1 TULLILAKI  29.4.2016/304  
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään:  
1 luku  
Yleiset säännökset  
1 §  Soveltamisala  
Tätä lakia sovelletaan Suomessa Euroopan unionin ( unioni ) tullialueelle tuot avien ja sen 
ulkopuolelle vietävien sekä Suomen tullialueen kautta kuljetettavien tavaroiden tulliselvitykseen, 
tullivalvontaan ja tulliverotukseen sen lisäksi, mitä niistä säädetään unionin lainsäädännössä. Lakia 
sovelletaan unionin lainsäädännön ohella S uomen ja muiden maiden välisen kaupan tilastointiin 
sekä tullirikostorjuntaan, jollei rikostorjunnasta Tullissa annetussa laissa (623/2015)  toisin säädetä.  
Tämän lain säännöksiä sovelletaan myös suoritettaessa muita laissa säädettyjä Tullin tehtäviä sekä 
Tullin julkisoikeudellisten maksujen kantamisessa.  
Tässä laissa säädettyjä toimivaltuuksia voidaan käyttää unionin oikeuden mukaisin edellytyksin 
unionin jäsenvaltioide n (jäsenvaltio ) välisessä liikenteessä ( sisäliikenne ) tavaroiden Suomeen 
tuontia ja Suomesta vientiä sekä tavaroiden Suomen alueen kautta kuljettamista koskevien kieltojen 
ja rajoitusten noudattamisen valvomiseksi.  
Tullilainsäädännön mukaisia toimivaltuuks ia voidaan käyttää verotuksen valvomiseksi myös, kun 
tavaroita kuljetetaan, lähetetään tai muutoin siirretään erityiseen veroalueeseen kuuluvan unionin 
tullialueen osan ja erityiseen veroalueeseen kuulumattoman unionin tullialueen osan välillä.  
2 §  Määritelmät  
Unionin tullilainsäädännössä käytettyjen määritelmien lisäksi tässä laissa tarkoitetaan : 
1) koodeksilla  unionin tullikoodeksista annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 
N:o 952/2013;  
2) delegoidulla asetuksella  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 
täydentämisestä tiettyjä unionin tullikoodeksin säänn öksiä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen 
osalta annettua komission delegoitua asetusta (EU) 2015/2446;  
3) täytäntöönpanoasetuksella unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston 
asetuksen (EU) N:o 952/2013 tiettyjen säännösten täyt äntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista 
säännöistä annettua komission täytäntöönpanoasetusta (EU) 2015/2447;  
4) tullittomuusasetuksella  yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta annettua neuvoston asetusta 
(EY) N:o 1186/2009;  
5) Suomen tullialueella  aluetta, jonka muodostavat valtakunnan maa -alue, aluevedet ja ilmatila, 
kuitenkin niin, että tullialue ulottuu kaksi meripeninkulmaa aluemeren ulkorajaa ulommaksi, jollei 
asiasta ole kansainvälisesti muuta sovittu;   2 6) kolmannella maalla  aluetta, joka ei k uulu koodeksin 4 artiklassa säädettyyn unionin 
tullialueeseen;  
7) tullitoimenpiteellä  kaikkia Tullin tehtäviin kuuluvia virkatoimia tullirikosten esitutkintaa ja 
rajatarkastusta lukuun ottamatta;  
8) tullirikoksella :  
a) rikosta, jolla rikotaan sellaista tä män lain tai muun lain säännöstä, jonka noudattamisen valvonta 
tai täytäntöönpano on Tullin tehtävänä;  
b) tullimieheen kohdistuvaa rikoslain (39/1889) 16 luvun 3 §:ssä  tarkoitettua haitantekoa 
virkamiehelle sekä 4 b §:ssä tarkoitettua niskoittelua tullimiestä vastaan;  
c) rikoslain 46 luvun  6 ja 6 a §:ssä tarkoitettua laitonta tuonti tavaraan ryhtymistä;  
d) sellaista rikosta, johon sisältyy omaisuuden maahantuontia, maastavientiä tai Suomen kautta 
kuljettamista;  
9) tullirikostorjunnalla  tullirikoksen estämistä, paljastamista ja selvittämistä;  
10) tullimiehellä  Tullin virkaan tai virkas uhteeseen nimitettyä virkamiestä, joka työskentelee 
tullivalvonta -, tullirikostorjunta - tai vero - tai tulliverotarkastustehtävissä.  
2 luku  
Toimivaltaiset viranomaiset ja niiden tehtävät  
3 §  Tulli  
Unionin tullilainsäädännössä tarkoitettu tulliviranomainen ja toimivaltainen viranomainen on Tulli, 
jollei erikseen toisin säädetä.  
4 §  Rajavartiolaitos  
Rajavartiolaitok sen oikeudesta suorittaa tullitoimenpiteitä säädetään rajavartiolain (578/2005) 24 
§:ssä . 
5 §  Poliisi  
Poliisimiehen oikeudesta suorittaa tullitoimenpiteitä säädetään poliisilain (872/2011) 2 luvun 21 
§:ssä . 
6 §  Unionin lainsäädännössä säädetyt tullitoimintaa kos kevat jäsenvaltion velvoitteet  
Tulli vastaa seuraavista unionin lainsäädännössä säädetyistä jäsenvaltion velvoitteista:  
1) henkilön sulkemista TIR -toimenpiteiden ulkopuolelle koskevan päätöksen ja sen 
soveltamispäivän ilmoittamisesta muille jäsenvaltioille  ja komissiolle koodeksin 229 artiklan 
2 kohdan mukaisesti;   3 2) toiminnassa olevien vapaa -alueiden tietojen ilmoittamisesta komissiolle koodeksin 243  artiklan 2 
kohdan mukaisesti;  
3) tosiasiallisista ja epäillyistä sähköisten järjestelmien tietoturvaloukkau ksista ilmoittamisesta 
muille jäsenmaille, komissiolle ja tarvittaessa asianomaisille talouden toimijoille 
täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti;  
4) toimijoiden rekisteröinnistä vastaavien Tullin toimintayksiköiden ja niiden yhteystietoje n 
toimittamisesta komissiolle täytäntöönpanoasetuksen 6 artiklan mukaisesti;  
5) sellaisen luettelon, josta ilmenevät hakemusten vastaanottajiksi nimetyt Tullin toimintayksiköt ja 
luetteloon mahdollisesti myöhemmin tehtävien muutosten antamisesta tiedoksi k omissiolle 
täytäntöönpanoasetuksen 11 artiklan mukaisesti;  
6) sellaisen luettelon, josta ilmenevät Suomessa sijaitsevat unionin kansainväliset lento -asemat ja 
luetteloon mahdollisesti myöhemmin tehtävien muutosten antamisesta tiedoksi komissiolle 
täytäntöö npanoasetuksen 45 artiklan mukaisesti;  
7) niiden Tullin toimintayksiköiden nimien, osoitteiden ja yhteystietojen antamisesta tiedoksi 
komissiolle, jotka ovat toimivaltaisia ja vastuussa täytäntöönpanoasetuksen 84 artiklassa 
tarkoitettujen rekisteröintien t ekemisestä ja artiklassa tarkoitetun hallinnollisen yhteistyön 
varmistamisesta sekä näissä tiedoissa tapahtuneiden muutosten ilmoittamisesta komissiolle;  
8) täytäntöönpanoasetuksen liitteessä 23 –02 mainittujen helposti pilaantuvien tavaroiden 
yksikköhinto jen ilmoittamisesta komissiolle täytäntöönpanoasetuksen 142 artiklan 6  kohdan 
mukaisesti;  
9) tullausarvon määrittämisessä tarvittavan valuuttakurssin määrittämisestä 
täytäntöönpanoasetuksen 146 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa;  
10) toisessa jä senvaltiossa syntynyttä tullivelkaa vastaavan vakuuden määrän siirtämisestä 
täytäntöönpanoasetuksen 153 artiklan mukaisesti tähän jäsenvaltioon, kun vakuus on annettu 
Suomessa;  
11) täytäntöönpanoasetuksen 165 artiklan 2 kohdan mukaisesta virka -avun antamis esta muille 
jäsenvaltioille tullivelkaa vastaavan vienti - tai tuontitullin määrän kantamiseksi;  
12) ATA -carnet’n ja CPD -carnet’n käyttöön liittyviä tullivelkakysymyksiä koordinoivan Tullin 
toimintayksikön yhteystietojen ja sen viitenumeron ilmoittamisesta komissiolle 
täytäntöönpanoasetuksen 166 artiklan 2 kohdan mukaisesti;  
13) luettelon toimittamisesta komissiolle täytäntöönpanoasetuksen 181 artiklassa tarkoitetuista 
tapauksista, joissa tullit on palautettu tai peruutettu;  
14) sen ilmoittamisesta komissiol le, että on tehty delegoidun asetuksen 101 artiklan 2  kohdassa 
tarkoitettu tullien peruuttamista tai palauttamista koskeva päätös;  
15) tariffisuspensiota tai -kiintiötä koskevan pyynnön kansallisesta käsittelystä;   4 16) jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden 
hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli - ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön 
moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 515/97 
säädetyistä jäsenval tion velvoitteista;  
17) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 täydentämisestä unionin 
tullikoodeksin tiettyjä säännöksiä koskevilla siirtymäsäännöksillä sikäli kuin asiaankuuluvat 
sähköiset järjestelmät eivät ole vielä toiminnassa j a komission delegoidun asetuksen (EU) 
2015/2446 muuttamisesta annetussa komission delegoidussa asetuksessa (EU) 2016/341 säädetyistä 
jäsenvaltioiden velvoitteista.  
3 luku  
Toimivaltuudet tullitoimenpiteen suorittamiseksi  
7 §  Toimivaltuuksien käyttötarkoitus  
Tässä luvussa säädettyjä toimivaltuuksia voidaan käyttää vain, kun niiden käyttäminen on tarpeen 
tullitoimenpiteen suorittamiseksi, jollei jäljempänä toisin säädetä.  
8 §  Tavaran ja asiakirjojen tarkastaminen  
Tullilla on oikeus tarkastaa tavaraa, sen valmistusta ja varastointia sekä kirjanpitoaineistoa ja muita 
liikeasiakirjoja sekä ottaa tavarasta näytteitä.  
Tullilla on oikeus avata kirje, paketti tai  muu vastaava lähetys ainoastaan, jos avaaminen on 
välttämätöntä sen toteamiseksi, sisältääkö lähetys tulliselvitettävää tai tullivalvottavaa tavaraa. 
Lähetykseen sisältyvän luottamuksellisen viestin salaisuutta ei saa loukata.  
