, 
korisnik plaća nesporni iznos naknade iz prijedloga 
cjenika a za sporni iznos organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava može od korisnika zatražiti da dade 
odgovarajuće kvalitetno osiguranje plaćanja, koje je 
korisnik dužan dati u roku koji odredi organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava. Ako korisnik na zahtjev 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava ne dade 
traženo kvalitetno osiguranje plaćanja spornog iznosa 
naknade u ostavljenom roku, korisnik je dužan platiti 
akontaciju prema prijedlogu cjenika.«.
Članak 4.
Iznad naslova članka 154. dodaje se naziv poglavlja 
koji glasi: ZAKON O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O 
AUTORSKOM PRAVU I SRODNIM PRAVIMA*****
*****NN 62/2017 49»POGLAVLJE 1. 
OPĆE ODREDBE«.
Članak 5.
Naslov iznad članka 154. mijenja se i glasi: 
»DEFINICIJE POJMOVA«.
Članak 154. mijenja se i glasi:
»Pojedini pojmovi u smislu ovoga Zakona imaju 
sljedeće značenje:
a) »ostvarivanje autorskog prava odnosno srodnih 
prava« obuhvaća osobito:
– davanje odobrenja za korištenje predmeta zaštite 
autorskog prava odnosno srodnih prava (predmeti 
zaštite), osim kada odobrenje po odredbama ovoga 
Zakona nije potrebno,
– naplatu cijene za korištenje predmeta zaštite, ako 
se koriste uz plaćanje naknade izražene kao cijene 
korištenja,
– raspodjelu naplaćenog prihoda od prava 
nositeljima prava,
– nadzor nad korištenjem predmeta zaštite,
– pokretanje i vođenje postupaka zaštite u slučaju 
povrede prava koja se ostvaruju;
b) »organizacija za kolektivno ostvarivanje prava« 
je organizacija koja je na temelju zakona, punomoći ili 
ugovora ovlaštena ostvarivati autorska ili srodna prava 
za dva ili više nositelja prava neovisno o tome djeluje li u 
svoje ime ili u ime nositelja prava, za njihovu zajedničku 
korist, kojoj je to jedina ili glavna svrha i koja:
– pripada ili je pod kontrolom svojih članova i
– ustrojena je na neprofitnoj osnovi;
c) »specijalizirana pravna osoba za ostvarivanje 
autorskog prava i srodnih prava« je trgovačko društvo 
ili druga pravna osoba koja kao svoju glavnu djelatnost 
ima individualno ostvarivanje autorskog i srodnih prava 
i ima zaposlenu barem jednu osobu sa završenim 
preddiplomskim i diplomskim sveučilišnim studijem 
pravne struke;
d) »neovisni upravljački subjekt« je svaka 
organizacija koja je na temelju zakona ili ugovora 
ovlaštena ostvarivati autorska ili srodna prava za dva 
ili više nositelja prava neovisno o tome djeluje li u svoje 
ime ili u ime nositelja prava, za njihovu zajedničku korist, 
kojoj je to jedina ili glavna svrha i koja:
– ni u cijelosti ni u dijelu ne pripada svojim 
članovima, niti je pod njihovom kontrolom, bilo direktno 
bilo indirektno i
– ustrojena je na profitnoj osnovi,
pri čemu se producenti, organizacije za radiodifuziju 
i izdavači koji ostvaruju vlastita prava kao i prava drugih 
nositelja prava prenesena pojedinačnim sporazumima 
te djeluju u vlastitom interesu, ne smatraju neovisnim 
upravljačkim subjektima, kao niti menadžeri i agenti 
nositelja prava koji djeluju kao posrednici i zastupaju 
nositelje prava u njihovim odnosima s organizacijama za kolektivno ostvarivanje prava;
e) »nositelj prava« je svaka osoba ili subjekt, različit 
od organizacije za kolektivno ostvarivanje prava, koji je 
nositelj autorskog ili srodnog prava, ili koji je na temelju 
ugovora o iskorištavanju prava ili zakona ovlašten ubirati 
dio prihoda od prava;
f) »član« je nositelj prava ili subjekt koji zastupa 
nositelje prava (uključujući druge organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava i udruženja nositelja 
prava), koji ispunjava uvjete članstva u organizaciji za 
kolektivno ostvarivanje prava i koji je primljen u njezino 
članstvo;
g) »statut« je temeljni opći akt koji sadrži pravila 
o ustrojstvu i djelovanju organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava u smislu propisa kojim se uređuju 
statusna pitanja pravnih osoba;
h) »opća skupština članova« je tijelo organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava u kojem članovi sudjeluju 
i ostvaruju svoje glasačko pravo, neovisno o pravnom 
obliku organizacije za kolektivno ostvarivanje prava;
i) »član odbora« je:
a. svaki član upravnog odbora u slučaju kad 
je zakonom ili statutom organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava propisana jedinstvena uprava,
b. svaki član upravnog i nadzornog odbora u slučaju 
kad je zakonom ili statutom organizacije za kolektivno 
ostvarivanje propisana dvojna uprava;
j) »prihod od prava« je prihod koji organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava ostvari za račun nositelja 
prava, bez obzira na to proizlazi li od isključivog prava 
ili prava na naknadu;
k) »trošak ostvarivanja« je iznos koji u svrhu pokrića 
troškova ostvarivanja autorskog ili srodnih prava 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava naplati, 
odbije ili kompenzira od prihoda od prava ili od bilo kojeg 
drugog prihoda koji ostvari ulaganjem prihoda od prava;
l) »sporazum o zastupanju« je svaki sporazum 
između organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
kojim jedna organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava ovlašćuje drugu da ostvaruje prava koja ona 
zastupa, uključujući i sporazum zaključen prema 
člancima 168.k i 168.l ovoga Zakona;
m) »korisnik« je svaka osoba ili subjekt koji 
poduzima radnje za koje je potrebno odobrenje 
nositelja prava ili plaćanje naknade izražene kao cijene 
korištenja, a koji nije potrošač;
n) »repertoar« je skup autorskih djela ili predmeta 
srodnih prava za koje organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava ostvaruje prava;
o) »multiteritorijalno odobrenje« je odobrenje za 
korištenje koje se odnosi na teritorij više od jedne države 
članice Europske unije;
p) »internetska prava na glazbenim djelima« su 
autorska prava na glazbenim djelima iz članaka 19. i 
21. uključujući pravo iz članka 30. ovoga Zakona, a koja 
je potrebno urediti pri pružanju usluga na internetu.«.50Članak 6.
U članku 155. stavku 2. riječi: »udruga iz članka 157. 
ovoga Zakona« zamjenjuju se riječima: »organizacija 
za kolektivno ostvarivanje prava«.
Stavak 3. briše se.
Članak 7.
U članku 156. dodaje se novi stavak 1. koji glasi:
»(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je postupati u najboljem interesu nositelja 
prava čija prava zastupa. Organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava nositeljima prava ne smije nametati 
obveze koje nisu objektivno nužne za zaštitu njihovih 
prava i interesa te za učinkovito upravljanje njihovim 
pravima.«.
U dosadašnjem stavku 1., koji postaje stavak 2., iza 
riječi: »obuhvaćati« briše se riječ: »sljedeće« i dodaju 
riječi: »osobito sljedeća prava«.
U dosadašnjem stavku 2., koji postaje stavak 3., 
riječi: »stavka 1.« zamjenjuju se riječima: »stavka 2.«, 
a riječ: »udruge« zamjenjuje se riječju: »organizacije«.
U dosadašnjem stavku 3., koji postaje stavak 4., 
broj: »2« zamjenjuje se brojem: »3«, a riječi: »autorskog 
prava i srodnih« brišu se.
Članak 8.
Naslov iznad članka 157. mijenja se i glasi: 
»PRETPOSTAVKE ZA KOLEKTIVNO 
OSTVARIVANJE PRAVA OD STRANE 
ORGANIZACIJA ZA KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE 
PRAVA«.
Članak 157. mijenja se i glasi:
»(1) Kolektivno ostvarivanje prava na području 
Republike Hrvatske može obavljati organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava koja ima za obavljanje 
takve djelatnosti odobrenje Državnog zavoda za 
intelektualno vlasništvo (u daljnjem tekstu: Zavod).
(2) Odobrenje iz stavka 1. ovoga članka Zavod na 
zahtjev izdaje udruzi ili drugoj organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava koja zadovoljava sljedeće uvjete:
a) ima sjedište ili poslovni nastan u Europskoj uniji,
b) ima odgovarajuće materijalne i ljudske resurse za 
obavljanje djelatnosti kolektivnog ostvarivanja, pri čemu 
minimalne resurse predstavljaju odgovarajući poslovni 
prostor, oprema i stručna služba s najmanje jednom 
zaposlenom osobom sa završenim preddiplomskim i 
diplomskim sveučilišnim studijem pravne struke i
c) kolektivno ostvarivanje prava obavlja kao jedinu 
ili glavnu djelatnost.
(3) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
ostvaruje prava u svoje ime ili u ime nositelja prava, a 
za račun nositelja prava.
(4) Za kolektivno ostvarivanje prava Zavod može 
izdati odobrenje samo jednoj organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava za pojedinu vrstu prava i pojedinu 
kategoriju nositelja prava, uzevši u obzir broj članova na temelju dobivenih punomoći, broj ugovora o uzajamnom 
zastupanju s organizacijama za kolektivno ostvarivanje 
prava u drugim državama kao i druge okolnosti koje 
upućuju na to da bi ta organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava najučinkovitije obavljala poslove 
kolektivnog ostvarivanja prava.
(5) Za organizaciju za kolektivno ostvarivanje prava 
iz stavka 4. ovoga članka pretpostavlja se da ima 
punomoći za obavljanje poslova ostvarivanja prava 
za koje je ovlaštena za sve domaće i strane nositelje 
takvih prava, osim onog nositelja prava koji je izričito u 
pisanom obliku obavijestio organizaciju za kolektivno 
ostvarivanje prava da ne ostvaruje njegova prava.
(6) Protiv rješenja Zavoda donesenog u postupku 
izdavanja odobrenja iz stavka 1. ovoga članka nije 
dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.
(7) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je na zahtjev korisnika obavijestiti ga o nositeljima 
prava čija prava ne ostvaruje na temelju obavijesti iz 
stavka 5. ovoga članka.«.
Članak 9.
Naslov iznad članka 158. mijenja se i glasi: 
»POVJERAVANJE OSTVARIVANJA PRAVA I 
UZAJAMNO ZASTUPANJE«.
Članak 158. mijenja se i glasi:
»(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
može ostvarivati jednu, dvije ili više vrsta prava koja 
se, u pravilu, odnose na pojedinu vrstu nositelja prava.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
može povjeriti drugoj organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava obavljanje određenih provedbenih 
poslova ostvarivanja prava pisanim ugovorom. 
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava kojoj 
je povjereno obavljanje poslova ostvarivanja prava 
te poslove obavlja u ime i za račun organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava koja joj je povjerila 
obavljanje poslova ili u svoje ime, a za račun organizacije 
za kolektivno ostvarivanje prava koja joj je povjerila 
obavljanje poslova.
(3) Obavljanje određenih administrativnih, 
tehničkih ili pomoćnih poslova (primjerice izdavanja 
računa korisnicima ili raspodjele pripadajućih iznosa 
među nositeljima prava) organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava može pisanim ugovorom povjeriti 
da pod njezinim nadzorom te poslove obavlja druga 
fizička ili pravna osoba. Takav ugovor nema utjecaja na 
dužnost organizacije za kolektivno ostvarivanje prava 
na ispunjavanje svih obveza sukladno ovom Zakonu.
(4) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
osnovana po ovome Zakonu može s drugom takvom 
organizacijom za kolektivno ostvarivanje prava 
osnovanom po zakonu neke druge države članice 
Europske unije ili po zakonu bilo koje druge države 
radi ostvarivanja iste vrste prava, sklopiti ugovor o 
uzajamnom zastupanju. U tome slučaju organizacija 
za kolektivno ostvarivanje prava ne smije diskriminirati 51nositelje prava čijim pravima upravlja, posebno u 
odnosu na primjenjive tarife, trošak ostvarivanja te 
uvjete naplate prihoda od prava i raspodjele pripadajućih 
iznosa nositeljima prava.«.
Članak 10.
Iznad naslova članka 159. dodaje se naziv poglavlja 
koji glasi: 
»POGLAVLJE 2. 
ODNOS ORGANIZACIJE ZA KOLEKTIVNO 
OSTVARIVANJE PRAVA I NOSITELJA PRAVA«.
Članak 11.
Naslov iznad članka 159. mijenja se i glasi: 
»PRAVA NOSITELJA PRAVA«.
Članak 159. mijenja se i glasi:
»(1) Nositelj prava ima pravo po svom izboru odabrati 
i ovlastiti organizaciju za kolektivno ostvarivanje prava 
u bilo kojoj državi članici Europske unije da upravlja 
onim pravima, kategorijama prava ili vrstama djela ili 
predmetima srodnih prava koje sam odabere, za države 
koje sam odabere, neovisno o tome koje države članice 
Europske unije je državljanin i u kojoj ima boravište ili 
poslovni nastan. Odabrana organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava sa sjedištem ili poslovnim nastanom 
u Republici Hrvatskoj dužna je prihvatiti upravljanje 
takvim pravima, kategorijama prava ili vrstama djela 
ili predmetima srodnih prava kad je takvo upravljanje 
obuhvaćeno područjem njezine djelatnosti, osim ako 
ima objektivne razloge odbiti takvu ovlast.