Kirjeen, paketin tai muun v astaavan lähetyksen sisältöä ei saa tarkastaa laajemmin kuin on tarpeen 
avaamisen syyn vuoksi. Lähetyksen avaamisesta kerrotaan siihen tehtävillä merkinnöillä.  
Tullimiehellä on oikeus päästä varastoihin sekä muihin tiloihin ja paikkoihin, ei kuitenkaan 
pysyväisluonteiseen asumiseen käytettäviin tiloihin, missä tavaraa valmistetaan, säilytetään, 
myydään tai muutoin käsitellään tai missä säilytetään kirjanpitoaineistoa ja muita liikeasiakirjoja, 
1 momentissa tarkoitetun tarkastuksen suorittamiseksi tai näytte en ottamiseksi.  
Kun tarkastus suoritetaan 4 momentissa tarkoitetuissa varastoissa, muissa tiloissa tai paikoissa on 
noudatettava, mitä hallintolain (434/2003) 39 §:ss ä säädetään.  
Tulli antaa tarkemmat määräykset avattuun lähetykseen tehtävistä merkinnöistä.  
9 §  Asiantuntijan käyttäminen tavaran tarkastuksessa  
Tullilla on oikeus tarvittaessa käyttää tavaran tarkastuksessa ja näytteen ottamisessa apuna 
ulkopuolista asiantuntijaa tämän suostumuksella täytäntöönpanoasetuksen 239 artiklan 2 kohdassa 
ja 240 artikla n 3 kohdassa säädetyissä tilanteissa, joissa ilmoittaja ei ole noudattanut Tullin 
vaatimuksia määräajan kuluessa. Asiantuntijalla on oltava tehtävän edellyttämä kokemukseen tai 
koulutukseen perustuva riittävä ammattitaito.   5 Asiantuntijaan sovelletaan tämän pykälän mukaisissa tehtävissä rikosoikeudellista virkavastuuta 
koskevia säännöksiä. Vahingonkorvausvastuusta säädetään vahingonkorvauslaissa (412/1974) . 
10 § (11.8.2017/526)  Tavaran pidättäminen  
Tullilla on oikeus pidättää tavara, jota ei ol e asianmukaisesti tulliselvitetty, tai tavaraa koskevan 
tuonnin, viennin, siirron tai kauttakuljetuksen edellytysten täyttymisen valvomiseksi tai 
selvittämiseksi taikka arvonlisäverolain (1501/1993) 100 a §:n  2 momentissa tarkoitettujen 
edellytysten täyttymisen selvittämiseksi.  
Tavaran pidättäminen päättyy, kun:  
1) tavara asetetaan tullimenettelyyn koodeksissa säädetyn mukaisesti;  
2) tavara vapautetaan, koska edellyty kset, joiden olemassa olon valvomiseksi tai selvittämiseksi 
pidättäminen on tehty, on voitu todeta täyttyneiksi;  
3) tavara päätetään ottaa Tullin tai muun toimivaltaisen viranomaisen haltuun tämän tai muun lain 
nojalla;  
4) tavara takavarikoidaan pakkokeino lain (806/2011)  nojalla;  
5) tavara luovutetaan valtiolle;  
6) tavara viedään pois maasta laillisella tavalla.  
L:lla 526/2017  muutettu 10 § tulee voimaan 1.1.2018. Aiempi sanamuoto kuuluu:  
10 §  Tavaran pidättäminen  
Tullilla on oikeus pidättää tavara, jota ei ole asianmukaisesti tulliselvitetty, tai tavaraa koskevan 
tuonnin, viennin, siirron tai kauttakuljetuksen edellytysten valvomiseksi tai selvittämiseksi.  
Tavaran pidättämin en päättyy, kun:  
1) tavara asetetaan tullimenettelyyn koodeksissa säädetyn mukaisesti;  
2) tavara vapautetaan, koska tuonnin, viennin, siirron tai kauttakuljetuksen edellytykset, joiden 
olemassa olon valvomiseksi tai selvittämiseksi pidättäminen on tehty, on voitu todeta täyttyneiksi;  
3) tavara päätetään ottaa Tullin tai muun toimivaltaisen viranomaisen haltuun tämän tai muun lain 
nojalla;  
4) tavara takavarikoidaan pakkokeinolain (806/2011)  nojalla;  
5) tavara luovutetaan valtiolle;  
6) tavara viedään pois maasta laillisella tavalla.  
11 §  Tavaran haltuunotto   6 Jos Tulli toteaa, että 10 §:n 1 momentissa tarkoitetun tavaran tuonti a, vientiä, siirtoa tai 
kauttakuljetusta koskevat edellytykset eivät täyty taikka, jos se toteaa tullitarkastuksen yhteydessä, 
että henkilöllä ei ole alkoholilain (1143/1994) 34 §:n  mukaan oikeutta pitää tavaraa hallussaan, se 
tekee päätöksen tavaran haltuunotosta.  
Päätös annetaan sille, jolta tavara otetaan haltuun. Päätös postilähetyksen haltuunotosta annetaan 
tavaran vastaanottajalle tai lähettäjälle, jos vastaanotta ja tai lähettäjä on Tullin tiedossa.  
Tullin on pidettävä haltuun otetuista tavaroista kirjaa.  
Haltuun otetun tavaran myynnistä, muusta luovutuksesta ja hävittämisestä säädetään 12  luvussa.  
12 §  Tieliikenteen ohjaaminen  
Tullimiehellä on oikeus ohjata tieliikennettä sekä käskeä siirtämään ajoneuvo tai toissijaisesti siirtää 
se. 
13 §  Kulkuneuvon pysäyttäminen ja tarkastaminen  
Tullimiehellä on oikeus pysäyttää ja tarkastaa kulkuneuvo.  
Jos o n todennäköisiä syitä epäillä, että suomalaisella, kansallisuutta vailla olevalla tai väärää lippua 
käyttävällä aluksella kuljetetaan tavaraa säännösten vastaisesti Suomeen tai Suomesta, alus voidaan 
pysäyttää ja tarkastaa myös tullialueen ulkopuolella, ei  kuitenkaan vieraan valtion aluevesillä. Alus 
voidaan tuoda satamaan tarpeellista selvitystä varten.  
Kulkuneuvossa olevat pysyväisluonteiseen asumiseen käytettävät tilat on kuitenkin oikeus tarkastaa 
vain Suomen tullialueelle tai siihen kuuluvan erityisen veroalueen alueelle saapumisen taikka sieltä 
poistumisen välittömässä yhteydessä tehtävässä tarkastuksessa sekä 2 momentin mukaisessa 
tarkastuksessa.  
14 §  Paikan eristäminen ja liikkumisoikeuden rajoittaminen  
Tullimiehellä on oikeus eristää, sulkea tai tyhjentää tavaroiden valmistus -, lastaus -, purkaus - tai 
muu käsittelypaikka tai -alue sekä kul kuneuvo. Tullimiehellä on lisäksi oikeus kieltää liikkuminen 
tai rajoittaa liikkumista edellä tarkoitetussa paikassa, alueella tai kulkuneuvossa.  
Tullimiehellä on oikeus 1 momentissa tarkoitettuihin toimenpiteisiin myös yleisen turvallisuuden 
ylläpitämisek si. 
15 §  Tunnistamismerkin asettaminen  
Tullimiehellä on oikeus asettaa tullivalvonnassa olev aan kulkuneuvoon, tavaraan, varastoon tai 
muuhun paikkaan tullisinetti, tullilukko tai muu tunnistamismerkki.  
16 §  Henkilön pysäyttäminen  
Tullimiehellä on oikeus pysäyttää henkilö, joka saapuu Suomen tullialueelle, lähtee Suomen 
tullialueelta tai käy sellaisessa kulkuneuvossa tai paikassa, jossa tavaraa puretaan, lastataan tai 
säilytetään, myös tullitoimenpiteiden tarpeellisuuden selvittämiseksi Tullin tiedonsaantioikeuksien  7 mukaisesti. Tullimiehellä on oikeus pysäyttää henkilö myös muualla Suomen tullialueella, jos 
siihen on erityisiä syitä.  
17 §  Henkilöllisyyden selvittäminen  
Tullimiehellä on yksittäisen tullitoimenpiteen suorittamiseksi oikeus saada jokaiselta tiedot tämän 
nimestä, henkilötunnuksesta tai sen puuttuessa syntymäajasta ja kansalaisuudesta sekä paikasta, 
josta hän on tavoitettavissa.  
Tullimiehellä on oikeus henkilöllisyyden selvittämiseksi ottaa kiinni henkilö, joka kieltäytyy 
antamasta 1 momentissa tarkoitettuja tietoja  tai antaa niistä todennäköisesti virheellisen tiedon, jos 
kiinniottaminen on välttämätöntä henkilöllisyyden selvittämiseksi. Kiinni otettu on päästettävä 
vapaaksi heti, kun tarvittavat tiedot on saatu, kuitenkin viimeistään 24 tunnin kuluttua 
kiinniottami sesta.  
Henkilö ja hänen mukanaan olevat tavarat voidaan vapauteen kohdistuvan toimenpiteen yhteydessä 
tarkastaa hänen tunnistamistaan varten tarpeellisen asiakirjan löytämiseksi.  
Jos henkilö kieltäytyy antamasta 1 momentissa tarkoitettuja tietoja eikä hen kilöllisyyttä voida 
muutoin selvittää, tullimiehellä on oikeus selvittää henkilöllisyys henkilötuntomerkkien perusteella. 
Tällöin on noudatettava, mitä henkilöön kohdistuvan etsinnän toimittamisesta säädetään 
pakkokeinolain 8 luvun 33 §:n 2 –4 momentissa.  
18 §  Henkilöön kohdistuva etsintä  
Sen tarkastamiseksi, onko henkilöllä mukanaan tavaraa, jonk a tuonnin, viennin tai 
kauttakuljetuksen valvonta on säädetty Tullin tehtäväksi, henkilölle voidaan hänen saapuessaan 
Suomen tullialueelle, lähtiessään Suomen tullialueelta tai käydessään sellaisessa kulkuneuvossa tai 
paikassa, jossa tavaraa puretaan, last ataan tai säilytetään taikka erityisestä syystä muuallakin 
Suomen tullialueella, suorittaa pakkokeinolain 8 luvun 30 §:ssä tarkoitettu henkilöön kohdistuva 
etsintä siten kuin jäljempänä säädetään.  
Pakkokeinolain 8 luvun 30 §:ssä tarkoitetun henkilöntarkastuksen suorittamisesta sen tutkimiseksi, 
mitä tarkastettavalla on vaatteissaan tai mukanaan olevissa tavaroissa päättää tullitoimenpidettä 
suorittava tullimies.  
Pakkokeinolain 8 luvun 30 §:ssä tarkoitettu henkilönkatsastus tai henkilöntarkast us sen 
tutkimiseksi, mitä tarkastettavalla on muuten kuin vaatteissaan yllään, voidaan suorittaa henkilölle, 
jota epäillään todennäköisin syin rikoksesta, josta säädetty ankarin rangaistus on vähintään vuosi 
vankeutta. Tarkastus voidaan tällöin suorittaa e situtkintaa aloittamatta. Toimenpiteen 
suorittamisesta päättää tehtävään määrätty tullirikostorjunnan tai tullivalvonnan esimiehenä toimiva 
tullimies.  
Henkilöön kohdistuva etsintä on suoritettava hienotunteisesti ja siten, ettei siitä aiheudu tarpeetonta 
haittaa tai vahinkoa tarkastettavalle henkilölle tai vahinkoa hänen yllään tai mukanaan olevalle 
omaisuudelle. Edellä 3 momentissa tarkoitetusta henkilöön kohdistuvasta etsinnästä on laadittava 
pöytäkirja, jossa toimituksen kulku selostetaan riittävällä tar kkuudella. Pöytäkirjasta on pyynnöstä 
annettava tarkastettavalle jäljennös. Henkilöön kohdistuvaa etsintää toimitettaessa menettelyssä on 
lisäksi noudatettava pakkokeinolakia.  
19 §  Turvallisuustarkastus   8 Tullimiehellä on oikeus 18 §:ssä tarkoitetun henkilöön kohdistuvan etsinnän sekä kiinniottamisen, 
pidättämisen, vangitsemisen, säilöön ottamisen ja muun henkilökohtaiseen vapauteen kohdistuvan 
toimenpiteen yhteydessä tarkastaa, mitä henkilöllä on vaatteissaan tai muuten yllään taikka 
mukanaan olevissa tavaroissa. Turvallisuustarkastuksella varmistetaan, ettei hänellä ole hallussaan 
esineitä tai ain eita, joilla hän voi vaarantaa tarkastamisen tai säilyttämisensä taikka aiheuttaa vaaraa 
itselleen tai muille. Tullimies voi tehdä henkilölle tarkastuksen tällaisten esineiden tai aineiden 
löytämiseksi muussakin tapauksessa, jos se on perustellusta syystä tarpeen tullimiehen 
työturvallisuuden tai tullitoimenpiteen suorittamisen varmistamiseksi.  
Edellä 1 momentissa tarkoitetut vaaralliset esineet ja aineet on tarvittaessa otettava pois 
tarkastettavalta. Myös sellaiset esineet ja aineet on otettava pois, joid en hallussapito on lain tai sen 
nojalla annetun säännöksen tai määräyksen nojalla kielletty.  
Turvallisuustarkastus toimitetaan käsin tunnustelemalla, koulutettua koiraa käyttäen, 
metallinilmaisinta tai muuta vastaavaa teknistä laitetta käyttäen taikka muul la niihin rinnastettavalla 
tavalla. Tarkastuksella ei saa puuttua tarkastettavan henkilökohtaiseen koskemattomuuteen 
enempää kuin tehtävän suorittamiseksi on välttämätöntä. Tarkastuksessa on noudatettava 
olosuhteiden edellyttämää hienotunteisuutta.  
20 §  Yleistä järjestystä ja turvallisuutta vaarantavien esineiden ja aineiden haltuunotto  
Tässä ta i muussa laissa säädetyn lisäksi tullimiehellä on lakiin perustuvan tehtävänsä yhteydessä 
oikeus ottaa tilapäisesti haltuun ampuma -aseet, räjähdysaineet, järjestyslain (612/2003) 9 §:ssä  
tarkoitetut vaaralliset esineet ja mainitun lain 10 §:ssä tarkoitetut toisen vahingoittamiseen 
soveltuvat esineet ja aineet siltä, jonka voidaan perustellusti epäillä ikänsä, päihtymyksensä, 
mielentilansa tai muiden olosuhteiden peruste ella aiheuttavan välitöntä vaaraa yleiselle 
järjestykselle ja turvallisuudelle.  
Koko esineen sijasta saadaan ottaa haltuun sellainen esineeseen kuuluva tai siihen liittyvä osa, jonka 
poistamisella vaaran aiheuttaminen voidaan estää.  
21 §  Haltuun otetun omaisuuden käsittely  
Tullin haltuun 19 ja 20 §:n nojalla otetut esineet ja aineet on palautetta va sille, jolta ne otettiin 
haltuun, viipymättä ja viimeistään 14 vuorokauden kuluessa.  
Tavaroita ei kuitenkaan palauteta, jos:  
1) esinettä tai ainetta ei voida vaaratta palauttaa sille, jolta se otettiin haltuun;  
2) Tulli tai muu viranomainen on ryhtynyt  pakkokeinolain 7 luvussa tarkoitettuun 
takavarikointitoimenpiteeseen;  
3) muu viranomainen on ryhtynyt toimenpiteisiin esineen tai aineen hallussapitoa koskevan luvan 
peruuttamiseksi;  
4) palauttamiselle on lain mukaan muu este.  
Jollei esinettä tai ainetta  voida vaaratta palauttaa sille, jolta se otettiin haltuun, se luovutetaan 
poliisille poliisilaissa tai ampuma -aselaissa (1/1998)  säädettyjä toimenpiteitä varten.   9 4 luku 
Voiman käyttö  
22 §  Voimakeinojen käyttö  
Tullirikostorjunta - tai tullivalvontatehtävissä työskentelevällä tullimiehellä on virkatehtävää 
suorittaessaan oikeus käyttää sellaisia tarpeellisia voimakeinoja, joita voidaan pitää puolustettavina:  
1) vastarinnan murtamiseksi;  
2) henkilön paikalta poistamiseksi;  
3) henkilön kiinniottamiseksi;  
4) vapau tensa menettäneen pakenemisen estämiseksi;  
5) esteen poistamiseksi;  
6) välittömästi uhkaavan rikoksen tai muun vaarallisen teon tai tapahtuman estämiseksi.  
Voimakeinojen puolustettavuutta arvioitaessa on otettava huomioon virkatehtävän tärkeys ja 
kiireellisyys, vastarinnan vaarallisuus, käytettävissä olevat voimavarat sekä muut tilanteen 
kokonaisarvosteluun vaikuttavat seikat. Voimakeinoja on käytettävä vain siinä määrin ja siihen 
saakka kuin se on välttämättä tarpeen laissa säädetyn virkatehtävän suorittamiseksi.  
Tullirikostorjunta - tai tullivalvontatehtävissä työskentelevällä tullimiehellä on virantoimituksessa 
lisäksi oikeus hätävarjeluun siten kuin rikoslain  4 luvun 4 §:ssä  säädetään. Tällaisessa 
hätävarjelussa tullimies toimii virkavastuulla. Arvioitaessa hätävarjelun puolustettavuutta on 
otettava huomioon tullimiehelle koulutuksensa ja kokemuksensa perusteella asetettavat 
vaatimukset.  
Sillä, joka tullirikos torjunta - tai tullivalvontatehtävissä työskentelevän tullimiehen pyynnöstä tai 
hänen suostumuksellaan tilapäisesti avustaa tullimiestä tilanteessa, jossa on välttämätöntä turvautua 
sivullisen apuun voimakeinojen käytössä erittäin tärkeän ja kiireellisen tu llirikostorjunnan tai 
tullivalvonnan virkatehtävän suorittamisessa, on oikeus tullimiehen ohjauksessa sellaisten 
välttämättömien voimakeinojen käyttämiseen, joihin tullimies toimivaltansa nojalla hänet 
valtuuttaa.  
Voimakeinojen käytön liioittelusta säädetä än rikoslain 4 luvun 6 §:n  3 momentissa ja 7 §:ssä sekä 
hätävarjelun liioittelusta rikoslain 4 luvun 4 §:n  2 momentissa ja 7 §:ssä.  
23 §  Varautuminen voimakeinojen käyttö ön ja käytöstä varoittaminen  
Jos tullirikostorjunnan tai tullivalvonnan virkatehtävää suoritettaessa on syytä epäillä kohdattavan 
vastarintaa tai rikoslain 4 luvun 4 § :n 1 momentissa tarkoitettu oikeudeton hyökkäys, 
voimakeinojen käyttöön on varauduttava sopivalla ja tarkoituksenmukaisella tavalla.   10 Virkatehtävän kohteena olevaa henkilöä on varoitettava mahdollisuudesta joutua voimakeinojen 
käytön kohteeksi, jos varoitta minen on mahdollista ja tarkoituksenmukaista. Varoittaminen on 
tehtävä tarkoitukseen soveltuvalla ymmärrettävällä tavalla.  
24 §  Voimankäyttö - ja suojavälineet  
Tullirikostorjunnan tai tullivalvonnan tullimiehellä on oikeus kantaa tehtäviensä edellyttämiä 
voimankäyttövälineitä ja oikeus tarvittaessa käyttää niitä 22 §:n 1 momentin mukaisissa 
voimak einojen käytön tilanteissa.  
Tulli varustaa tullirikostorjunnan tai tullivalvonnan tullimiehen tehtävien edellyttämillä 
suojavälineillä.  
25 §  Ampuma -aseen käyttö  
Ampuma -asetta voidaan käyttää ainoastaan silloin, kun kyseessä on välitöntä ja vakavaa vaaraa 
toisen hengelle tai terveydelle aiheuttavan henkilön toiminnan pysäyttäminen eikä lievempää k einoa 
pysäyttämiseksi ole käytettävissä. Ampuma -asetta voidaan lisäksi käyttää kiireellistä ja tärkeää 
tehtävää suoritettaessa esineen, eläimen tai muun vastaavan esteen poistamiseksi.  
Ampuma -aseen käytöllä tarkoitetaan ampuma -aselain 2 §:ssä tarkoitetun ampuma -aseen käytöstä 
varoittamista, ampuma -aseella uhkaamista ja laukauksen ampumista. Ampuma -aseen esille 
ottaminen ja toimintavalmiuteen saattaminen eivät ole ampuma -aseen käyttöä.  
Ampuma -aseella uhkaamisesta ja laukauksen ampumisesta päättää tullirikos torjunnan esimiehenä 
toimiva tullimies. Jos tämä ei tilanteen kiireellisyys huomioon ottaen ole mahdollista, ampuma -
aseella uhkaamisesta ja laukauksen ampumisesta voi päättää tehtävää suorittava tullirikostorjunnan 
tai tullivalvonnan tullimies.  