(2) Nositelj prava ima pravo izdavati odobrenja za 
nekomercijalno korištenje bilo kojih prava, kategorija 
prava ili vrsta djela te drugih sadržaja po svom izboru, 
a organizacija za kolektivno ostvarivanje prava dužna 
je nositeljima prava čija prava ostvaruje objaviti 
uvjete pod kojima nositelji mogu izdavati odobrenja 
za nekomercijalno korištenje svojih djela ili predmeta 
srodnih prava čije upravljanje su prepustili toj organizaciji 
za kolektivno ostvarivanje prava. Nekomercijalnim 
korištenjem smatra se ono korištenje u kojem se ni 
neposredno ni posredno ne ostvaruje gospodarska ili 
ekonomska korist.
(3) Nositelj prava može otkazati ovlaštenje za 
upravljanje koje je dao organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava u cijelosti ili u odnosu na pojedino 
pravo, kategoriju prava ili vrstu djela ili predmeta srodnih 
prava koje sam odabere, za državna područja koja sam 
odabere, uz otkazni rok ne duži od šest mjeseci, bez 
obzira na to je li istodobno takvo ovlaštenje za upravljanje 
dao drugoj organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava. 
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava može 
odlučiti da takav otkaz proizvodi učinke nakon završetka 
financijske godine.
(4) Nositelj prava pridržava sva prava prema 
organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava u odnosu 
na korištenja koja su se ostvarila i odobrenja za 
korištenje koja je organizacija za kolektivno ostvarivanje prava izdala prije učinaka otkaza iz stavka 3. ovoga 
članka.
(5) Svako ovlaštenje za upravljanje pravima i otkaz 
takvog ovlaštenja moraju biti u pisanom obliku, uz 
navođenje pojedinih prava, kategorija prava ili vrsta 
djela ili predmeta srodnih prava na koja se odnosi.
(6) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je u svojem statutu i/ili pravilima o članstvu 
utvrditi da nositelji prava imaju barem prava iz ovoga 
članka, objaviti to na svojoj mrežnoj stranici te nositelje 
prava o tim pravima obavijestiti prije davanja ovlasti za 
upravljanje.«.
Članak 12.
Iza članka 159. dodaju se članci 159.a i 159.b i 
naslovi iznad njih, poglavlje 3. sa člancima 159.c, 159.d 
i 159.e. i naslovima iznad njih koji glase:
»PRAVILA O ČLANSTVU U ORGANIZACIJI ZA 
KOLEKTIVNO
OSTVARIVANJE PRAVA
Članak 159.a
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je kao članove prihvatiti sve nositelje prava, 
subjekte koji zastupaju nositelje prava, uključujući i 
druge organizacije za kolektivno ostvarivanje prava i 
udruženja nositelja prava, koji ispunjavaju pretpostavke 
za članstvo utemeljene na objektivnim, transparentnim i 
nediskriminirajućim kriterijima. Pretpostavke za članstvo 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava dužna je 
uvrstiti u svoj statut ili drugi akt kojim se utvrđuju uvjeti 
članstva i javno ih objaviti. Odluka organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava o odbijanju zahtjeva za 
članstvo mora biti jasno obrazložena.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je u svojem statutu utvrditi odgovarajuće i 
učinkovite mehanizme sudjelovanja svojih članova u 
postupcima donošenja odluka. Pri tome zastupljenost 
različitih kategorija članova mora biti poštena i 
uravnotežena.
(3) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je osigurati da njezini članovi mogu s njom 
komunicirati elektroničkim putem, uključujući i u svrhu 
ostvarivanja svojih članskih prava.
(4) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je voditi evidenciju o svojim članovima i redovito 
je ažurirati.
Pravila o nositeljima prava koji nisu članovi 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava
Članak 159.b
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je sva prava koja pripadaju njezinim članovima 
na odgovarajući način primijeniti i na nositelje prava 
koje zastupa na temelju presumirane punomoći te na 
nositelje prava koji nisu njezini članovi, ali ih zastupa na 
temelju ugovornog odnosa, osim prava koja se odnose 
na upravljanje i odlučivanje u organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava.52POGLAVLJE 3.
UNUTARNJE USTROJSTVO ORGANIZACIJE ZA 
KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE PRAVA
Opća skupština članova organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava
Članak 159.c
(1) Opća skupština članova saziva se najmanje 
jednom godišnje.
(2) Opća skupština članova ima najmanje sljedeće 
ovlasti:
– donosi statut, njegove izmjene i dopune te 
odlučuje o pretpostavkama za članstvo u organizaciji 
za kolektivno ostvarivanje prava ako one nisu propisane 
statutom;
– imenuje i razrješuje članove odbora, ocjenjuje 
općenito njihov rad i odobrava njihove naknade i druge 
pogodnosti kao što su novčane i nenovčane pogodnosti, 
izdvajanja u dobrovoljne mirovinske fondove, pravo na 
nagrade i otpremnine;
– donosi opća pravila o raspodjeli iznosa koji 
pripadaju nositeljima prava;
– donosi opća pravila o korištenju neraspodjeljivih 
iznosa te odlučuje o korištenju neraspodjeljivih iznosa, 
isključivo u svrhu ostvarivanja socijalnih, kulturnih i 
obrazovnih aktivnosti na korist nositelja prava;
– donosi opća pravila o ulaganju prihoda od prava 
i drugih prihoda koji proizlaze od ulaganja prihoda od 
prava;
– donosi opća pravila o odbicima od prihoda od 
prava i od prihoda koji proizlaze od ulaganja prihoda 
od prava;
– donosi pravila o upravljanju rizikom;
– odobrava kupnju, prodaju ili zalaganje nekretnina 
u vlasništvu organizacije za kolektivno ostvarivanje 
prava;
– odobrava spajanja i udruživanja s drugim 
subjektima, osnivanje podružnica, preuzimanje drugih 
subjekata ili dionica ili udjela u drugim subjektima;
– odobrava uzimanje ili davanje zajmova i osiguranja 
zajmova.
(3) U organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava 
u kojoj postoji sustav dvojne uprave opća skupština 
članova ne odlučuje o imenovanju i razrješenju članova 
upravnog odbora niti odobrava njihove naknade i druge 
pogodnosti ako je za obavljanje tih ovlasti nadležan 
nadzorni odbor.
(4) Opća skupština članova može statutom ili 
posebnom odlukom svoje ovlasti iz stavka 2. podstavaka 
7. – 10. ovoga članka prenijeti na tijelo koje obavlja 
nadzornu funkciju nad upravljanjem organizacijom za 
kolektivno ostvarivanje.
(5) Opća skupština članova ovlaštena je nadzirati 
rad organizacije za kolektivno ostvarivanje prava 
osobito time što:
– odlučuje o imenovanju i razrješenju revizora i– odobrava godišnje izvješće o transparentnosti iz 
članka 168.d ovoga Zakona.
(6) Svi članovi organizacije za kolektivno ostvarivanje 
prava imaju pravo sudjelovati i glasovati na općoj 
skupštini članova. Pod uvjetom da to primjenjuje 
pošteno i razmjerno, organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava može u svojem statutu ili pravilima 
o članstvu ograničiti pravo sudjelovanja i glasovanja 
članova na temelju jednog ili oba sljedeća kriterija:
– trajanje članstva,
– iznosi naknada koje je član primio ili ostvario.
(7) Svaki član organizacije za kolektivno ostvarivanje 
prava može posebnom punomoći ovjerenom kod javnog 
bilježnika imenovati bilo koju fizičku ili pravnu osobu kao 
svojeg opunomoćenika ovlaštenog da umjesto njega 
sudjeluje i glasuje na općoj skupštini u njegovo ime, 
pod uvjetom da takvo imenovanje ne dovodi do sukoba 
interesa (primjerice u slučaju kad član i opunomoćenik 
pripadaju različitim kategorijama nositelja prava 
unutar organizacije za kolektivno ostvarivanje prava). 
Imenovanje opunomoćenika vrijedi samo za jednu 
opću skupštinu. Opunomoćenik ima na općoj skupštini 
članova za koju je imenovan sva prava kao i član koji ga 
je imenovao te je dužan na općoj skupštini sudjelovati 
i glasovati u skladu s uputama koje je dobio od člana 
koji ga je imenovao, a koje su sadržane u punomoći. 
Statutom ili drugim aktom organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava mogu se pobliže odrediti ograničenja 
u vezi s imenovanjem opunomoćenika i ostvarivanjem 
prava glasovanja članova koje predstavljaju.
(8) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
može u svojem statutu utvrditi da ovlasti opće skupštine 
članova može izvršavati skupština predstavnika 
izabranih najmanje jednom u četiri godine na općoj 
skupštini članova, pod uvjetom da je:
– osigurano odgovarajuće i učinkovito sudjelovanje 
članova u postupcima donošenja odluka i
– zastupljenost različitih kategorija članova u 
skupštini predstavnika poštena i uravnotežena.
(9) Stavci 1. – 7. ovoga članka na odgovarajući 
način primjenjuju se na skupštinu predstavnika iz stavka 
8. ovoga članka.
(10) Ako organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava zbog svojeg pravnog oblika nema opću skupštinu 
članova, ovlasti opće skupštine članova izvršava tijelo 
koje obavlja nadzornu funkciju iz članka 159.d ovoga 
Zakona. U tom slučaju odredbe iz ovoga članka, osim 
stavaka 3. i 4. ovoga članka, na odgovarajući način 
primjenjuju se na tijelo koje obavlja nadzornu funkciju.
(11) Ako organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava ima kao članove samo subjekte koji zastupaju 
nositelje prava, sve ili neke ovlasti opće skupštine 
članova iz ovoga članka može svojim statutom prenijeti 
na opću skupštinu članova tih subjekata. U tom slučaju 
odredbe iz ovoga članka, osim stavaka 8. – 10., na 
odgovarajući način primjenjuju se na opću skupštinu 
članova tih subjekata.53NADZORNA FUNKCIJA
Članak 159.d
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je imati tijelo koje obavlja nadzornu funkciju za 
trajno praćenje aktivnosti i izvršavanje zadaća osoba 
koje upravljaju poslovanjem organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava.
(2) U tijelu koje obavlja nadzornu funkciju moraju 
biti pošteno i razmjerno zastupljene različite kategorije 
članova organizacije za kolektivno ostvarivanje prava.
(3) Svaki član tijela koje obavlja nadzornu funkciju 
dužan je općoj skupštini članova dati izjavu o sukobu 
interesa koja sadrži podatke propisane u članku 159.e 
stavku 3. ovoga Zakona.
(4) Tijelo koje obavlja nadzornu funkciju sastaje se 
redovito i ima barem sljedeće ovlasti:
– ovlasti koje mu je povjerila opća skupština 
članova, uključujući ovlasti u okviru članka 159.c stavka 
2. podstavka 2. i stavka 4. ovoga Zakona i
– praćenje aktivnosti i izvršavanje obveza osoba 
iz članka 159.e ovoga Zakona, uključujući provedbu 
odluka opće skupštine članova, a posebno općih pravila 
iz članka 159.c stavka 2. podstavaka 3. – 6. ovoga 
Zakona.
(5) Tijelo koje obavlja nadzornu funkciju barem 
jednom godišnje izvještava opću skupštinu članova o 
izvršavanju svojih ovlasti.
Obveze osoba koje upravljaju poslovanjem 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava
Članak 159.e
(1) Osobe koje upravljaju poslovanjem organizacije 
za kolektivno ostvarivanje prava dužne su to činiti 
s povećanom pažnjom, na razborit i odgovarajući 
način, koristeći se najboljim administrativnim i 
računovodstvenim postupcima te mehanizmima 
unutarnje kontrole.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je u svoje poslovanje uvesti i primjenjivati 
postupke za sprječavanje nastanka sukoba interesa. 
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava dužna je 
utvrditi i razotkriti svaki stvarni ili mogući sukob interesa, 
njime upravljati i nadzirati ga ako ga nije moguće 
izbjeći te spriječiti da on negativno utječe na zajedničke 
interese nositelja prava koje zastupa.
(3) Postupci iz stavka 2. ovoga članka uključuju 
obvezu svake od osoba koje upravljaju poslovanjem 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava da općoj 
skupštini članova dade pojedinačnu izjavu koja sadrži 
sljedeće podatke:
– svaku korist koju ima od organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava;
– sve naknade primljene u prethodnoj financijskoj 
godini od organizacije za kolektivno ostvarivanje prava, 
uključujući u obliku mirovinskog osiguranja, davanja u 
naravi i druge oblike povlastica;
– sve iznose koje je kao nositelj prava primila 
od organizacije za kolektivno ostvarivanje prava u prethodnoj financijskoj godini i
– izjavu o svakom stvarnom ili mogućem sukobu 
između bilo kakvih osobnih interesa i interesa 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava ili između 
bilo kakvih obveza prema organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava i dužnosti prema bilo kojoj drugoj 
fizičkoj ili pravnoj osobi.«.
Članak 13.
Iznad članka 160. dodaje se naziv poglavlja koji 
glasi:
 »POGLAVLJE 4. 
ODNOS S KORISNICIMA PREDMETA ZAŠTITE«.
Članak 160. mijenja se i glasi:
»(1) Prije početka korištenja predmeta zaštite 
pravna odnosno fizička osoba dužna je podnijeti zahtjev 
za odobrenje korištenja određene vrste predmeta zaštite 
odgovarajućoj organizaciji za kolektivno ostvarivanje 
prava. U zahtjevu se navodi vrsta i okolnosti korištenja 
(kao što su način, prostor i vrijeme korištenja te ostali 
podaci o kojima ovisi visina naknade).