26 §  Sitominen  
Virkatehtävän kohteena olevan henkilön liikkuma - tai toimintavapautta saadaan rajoittaa käsiraudat 
laittamalla, sidettä käyttämällä tai muulla vastaavalla tavalla, jos rajoittaminen on välttämätöntä 
virkatehtävän suorittamisen yhteydessä henkilön karkaamisen estämiseksi, väkivaltaisen 
käyttäytymisen hillitsemiseksi tai uhkaavan väkivallan tor jumiseksi.  
Liikkuma - tai toimintavapauden rajoittamista ei saa jatkaa pitempään kuin on välttämätöntä. 
Rajoittaminen ei saa aiheuttaa kohteena olevalle henkilölle vaaraa eikä tarpeetonta kipua.  
27 §  Tarkemmat säännökset voiman käytöstä  
Valtioneuvoston asetuksella voidaan säätää tarkemmin Tullin voimankäyttövälineistä ja 
tullirikostorjunta - ja tul livalvontatehtävissä työskentelevän tullimiehen oikeudesta kantaa 
voimankäyttövälineitä.  
Valtiovarainministeriön asetuksella voidaan säätää tarkemmin tässä luvussa tarkoitettuun 
voimakeinojen käyttöön liittyvästä voimankäyttökoulutuksesta, voimankäytön har joittelusta ja 
seurannasta, voimankäyttövälineiden säilyttämisestä sekä voimakeinojen käytön valvonnasta.  
5 luku   11 Tullin muut toimivaltuudet  
28 §  Tekninen valvonta  
Teknisellä valvonnalla tarkoitetaan jatkuvaa tai toistuvaa ajoneuvoihin, ajoneuvon kuljettajiin, 
esineisiin, jalankulkijoihin tai yleisöön kohdistuvaa teknisellä laitteella tapahtuvaa k atselua tai 
kuuntelua sekä äänen tai kuvan automaattista tallentamista.  
Tullilla on oikeus suorittaa teknistä valvontaa tullilainsäädännön ja muun lainsäädännön, jonka 
noudattamisen valvominen kuuluu Tullin toimivaltaan, noudattamisen valvomiseksi Suomen 
valtakunnan rajanylityspaikoilla sekä matkustajaterminaaleissa, tavaraliikenteelle tarkoitetuilla 
satama -alueilla, tavaraliikenteelle tarkoitetuissa varastoissa ja muissa vastaavissa paikoissa ja 
tiloissa, joita Tulli saa valvoa, siitä ennalta ilmoitettuaan . 
29 §  Tuonnin ja viennin estäminen  
Tullilla on oikeus Suomea sitovien kansainvälisten velvo itteiden, Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen 29 artiklan nojalla annettujen päätösten, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 
sopimuksen 215 artiklan nojalla annettujen asetusten, eräiden Suomelle Yhdistyneiden 
Kansakuntien ja Euroopan unionin jäsenenä kuul uvien velvoitusten täyttämisestä annetun lain 
(659/1967)  nojalla annetun asetuksen tai varojen jäädyttämisestä terrorismin torjumiseksi annetun 
lain (325/2013)  nojalla tehdyn jäädyttämispäätöksen toimeenpanemiseksi estää tavaran tuonti 
Suomeen ja vienti Suomesta.  
30 §   Rahavarojen tarkastaminen  
Tullimiehellä on oikeus tarkastaa henkilön mukana olevat rahavarat ja muu hänen hallussaan oleva 
omaisuus tullirikoksena pidettävän, rikoslain 32 luvussa  tarkoitetun r ahanpesurikoksen ja rikoslain 
34 a luvussa  tarkoitetun terrorismin rahoittamisen paljastamiseksi.  
31 §  Rajatarkastus  
Tullimiehellä on oikeus rajatarkastuksen toimittamiseen rajavartiolain 28, 28 a, 36 ja 38 §:ssä 
rajavartiomiehelle säädetyin toimivaltuuksin. Lisäksi Tulli voi käyttää rajanylityspaikalla teknisessä 
valvonnassa kertyvää kuvaa ja ääntä siten kuin siitä rajavartiolain 31 §:ssä rajavartiolaitoksen osalta 
säädetään. Tullitoimipaikan esimiehenä toimivalla tullimiehellä on oikeus ohjata ja rajoittaa 
liikkumista rajanylityspaikalla siten kuin siitä rajavartiolain 30 a §:ssä rajanylityspaikan esimiehenä 
toimivan rajavartiomiehen ja vähintään luutnantin arvoisen rajavartiomiehen osalta sää detään.  
Rajavartiolain 28 §:n 1 momentin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetusta poistumisen estämisestä sekä 
tavaroiden ja kulkuneuvon tilapäisestä haltuun ottamisesta rajatarkastuksen toimittamisen ajaksi 
päättää tullitoimipaikan esimiehenä toimiva tullimies tai t ehtävään määrätty tullirikostorjunnan tai 
tullivalvonnan esimiehenä toimiva tullimies. Kiireellisessä tapauksessa poistumisen estää ja 
haltuunoton suorittaa rajatarkastusta suorittava tullimies, jonka on viivytyksettä saatettava asia 
tullitoimipaikan esimi ehenä toimivan tullimiehen tai tullirikostorjunnan tai tullivalvonnan 
esimiehenä toimivan tullimiehen ratkaistavaksi.  
Rajavartiolain 28 §:n 1 momentin 9 kohdassa tarkoitetusta henkilöntarkastuksesta päättää tehtävään 
määrätty tullirikostorjunnan tai tulliv alvonnan esimiehenä toimiva tullimies. Rajatarkastusta 
suorittava tullimies voi kuitenkin päättää henkilöntarkastuksesta, joka kohdistetaan henkilön 
vaatteisiin tai mukana oleviin tavaroihin.   12 32 §  Tavaran pysäyttäminen muun rikoksen kuin tullirikoksen estämiseksi tai selvittämiseksi  
Tulli saa pysäyttää maasta vietävän, maahan tuotavan tai Suomen  kautta kuljetettavan tavaran, jos 
siihen on perusteltua syytä muun rikoksen kuin tullirikoksen estämiseksi tai selvittämiseksi. 
Tavaran pysäyttämisestä on tällöin viipymättä ilmoitettava asianomaiselle takavarikosta päättävälle 
viranomaiselle.  
33 §  Etsintäkuulutetun kiinniottaminen  
Tullimiehellä on oikeus ottaa kiinni etsintäkuulutettu, joka toi mivaltaisen viranomaisen antaman 
kuulutuksen mukaan on otettava kiinni, pidätettävä tai vangittava taikka otettava säilöön. 
Kiinniotettu, joka on muun kuin Tullin etsintäkuuluttama, on viipymättä toimitettava poliisin 
huostaan, jollei häntä ole päästettävä  heti vapaaksi.  
Muu kuin 1 momentissa tarkoitettu etsintäkuulutettu on velvollinen tullimiehen kehotuksesta 
saapumaan poliisiasemalle tai muuhun paikkaan, jossa etsintäkuulutuksen mukaiset toimenpiteet 
voidaan suorittaa. Jollei hän noudata kehotusta tai jo s on todennäköistä, että hän pyrkii välttämään 
etsintäkuulutuksessa mainitun toimenpiteen, tullimiehellä on oikeus ottaa hänet kiinni 
kuulutuksessa mainitun toimenpiteen suorittamiseksi.  
Etsintäkuulutettu on, jollei etsintäkuulutuksen edellyttämien toimenp iteiden kestoajasta laissa toisin 
säädetä, velvollinen olemaan toimenpiteen suorittamiseksi saapuvilla enintään kuusi tuntia 
kiinniottamisesta.  
6 luku  
Menettely toimivaltuuksia käytettäessä  
34 § Perusoikeuksien ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen  
Tullin on kunnioitettava perusoikeuksia ja ihmisoikeuksia sekä toimivaltuuksia käyttäessään 
valittava p erusteltavissa olevista vaihtoehdoista se, joka parhaiten edistää näiden oikeuksien 
toteutumista.  
35 § Suhteellisuusperiaate  
Tullin toimenpiteiden on oltava puolustettavia suhteessa tehtävän tärkeyteen, vaarallisuuteen ja 
kiireellisyyteen, tavoiteltavaan päämäärään, toimenpiteen kohteena olevan henkilön 
käyttäytymiseen, ikään, terveyteen ja muihin  vastaaviin häneen liittyviin seikkoihin sekä muihin 
tilanteen kokonaisarviointiin vaikuttaviin seikkoihin.  
36 § Vähimmän haitan periaate  
Tullin toimenpiteillä ei kenenkään oikeuksiin saa puuttua enempää eikä kenellekään saa aiheuttaa 
suurempaa vahinkoa tai haittaa kuin on välttämätöntä tehtävän suorittamiseksi.  
37 § Tarkoitussidonnaisuuden periaate  
Tulli saa käyttää toimivaltuuttaan vain säädettyyn tarkoitukseen.  
38 § Tehtävien hoito ja tärkeysjärjestys   13 Tullin tehtävät on hoidettava tehokkaasti ja tarkoituksenmukaisesti. Olosuht eiden vaatiessa tehtävät 
on asetettava tärkeysjärjestykseen.  
39 § Tullimiehen aseman ilmaisem inen ja tullimiehen yksilöiminen  
Tullimiehen on tarvittaessa ilmaistava tullitoimenpiteen kohteena olevalle henkilölle olevansa 
tullimies ja pyynnöstä esitettävä henkilökorttinsa.  
Tullin on huolehdittava siitä, että virkatoimen suorittanut tullimies on tar vittaessa yksilöitävissä.  
40 §  Toimivaltuuden käytön perusteen ilmoittaminen  
Henkilön vapaut een kohdistuvan toimivaltuuden käytön peruste on ilmoitettava toimenpiteen 
kohteena olevalle henkilölle tai hänen edustajalleen niin pian kuin se on mahdollista henkilön tila ja 
muut olosuhteet huomioon ottaen.  
Jollei laissa toisin säädetä, myös muun kuin  vapauteen kohdistuvan toimenpiteen kohteena olevalla 
henkilöllä tai tämän edustajalla on oikeus saada tieto toimivaltuuden käytön perusteesta niin pian 
kuin se on mahdollista tullitoimenpiteen suorittamista vaarantamatta.  
41 §  Tullimiehen käskyvalta  
Tullimiehellä on tässä laissa, rikostorjunnasta Tullissa annetussa laissa tai muussa laissa sääde ttyä 
toimivaltuutta käyttäessään oikeus yksittäistapauksessa antaa jokaista velvoittavia, Tullin tehtävän 
toteuttamiseksi tarpeellisia käskyjä ja kieltoja.  