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je u primjerenom roku odgovoriti na zahtjev 
za odobrenje korištenja, navodeći osobito podatke 
koji su potrebni da bi mogla izdati odobrenje. Po 
primitku svih relevantnih podataka organizacija je 
dužna korisniku izdati odobrenje ili obrazložiti zašto 
nije u mogućnosti izdati odobrenje. Odobrenje mora 
sadržavati oznaku vrsta prava na koje se odobrenje 
odnosi, uvjete korištenja s obzirom na način, prostor 
i vrijeme korištenja te visinu naknade za korištenje, 
ako je korištenje uz naknadu. Uvjeti iz odobrenja 
za korištenje moraju biti utemeljeni na objektivnim i 
nediskriminirajućim kriterijima.
(3) Korisnik je dužan bez odgađanja obavijestiti 
organizaciju za kolektivno ostvarivanje prava o svakoj 
promjeni okolnosti korištenja ili o samom prestanku 
korištenja, radi odgovarajuće izmjene uvjeta pod kojima 
je odobrenje dano, odnosno radi povlačenja odobrenja.
(4) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je omogućiti korisnicima da zahtjev za odobrenje 
korištenja i svu komunikaciju u svezi s odobrenjem 
obavljaju elektroničkim putem.
(5) Pravna ili fizička osoba koja omogući korištenje 
svog prostora drugoj osobi koja u tom prostoru koristi 
predmete zaštite, dužna je provjeriti ima li ta druga 
osoba odgovarajuće odobrenje za korištenje predmeta 
zaštite. Ako pravna ili fizička osoba omogući korištenje 
svog prostora osobi koja nema odgovarajuće odobrenje 
za korištenje predmeta zaštite, a znala je ili je morala 
znati da će se u tom prostoru koristiti predmeti zaštite, 
solidarno odgovara za isplatu odgovarajuće naknade 
za korištenje predmeta zaštite.«.54Članak 14.
Naslov iznad članka 161. mijenja se i glasi: 
»OBVEZE KORISNIKA«.
Članak 161. mijenja se i glasi:
»(1) Korisnici su dužni organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava dati relevantne podatke kojima 
raspolažu, a koji su potrebni za naplatu prihoda od 
prava i/ili raspodjelu iznosa dugovanih nositeljima 
prava, u ugovorenom ili prethodno određenom roku 
te u ugovorenom ili prethodno određenom obliku. Kad 
odlučuju o obliku u kojem će se dati potrebni podaci, 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava i korisnici 
dužni su uzeti u obzir, koliko je to moguće, standarde 
koji se dobrovoljno primjenjuju u odnosnom području 
(dobrovoljne industrijske standarde).
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je, kad je to moguće, omogućiti korisnicima 
da podatke iz stavka 1. ovoga članka dostavljaju 
elektroničkim putem.
(3) U slučaju nedostatno dobivenih podataka 
odnosno neovlaštenog korištenja predmeta zaštite 
nadležna tijela državne uprave odnosno fizičke i pravne 
osobe koje raspolažu takvim podacima dostavit će 
organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava, na njezin 
upit, podatke koji se odnose na ostvarivanje prava iz 
ovoga Zakona, osim u slučaju kada bi takva dostava 
podataka bila protivna posebnim propisima.«.
Članak 15.
Naslov iznad članka 162. mijenja se i glasi: 
»CIJENA KORIŠTENJA PREDMETA ZAŠTITE«.
Članak 162. mijenja se i glasi:
»(1) Cijena korištenja i drugi uvjeti korištenja 
predmeta zaštite utvrđuju se prije svega ugovorom 
između organizacije za kolektivno ostvarivanje prava 
i korisnika predmeta zaštite ili ugovorom između 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava i komore 
korisnika predmeta zaštite. U slučaju da korisnici nisu 
organizirani putem komore ili iz okolnosti proizlazi 
da će interesi korisnika biti bolje zastupani putem 
nekog drugog udruženja korisnika predmeta zaštite, 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava može 
sklopiti ugovor s drugim udruženjem korisnika. 
Pregovore o sklapanju takvih ugovora organizacije 
za kolektivno ostvarivanje prava i korisnici odnosno 
njihove komore ili udruženja dužni su voditi u dobroj 
vjeri te jedni drugima dostaviti sve podatke potrebne 
za postizanje dogovora.
(2) Ako cijena korištenja nije određena sukladno 
stavku 1. ovoga članka, plaća se prema cjeniku 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava.
(3) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je prije utvrđivanja cjenika iz stavka 2. ovoga 
članka zatražiti očitovanje o prijedlogu cjenika od 
komore ili drugog udruženja korisnika.
(4) Ako komora ili drugo udruženje korisnika ne dostavi pisano očitovanje organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava u roku od 30 dana od dana dostave 
prijedloga cjenika, smatrat će se da se ne protivi 
prijedlogu cjenika.
(5) Ako komora ili drugo udruženje korisnika u 
pisanom očitovanju ne prihvati u cijelosti ili djelomice 
cjenik, može se s organizacijom za kolektivno 
ostvarivanje prava sporazumjeti o postupku arbitraže 
radi utvrđivanja predmetnog cjenika, najkasnije u 
roku od 60 dana od dana primitka prijedloga cjenika. 
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava i korisnici 
mogu i unaprijed sklopiti arbitražni sporazum kojim 
utvrđuju da će svaki spor u postupku donošenja cjenika 
riješiti pred arbitražom. Arbitraža se provodi u skladu s 
odredbama iz članka 162.a ovoga Zakona.
(6) Ako organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava i komora ili drugo udruženje korisnika ne sklope 
sporazum o arbitraži u roku iz stavka 5. ovoga članka, 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava zatražit će 
u daljnjem roku od 15 dana mišljenje Vijeća stručnjaka 
za naknade na području autorskog prava i srodnih 
prava (u daljnjem tekstu: Vijeće stručnjaka) o predmetu 
neslaganja. Vijeće stručnjaka dat će svoje mišljenje 
u roku od 60 dana od dana primitka zahtjeva. Vijeće 
stručnjaka može zbog opravdanih razloga produžiti rok 
za donošenje mišljenja za još najviše 30 dana, o čemu je 
dužno obavijestiti stranke u postupku davanja mišljenja 
prije isteka prvog roka od 60 dana.
(7) Do dovršetka postupaka utvrđivanja cjenika 
sukladno odredbama iz stavaka 3., 4. i 5. ovoga članka, 
cijena se plaća prema postojećem cjeniku, a ako 
postojeći cjenik ne obuhvaća pojedinu vrstu korištenja 
predmeta zaštite, kao akontacija prema prijedlogu 
cjenika.
(8) Mišljenje Vijeća stručnjaka iz stavka 6. ovoga 
članka sadržava ocjenu o tome obuhvaća li cjenik 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava ona prava 
za koja ta organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
ima odobrenje Zavoda i mišljenje je li cijena određena 
u skladu s načelima iz članka 165. ovoga Zakona. Ako 
Vijeće stručnjaka ne donese mišljenje u roku iz stavka 
6. ovoga članka, smatra se da je suglasno s prijedlogom 
cjenika.
(9) Nakon dovršetka postupka utvrđivanja cjenika 
po odredbama iz ovoga članka, cjenik se, sukladno 
članku 168.c ovoga Zakona, objavljuje na internetskoj 
stranici organizacije za kolektivno ostvarivanje prava, 
i primjenjuje se na sve korisnike koji koriste predmete 
zaštite na način koji je određen cjenikom, počevši od 
dana pokretanja postupka utvrđivanja cjenika sukladno 
odredbama iz stavka 3. ovoga članka.«.
Članak 16.
Iza članka 162. dodaje se članak 162.a i naslov 
iznad njega koji glase:55»UTVRĐIVANJE CJENIKA PRED ARBITRAŽNIM 
SUDOM
Članak 162.a
(1) U skladu s odredbama iz članka 162. stavka 
5. ovoga Zakona stranke mogu sklopiti sporazum da 
se njihov spor o cjeniku konačno riješi arbitražom u 
skladu s važećim Pravilnikom o arbitraži pri Stalnom 
arbitražnom sudištu Hrvatske gospodarske komore 
(Zagrebačka pravila), ako ovim Zakonom nije određeno 
drukčije.
(2) Arbitraža o cjeniku vodi se po odredbama o 
ubrzanom arbitražnom postupku u smislu Zagrebačkih 
pravila iz stavka 1. ovoga članka, bez obzira na to koja 
je vrijednost predmeta spora, te po ostalim primjenjivim 
odredbama Zagrebačkih pravila. Ubrzani postupak 
arbitraže o cjeniku može u pravilu trajati najduže tri 
mjeseca, računajući od dana kada je konstituiran 
arbitražni sud u skladu s odredbama članka 164.a ovoga 
Zakona. Rokove iz Zagrebačkih pravila koji se odnose 
na ubrzani arbitražni postupak u kojima stranke mogu 
poduzeti određene radnje arbitražni sud može skratiti 
ako ocijeni da je to u interesu učinkovitosti postupka, 
a pri tome se poštuje načelo jednakog postupanja sa 
strankama.
(3) Ako prijedlog cjenika daju dvije ili više organizacija 
za kolektivno ostvarivanje prava, one se u arbitražnom 
postupku sve zajedno smatraju jednom strankom. Ako 
interese korisnika na koje se primjenjuje cjenik koji je 
predmet arbitražnog postupka zastupa više komora i/ili 
drugih udruženja korisnika, oni se svi smatraju jednom 
strankom u arbitražnom postupku.
(4) Arbitražnim pravorijekom utvrđuje se cjenik 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava u skladu 
s načelima iz članka 165. ovoga Zakona.
(5) Cjenik utvrđen pravorijekom iz stavka 4. 
ovoga članka, sukladno članku 168.c ovoga Zakona, 
objavljuje se na mrežnoj stranici organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava na koju se cjenik odnosi 
i primjenjuje se na sve korisnike koji koriste predmete 
zaštite na način koji je određen cjenikom, počevši od 
dana pokretanja postupka utvrđivanja cjenika sukladno 
odredbama članka 162. stavka 3. ovoga Zakona.«.
Članak 17.
Iza članka 164. dodaje se članak 164.a i naslov 
iznad njega koji glase:
»SASTAV I RAD ARBITRAŽNOG SUDA
Članak 164.a
Arbitražni sud ima tri arbitra koji se imenuju s Liste 
arbitara u postupcima bez međunarodnog obilježja pred 
Stalnim arbitražnim sudištem pri Hrvatskoj gospodarskoj 
komori i moraju biti stručni u području autorskog prava 
i srodnih prava. Predsjednik arbitražnog suda mora 
biti sudac ili bivši sudac Visokog trgovačkog suda 
Republike Hrvatske. Svaka stranka imenuje po jednog 
arbitra u arbitražnom sporazumu iz članka 162. stavka 
5. ovoga Zakona. Tako imenovani arbitri imenovat će 
predsjednika arbitražnog suda najkasnije u roku od 15 dana od dana sklapanja arbitražnog sporazuma. Ako se 
arbitri koje su imenovale stranke ne mogu sporazumjeti 
o predsjedniku arbitražnog suda, njega će imenovati 
predsjednik Stalnog arbitražnog sudišta pri Hrvatskoj 
gospodarskoj komori.«.
Članak 18.
Naslov iznad članka 165. mijenja se i glasi: 
»NAČELA ZA ODREĐIVANJE VISINE CIJENE 
KORIŠTENJA PREDMETA ZAŠTITE«.
Članak 165. mijenja se i glasi:
»(1) Cijena za korištenje predmeta zaštite mora 
biti primjerena, bez obzira na to je li riječ o isključivim 
pravima ili pravima na naknadu. Cjenici moraju biti 
razumni u odnosu na, među ostalim, ekonomsku 
vrijednost korištenja prava na tržištu uzimajući u obzir 
narav i opseg korištenja predmeta zaštite, ekonomsku 
vrijednost usluge koju pruža organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava te na odgovarajući način cjenike koji 
su na snazi u drugim državama članicama Europske 
unije za istu vrstu i oblik korištenja i istu vrstu prava.
(2) Pri određivanju visine cijene iz stavka 1. 
ovoga članka u odgovarajućoj mjeri uzet će se u 
obzir religiozne, socijalne i kulturne potrebe korisnika 
koji pripadaju osjetljivim društvenim skupinama 
umirovljenika, djece i osoba s invaliditetom.
(3) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je obavijestiti korisnika na kojeg se to odnosi o 
kriterijima koje je uzela u obzir pri određivanju iznosa 
cijene u cjeniku.
(4) Pri određivanju cijene za korištenje predmeta 
zaštite na internetu, organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava nije dužna kao uzor koristiti već 
utvrđene cjenike za druge vrste i oblike korištenja na 
internetu ako je riječ o korištenju u novoj vrsti internetske 
usluge koja je u Europskoj uniji dostupna kraće od tri 
godine.
(5) Ako je korištenje predmeta zaštite nužno za 
djelatnost korisnika tako da djelatnost korisnika ovisi 
o korištenju predmeta zaštite, kao što je to u slučaju 
radiodifuzijskog emitiranja, koncertnih, plesnih i drugih 
korištenja predmeta zaštite uz naplatu, visina cijene 
određuje se, u pravilu, u postotku od prihoda, odnosno 
primitka što ga korisnik ostvaruje od korištenja predmeta 
zaštite.
(6) Visina cijene može se odrediti u postotku od 
troškova potrebnih za korištenje predmeta zaštite, kao 
što su naknade ili plaće umjetnika izvođača ili trošak 
korištenja prostora za korištenje predmeta zaštite ili 
drugi odgovarajući trošak, ako su troškovi potrebni za 
korištenje predmeta zaštite nerazmjerno veći od prihoda 
koji se ostvaruje korištenjem.