42 §  Kiinniotetun henkilön kohtelu  
Tullin tämän lain nojalla kiinni ottamien henkilöiden kohteluun sovelletaan poliisin säilyttämien 
henkilöiden kohtelusta annettua lakia (841/2006)  sekä sitä, mitä kyseisen lain soveltamisesta Tullin 
säilyttämän henkilön ja Tullin säilytystilan osalta on säädetty rikostorjunnasta Tullissa annetun lain 
2 luvun 12 §:n 2 ja 3 momentissa.  
43 §  Pöytäkirja ja merkintä muuhun asiakirjaan  
Tämän lain 17 §:n 2 momentin muk aisesta henkilön kiinniottamisesta, 19 §:n 2 momentin 
mukaisesta omaisuuden haltuunotosta turvallisuustarkastuksen yhteydessä, 20 §:n mukaisesta 
yleistä järjestystä ja turvallisuutta vaarantavien esineiden ja aineiden haltuunotosta sekä 33 §:n 
mukaisesta e tsintäkuulutetun kiinniottamisesta on ilman aiheetonta viivytystä laadittava pöytäkirja 
tai tehtävä merkintä muuhun asiakirjaan.  
Pöytäkirjasta tai muuhun asiakirjaan tehdystä merkinnästä on pyynnöstä annettava jäljennös sille, 
joka on otettu kiinni tai jo lta tavara on otettu haltuun.  
Tulli antaa tarkemmat määräykset pöytäkirjan laatimisesta ja merkinnän tekemisestä muuhun 
asiakirjaan sekä pöytäkirjan ja merkinnän sisällöstä.  
7 luku  
Tullittomuus   14 44 §  Eräisiin kansainvälisiin sopimuksiin perustuva tullittomuus  
Ulkoasiainministeriö vahvistaa seuraavien kansainvälisten sopimusten mukaisen tullittomu uden 
edellytysten olemassaolon:  
1) diplomaattisia suhteita koskeva Wienin yleissopimus (SopS 4/1970);  
2) konsulisuhteita koskeva Wienin yleissopimus (SopS 50/1980);  
3) Suomen hallituksen ja kansainvälisen järjestön välillä tehty isäntämaasopimus tai järjes tön 
oikeudellista asemaa koskeva sopimus.  
Suomessa sijaitseva unionin tai Euroopan atomienergiayhteisön toimielin vahvistaa unionin 
erioikeuksista ja vapauksista annetun pöytäkirjan tai Suomen hallituksen ja unionin toimielimen 
välillä tehdyn toimipaikkaa koskevan sopimuksen mukaisen tullittomuuden edellytysten olemassa 
olon. Ulkoasiainministeriö vahvistaa kuitenkin tullittomuuden edellytysten olemassaolon 
toimielimen palveluksessa olevan sellaisen henkilön osalta, jonka asema toimipaikkasopimuksen 
mukaan r innastetaan diplomaattiseen edustajaan.  
45 §  Tullittoman tavaran luovutusrajoitus  
Jos 44 §:ssä tarkoitetussa sopimuksessa tai pöytäkirjassa ei ole toisin sovittu, tavaraa ei saa tullia 
suorittamatta myydä, vuokrata eikä luovuttaa vastiketta vastaan tai vastikkeetta käytettäväksi 
muulle kuin vastaavaan tullittomuuteen oikeutetulle henkilölle en nen kuin kolme vuotta on kulunut 
tavaran luovuttamisesta 44 §:ssä tarkoitetun sopimuksen mukaiseen käyttöön.  
Jos 44 §:ssä tarkoitettu tullittomuus on myönnetty luonnolliselle henkilölle ja henkilö muuttaa pois 
Suomesta ennen kuin 1 momentissa säädetty määr äaika on kulunut ja myy käytössään olleen 
ajoneuvon Suomessa, siitä on suoritettava tullia yksi kolmaskymmeneskuudesosa jokaista 
määräajasta jäljellä olevaa täyttä tai vajaata kuukautta kohti.  
46 §  Muonitustavaran tullittomuus  
Tullittomia ovat:  
1) ammattimaisessa kansainvälisessä liikenteessä olevan vesi - ja ilma -aluksen tavanomaiseen 
muonituksee n tarkoitetut tavarat ja poltto - ja voiteluaineet;  
2) viranomaisen käytössä ja Suomen tullialueella vierailumatkalla olevan ulkomaisen aluksen 
tavanomaiseen muonitukseen tarkoitetut tavarat ja poltto - ja voiteluaineet;  
3) viranomaisen käytössä olevan kotim aisen aluksen, joka lähtee vahvistetun vierailusuunnitelman 
mukaan viralliselle edustusmatkalle Suomen tullialueen ulkopuolelle, tavanomaiseen muonitukseen 
tarkoitetut tavarat ja poltto - ja voiteluaineet;  
4) Suomen ja Venäjän välillä säännöllisesti liikenn öivän matkustajajunan matkan aikana 
kulutettavat elintarvikkeet, tupakka ja alkoholijuomat sekä matkustajien matkatavaroissa mukaan 
otettaviksi myytävät tupakka, makeiset ja kosmeettiset valmisteet, jotka luovutetaan ostajalle 
Suomen tullialueen ulkopuolel la.  15 Tullittomuus koskee tavaroita, jotka alus tai juna tuo mukanaan Suomen tullialueelle tai jotka siihen 
Suomen tullialueella toimitetaan sen omaa käyttöä varten. Tullittomuus koskee myös aluksessa tai 
junassa Suomen tullialueella kulutettavia tavaroita.  
Tullittomia eivät ole matkustajan matkatavaroissa mukaan otettaviksi myytävät tavarat silloin, kun 
alus ei matkallaan pysähdy unionin tulli - tai veroalueen ulkopuolella. Matkustajille myytävien 
tavaroiden tullinalaisuudesta säädetään myös ulkomaanliikentee ssä olevissa matkustaja -aluksissa 
myytävien tavaroiden verottamisesta eräissä tapauksissa annetussa laissa (397/1969) . 
47 § (11.8.2017/526)  Muonitustavaroiden toimittaminen kulkuneuvoon  
Tulli antaa ta rkemmat määräykset menettelystä, jota noudatetaan toimitettaessa 46 §:ssä 
tarkoitettuja tullittomia tavaroita kulkuneuvoon, sekä alkoholi - ja tupakkatuotteiden valvontaan 
liittyvistä tilitysvelvoitteista. Tulli voi rajoittaa kulkuneuvoon toimitettavien tul littomien tavaroiden 
määriä sen mukaan kuin on tarpeellista matkustajamäärän, kulkuneuvon koon, liikennöintialueen ja 
muiden olosuhteiden mukaan. Oikeus rajoittaa kulkuneuvoon toimitettavien tavaroiden määriä 
koskee myös arvonlisäverolain 70 §:n 1 momentin  6 kohdassa tarkoitettuja ilma -aluksen 
varustamiseksi myytyjä tavaroita, 7 kohdassa tarkoitettuja aluksella tapahtuvaa myyntiä varten 
myytyjä tavaroita ja 8 kohdassa tarkoitettuja tavaroita.  
L:lla 526/2017  muutettu 47 § tulee voimaan 1.1.2018. Aiempi sanamuoto kuuluu:  
47 § Tullittomien muonitustavaroiden toimittaminen kulkuneuvoon  
Tulli antaa tarkemmat määräykset menettelystä, jota noudatetaan toimitettaessa 46 §:ssä 
tarkoitettuja tullittomia tavaroita kulkuneuvoon, sekä alkoholi - ja tupakkatuotteiden valvontaan 
liittyvistä tilitysvelvoitteista. Tulli voi rajoittaa kulkuneuvoon toimitettavien tullittomien tavaroiden 
määriä sen mukaan kuin on tarpeellista matkustajamäärän, kulkuneuvon koon, liikennöintialueen ja 
muiden olosuhteiden mukaan.  
48 § Polttoaineen tullittomuus eräissä tapauksissa  
Euroopan talousalueen ulkopuolelta maanteitse Suomen tullialueelle saapuvan 
hyötymoottoriajoneuvon tavanomaisen polttoainesäiliön sisältämä polttoaine on tullitonta 
400 litraan asti ja erityiskäyttöön tarkoitetun kontin tavanomaisen polttoainesäiliön sisältämä 
polttoaine 200  litraan asti matkaa kohden.  
49 § Lentoliikenteen tavaroiden tullittomuus  
Tullittomia ovat kansainväliseen siviili -ilmailun yleissopimukseen  (SopS 11/1949) liittyneen 
kolmannen maan kanssa tehdyn lentoliikennesopimuksen perusteella tullittomat tavarat.  
8 luku  
Tulliselvitys  
50 § Tavaran kuljetusreitit  
Tulli antaa määräykset koodeksin 135 ja 267 artiklassa tarkoitetuista kuljetusreiteistä sekä 
kuljetusreiteistä, joita käytetään kuljetettaessa tavaroita erityiseen veroalueeseen kuuluvan  unionin 
tullialueen osan ja erityiseen veroalueeseen kuulumattoman unionin tullialueen osan välillä.   16 Tulli voi määrätä rajavyöhykkeellä, putkistoissa tai johdoissa kuljetettavien tavaroiden sekä muun 
taloudelliselta merkitykseltään vähäisen liikenteen kut en posti - ja matkustajaliikenteen 
tuontikuljetuksista erikseen.  
Tulli voi erityisistä syistä ja asettamillaan ehdoilla yksittäistapauksissa myöntää oikeuden poiketa 1 
momentissa tarkoitettujen tavaroiden kuljettamista koskevien määräysten noudattamisesta.  
51 § Tavaran ilmoittamisvelvollisuus unionin sisäliikenteessä  
Jos tavaran tuonti toisesta jäs envaltiosta Suomeen, tavaran vienti Suomesta toiseen jäsenvaltioon tai 
tavaran hallussapito Suomessa edellyttää viranomaisen myöntämää lupaa, todistusta tai muuta 
asiakirjaa eikä sitä ole myönnetty ennen tuontia tai vientiä, tavara on ilmoitettava tuotaess a tai 
vietäessä Tullille.  
52 § Tulliselvitysmuodollisuudet ja ulkomaankaupan tilastojen tuott amiseksi kerättävät tiedot  
Tulli voi määrätä tulliselvityksessä sovellettavista muodollisuuksista ja ulkomaankaupan tilastojen 
tuottamiseksi tiedonantovelvollisilta kerättävistä tiedoista, keräämisessä noudatettavista 
menettelyistä ja määräajoista siltä os in kuin niistä ei säädetä unionin tai kansallisessa 
lainsäädännössä.  
53 § Tulliedustuksesta  
Välillisenä edustajana toimivan asiamiehen on tulli -ilmoitusta tehdessään ilmoitettava Tullille 
tarpeelliset tiedot myös päämiehestä, jonka lukuun tulli -ilmoitus tehdään. Tulli antaa tarkemmat 
määräykset päämiehestä ilmoitettavista tiedoista.  