(7) Uz cijene koje se određuju u postotku odredit 
će se najniži iznosi cijena.
(8) Ako korištenje predmeta zaštite nije nužno 
korisniku, ali je korisno ili ugodno (primjerice u slučaju 
smještajnih objekata, izložbenih prostora, prijevoznih 56sredstava i nekih ugostiteljskih objekata), cijena se u 
pravilu određuje u paušalnim iznosima za stalna i za 
povremena korištenja predmeta zaštite.
(9) Prilikom utvrđivanja cijene određene u 
paušalnom iznosu prema stavku 8. ovoga članka i 
najniže cijene iz stavka 7. ovoga članka uzimaju se u 
obzir okolnosti korištenja, kao što su vrsta korištenja, 
mjesto i zemljopisno područje korištenja, kategorija i 
veličina prostora u kojem se koriste predmeti zaštite, 
trajanje i broj korištenja te razlike u visini cijena u 
poslovanju korisnika.
(10) U slučaju da korisnik uskrati davanje podataka 
potrebnih za određivanje cijene za korištenje predmeta 
zaštite, organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
može sama utvrditi te podatke prema podacima 
dobivenim sukladno člancima 161. ili 165.a ovoga 
Zakona ili na drugi prikladan način.«.
Članak 19.
Iza članka 165. dodaje se članak 165.a i naslov 
iznad njega, naziv poglavlja 5. i članak 165.b i naslov 
iznad njega koji glase:
»NADZIRANJE KORIŠTENJA PREDMETA ZAŠTITE
Članak 165.a
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
može, u skladu s ovlaštenjem nositelja prava iz članka 
159. ovoga Zakona, nadzirati korištenje predmeta 
zaštite za koje ima odobrenje za kolektivno ostvarivanje 
prava izdano od strane Zavoda.
(2) Korisnici predmeta zaštite dužni su davati 
organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava podatke 
relevantne za to ostvarivanje te omogućiti uvid u 
odgovarajuću dokumentaciju.
(3) U ostvarivanju nadzora iz stavka 1. ovoga članka 
organizacijama za kolektivno ostvarivanje prava mogu 
na zahtjev pružati pomoć u obavljanju nadzora nad 
korištenjem predmeta zaštite: tijelo državne uprave 
nadležno za provedbu nadzora i inspekcijskih poslova 
na unutrašnjem tržištu, provedbu carinskih mjera zaštite 
te tijelo državne uprave nadležno za policijske poslove.
(4) Na zahtjev autora odnosno organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava nadležna policijska uprava 
ili policijska postaja zabranit će održavanje priredbe 
na kojoj se koriste predmeti zaštite ako korisnik nema 
odobrenje autora, odnosno organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava.
POGLAVLJE 5.
UPRAVLJANJE PRIHODOM OD PRAVA
NAPLATA I KORIŠTENJE PRIHODA OD PRAVA
Članak 165.b
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
s osobitom pažnjom naplaćuje i upravlja prihodom od 
prava.
(2) U svojim poslovnim knjigama organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava dužna je odvojeno voditi:
a) prihode od prava i prihode koje ostvaruje ulaganjem prihoda od prava i
b) vlastitu imovinu i prihode koje ostvaruje od takve 
imovine, od prava na trošak ostvarivanja ili od svojih 
drugih aktivnosti.
(3) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
ne smije prihode od prava i prihode koje ostvaruje 
ulaganjem prihoda od prava koristiti u svrhe različite 
od raspodjele nositeljima prava, osim za namirenje 
ili prijeboj s troškom ostvarivanja u skladu s člankom 
159.c stavkom 2. podstavkom 6. ili kada je to dopušteno 
odlukom donesenom u skladu s člankom 159.c stavkom 
2. ovoga Zakona.
(4) Kad organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava ulaže prihode od prava ili prihode koje je ostvarila 
ulaganjem prihoda od prava, dužna je to činiti u 
najboljem interesu nositelja prava čija prava zastupa u 
skladu s općim pravilima o ulaganju prihoda od prava 
i drugih prihoda koji proizlaze od ulaganja prihoda 
od prava te pravilima o upravljanju rizikom iz članka 
159.c stavka 2. podstavaka 5. i 7. ovoga Zakona, kao 
i postupajući po sljedećim pravilima:
– ako postoji ikakva mogućnost sukoba interesa, 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava dužna je 
osigurati da je ulaganje u isključivom interesu nositelja 
prava čija prava zastupa;
– ulaganje se poduzima tako da jamči sigurnost, 
kvalitetu, likvidnost i profitabilnost portfelja kao cjeline i
– ulaganje se mora primjereno rasporediti 
(diverzificirati) da bi se izbjeglo prekomjerno oslanjanje 
na neki njegov određeni dio te gomilanje rizika u 
portfelju kao cjelini.«.
Članak 20.
Naslov iznad članka 166. mijenja se i glasi: 
»RASPODJELA PRIHODA OD PRAVA«.
Članak 21.
U članku 166. stavku 1. riječi: »naplaćene naknade« 
zamjenjuju se riječima: »prihoda od prava«.
U stavku 2. riječi: »naplaćenih naknada« zamjenjuju 
se riječima: »prihoda od prava«.
Članak 22.
Naslov iznad članka 167. mijenja se i glasi: 
»OPĆA PRAVILA O RASPODJELI IZNOSA KOJI 
PRIPADAJU NOSITELJIMA PRAVA«.
Članak 167. mijenja se i glasi:
»(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je redovito, uredno i precizno raspodijeliti i isplatiti 
iznose namijenjene nositeljima prava, u skladu s općim 
pravilima iz članka 159.c stavka 2. podstavka 3. ovoga 
Zakona.
(2) Opća pravila o raspodjeli iznosa koji pripadaju 
nositeljima prava iz članka 159.c stavka 2. podstavka 
3. ovoga Zakona sadržavaju odredbe osobito o:
– predmetu zaštite i nositeljima prava na koje 
se opća pravila o raspodjeli iznosa koji pripadaju 57nositeljima prava odnose,
– utvrđivanju udjela pojedinog nositelja prava u 
naplaćenim prihodima od prava, pri čemu se mogu 
stimulirati predmeti zaštite od posebne vrijednosti za 
kulturu i nacionalno stvaralaštvo,
– utvrđivanju iznosa za isplatu nakon odbitka 
troškova ostvarivanja prava, izdvajanja u fondove 
predviđene zakonom, statutom organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava ili međunarodnim 
ugovorima o uzajamnom zastupanju organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava i
– rokovima u kojima se obavljaju obračuni i isplate 
raspodijeljenih iznosa koji pripadaju nositeljima prava.
(3) Ugovori o raspodjeli između nositelja prava istog 
djela imaju prednost pred općim pravilima o raspodjeli 
iznosa koji pripadaju nositeljima prava.
(4) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava ili 
njezini članovi koji su subjekti koji zastupaju nositelje 
prava dužni su nositeljima prava isplatiti pripadajuće 
iznose što je prije moguće, a najkasnije u roku od 
devet mjeseci nakon završetka financijske godine u 
kojoj je prihod od prava naplaćen, osim ako objektivni 
razlozi koji se odnose osobito na korisnička izvješća, 
identifikaciju prava, nositelja prava ili povezivanje 
podataka o djelima i predmetima srodnih prava s 
nositeljima prava onemogućuju poštovanje tog roka.
(5) Ako se pripadajući iznosi ne mogu raspodijeliti 
u roku iz stavka 4. ovoga članka zato što se ne može 
identificirati ili pronaći nositelja prava, iznimka iz stavka 
4. ovoga članka se u odnosu na taj rok ne primjenjuje, 
a ti se iznosi čuvaju odvojeno na računu organizacije 
za kolektivno ostvarivanje prava.
(6) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je poduzeti sve potrebne mjere radi identificiranja 
i pronalaženja nositelja prava. Osobito, najkasnije u 
roku od tri mjeseca nakon isteka roka iz stavka 4. ovoga 
članka, dužna je učiniti dostupnima podatke o djelima 
i predmetima srodnih prava za koje nije identificiran ili 
pronađen jedan ili više nositelja prava:
– nositeljima prava koje zastupa ili subjektima koji 
zastupaju nositelje prava koji su njezini članovi i
– svim organizacijama za kolektivno ostvarivanje 
prava s kojima ima sklopljene ugovore o uzajamnom 
zastupanju.
Podaci uključuju, gdje je dostupno, osobito:
– naslov djela ili predmeta srodnog prava;
– ime nositelja prava;
– ime relevantnog izdavača ili producenta i
– bilo koji drugi dostupan relevantan podatak koji bi 
mogao pomoći u identifikaciji nositelja prava.
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava dužna 
je također provjeriti evidenciju iz članka 159.a stavka 4. 
ovoga Zakona te druge dostupne evidencije. Ako sve 
navedene mjere ne poluče rezultate, dužna je javno 
objaviti da identifikacija i potraga za nositeljem prava 
nije uspjela, najkasnije u roku od godinu dana od isteka 
tromjesečnog roka.(7) Ako se iznosi koji pripadaju nositeljima prava ne 
mogu raspodijeliti nakon isteka roka od tri godine od 
završetka financijske godine u kojoj je naplaćen prihod 
od prava, te pod uvjetom da su poduzete sve mjere za 
identifikaciju i pronalazak nositelja prava, ti će se iznosi 
smatrati neraspodjeljivima.
(8) Opća skupština članova organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava odlučuje o korištenju 
neraspodjeljivih iznosa u skladu s pravilima iz članka 
159.c stavka 2. podstavka 4. ovoga Zakona, ne šteteći 
pravu nositelja prava da u zastarnom roku od tri godine 
zahtijevaju isplatu iznosa koji im pripadaju.
(9) Opći obračun raspodjele mora utvrditi nadležno 
tijelo organizacije za kolektivno ostvarivanje prava te 
ispitati i ocijeniti ovlašteni revizor.
(10) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je dostaviti opći obračun raspodjele iz stavka 
9. ovoga članka Zavodu u roku od 15 dana od dana 
primitka izvješća o obavljenoj reviziji.«.
Članak 23.
Naslov iznad članka 167.a mijenja se i glasi: 
»TROŠAK OSTVARIVANJA PRAVA I DRUGA 
IZDVAJANJA TE POTICANJE STVARALAŠTVA I 
KULTURE«.
Članak 167.a mijenja se i glasi:
»(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je nositelje prava obavijestiti o trošku ostvarivanja 
prava i drugim izdvajanjima iz prihoda od prava i drugih 
prihoda od ulaganja prihoda od prava, prije dobivanja 
punomoći za ostvarivanje prava.
(2) Trošak ostvarivanja prava ne smije biti veći od 
stvarnih i opravdanih troškova upravljanja pravima. 
Trošak ostvarivanja mora biti dokumentiran u skladu s 
najboljim računovodstvenim standardima.
(3) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
može, povrh ukupnog troška ostvarivanja određenog u 
stavku 2. ovoga članka, odlučiti da se iz ukupne mase 
prihoda od prava najviše 3 % utroši na mjere usmjerene 
protiv piratstva i krivotvorenja te druge mjere usmjerene 
na podizanje razine svijesti o vrijednosti autorskog i 
srodnih prava.
(4) Organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava može u punomoćima o zastupanju sa svojim 
članovima te u međunarodnim ugovorima o uzajamnom 
zastupanju odrediti izdvajanja u fond za poticanje 
odgovarajućeg umjetničkog i kulturnog stvaralaštva 
pretežno nekomercijalne naravi i kulturne raznolikosti 
u odgovarajućem umjetničkom i kulturnom području. 
Prihod fonda nije dopušteno koristiti u druge svrhe. 
Izdvajanja u navedeni fond ne smiju prelaziti 10 % 
ukupne mase prihoda od prava osim ako je riječ o 
prihodu od prava ostvarenog na ime prava na naknadu 
za reproduciranje za privatno ili drugo vlastito korištenje 
iz članka 32., članka 128. stavka 1., članka 136., članka 
141. te članka 145. stavka 1. ovoga Zakona, u kojem 
slučaju izdvajanja u navedeni fond ne smiju prelaziti 
30 % ukupne mase prihoda od tog prava na naknadu.58(5) Sva izdvajanja od prihoda od prava u fondove 
propisane ovim Zakonom ili statutom organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava trebaju biti razumna 
u odnosu na usluge koje organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava pruža nositeljima prava, uključujući 
i usluge iz stavka 6. ovoga članka, te moraju biti 
utemeljena na objektivnim kriterijima.
(6) Ako organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava pruža društvene, kulturne ili edukativne usluge 
koje se financiraju iz izdvajanja od prihoda od prava i 
od prihoda koji nastanu ulaganjem prihoda od prava, 
takve usluge dužna je pružati na temelju poštenih 
kriterija, posebno u odnosu na pristup tim uslugama i 
opseg tih usluga.«.
Članak 24.
Iza članka 167.a dodaje se članak 167.b i naslov 
iznad njega koji glase:
»RASPODJELA, TROŠAK OSTVARIVANJA 
PRAVA I IZDVAJANJA PREMA UGOVORIMA O 
MEĐUSOBNOM ZASTUPANJU
Članak 167.b
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je redovito, uredno, i precizno raspodijeliti i 
isplatiti iznose namijenjene drugim organizacijama za 
kolektivno ostvarivanje prava koje zastupa na temelju 
ugovora o međusobnom zastupanju.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
nije ovlaštena drugoj organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava koju zastupa na temelju ugovora o 
međusobnom zastupanju obračunavati izdvajanja iz 
prihoda od prava i drugih prihoda od ulaganja prihoda 
od prava bez njezine izričite suglasnosti, osim troška 
ostvarivanja prava.