54 § Vakuuden vaatiminen  
Koodeksin III osaston 2 luvussa säädetään tullivelan tai mahdollisen tullivelan ma ksamisesta 
vaadittavasta vakuudesta.  
Tulli antaa tarkemmat määräykset kansallisten verojen ja maksujen osalta vaadittavan vakuuden 
määrän määrittämisestä.  
Tulli voi muuttaa vakuuden määrää henkilön toiminnassa tai taloudellisessa asemassa tapahtuneiden 
muutosten perusteella.  
Tulli voi määrätä vakuusasiakirjan laatimisesta muussa kuin asiakirjamallin muodossa sekä siitä, 
mitkä delegoidun asetuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut vakuuden muodot Tulli hyväksyy.  
55 § Lupa vapaa -alueen perustamiseen  
Tulli päättää koodeksin 243 artiklan 1 kohdan mukaisen vapaa -alueen perustamiseen 
myönnettävästä luvasta ja sen ehdoista.  
56 § Tietojen ilmoittaminen EORI -rekisteriin muita kuin sähköisiä ti etojärjestelmiä käyttäen  
Tulli voi antaa delegoidun asetuksen 4 artiklassa tarkoitetun määräyksen tilanteista, joissa talouden 
toimijoiden rekisteröinti - ja tunnistejärjestelmään (EORI) rekisteröinnissä tarvittavat tiedot voidaan 
toimittaa käyttäen muita k uin sähköisiä tietojärjestelmiä.   17 57 § Erityismenettelyn menettelynhaltijan oikeuksien ja velv ollisuuksien siirto  
Tulli voi määrätä, siltä osin kuin niistä ei säädetä unionin lainsäädännössä, tapauksista, joissa ja 
edellytyksistä, joilla muuhun erityismenettelyyn kuin passitusmenettelyyn asetettuja tavaroita 
koskevat menettelynhaltijan oikeudet ja velvollisuudet voidaan siirtää kokonaan tai osittain 
koodeksin 218 artiklassa tarkoitetulla tavalla, sekä siirtoa koskevista menettelyistä.  
9 luku  
Tulliverotuksen toimittaminen  
58 § Tullin määrän määrittäminen  
Tulli määrittää tullin määrän saamansa ilmoituksen taikka muutoin saamiensa tai hankkimiensa 
tietojen perusteella.  
Tulli määrätään arvion perusteella, jos tulli -ilmoitusta ei ole annettu tai sitä ei voida 
täydennettynäkään käyttää tullin määrittämisen perusteena. Tullin määräämistä koskevassa 
päätöksessä on mainittava arvion perusteet.  
59 § Tullin kiertäminen  
Jos jollekin olosuhteelle tai toimenpiteelle on annettu sellainen oikeudellinen muoto, joka ei vastaa 
asian varsinaista luonnetta tai tarkoitusta, tullausta toimitettaessa on meneteltävä niin kuin asiassa 
olisi käytetty oikeaa muotoa.  
60 § Tullin tileihin kirjaaminen  
Tulli määrää koodeksin 104 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta menettelystä, jonka mukaisesti 
tuonti - tai vientitullin määrä kirjataan tileihin.  
61 § Tiedoksianto tullin määrästä  
Määrätty tullin määrä annetaan sanomamuotoista sähköistä tiedonsiirtomenetelmää käyttävälle 
Tullin asiakkaalle t iedoksi:  
1) vastaussanomalla, jolloin asiakkaan katsotaan saaneen tullin määrästä tiedon, jollei muuta 
näytetä, ajankohtana, jona vastaussanoma on saapunut asiakkaan tietojärjestelmään; tai  
2) siten kuin sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa annetu ssa laissa (13/2003)  säädetään 
todisteellisesta tiedoksiannosta.  
Muulle kuin 1 momentissa tarkoitetulle Tullin asiakkaalle määrätty tullin määrä annetaan tiedoksi 
tullauspäätöksellä. Jollei muuta näytetä, katsotaan asiakkaan saaneen tullin määrästä tiedon:  
1) tullauspäätöksen vahvistamispäivänä, jos tullauspäätös on annettu asiakkaalle;  
2) tullauspäätöksen vahvistamispäivää seuraavana arkipäivänä, jos tullauspäätös on t oimitettu 
asiakkaan postilokeroon tullitoimipaikassa;   18 3) kahdeksantena päivänä tullauspäätöksen vahvistamispäivästä, jos tullauspäätös on annettu postin 
kuljetettavaksi.  
62 § Määräaika tullivelan tiedoksi antamiselle  
Määräajasta tullivelan tiedoksi antamiselle säädetään koodeksin 103 artiklassa. Jos tullivelka on 
syntynyt sellaisen teon seurauksen a, joka sen suorittamishetkellä olisi voinut johtaa 
rikosoikeudenkäyntiin, määräaika tullivelan tiedoksi antamiselle on viisi vuotta tullivelan 
syntymispäivästä.  
Jos Tulli antaa tullivelan tiedoksi soveltaen 1 momentissa säädettyä viiden vuoden määräaikaa,  
Tullin on päätöksessään ilmoitettava myös ne seikat ja selvitykset, joiden johdosta se katsoo, että 
tullivelka voidaan antaa tiedoksi koodeksin 103 artiklan 1 kohdassa säädetyn kolmen vuoden 
määräajan kulumisen jälkeen, sekä mainittava sovelletut säännöks et. 
63 § Tulliasiamiehen kuuleminen ja päätöksen tiedoksianto tulliasiamiehelle  
Tulliasiamies tä kuullaan ja päätös annetaan hänelle tiedoksi siten, että päätöksen tekevä Tullin 
yksikkö varaa tulliasiamiehelle tilaisuuden tutustua päätökseen ja asiaa koskeviin asiakirjoihin.  
10 luku  
Tullivelan kantaminen  
64 § Tullin maksaminen  
Tulli maksetaan rahalaitokseen Tullin määräämälle tilille. Maksaja vasta a maksamisesta 
aiheutuvista kuluista. Tulli voidaan maksaa myös tullitoimipaikkaan, jolloin maksamisesta ei 
veloiteta lisäkuluja.  
Tulli on maksettava 10 päivän kuluessa tullauspäätöksen vahvistamispäivästä. Tullin maksamisen 
määräajan pidentämisestä ja kes keyttämisestä sekä velalliselle myönnettävästä maksunlykkäyksestä 
ja muusta maksuhelpotuksesta säädetään koodeksin 108 –112 artiklassa.  
65 § Maksunlykkäyksen eräpäivä  
Tulli voi määrätä koodeksin 111 artiklan 6 kohdassa säädettyjen maksunlykkäyksen eräpäivien 
soveltamisesta.  
66 § Eräpäivän siirtyminen  
Määräpäivän siirtymisestä säädetään säädettyjen määräaikain laskemisesta annetun lain (150/1930) 
5 §:ssä . Tullin voi suorittaa seuraavana ensimmäisenä arkipäivänä myös, jos tullin eräpäivä on 
päivä, jona pankkien keskinäisissä maksuissaan yleisesti käyttämät maksujärjestelmät eivät ole 
Suomen säädöskokoelma ssa julkaistavan Suomen Pankin ilmoituksen mukaan käytössä.  
67 § Tullin suoritusajankohta  
Tulli katsotaan maksetuksi Tullille sinä päivänä, jona:  
1) maksu on veloitettu maksajan tililtä; tai   19 2) maksu on maksettu käteisenä rahalaitokseen tai tullitoimipaikkaan.  
Jos tietoa maksu - tai veloituspäivästä ei ole välitetty maksun mukana, tulli katsotaan m aksetuksi 
sinä päivänä, jona se on kirjattu Tullin pankkitilille, jollei velallinen näytä tai asiakirjojen 
perusteella voida todeta maksu - tai veloituspäivän olleen tätä aikaisempi.  
68 § Maksuhelpotuksesta perittävä korko  
Koodeksin 112 artiklassa säädetty luottokorko kannetaan maksuhelpotuksen ajalta.  
69 § Kuittaus  
Kun Tulli palauttaa tullia, veroa, julkisoikeudellista maksua, niiden maksamisen 
viivästysseuraamuksia taikka luotto - tai muu ta lykkäyskorkoa henkilölle, joka on vastuussa 
maksamatta jätetystä tullilaskusta tai muusta suorituksesta, Tulli voi käyttää palautuksen 
erääntyneen tullin, veron tai maksun sekä niiden maksamisen viivästysseuraamusten ja luotto - tai 
lykkäyskoron suorituk seksi ( kuittaus ). Kuitattavien saatavien on oltava vastakkaisia, samanlaisia ja 
perimiskelpoisia.  
Jos erityiset syyt niin vaativat, asianosaiselle on annettava tilaisuus selvityksen esittämiseen ennen 
kuittaamista. Muilta osin menettelyssä noudatetaan hall intolakia.  
Tullin saatavan kuittauspäivä on päivä, jona palautuspäätös on tehty. Palautuskorko sekä 
viivästysseuraamukset lasketaan kuittauspäivään.  
Tulli ilmoittaa toimitetusta kuittauksesta velalliselle ja, jos kuittaukseen on käytetty muun velasta 
vastu ussa olevan palautusta, myös muulle velasta vastuussa olevalle. Kuittausilmoitukseen liitetään 
muutoksenhakuosoitus. Tulli voi antaa tarkempia määräyksiä kuittauksessa noudatettavasta 
menettelystä.  
70 § Kuittauksen esteet  
Kuittaukseen ei käytetä:  
1) erehdyksessä liikaa suoritettua tullia, veroa tai maksua;  
2) palautusta, jota vastaavat varat on su oritettu jako -osuutena velallisen konkurssipesästä.  
Palautettavaa määrää ei käytetä:  
1) vanhentuneen velan suoritukseksi;  
2) sellaisen velan tai sen osan suoritukseksi, jonka täytäntöönpano on keskeytetty tai kielletty.  
Palautuksen saajan konkurssi tai pal autuksen ulosmittaus eivät estä kuittauksen toimittamista. Tulli 
ilmoittaa ulosottomiehellä perittävänä olevan tullilaskun kuittauksesta viipymättä ulosottomiehelle.  
71 § Palautuksen käyttäminen muun viranomaisen saatavan suoritukseksi  
Jos Tullin palauttamaa ku ittauskelpoista määrää ei käytetä Tullin saatavien kuittaukseen, se voidaan 
käyttää palautuksen saajan muiden erääntyneiden ja maksamattomien valtion verojen,  20 julkisoikeudellisten maksujen sekä niiden viivästysseuraamusten ja lykkäyskorkojen suoritukseksi,  
jos asianomainen viranomainen on pyytänyt sitä Tullilta ennen palautuksen maksamista.  