(3) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je drugim organizacijama za kolektivno 
ostvarivanje prava koje zastupa na temelju ugovora o 
međusobnom zastupanju isplatiti pripadajuće iznose što 
je prije moguće, a najkasnije u roku od devet mjeseci 
od završetka financijske godine u kojoj je prihod od 
prava naplaćen, osim ako objektivni razlozi koji se 
odnose osobito na korisnička izvješća, identifikaciju 
prava, nositelja prava ili povezivanje podataka o 
djelima i predmetima srodnih prava s nositeljima prava, 
onemogućuju poštovanje tog roka.
(4) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava ili 
njezini članovi koji su subjekti koji zastupaju nositelje 
prava dužni su nositeljima prava isplatiti pripadajuće 
iznose koje su primili od druge organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava na temelju ugovora o međusobnom 
zastupanju što je prije moguće, a najkasnije u roku od 
šest mjeseci od završetka financijske godine u kojoj je 
prihod od prava primljen, osim ako objektivni razlozi koji 
se odnose osobito na korisnička izvješća, identifikaciju 
prava, nositelja prava ili povezivanje podataka o 
djelima i predmetima srodnih prava s nositeljima prava 
onemogućuju poštovanje tog roka.«.Članak 25.
Iznad naslova članka 168. dodaje se naziv poglavlja 
koji glasi: 
»POGLAVLJE 6. 
TRANSPARENTNOST I IZVJEŠĆIVANJE«.
Naslov iznad članka 168. mijenja se i glasi: 
»IZVJEŠĆIVANJE NOSITELJA PRAVA O 
UPRAVLJANJU NJIHOVIM PRAVIMA«.
Članak 168. mijenja se i glasi:
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava će 
najmanje jednom godišnje nositeljima prava kojima je 
dužna isplatiti prihod od prava ili je izvršila plaćanje u 
razdoblju na koje se podaci odnose, učiniti dostupnim 
najmanje sljedeće podatke:
a) sve podatke koje je nositelj prava dao organizaciji 
za kolektivno ostvarivanje prava da ih koristi za 
identifikaciju i pronalazak nositelja prava;
b) iznos koji pripada nositelju prava;
c) iznose koje je organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava isplatila nositelju prava, prema 
kategoriji prava i vrsti korištenja;
d) razdoblje u kojem se dogodilo korištenje za 
koje je organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna nositelju prava isplatiti prihod od prava, osim 
ako objektivni razlozi koji se odnose na izvješćivanje 
korisnika sprječavaju organizaciju za kolektivno 
ostvarivanje prava da to učini;
e) izdvajanja na ime troška ostvarivanja prava;
f) izdvajanja za bilo koju drugu svrhu različitu 
od troška ostvarivanja, uključujući ona za kulturne, 
socijalne ili edukativne svrhe i
g) sve iznose koje pripadaju nositelju prava za bilo 
koje razdoblje, a nisu mu plaćeni.
(2) Kad organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava ima kao članove subjekte koji su odgovorni za 
raspodjelu prava nositeljima prava, organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava dužna je dati podatke iz 
stavka 1. ovoga članka tim subjektima ako ih ti subjekti 
nemaju. U tome slučaju, ti subjekti dužni su najmanje 
jednom godišnje dati te podatke nositeljima prava 
kojima su dužni isplatiti prihod od prava ili su izvršili 
plaćanje za razdoblje na koje se ti podaci odnose.«.
Članak 26.
Iza članka 168. dodaju se članci 168.a, 168.b, 168.c 
i 168.d i naslovi iznad njih, poglavlje 7. s člancima 
168.e, 168.f, 168.g, 168.h, 168.i, 168.j, 168.k, 168.l, 
168.m, 168.n i 168.o i naslovima iznad njih, poglavlje 
8. sa člancima 168.p, 168.r, 168.s, i 168.t i naslovima 
iznad njih koji glase:59»IZVJEŠĆIVANJE DRUGIH ORGANIZACIJA 
ZA KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE PRAVA O 
UPRAVLJANJU PRAVIMA PREMA UGOVORU O 
UZAJAMNOM ZASTUPANJU
Članak 168.a
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava će 
drugim organizacijama za kolektivno ostvarivanje 
prava koje zastupa na temelju ugovora o uzajamnom 
zastupanju, najmanje jednom godišnje, za razdoblje 
na koje se odnose, učiniti dostupnim barem sljedeće 
podatke i to u elektroničkom obliku:
a) prihode od prava koji prema ugovoru o uzajamnom 
zastupanju pripadaju drugoj organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava, iznose koje joj je platila, prema 
kategoriji prava i vrsti korištenja, kao i sve prihode od 
prava koji joj pripadaju za bilo koje razdoblje, a nisu 
joj plaćeni;
b) izdvajanja na ime troška ostvarivanja;
c) izdvajanja za bilo koju drugu svrhu različitu 
od troška ostvarivanja, uključujući ona za kulturne, 
socijalne ili edukativne svrhe;
d) podatke o odobrenjima za korištenje koja je 
dodijelila ili odbila dodijeliti za predmete zaštite na koje 
se odnosi ugovor o uzajamnom zastupanju, i
e) odluke koje je donijela opća skupština članova 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava ako se 
odnose na upravljanje pravima u okviru sporazuma o 
uzajamnom zastupanju.
Podaci koji se nositeljima prava, drugim 
organizacijama za kolektivno ostvarivanje prava i 
korisnicima daju na zahtjev
Članak 168.b
Na obrazloženi zahtjev nositelja prava, druge 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava koju 
zastupa na temelju ugovora o uzajamnom zastupanju 
ili korisnika, organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava dužna je u primjerenom roku elektroničkim putem 
dostaviti barem sljedeće podatke:
a) predmete zaštite za koje ostvaruje prava, prava 
koja ostvaruje neposredno ili posredstvom ugovora o 
uzajamnom zastupanju te područja koja obuhvaća ili
b) ako se zbog opsega djelovanja organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava ne mogu odrediti predmeti 
zaštite za koje ostvaruje prava, treba dostaviti vrste 
predmeta zaštite, prava koja ostvaruje i područja koja 
obuhvaća.
Podaci koji se javno objavljuju
Članak 168.c
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je javno na svojoj mrežnoj stranici objaviti barem 
sljedeće podatke te ih kontinuirano ažurirati:
a) svoj statut;
b) pretpostavke za članstvo i pretpostavke 
otkazivanja odobrenja za upravljanje pravima ako nisu 
uključeni u statut;
c) obrasce ugovora o davanju dopuštenja za korištenje;
d) cjenike koje primjenjuje, uključujući popuste;
e) popis osoba iz članka 159.e ovoga Zakona;
f) opća pravila o raspodjeli iznosa koji pripadaju 
nositeljima prava;
g) opća pravila o troškovima ostvarivanja prava;
h) opća pravila o odbicima od prihoda od prava i 
od prihoda koji proizlaze od ulaganja prihoda od prava, 
različitih od troška ostvarivanja prava, uključujući 
odbitke za socijalne, kulturne i obrazovne svrhe;
i) popis ugovora o međusobnom zastupanju koje je 
potpisala i imena organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava koje su stranke tih ugovora;
j) opća pravila o korištenju neraspodjeljivih iznosa i
k) o postupcima po žalbama i rješavanju sporova 
koji su dostupni u skladu s člancima 168.p, 168.r i 168.s 
ovoga Zakona.
GODIŠNJE IZVJEŠĆE O TRANSPARENTNOSTI
Članak 168.d
(1) Najkasnije u roku od osam mjeseci nakon 
završetka financijske godine organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava dužna je sastaviti i objaviti na svojoj 
mrežnoj stranici godišnje izvješće o transparentnosti 
koje uključuje posebno izvješće iz stavka 3. ovoga 
članka. Objavljeno izvješće na mrežnoj stranici mora 
ostati dostupno javnosti najmanje pet godina.
(2) Godišnje izvješće o transparentnosti sadrži 
barem sljedeće podatke:
a) financijsko izvješće koje sadrži bilancu ili izvješće 
o imovini i obvezama, račun prihoda i rashoda za 
financijsku godinu te izvješće o novčanom tijeku;
b) izvješće o aktivnostima u financijskoj godini;
c) podatke o odbijanju izdavanja odobrenja u skladu 
s člankom 160. stavkom 2. ovoga Zakona;
d) opis pravne i upravljačke strukture organizacije 
za kolektivno ostvarivanje prava;
e) podatke o svim subjektima koji su izravno ili 
neizravno, u cijelosti ili djelomično u vlasništvu ili pod 
kontrolom organizacije za kolektivno ostvarivanje prava;
f) podatke o ukupnom iznosu naknada plaćenih u 
godini za koju se financijsko izvješće podnosi osobama 
iz članka 159.d stavka 3. te članka 159.e ovoga Zakona 
kao i opis drugih koristi koje su im dodijeljene;
g) financijske podatke iz stavka 3. ovoga članka i
h) posebno izvješće o korištenju iznosa izdvojenih 
za socijalne, kulturne i obrazovne usluge iz stavka 4. 
ovoga članka.
(3) U godišnjem izvješću o transparentnosti navode 
se barem sljedeći financijski podaci:
a) financijski podaci o prihodima od prava, po 
kategoriji prava i vrsti korištenja (npr. emitiranje, 
internet, javna izvedba), uključujući podatke o prihodu 
od ulaganja prihoda od prava te korištenju tih prihoda 
(jesu li raspodijeljeni nositeljima prava ili drugim 60organizacijama za kolektivno ostvarivanje prava ili su 
korišteni na drugi način);
b) financijski podaci o troškovima ostvarivanja 
prava i drugih usluga koje organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava daje nositeljima prava, s detaljnim 
opisom barem sljedećih stavki:
– svi operativni i financijski troškovi s raspodjelom 
po kategoriji prava i, tamo gdje su troškovi neizravni 
i ne mogu se pripisati jednoj ili više kategorija 
prava, obrazloženjem metode kojom se koristilo za 
dodjeljivanje takvih neizravnih troškova;
– operativni i financijski troškovi, s raspodjelom 
po kategoriji prava i, tamo gdje su troškovi neizravni 
i ne mogu se pripisati jednoj ili više kategorija 
prava, obrazloženjem metode kojom se koristilo za 
dodjeljivanje takvih neizravnih troškova i to samo u 
odnosu na upravljanje pravima, uključujući naknade 
za upravljanje koje su odbijene od prihoda od prava 
ili prihoda koji proizlaze od ulaganja prihoda od prava 
u skladu s člankom 165.b stavkom 3. i člankom 167.a 
stavcima 1., 2. i 3. ovoga Zakona ili se s njima prebijaju;
– operativni i financijski troškovi u odnosu na usluge, 
isključujući usluge upravljanja pravima, ali uključujući 
socijalne, kulturne i obrazovne usluge;
– sredstva za pokrivanje troškova ostvarivanja 
prava;
– izdvajanja od prihoda od prava, s raspodjelom po 
kategoriji prava i po vrsti korištenja te svrhu izdvajanja 
kao što su troškovi ostvarivanja prava ili troškovi 
obavljanja socijalnih, kulturnih ili obrazovnih usluga i
– trošak ostvarivanja i obavljanja drugih usluga koje 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava pruža 
nositeljima prava izražen u postotku u odnosu prema 
prihodu od prava u financijskoj godini, po kategoriji 
prava i, tamo gdje su troškovi neizravni i ne mogu se 
pripisati jednoj ili više kategorija prava, obrazloženje 
metode kojom se koristilo za dodjeljivanje takvih 
neizravnih troškova;
c) financijski podaci o iznosima koji pripadaju 
nositeljima prava s detaljnim opisom barem sljedećih 
stavki:
– ukupan iznos dodijeljen nositeljima prava, po 
kategoriji prava i vrsti korištenja;
– ukupan iznos isplaćen nositeljima prava, po 
kategoriji prava i vrsti korištenja;
– učestalost isplata, po kategoriji prava i vrsti 
korištenja;
– ukupan iznos prikupljen, ali koji još nije dodijeljen 
nositeljima prava, po kategoriji prava i vrsti korištenja 
te s naznakom financijske godine u kojoj je prikupljen;
– ukupan iznos dodijeljen, ali koji još nije isplaćen 
nositeljima prava, po kategoriji prava i vrsti korištenja 
te s naznakom financijske godine u kojoj je prikupljen;
– razlozi kašnjenja ako organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava nije u rokovima propisanim u članku 
167. stavku 4. ovoga Zakona izvršila raspodjelu i isplatu;
– ukupni neraspodjeljivi iznosi s obrazloženjem za što su utrošeni;
d) financijski podaci o odnosima s drugim 
organizacijama za kolektivno ostvarivanje prava s 
opisom barem sljedećih stavki:
– iznosi primljeni od i isplaćeni drugim organizacijama 
za kolektivno ostvarivanje prava, po kategoriji prava 
i vrsti korištenja te po organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava;
– troškovi ostvarivanja prava i druga izdvajanja od 
prihoda od prava koji pripadaju drugim organizacijama 
za kolektivno ostvarivanje prava, po kategoriji prava 
i vrsti korištenja te po organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava;
– troškovi ostvarivanja prava i druga izdvajanja 
koja su druge organizacije za kolektivno ostvarivanje 
prava platile, po kategoriji prava i vrsti korištenja te po 
organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava;
– iznosi isplaćeni neposredno nositeljima prava koji 
su članovi drugih organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava, po kategoriji prava i po organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava.