Vastaavasti maksuvelvollisen toiselta viranomaiselta oleva kuittauskelpoinen palautus voidaan 
Tullin pyynnöstä käyttää Tullin saatavan kuittaukseen. Kuittauksessa sovell etaan tällöin tämän lain 
kuittausta koskevia säännöksiä.  
Jos palautettavaa määrää ei käytetä Suomen viranomaisten saatavien suoritukseksi, voidaan 
palautus käyttää vieraan valtion kanssa virka -avusta tulliasioissa tehdyn sopimuksen nojalla 
Suomessa perittä vänä olevan ulkomaan tullin tai veron suoritukseksi.  
72 § Varojen kohdistaminen  
Maksaja voi o soittaa ne tullaus - ja jälkitullauspäätökset, joiden suorittamiseksi maksu käytetään. 
Yksilöimättömät maksut, kuittaukseen käytettävät palautukset ja vakuudesta saadut varat käytetään 
saatavien suorittamiseksi päätösten ikäjärjestyksessä aikaisimmin annetu sta päätöksestä alkaen. 
Suomessa virka -apusopimuksen nojalla perittävänä oleva tulli ja verot suoritetaan yksilöimättömistä 
maksuista ja varoista kuitenkin viimeisinä.  
Kannetut, kuitatut tai perityt sekä vakuudesta saadut varat käytetään saatavan suorituks eksi 
seuraavassa järjestyksessä:  
1) tulli;  
2) luotto - ja muu maksunlykkäyskorko;  
3) veronlisäys ja viivekorko;  
4) tullin -, veron - tai maksunkorotus ja virhemaksu;  
5) kansalliset verot ja maksut.  
Tulli voi saatavan vanhentumisen estämiseksi, saatavan perimi sen turvaamiseksi tai tullin 
tulouttamisen varmistamiseksi kohdistaa maksusuorituksen yksittäistapauksessa toisin kuin 
1 momentissa säädetään. Veronsaajien yhdenvertaisen kohtelun turvaamiseksi Tulli voi myös 
yksittäistapauksessa käyttää maksuvelvolliselta  saadut varat muussa kuin 2 momentissa säädetyssä 
järjestyksessä.  
73 §Maksujen siirto Tullill e 
Rahalaitoksen on suoritettava vastaanottamansa tullit päivittäin Tullin tilille viimeistään 
maksupäivää seuraavana sellaisena arkipäivänä, jona rahalaitos on yleisölle avoinna. Jos rahalaitos 
ei maksupäivänä ole yleisölle avoinna, varat on siirrettävä as ianomaiselle tilille viimeistään tätä 
seuraavana toisena rahalaitoksen aukiolopäivänä.  
Valtion maksuliikepankit siirtävät kuitenkin vastaanottamansa tullit Tullin tilille siten kuin valtion 
maksuliikkeen hoitamisesta tehdyn sopimuksen yhteydessä on sovittu . 
74 § Verovarojen kirjanpito   21 Tulli pitää verovarojen kirjanpitoa kannetuista ja palautetuista tulleista, veroista sekä muista 
suorituksista, jollei tullien kirjanpidosta unionin lainsäädännössä toisin säädetä.  
Verovarojen kirjanpidon tulee sisältää tiedot kannetuista ja palautetuista tulleista, veroista sekä 
muista suorituksista. Kirj anpidosta on käytävä ilmi valtion talousarviosta annetussa laissa 
(423/1988)  ja sen nojalla annetuissa säännöksissä edellytetyt tiedot samoin kuin veronsaajille 
tehtäv ien tilitysten edellyttämät tiedot.  
11 luku  
Tullivelan perintä  
75 § Tullin periminen ulosotto toimin ja perimisen turvaaminen  
Jollei tässä laissa tai unionin lainsäädännössä toisin säädetä, tullin perimiseen ulosottotoimin ja 
perimisen turvaamiseen sovelletaan mitä verojen ja maksujen täytäntöönpanosta annetussa laissa 
(706/2007)  perustevalitusta koskevia säännöksiä lukuun ottamatta sekä verojen ja maksujen 
perimisen turvaamisesta annetussa laissa (395/1973)  säädetään.  
Tämän luvun säännöksiä sovelletaan myös Tullin kantamien muiden verojen, tullin - ja 
veronkorotuksen, virhemaksun sekä julkisoikeudellisten maksujen perintään, jollei laissa toisin 
säädetä.  
76 § Perintäkeinot  
Tulli voi selvitettyään velallisen maksukykyä ja tarkoituksenmukaista perintäkeinoa varojen 
perimiseksi:  
1) lähettää maksamatta jätetyn tullilaskun ulosottotoimin perittäväksi;  
2) käyttää hallussaan olevaa vakuutta;  
3) myöntää maksunlykkäyksen tai muun koodeksissa tarkoitetun maksuhelpotuksen;  
4) hakea velallisen tai muun tullin maksamisesta vastuussa olevan konkurssiin;  
5) käyttää puhevaltaa konkurssissa, sulautumisessa, jakautumisessa, kiinteistön 
pakkohuutokaupassa, julkisessa haasteessa, yrityksen saneerausmenettelyssä ja yksityishenkilön 
velkajärjestelyssä sekä muissa näihin rinnastettavi ssa tilanteissa;  
6) ryhtyä tarvittaviin oikeudenkäynteihin;  
7) ryhtyä turvaamistoimiin;  
8) pyytää ja antaa kansainvälistä virka -apua siitä erikseen säädetyllä tavalla;  
9) ilmoittaa julkaistaviksi velallisen ja muun tullin maksamisesta vastuussa olevan nime n, 
toiminimen sekä yritys - ja yhteisötunnuksen, Tullin tiedossa olevan kotikunnan, jollei 
viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain (621/1999) 24 §:n  1 moment in 31 kohdasta tai 
väestötietojärjestelmästä ja Väestörekisterikeskuksen varmennepalveluista annetun lain (661/2009)  22 36 §:n  1 momentista muuta johdu sekä maksamatta jä tetyn tullilaskun verolajit ja määrät 
viivästysseuraamuksineen;  
10) ryhtyä muihin tarvittaviin toimiin.  
Tullin on viipymättä ilmoitettava ulosottoviranomaiselle 1 momentin mukaisesta perintätoimesta, 
joka saattaa aiheuttaa muutoksia tullilaskun ulosottoper intään.  
77 § Täytäntöönpanon lykkääminen  
Täytäntöönpanon lykkäämistä muutoksenhaun kohteena o levaan päätökseen haetaan kirjallisesti 
Tullilta. Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus on käsiteltävä viivytyksettä.  
Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva päätös on voimassa, jollei Tulli yksittäistapauksessa toisin 
päätä, kunnes velallisen oikaisuvaa timukseen annetun päätöksen tiedoksisaannista on kulunut 60 
päivää tai kunnes tämän valitus on ratkaistu lainvoimaisella päätöksellä. Täytäntöönpanon 
lykkäämistä koskevaan päätökseen ei saa erikseen hakea muutosta.  
Ulosmitattua omaisuutta koskevan täytäntö önpanon lykkäämisen hakemiseen ulosottomieheltä 
sovelletaan, mitä siitä säädetään verojen ja maksujen täytäntöönpanosta annetun lain 15 §:ssä.  
78 § Tullin jättäminen perimättä  
Jos perittävä määrä on alle 10 euroa, sitä ei peritä. Perimiseen voidaan kuitenkin ryhtyä, jos samalta 
maksuvelvolliselta on Tullin, maksuvelvollisen tai muun asianosaisen tekemän laskuvirheen tai 
muun erehdyksen vuoksi taikka muusta syystä jäänyt lukuisia suorituksia perimättä tai jos 
perimiseen muutoin on erityistä aihetta.  
79 § Perintätoimista luopuminen  
Tulli voi olla ryhtymättä tullin perintään tai keskeyttää perinnän, jos sen ei arvioida johtavan 
tulokseen. Perintä kuitenkin aloitetaan tai keskeytettyä perint ää jatketaan tilanteessa, jossa sen 
voidaan olettaa johtavan tulokseen.  
12 luku  
Tullihuutokauppa, tavaran muu myynti, luovutus ja hävittäminen  
80 § Tullihuutokaupalla tai muulla tavoin myytävät tavarat  
Tulli myy julkisella tullihuutokaupalla tavaran, joka on:  
1) tuomittu lainvoimaisella päätöksellä menetetyksi valtiolle;  
2) luovutettu valtiolle;  
3) väliaikaisesti varastoitu eikä sitä ole asetettu tullimenettelyyn tai jälleenviety koodeksin 149 
artiklassa säädetyssä määräajassa;  
4) tullivalvonnassa ja jota ei voida luovuttaa koodeksin 198 artiklan 1 kohdan b alakohdassa 
mainitusta syystä;   23 5) jäte tty noutamatta kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun Tulli on tehnyt päätöksen tavaran 
luovutuksesta vapaaseen liikkeeseen;  
6) jäänyt lainvoimaisen päätöksen nojalla Tullin haltuun.  
Jos 1 momentissa tarkoitettu tavara on tuontikiellon tai -rajoituksen alain en, se voidaan luovuttaa 
ainoastaan ostajalle, joka esittää luovutuksen edellyttämät asiakirjat.  
Jos 1 momentissa tarkoitettu tavara on helposti pilaantuvaa, nopeasti häviävää, arvoltaan alenevaa, 
erittäin kallishoitoista tai jos se muusta syystä tulee voida myydä kiireellisesti, tavara voidaan 
myydä myös muulla tavoin, ja odottamatta 1 momentin 1 koh dassa tarkoitetun päätöksen 
lainvoimaisuutta.  
81 § Tavaran muu luovutus tai hävittäminen  
Jos 80 §:ssä tarkoitettua tavaraa ei voida myydä sen käyttöä tai myyntiä rajoittavan lainsäädännön 
tai muun tavaran laatuun liittyvän syyn vuoksi tai jos sen myynti olisi epätarkoituksenmukaista eikä 
tavaran käytöstä, luovuttamisesta tai hävittämisestä ole sä ädetty erikseen, tavara voidaan 
valtiovarainministeriön päätöksellä luovuttaa valtion laitokselle tai erityisestä syystä muulle taholle. 
Muussa tapauksessa tavara hävitetään.  
Jos 80 §:n 1 momentin 3 –6 kohdassa tarkoitettu tavara luovutetaan valtion laitoks elle, tavaran 
omistusoikeus siirtyy luovutettaessa valtiolle. Jos tavara luovutetaan muulle taholle kuin valtion 
laitokselle, omistusoikeus siirtyy luovutuksensaajalle, jollei valtiovarainministeriö toisin päätä.  