(4) U posebnom izvješću organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava objavljuje najmanje sljedeće podatke 
o korištenju iznosa izdvojenih za socijalne, kulturne i 
obrazovne usluge:
a) iznosi izdvojeni za socijalne, kulturne i obrazovne 
usluge u financijskoj godini, po vrsti i svrsi i, za svaku 
od njih po kategoriji prava i vrsti korištenja;
b) obrazloženje o korištenju tih iznosa po vrsti svrhe 
uključujući troškove upravljanja iznosima izdvojenim za 
socijalne, kulturne i obrazovne usluge kao i zasebnih 
iznosa korištenih za socijalne, kulturne i obrazovne 
svrhe i
c) iznosi iz članka 167.a stavka 3. ovoga Zakona.
(5) Računovodstvene podatke uključene u godišnje 
izvješće o transparentnosti mora revidirati jedan ili više 
revizora ovlaštenih u skladu sa Zakonom o reviziji. 
Revizorsko izvješće sa svim eventualnim primjedbama 
objavljuje se u cijelosti u godišnjem izvješću o 
transparentnosti. Računovodstveni podaci uključuju 
financijske izjave iz stavka 2. točke a) ovoga članka, 
financijske podatke iz stavka 2. točaka g) i h) ovoga 
članka, te financijske podatke iz stavka 3. ovoga članka.
POGLAVLJE 7.
IZDAVANJE ODOBRENJA ZA KORIŠTENJE 
INTERNETSKIH PRAVA NA AUTORSKIM 
GLAZBENIM DJELIMA ZA VIŠE DRŽAVNIH 
PODRUČJA
IZDAVANJE ODOBRENJA NA UNUTARNJEM 
TRŽIŠTU EUROPSKE UNIJE
Članak 168.e
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava koja 
ima sjedište ili poslovni nastan u Republici Hrvatskoj 
dužna je u izdavanju odobrenja za korištenje internetskih 
prava na autorskim glazbenim djelima za više državnih 61područja unutar Europske unije (u daljnjem tekstu: 
multiteritorijalna odobrenja) poštovati odredbe iz ovoga 
poglavlja ovoga Zakona.
KAPACITET OBRADE MULTITERITORIJALNIH 
ODOBRENJA
Članak 168.f
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
koja izdaje multiteritorijalna odobrenja za korištenje 
internetskih prava na autorskim glazbenim djelima 
dužna je imati dostatan kapacitet za elektroničku 
obradu, na učinkovit i transparentan način, podataka koji 
su potrebni za izdavanje takvih odobrenja, uključujući i 
za utvrđivanje repertoara i praćenje njegova korištenja, 
izdavanje računa korisnicima, prikupljanje prihoda od 
prava te raspodjele iznosa nositeljima prava.
(2) Za ostvarenje svrhe iz stavka 1. ovoga članka 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava dužna je 
ispunjavati najmanje sljedeće pretpostavke:
– sposobnost točnog utvrđivanja, u cijelosti ili 
u dijelu, autorskih glazbenih djela koje je ovlaštena 
zastupati;
– sposobnost točnog utvrđivanja, u cijelosti ili u 
dijelu, za svako relevantno državno područje, prava i 
odgovarajućih nositelja prava;
– korištenje jedinstvenih identifikatora za utvrđivanje 
nositelja prava i autorskih glazbenih djela, uzimajući u 
obzir, koliko je to moguće, standarde koji se dobrovoljno 
koriste u industriji i praksu razvijenu na međunarodnoj 
razini ili na razini Europske unije, i
– korištenje odgovarajućih načina za identificiranje 
te pravodobno i učinkovito rješavanje nedosljednosti u 
podacima koje imaju druge organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava koje daju multiteritorijalna odobrenja 
za korištenje internetskih prava na autorskim glazbenim 
djelima.
TRANSPARENTNOST PODATAKA O 
MULTITERITORIJALNOM REPERTOARU
Članak 168.g
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
koja izdaje multiteritorijalna odobrenja za korištenje 
internetskih prava na autorskim glazbenim djelima 
dužna je pružateljima internetskih usluga, nositeljima 
prava čija prava zastupa i drugim organizacijama za 
kolektivno ostvarivanje prava, na njihov obrazloženi 
zahtjev, elektroničkim putem davati ažurne podatke 
koji omogućuju utvrđivanje repertoara koji zastupa na 
internetu. To uključuje:
– autorska glazbena djela koja zastupa;
– prava koja zastupa u cijelosti ili u dijelu i
– državna područja koja obuhvaća.
(2) Kada je to nužno, organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava može poduzeti razumne mjere za 
zaštitu točnosti i cjelovitosti podataka, kontrolu njihove 
ponovne uporabe te za zaštitu komercijalno osjetljivih 
podataka.TOČNOST PODATAKA O MULTITERITORIJALNOM 
REPERTOARU
Članak 168.h
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
koja izdaje multiteritorijalna odobrenja za internetska 
prava na autorskim glazbenim djelima dužna je propisati 
postupke kroz koje će omogućiti nositeljima prava, 
drugim organizacijama za kolektivno ostvarivanje 
prava i pružateljima internetskih usluga da zahtijevaju 
ispravak podataka iz članka 168.f stavka 2. i članka 
168.g ovoga Zakona ako iz razumnih dokaza koje su 
podnijeli uz svoj zahtjev proizlazi da su ti podaci netočni. 
Ako to podneseni dokazi opravdavaju, organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava dužna je u primjerenom 
roku ispraviti takve podatke.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je nositeljima prava na glazbenim autorskim 
djelima koje zastupa u svom vlastitom repertoaru 
kao i nositeljima prava koji su joj povjerili zastupanje 
u skladu s člankom 168.m ovoga Zakona učiniti 
dostupnim odgovarajuća sredstva pomoću kojih će 
oni biti sposobni u elektroničkom obliku dostavljati 
organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava podatke 
o svojim autorskim glazbenim djelima, o udjelu svojih 
prava na tim djelima te o državama za koje ovlašćuju 
tu organizaciju za kolektivno ostvarivanje prava. Tom 
prigodom organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
i nositelji prava uzet će u obzir, koliko je to moguće, 
dobrovoljne industrijske standarde ili prakse koji se 
odnose na razmjenu podataka, a razvijeni su na 
međunarodnoj ili unijskoj razini, dopuštajući nositeljima 
prava da odrede glazbeno djelo, u cijelosti ili u dijelu, 
internetska prava, u cijelosti ili u dijelu i države za koje 
ovlašćuju neku organizaciju za kolektivno ostvarivanje 
prava.
(3) Ako organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava ovlasti drugu takvu organizaciju za kolektivno 
ostvarivanje prava za izdavanje odobrenja za korištenje 
internetskih prava na autorskim glazbenim djelima 
sukladno člancima 168.k i 168.l ovoga Zakona, 
ovlaštena organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je primijeniti odredbe iz stavka 2. ovoga članka 
i na nositelje prava na glazbenim autorskim djelima 
koja su uključena u repertoar organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava koja daje ovlast, osim ako je drukčije 
ugovoreno.
TOČNO I PRAVODOBNO IZVJEŠĆIVANJE I 
IZDAVANJE RAČUNA
Članak 168.i
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
koja izdaje multiteritorijalna odobrenja za internetska 
prava na autorskim glazbenim djelima dužna je nadzirati 
korištenje internetskih prava na glazbenim djelima koja 
zastupa u cijelosti ili djelomično kod onih pružatelja 
internetskih usluga koje je ovlastila na takvo korištenje.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je ponuditi pružateljima internetskih usluga 
mogućnost dostavljanja u elektroničkom obliku izvještaja 62o stvarnom korištenju internetskih prava na autorskim 
glazbenim djelima, a pružatelji internetskih usluga 
dužni su je o tome točno izvješćivati. Organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava dužna je ponuditi uporabu 
barem jedne metode izvješćivanja koja uzima u obzir 
dobrovoljne industrijske standarde ili prakse razvijene 
na međunarodnoj ili unijskoj razini za elektroničku 
razmjenu takvih podataka. Organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava može odbiti izvješće pružatelja 
internetskih usluga dostavljeno u njihovu vlastitom 
formatu ako ujedno omogućuje da se za izvješćivanje 
upotrebljava industrijski standard za elektroničku 
razmjenu podataka.
(3) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
elektronički izdaje račun pružateljima internetskih 
usluga. Dužna je ponuditi uporabu barem jedne metode 
izvješćivanja koja uzima u obzir dobrovoljne industrijske 
standarde ili prakse razvijene na međunarodnoj ili 
unijskoj razini za elektroničku razmjenu takvih podataka. 
Na računu je dužna specificirati autorska djela i prava 
za koja je odobrenje izdano, u cijelosti ili u dijelu, na 
temelju podataka navedenih u popisu pretpostavki iz 
članka 168.f stavka 2. ovoga Zakona i odgovarajućeg 
stvarnog korištenja, u mjeri u kojoj je to moguće učiniti 
na temelju podataka dobivenih od pružatelja internetskih 
usluga i formata koji je korišten za davanje tih podataka. 
Pružatelj internetskih usluga ne može odbiti račun 
zbog njegova formata ako organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava upotrebljava industrijski standard.
(4) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je izdati račun pružatelju internetskih usluga 
točno i u primjerenom roku nakon što je pružatelj prijavio 
stvarno korištenje internetskih prava na autorskom 
glazbenom djelu, osim u slučajevima kad to nije moguće 
zbog razloga koje je skrivio pružatelj internetskih usluga.
(5) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je omogućiti pružateljima internetskih usluga 
podnošenje prigovora protiv računa, uključujući 
slučajeve kad pružatelj internetskih usluga primi račun 
od jedne ili više organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava za isto internetsko pravo na istom glazbenom 
djelu.
TOČNA I PRAVODOBNA ISPLATA NOSITELJIMA 
PRAVA
Članak 168.j
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
koja izdaje multiteritorijalna odobrenja za internetska 
prava na autorskim glazbenim djelima dužna je 
isplatiti iznose koje duguje nositeljima prava iz takvih 
odobrenja točno i u primjerenom roku, nakon primitka 
izvješća o stvarnom korištenju, osim ako to nije moguće 
zbog razloga koji su na strani korisnika (pružatelja 
internetskih usluga).
(2) Zajedno sa svakom isplatom iz stavka 1. ovoga 
članka organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je nositelju prava dati barem sljedeće podatke:
– razdoblje korištenja na koje se odnosi isplata i 
državna područja na koja se odnosi isplata;– naplaćeni prihod od prava, odbitke i iznose koji su 
isplaćeni za svako internetsko pravo za svako glazbeno 
djelo za koje je nositelj prava ovlastio tu organizaciju za 
kolektivno ostvarivanje prava da ga zastupa, u cijelosti 
ili u dijelu i
– prihod od prava naplaćen za tog nositelja prava, 
odbitke i iznose koji su isplaćeni za svakog korisnika 
(pružatelja internetskih usluga).
(3) U slučaju kad organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava ovlasti drugu takvu organizaciju 
za kolektivno ostvarivanje prava da u njezino ime i 
za njezin račun izdaje multiteritorijalna odobrenja za 
internetska prava na autorskim glazbenim djelima 
sukladno člancima 168.k i 168.l ovoga Zakona, 
ovlaštena organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je isplatiti iznose iz stavka 1. ovoga članka točno 
i u primjerenom roku te dati podatke iz stavka 2. ovoga 
članka organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava 
koja ju je ovlastila. U tome slučaju je ta organizacija 
za kolektivno ostvarivanje prava odgovorna za daljnju 
isplatu tih iznosa i prosljeđivanje podataka nositeljima 
prava, osim kad su organizacije za kolektivno 
ostvarivanje prava ugovorile drukčije.
UGOVORI IZMEĐU ORGANIZACIJA ZA 
KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE PRAVA ZA 
MULTITERITORIJALNA ODOBRENJA
Članak 168.k
(1) Ugovori između organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava kojima jedna takva organizacija 
za kolektivno ostvarivanje prava ovlašćuje drugu da 
za njezin račun izdaje multiteritorijalna odobrenja za 
internetska prava na autorskim glazbenim djelima 
za njezin repertoar ne mogu biti isključive naravi. 
Ovlaštena organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je ostvarivati povjerena internetska prava bez 
diskriminacije.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
koja je drugoj takvoj organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava dala ovlast iz stavka 1. ovoga članka 
dužna je svoje članove obavijestiti o glavnim uvjetima 
ugovora kojim je tu ovlast dala, uključujući njegovo 
trajanje i trošak usluge koju ovlaštena organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava pruža.
(3) Ovlaštena organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava iz stavka 1. ovoga članka dužna je organizaciju 
za kolektivno ostvarivanje prava koja ju je ovlastila 
obavijestiti o glavnim uvjetima pod kojima izdaje 
odobrenja za korištenje internetskih prava na autorskim 
glazbenim djelima iz njezina repertoara, uključujući 
narav korištenja, sve odredbe koje se odnose ili 
utječu na iznos cijene za izdavanje odobrenja, trajanje 
odobrenja, obračunska razdoblja te obuhvaćena 
državna područja.63OBVEZA ZASTUPANJA DRUGE ORGANIZACIJE 
ZA KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE PRAVA ZA 
IZDAVANJE MULTITERITORIJALNIH ODOBRENJA 
ZA INTERNETSKA PRAVA NA AUTORSKIM 
GLAZBENIM DJELIMA
Članak 168.l
Ako organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
koja ne izdaje niti nudi izdavanje multiteritorijalnih 
odobrenja za internetska prava na autorskim glazbenim 
djelima iz svojeg repertoara zatraži od druge organizacije 
za kolektivno ostvarivanje prava da s njom sklopi 
ugovor kojim bi je ovlastila na zastupanje svojeg 
repertoara, organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava od koje je zatraženo sklapanje takvog ugovora 
ne može odbiti takav zahtjev ako već izdaje ili nudi 
izdavanje multiteritorijalnih odobrenja za istu kategoriju 
internetskih prava na autorskim glazbenim djelima za 
repertoar jedne ili više drugih organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava.
Članak 168.m
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
kojoj je upućen zahtjev iz članka 168.l ovoga Zakona 
dužna je na njega u primjerenom roku odgovoriti pisano.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
kojoj je upućen zahtjev iz članka 168.l ovoga Zakona 
dužna je zastupati povjereni repertoar pod istim uvjetima 
koje primjenjuje na svoj repertoar te uključiti povjereni 
repertoar u sve ponude koje upućuje pružateljima 
internetskih usluga.
(3) Trošak ostvarivanja koji organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava kojoj je upućen zahtjev 
iz članka 168.l ovoga Zakona naplati za zastupanje 
povjerenog repertoara ne smije premašiti iznos 
opravdanih troškova koji joj nastanu u obavljanju te 
usluge.
(4) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
koja upućuje zahtjev iz članka 168.l ovoga Zakona 
dužna je organizaciji za kolektivno ostvarivanje prava 
kojoj upućuje taj zahtjev učiniti dostupnim sve podatke 
o svom vlastitom repertoaru koji su potrebni za 
izdavanje multiteritorijalnih odobrenja za internetska 
prava na autorskim glazbenim djelima. Ako su ti podaci 
nedostatni ili pruženi u obliku koji nije prikladan za 
ispunjavanje pretpostavki za izdavanje multiteritorijalnih 
odobrenja za internetska prava na autorskim glazbenim 
djelima iz ovog poglavlja ovog Zakona, organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava kojoj je upućen zahtjev iz 
članka 168.l ovoga Zakona ima pravo naplatiti razumne 
troškove nastale prigodom ispunjavanja tih pretpostavki 
ili isključiti djela za koja su podaci nedostatni ili se ne 
mogu koristiti.
PRISTUP MULTITERITORIJALNIM ODOBRENJIMA
Članak 168.n
Ako organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
ne izdaje niti nudi izdavanje multiteritorijalnih odobrenja 
za internetska prava na autorskim glazbenim djelima, 
te ako nije ovlastila drugu organizaciju za kolektivno ostvarivanje prava na zastupanje njezina repertoara u 
tu svrhu do 31. prosinca 2017., nositelji prava koji su 
ovlastili tu organizaciju za kolektivno ostvarivanje prava 
da ostvaruje njihova internetska prava na autorskim 
glazbenim djelima mogu povući to ovlaštenje u odnosu 
na izdavanje multiteritorijalnih odobrenja za korištenje 
internetskih prava i ostaviti joj ovlast za ostvarivanje tih 
prava na području Republike Hrvatske (jednoteritorijalno 
odobrenje) te izdavanje multiteritorijalnih odobrenja za 
internetska prava obavljati individualno (osobno), putem 
specijalizirane pravne osobe ili kolektivno putem neke 
druge organizacije za kolektivno ostvarivanje prava.
IZUZECI ZA INTERNETSKA PRAVA NA 
AUTORSKIM GLAZBENIM DJELIMA U ODNOSU NA 
RADIJSKE I TELEVIZIJSKE PROGRAME
Članak 168.o
Ovo poglavlje ovoga Zakona ne primjenjuje se na 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava koje izdaju, 
na temelju dobrovoljnog objedinjavanja potrebnih prava 
te u skladu s odredbama o zaštiti tržišnog natjecanje iz 
članaka 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju Europske 
unije, multiteritorijalna odobrenja za internetska prava 
na autorskim glazbenim djelima organizacijama za 
radiodifuziju u slučaju kad one priopćavaju ili stavljaju 
na raspolaganje javnosti svoje radijske ili televizijske 
programe istodobno sa svojim primarnim emitiranjima 
ili nakon njega, kao i bilo koji drugi internetski materijal 
koji su proizvele ili je proizveden za njih, uključujući 
najave, a dodatan je u odnosu na primarno emitiranje 
njihova radijskog ili televizijskog programa.
POGLAVLJE 8.
PROVEDBENE MJERE
PRIGOVORI
Članak 168.p
(1) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je utvrditi učinkovite i pravodobne postupke u 
kojima će rješavati prigovore svojih članova i drugih 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava u čije ime 
ostvaruje prava u skladu s ugovorima o uzajamnom 
zastupanju, osobito u odnosu na punomoći za 
zastupanje i prestanak ili povlačenje prava, uvjete 
članstva, prikupljanje iznosa koji pripadaju nositeljima 
prava, izdvajanja te raspodjele.
(2) Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava 
dužna je pisano odgovarati na prigovore iz stavka 1. 
ovoga članka te u slučaju odbijanja prigovora obrazložiti 
razloge.
RJEŠAVANJE SPOROVA IZMEĐU ORGANIZACIJE 
ZA KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE PRAVA I 
KORISNIKA
Članak 168.r
Organizacija za kolektivno ostvarivanje prava kao i 
korisnik, koji su u sporu o njihovu međusobnom odnosu, 
a posebno o uvjetima davanja odobrenja za korištenje 
ili povredu ugovora, mogu svoj spor izložiti pred 64arbitražnim sudom stručnim u području intelektualnog 
vlasništva u skladu s propisima o arbitraži ili pred 
nadležnim sudom u skladu s propisima o parničnom 
postupku.
POSEBNO O ALTERNATIVNOM RJEŠAVANJU 
SPOROVA U SVEZI S MULTITERITORIJALNIM 
ODOBRENJIMA ZA INTERNETSKA PRAVA NA 
AUTORSKIM GLAZBENIM DJELIMA
Članak 168.s
(1) U svrhu provedbe odredaba iz poglavlja 7. 
ovoga Zakona (Izdavanje odobrenja za korištenje 
internetskih prava na autorskim glazbenim djelima za 
više državnih područja) sljedeće sporove povezane 
s organizacijom za kolektivno ostvarivanje prava 
koja izdaje multiteritorijalna odobrenja za internetska 
prava na autorskim glazbenim djelima, sa sjedištem 
ili poslovnim nastanom u Republici Hrvatskoj, strane 
u sporu mogu iznositi pred arbitražni sud u skladu s 
propisima o arbitraži:
a) sporove s postojećim ili potencijalnim pružateljem 
internetskih usluga u vezi s primjenom članaka 160., 
168.g, 168.h i 168.i ovoga Zakona;
b) sporove s jednim ili više nositelja prava u vezi 
s primjenom članaka 168.g, 168.h, 168.i, 168.j, 168.k, 
168.l i 168.m ovoga Zakona;
c) sporove s drugim organizacijama za kolektivno 
ostvarivanje prava u vezi s primjenom članaka 168.g, 
168.h, 168.i 168.j 168.k i 168.m ovoga Zakona.
(2) Stranke u sporovima iz stavka 1. ovoga članka 
mogu od Vijeća stručnjaka zatražiti da dade mišljenje o 
predmetu njihova spora. Na postupak davanja mišljenja 
na odgovarajući način primjenjuju se odredbe članka 
162. stavka 6. ovoga Zakona.
ZAŠTITA OSOBNIH PODATAKA
Članak 168.t
Obrada osobnih podataka koja se provodi u skladu 
s ovim Zakonom podliježe primjeni zakona kojim se 
propisuje zaštita osobnih podataka.«.
Članak 27.
Članak 169. mijenja se i glasi:
»(1) Zavod izdaje odobrenje organizacijama iz 
članka 157. ovoga Zakona.
(2) Zavod vodi evidenciju organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava koje obavljaju djelatnost na području 
Republike Hrvatske.
(3) Zavod obavlja inspekcijske poslove vezane uz 
rad organizacija za kolektivno ostvarivanje prava koje 
imaju sjedište ili poslovni nastan u Republici Hrvatskoj u 
smislu obavljanja djelatnosti u skladu s ovim Zakonom.
(4) U pogledu rada organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava koje obavljaju djelatnost kolektivnog 
ostvarivanja prava na području Republike Hrvatske, ali 
sjedište ili poslovni nastan imaju u drugim državama 
članicama Europske unije, Zavod obavlja inspekcijske 
poslove u smislu obavljanja djelatnosti u skladu s odgovarajućim propisima te države članice u koje je 
implementirana Direktiva 2014/26/EU. Inspekcijski 
poslovi obavljaju se sukladno članku 170. stavku 2.b. 
ovoga Zakona te odredbama članka 171.a. ovoga 
Zakona.
(5) Zavod će rješenjem ukinuti odobrenje iz stavka 1. 
ovoga članka ako organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava sa sjedištem ili poslovnim nastanom u Republici 
Hrvatskoj prestane udovoljavati propisanim uvjetima za 
obavljanje djelatnosti kolektivnog ostvarivanja prava ili 
ako teže i ponovljeno krši odredbe iz ovoga Zakona. U 
tom će slučaju Zavod prethodno pisanim putem upozoriti 
organizaciju za kolektivno ostvarivanje prava i dati joj 
odgovarajući rok za uklanjanje utvrđenih nepravilnosti. 
Ova odredba primjenjuje se na odgovarajući način u 
skladu s odredbama članka 171.a na organizacije za 
kolektivno ostvarivanje prava sa sjedištem ili poslovnim 
nastanom u drugoj državi članici Europske unije, a koje 
obavljaju djelatnost kolektivnog ostvarivanja prava na 
području Republike Hrvatske.
(6) Protiv rješenja iz stavka 5. ovoga članka nije 
dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.
(7) Rješenje o odobrenju obavljanja djelatnosti 
kolektivnog ostvarivanja prava organizaciji za kolektivno 
ostvarivanje prava iz stavka 1. ovoga članka te rješenje 
o ukidanju toga odobrenja objavljuje se u službenom 
glasilu Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo.
(8) Ministar u čijem je djelokrugu nadzor nad 
radom Zavoda donosi Pravilnik o stručnim mjerilima i 
postupku izdavanja odobrenja za obavljanje djelatnosti 
kolektivnog ostvarivanja prava i o naknadama za rad 
Vijeća stručnjaka.«.
Članak 28.
Iznad članka 170. dodaje se naziv poglavlja koji 
glasi: 
»POGLAVLJE 9.
NADZOR NAD KOLEKTIVNIM OSTVARIVANJEM 
PRAVA«.
Članak 170. mijenja se i glasi:
»(1) U obavljanju inspekcijskog nadzora državni 
službenik Zavoda zadužen za provedbu inspekcijskog 
nadzora (u daljnjem tekstu: inspektor) ovlašten je 
zahtijevati uvid u isprave i poslovnu dokumentaciju 
koja se odnosi na obavljanje djelatnosti kolektivnog 
ostvarivanja prava.
(2) Inspekcijski nadzor nad radom organizacija 
za kolektivno ostvarivanje prava može biti redoviti i 
izvanredni, pri čemu:
a) redoviti inspekcijski nadzor provodi se periodički, 
u pravilu jednom godišnje;
b) izvanredni inspekcijski nadzor može se provesti 
na dostatno obrazloženi zahtjev članova organizacije 
za kolektivno ostvarivanje prava, korisnika, druge 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava ili 
druge osobe koja ima pravni interes za provođenjem 
takvog nadzora u kojem se upozorava na radnje ili 65okolnosti koje prema mišljenju podnositelja zahtjeva 
predstavljaju povredu ovog Zakona u obavljanju 
djelatnosti kolektivnog ostvarivanja prava, ili se može 
provesti po službenoj dužnosti ako Zavod na bilo koji 
način stekne spoznaju o mogućoj nepravilnosti u radu 
organizacije za kolektivno ostvarivanje prava.
(3) Ako inspektor u provođenju nadzora utvrdi da 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava koja 
ima sjedište ili poslovni nastan u Republici Hrvatskoj 
djelatnost kolektivnog ostvarivanja prava obavlja 
protivno izdanom rješenju odnosno odredbama iz ovoga 
Zakona, rješenjem će narediti uklanjanje utvrđenih 
nedostataka i nepravilnosti u određenom roku.
(4) Ako u određenom roku iz stavka 3. ovoga 
članka nedostaci i nepravilnosti ne budu uklonjeni i 
ako organizacija za kolektivno ostvarivanje prava sa 
sjedištem ili poslovnim nastanom u Republici Hrvatskoj 
i dalje ne udovoljava propisanim uvjetima za obavljanje 
djelatnosti kolektivnog ostvarivanja prava ili ako teže 
i ponovljeno krši odredbe iz ovoga Zakona inspektor 
donosi rješenje kojim se ukida odobrenje iz članka 169. 
stavka 1. ovoga Zakona.
(5) Protiv rješenja iz stavka 3. i stavka 4. ovoga 
članka nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti 
upravni spor.
(6) Odredba iz stavka 3. ovoga članka primjenjuje 
se na odgovarajući način sukladno odredbama članka 
171.a. i na organizacije za kolektivno ostvarivanje 
prava sa sjedištem ili poslovnim nastanom u drugoj 
državi članici Europske unije, a koje obavljaju djelatnost 
kolektivnog ostvarivanja prava na području Republike 
Hrvatske.
(7) Ako je organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava registrirana kao udruga, o poduzetim mjerama 
iz stavaka 3. i 4. ovoga članka inspektor je dužan 
obavijestiti ured državne uprave koji vodi upis udruge 
u registru udruga.
(8) Inspektor je ovlašten sudjelovati na općoj 
skupštini iz članka 159.c ovoga Zakona bez prava 
glasovanja. Organizacija za kolektivno ostvarivanje 
prava dužna je pravodobno dostaviti obavijest Zavodu 
o mjestu i vremenu održavanja opće skupštine.«.
Članak 29.
Članak 171. mijenja se i glasi:
»Zavod obavlja stručne, tehničke i administrativne 
poslove u vezi s osnivanjem i radom Vijeća stručnjaka 
te druge poslove iz svoje nadležnosti na tom području.«.
Članak 30.
Iza članka 171. dodaje se članak 171.a i naslov 
iznad njega te poglavlje 10. i članci 171.b, 171.c i 171.d 
kao i naslovi iznad njih koji glase:
»SURADNJA S NADLEŽNIM TIJELIMA U DRUGIM 
DRŽAVAMA ČLANICAMA EUROPSKE UNIJE I 
EUROPSKOM KOMISIJOM
Članak 171.a
(1) Zavod je dužan u primjerenom roku odgovoriti na zahtjev za dostavu podataka o primjeni Direktive 2014/26/
EU, što posebno uključuje podatke o aktivnostima 
organizacija za kolektivno ostvarivanje prava koje imaju 
sjedište ili poslovni nastan u Republici Hrvatskoj, koji 
je primio od tijela države članice Europske unije koje 
je odgovarajućim propisom te države određeno kao 
tijelo za provedbu nadzora nad radom organizacija 
za kolektivno ostvarivanje prava. Zavod nije dužan 
odgovarati na zahtjeve koji nisu dostatno obrazloženi.
(2) Ako Zavod smatra da organizacija za kolektivno 
ostvarivanje prava koja ima sjedište ili poslovni nastan 
u nekoj drugoj državi članici Europske unije, a obavlja 
poslove kolektivnog ostvarivanja prava u Republici 
Hrvatskoj ne obavlja te poslove u skladu s propisima 
te države članice u koje je implementirana Direktiva 
2014/26/EU, može sve relevantne podatke dostaviti 
tijelu te države članice koje je odgovarajućim propisom 
u njoj određeno kao tijelo za provedbu nadzora nad 
radom organizacija za kolektivno ostvarivanje prava. 
Prema potrebi Zavod može priložiti i zahtjev tome 
tijelu za poduzimanje odgovarajuće mjere u skladu s 
nadležnostima tog tijela.
(3) Ako je Zavod od tijela koje je u nekoj državi članici 
Europske unije odgovarajućim propisom određeno kao 
tijelo za provedbu nadzora nad radom organizacija za 
kolektivno ostvarivanje prava primio zahtjev iz stavka 2. 
ovoga članka, dužan je odgovoriti u roku od tri mjeseca 
od dana primitka zahtjeva.
(4) Zahtjev iz stavka 2. ovoga članka Zavod može 
uputiti i stručnoj skupini koju čine predstavnici nadležnih 
tijela država članica Europske unije, a kojom predsjeda 
predstavnik Europske komisije.
(5) Zavod je dužan u primjerenom roku odgovoriti na 
sve upite Europske komisije i surađivati s Europskom 
komisijom radi razvijanja multiteritorijalnih odobrenja za 
korištenje internetskih prava na autorskim glazbenim 
djelima te postizanja ciljeva redovite razmjene svih 
relevantnih informacija između Europske komisije i 
Zavoda, podnošenja izvješća Europskoj komisiji o 
stanju i razvoju izdavanja multiteritorijalnih odobrenja 
u Republici Hrvatskoj do 10. listopada 2017., redovitog 
izvješćivanja o promjenama u popisu organizacija 
za kolektivno ostvarivanje prava sa sjedištem ili 
poslovnim nastanom u Republici Hrvatskoj te za potrebe 
ostvarivanja zadaća stručne skupine iz stavka 4. ovoga 
članka.
POGLAVLJE 10.
NEOVISNI UPRAVLJAČKI SUBJEKTI
OBAVIJEST O NAMJERI OBAVLJANJA 
DJELATNOSTI KOLEKTIVNOG OSTVARIVANJA 
PRAVA
Članak 171.b
(1) Neovisni upravljački subjekt koji na području 
Republike Hrvatske namjerava kolektivno ostvarivati 
prava dužan je o toj svojoj namjeri obavijestiti Zavod, 
bez obzira na to gdje mu se nalazi sjedište ili poslovni 
nastan. U pisanoj obavijesti Zavodu dužan je navesti 66sve podatke o vrsti prava i kategoriji nositelja prava 
te broju nositelja prava za koje na temelju dobivenih 
punomoći namjerava ostvarivati prava. Zavod može 
od takvog subjekta zatražiti i druge podatke (npr. 
pojedinačne punomoći, identifikaciju nositelja prava te 
predmeta zaštite za koje ostvaruje prava).
(2) Tijekom obavljanja djelatnosti kolektivnog 
ostvarivanja prava neovisni upravljački subjekt dužan 
je redovito obavještavati Zavod o svim promjenama 
podataka iz stavka 1. ovoga članka.
(3) Sva prepiska između Zavoda i neovisnih 
upravljačkih subjekata koji na području Republike 
Hrvatske kolektivno ostvaruju ili namjeravaju kolektivno 
ostvarivati autorska i srodna prava vodi se na hrvatskom 
jeziku i latiničnom pismu.
(4) Zavod vodi evidenciju o neovisnim upravljačkim 
subjektima koji na području Republike Hrvatske 
kolektivno ostvaruju prava.
(5) Ako Zavod zaprimi obrazloženi zahtjev bilo koje 
osobe koja ima pravni interes ili po službenoj dužnosti 
stekne spoznaju da neovisni upravljački subjekt 
kolektivno ostvaruje prava na području Republike 
Hrvatske bez prethodne dostave obavijesti Zavodu iz 
stavka 1. ovoga članka, Zavod od tog subjekta može 
tražiti informacije i dokumentaciju radi utvrđivanja 
obavlja li kolektivno ostvarivanje prava u skladu s 
odredbama ovoga Zakona.
NADZOR NAD RADOM NEOVISNIH 
UPRAVLJAČKIH SUBJEKATA I MJERE ZAVODA
Članak 171.c
(1) Ovlašteni inspektori Zavoda obavljaju inspekcijski 
nadzor nad radom neovisnih upravljačkih subjekata 
koji na području Republike Hrvatske imaju sjedište ili 
poslovni nastan, u smislu obavljanja djelatnosti u skladu 
s ovim Zakonom.
(2) Odredba iz stavka 1. ovoga članka primjenjuje 
se na odgovarajući način sukladno odredbama stavka 
3b) ovoga članka i članka 171.a. ovoga Zakona na 
neovisne upravljačke subjekte sa sjedištem ili poslovnim 
nastanom u drugoj državi članici Europske unije, a koji 
obavljaju djelatnost kolektivnog ostvarivanja prava na 
području Republike Hrvatske.
(3) Inspekcijski nadzor nad radom neovisnih 
upravljačkih subjekata može biti redoviti i izvanredni, 
pri čemu:
a) redoviti inspekcijski nadzor provodi se periodički, 
u pravilu jednom godišnje;
b) izvanredni inspekcijski nadzor može se provesti 
na dostatno obrazloženi zahtjev opunomoćitelja 
neovisnog upravljačkog subjekta, korisnika, organizacije 
za kolektivno ostvarivanje prava ili druge osobe koja ima 
pravni interes za provođenje takvog nadzora u kojem se 
upozorava na radnje ili okolnosti koje prema mišljenju 
podnositelja zahtjeva predstavljaju povredu ovoga 
Zakona u obavljanju djelatnosti kolektivnog ostvarivanja 
prava, ili se može provesti po službenoj dužnosti ako 
Zavod na bilo koji način stekne spoznaju o mogućoj nepravilnosti u radu neovisnog upravljačkog subjekta.
(4) U obavljanju inspekcijskog nadzora državni 
službenik Zavoda zadužen za provedbu inspekcijskog 
nadzora ovlašten je zahtijevati uvid u isprave i poslovnu 
dokumentaciju koja se odnosi na obavljanje djelatnosti 
kolektivnog ostvarivanja prava.
(5) Ako inspektor u provođenju nadzora utvrdi da 
neovisni upravljački subjekt koji ima sjedište ili poslovni 
nastan u Republici Hrvatskoj djelatnost kolektivnog 
ostvarivanja prava obavlja protivno odredbama iz ovoga 
Zakona, rješenjem će narediti uklanjanje utvrđenih 
nedostataka i nepravilnosti u određenom roku. Protiv 
tog rješenja nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti 
upravni spor.
(6) Ako u određenom roku iz stavka 5. ovoga članka 
nedostaci i nepravilnosti ne budu uklonjeni, inspektor 
donosi rješenje kojim se zabranjuje rad neovisnom 
upravljačkom subjektu na području Republike Hrvatske. 
Protiv tog rješenja nije dopuštena žalba, ali se može 
pokrenuti upravni spor.
PRIMJENA DRUGIH ODREDABA OVOG ZAKONA
Članak 171.d
Na neovisne upravljačke subjekte na odgovarajući 
način primjenjuju se odredbe iz članka 162. stavka 1., 
članaka 168. i 168.b, članka 168.c točaka a), b), c), f), 
g) i h), članka 168.t i članka 171.a ovoga Zakona.«.
Članak 31.
U članku 179. stavku 1. riječ: »naknadu« zamjenjuje 
se riječju: »cijenu«.
Članak 32.
Iza članka 192.a dodaje se članak 192.b i naslov 
iznad njega koji glase:
»NEDOSTAVLJANJE PODATAKA NA ZAHTJEV 
ORGANIZACIJE ZA KOLEKTIVNO OSTVARIVANJE 
PRAVA
Članak 192.b
(1) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 50.000,00 
kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako na 
zahtjev organizacije za kolektivno ostvarivanje prava 
ne dostavi podatke kojima raspolaže, a odnose se 
na ostvarivanje prava iz ovoga Zakona, kad je dužna 
dostaviti takve podatke (članak 161. stavak 3.).
(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 1.000,00 do 5.000,00 kuna 
odgovorna osoba u pravnoj osobi.
(3) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će 
se novčanom kaznom od 1.000,00 do 5.000,00 kuna 
fizička osoba.«.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 33.
Udruga za kolektivno ostvarivanje prava dužna 
je nositeljima prava koji su je do stupanja na snagu 
ovoga Zakona ovlastili da upravlja njihovim pravima, 67kategorijama prava ili vrstama djela ili predmetima 
srodnih prava dostaviti na odgovarajući način podatke 
o njihovim pravima iz članka 159. koji je izmijenjen 
člankom 11. ovoga Zakona najkasnije u roku od osam 
dana od dana stupanja na snagu Pravilnika iz članka 
35. stavka 1. točke 1. ovoga Zakona.
Članak 34.
(1) Sve udruge za kolektivno ostvarivanje prava koje 
imaju sjedište ili poslovni nastan u Republici Hrvatskoj 
dužne su uskladiti svoje akte, unutarnji ustroj te svoje 
poslovanje s odredbama ovoga Zakona najkasnije 
u roku od četiri mjeseca od dana stupanja na snagu 
Pravilnika iz članka 35. stavka 1. točke 1. ovoga Zakona.
(2) Sve udruge za kolektivno ostvarivanje prava 
dužne su u roku od četiri mjeseca od dana stupanja na 
snagu Pravilnika iz članka 35. stavka 1. točke 1. ovoga 
Zakona podnijeti zahtjev za odobrenje Državnog zavoda 
za intelektualno vlasništvo iz članka 8. ovoga Zakona 
te priložiti sve isprave i drugu dokumentaciju kojom 
dokazuju da ispunjavaju pretpostavke za obavljanje 
djelatnosti kolektivnog ostvarivanja autorskog i srodnih 
prava iz ovoga Zakona.
(3) Sva odobrenja Državnog zavoda za intelektualno 
vlasništvo za kolektivno ostvarivanje prava koja su na 
snazi na dan stupanja na snagu ovoga Zakona ostaju na 
snazi do izvršnosti odluke Zavoda o zahtjevu iz stavka 
2. ovoga članka ako je zahtjev podnesen u propisanom 
roku. U slučaju nepodnošenja zahtjeva u propisanom 
roku, odobrenja će prestati važiti, o čemu će Zavod 
donijeti posebno rješenje u roku od trideset dana od 
dana isteka roka iz stavka 2. ovoga članka.(4) Svi cjenici udruga za kolektivno ostvarivanje 
prava koji su važeći na dan stupanja na snagu ovoga 
Zakona ostaju na snazi.
Članak 35.
(1) Ministar u čijem je djelokrugu nadzor nad radom 
Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo će u 
roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovoga 
Zakona uskladiti s odredbama ovoga Zakona sljedeće 
pravilnike:
1. Pravilnik o stručnim mjerilima i postupku izdavanja 
odobrenja za obavljanje djelatnosti kolektivnog 
ostvarivanja prava i o naknadama za rad Vijeća 
stručnjaka (»Narodne novine«, br. 72/04., 151/08. i 
90/13.) i
2. Pravilnik o visini naknade za rad Vijeća stručnjaka 
(»Narodne novine«, br. 24/06. i 148/08.).
(2) Pravilnik o stručnim mjerilima i postupku 
izdavanja odobrenja za obavljanje djelatnosti 
kolektivnog ostvarivanja prava i o naknadama za rad 
Vijeća stručnjaka (»Narodne novine«, br. 72/04., 151/08. 
i 90/13.) i Pravilnik o visini naknada za rad Vijeća 
stručnjaka (»Narodne novine«, br. 24/06. i 148/08.) 
ostaju na snazi do stupanja na snagu usklađenih 
pravilnika iz stavka 1. ovoga članka.
Članak 36.
Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana 
objave u »Narodnim novinama«.