82 § Menettely tavaran myynnissä  
Tavaran myynnistä on ilmoitettava, jos mahdollista, etukäteen kirjallisesti tavaran ilmoittajalle ja 
sille, jonka lukuun ilmoitus tai tiedonanto on annettu. Myynnistä on ilmoitettava myös tavaran 
omistajalle, jos omistaja on Tullin tiedossa ja hänen yhteystietonsa ovat Tullin saatavilla.  
Tullihuutokauppaa koskeva myynti -ilmoitus julkaistaan yleisölle kaikil le avoimessa tietoverkossa 
sekä Tullin harkinnan mukaan muulla tarkoituksenmukaisella tavalla. Myyntiehdot on ilmoitettava 
ennen tavaran myyntiä.  
Tavaraa tullihuutokaupalla tai muutoin myytäessä alimman hyväksyttävän tarjouksen tulee kattaa 
myytävästä tava rasta myynnin perusteella kannettavaksi tulevan tai mahdollisesti maksamatta 
olevan tullin, valmisteverojen ja suoritemaksujen määrä.  
Tulli voi antaa tarkempia määräyksiä tullihuutokaupan toimittamisesta ja tavaran myynnissä muulla 
tavoin noudatettavasta m enettelystä.  
83 § Vastuu myytävästä tai muulla tavoin luovutettavasta tavarasta  
Tulli ei vast aa 80 ja 81 §:n mukaisesti myydyn tai luovutetun tavaran puutteista tai virheistä eikä 
muistakaan ominaisuuksista.  
84 § Myytävästä tavarasta suoritettava tulli   24 Muun kuin unionitavaran myynti 80 §:ssä säädetyin tavoin vastaa tavaran luovutusta vapaaseen 
liikkeeseen. Tämä ei kuitenkaan koske sellaista muuta kuin unionitavaraa, joka on ilmoitettu 
luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen, mutta jota koskevaa tullivelkaa ei ole kokonaan maksettu.  
Jos myynnin yhteydessä syntyy tullivelka tavaran vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen johdosta, 
tulli sisältyy tavaran myyntihintaan.  
85 § Kauppahinnan maksaminen ja omistusoikeuden siirtyminen  
Tullihuutokaupalla tai muulla tavoin myydyn tavaran kauppahint a on maksettava heti. Ostaja saa 
omistusoikeuden myytyyn tavaraan ja tavara luovutetaan hänelle, kun kauppahinta on maksettu. 
Tulli saa purkaa kaupan, jos ostaja ei maksa kauppahintaa heti.  
86 § Myynnistä kertyneet varat  
Tullihuutokaupasta tai tavaran muusta myynnistä kertyneillä varoilla suoritetaan tavaraan liittyvät 
kustannukset seuraavassa jär jestyksessä:  
1) tulli, valmisteverot ja suoritemaksut;  
2) tavaran säilytyksestä ja myynnistä Tullille aiheutuneet kustannukset;  
3) muut kansalliset verot ja maksut;  
4) 72 §:n 2 momentissa mainitut muut erät mainitussa momentissa säädetyssä järjestyksessä;  
5) muut kustannukset.  
Jos muun kuin valtiolle kuuluvan omaisuuden kauppahinnasta jää 1 momentissa tarkoitettujen 
kustannusten vähentämisen jälkeen ylijäämää, se on tilitettävä valtiolle, jos myydyn tavaran 
ilmoittaja tai henkilö, jonka lukuun ilmoitus tai tiedonanto on annettu, ei vuoden kuluessa tavaran 
myynnistä vaadi ylijäämää itselleen Tullille osoittamallaan kirjallisella hakemuksella. Tullin on 
ilmoitettava ylijäämästä edellä mainituille henkilöille sekä myydyn tavaran edelliselle omistajalle, 
jos Tul lilla on tarvittavat yhteystiedot.  
Tavaran myynnistä on tehtävä tilitys.  
13 luku  
Muutoksenhaku  
87 § Tullin palauttamista tai peruuttamista koskevan hakemuksen siirtäminen komission ratkaistavaksi  
Tulli päättää koodeksin 116 artiklan 3 kohdan mukaisesti tullin palauttamista tai peruuttamista 
koskevan hakemuksen siirtämisestä komission ratkaistavaksi.  
88 § Oikaisuvaatimus  
Tullin päätökseen saa vaatia oikaisua Tullilta. Koodeksi n 116 artiklan 1 kohdan a alakohtaan 
perustuvaa hakemusta pidetään oikaisuvaatimuksena.   25 Valtion puolesta oikeus vaatia oikaisua Tullin päätökseen on Tullin tulliasiamiehellä. Tulliasiamies 
voi vaatia oikaisua vain silloin, kun hän katsoo, että se on lain s oveltamisen kannalta muissa 
samanlaisissa tapauksissa taikka verotus - tai oikeuskäytännön yhtenäisyyden vuoksi tarpeen, tai 
asian ollessa taloudellisesti merkittävä tai jos valtion oikeudenvalvonta muutoin sitä edellyttää.  
Määräaika oikaisuvaatimuksen teke miselle muussa tullin määräämistä, tullin palauttamista tai tullin 
peruuttamista koskevassa asiassa kuin haettaessa muutosta koodeksin 116 artiklan 1  kohdan a 
alakohdan perusteella on kolme vuotta tullivelan tiedoksisaannista, kuitenkin aina vähintään 60 
päivää tullin palauttamista tai peruuttamista koskevan päätöksen tiedoksisaannista. Määräaika 
muussa kuin tullin määräämistä, tullin palauttamista tai tullin peruuttamista koskevassa asiassa on 
30 päivää päätöksen tiedoksisaannista. Tulliasiamiehen määräaik a on 30 päivää päätöksen 
tekemisestä.  
Oikaisuvaatimus on toimitettava määräajassa Tullille. Oikaisuvaatimus on käsiteltävä ilman 
aiheetonta viivytystä.  
89 § Valitus hallinto -oikeuteen  
Oikaisuvaatimukseen annettuun päätökseen saa hakea muutosta valittamalla Helsingin hallinto -
oikeuteen.  
Valtion puolesta valitusoikeus on Tullin tulliasiamiehellä. Tu lliasiamies voi hakea muutosta 
valittamalla vain 88 §:n 2 momentissa säädetyillä perusteilla.  
Valitusaika tullin määräämistä, palauttamista tai peruuttamista koskevassa asiassa on kolme vuotta 
tullivelan tiedoksisaannista, kuitenkin aina vähintään 60 päivä ä oikaisuvaatimukseen annetun 
päätöksen tiedoksisaannista. Muussa asiassa valitusaika on 30 päivää oikaisuvaatimukseen annetun 
päätöksen tiedoksisaannista. Tulliasiamiehen valitusaika on 30 päivää päätöksen tekemisestä.  
90 § Valitus korkeimpaan hallinto -oikeuteen  
Hallinto -oikeuden päätökseen saa hakea muutosta valittamalla korkeimpaan hallinto -oikeuteen, jos 
korkein hallinto -oikeus myöntää valitusluvan.  
Valtion puolesta valitusoikeus on Tullin tulliasiamiehellä. Tulliasiamies voi hakea muutosta 
valittamalla vain 88 §:n 2 momentissa säädetyillä perusteilla.  
Valitus on tehtävä 60 päivän kuluessa hall into-oikeuden päätöksen tiedoksisaannista.  
91 § Muutoksenhakua koskevien asiakirjojen säilytt äminen  
Hallinto -oikeus ja korkein hallinto -oikeus lähettävät valituksen ratkaistuaan valitusta koskevat 
asiakirjat Tulliin säilytettäviksi.  
92 § Valtion edunvalvojan kuulematta jättäminen  
Sen lisäksi, mitä hallintolainkäyttölain (586/1996) 34 §:n  2 momentissa säädetään asian 
ratkaisemisesta asianosaista kuulematta, hallinto -oikeus voi ratkaista tullausta koskevasta 
päätöksestä tehdyn valituksen kuulematta valtion edunvalvojaa, jos veron määrä voi velallisen 
valituksen johdosta muuttua enintään 6  000 euroa, eikä  asia ole tulkinnanvarainen tai epäselvä.   26 93 § Muutoksenhaun johdosta palautettava tulli  
Jos tulli on oikaisuvaatimuksen johdosta tai hallinto -oikeuden päätöksellä poistettu tai sitä on 
alennettu, liikaa maksettu tulli on muutoksenhausta huolimatta palautettava viivytyksettä.  
Jos tullia on oikaisuvaatimuksen tai valituksen johdosta palautettu, pal autettavalle määrälle 
suoritetaan korkoa. Palautukselle maksettu korko ei ole tuloverotuksessa veronalaista tuloa.  
Korko lasketaan vuotuisena korkona, joka on kutakin kalenterivuotta edeltävän puolivuotiskauden 
korkolain (633/1982) 12 §:ssä  tarkoitettu viitekorko vähennettynä kahdella prosenttiyksiköllä, 
kuitenkin vähintään 0,5 prosenttia. Korko lasketaan oikaisuvaatimuksen vireilletulopäivästä tai, jos 
tulli on maksett u vasta sen jälkeen, tullin maksupäivästä takaisinmaksupäivään.  
Korko lasketaan tässä pykälässä säädetyn mukaisesti myös silloin, kun palautettava tulli on peritty 
verojen ja maksujen täytäntöönpanosta annetun lain perusteella ulosottotoimin.  
94 §  
Viittaussäännös  
Jollei tässä laissa tai muualla erikseen toisin säädetä, oikaisuvaatimuksen käsittel yyn sovelletaan, 
mitä hallintolaissa säädetään ja valituksen käsittelyyn, mitä hallintolainkäyttölaissa säädetään.  
14 luku  
Seuraamukset  
95 § Tullinkorotus  
Tulli voi korottaa maksettavaksi määrättyä tai määrättävää tullia, jos:  
1) tulli-ilmoitus taikka muu tulliverotusta varten annettavaksi säädetty tai Tullin pyytämä tieto tai 
asiakirja on annettu säädetyn tai määrätyn määräajan jälkeen, vähintään 50 ja enintään 
2 500 eurolla;  
2) 1 kohdassa tarkoitettu velvoite täytetään vasta Tulli n kehotuksen jälkeen, enintään 3  500 eurolla;  
3) tulli -ilmoitus, muu 1 kohdassa tarkoitettu tieto tai asiakirja on annettu vaillinaisena tai 
virheellisenä taikka ilmoitusvelvollisuus on kokonaan tai osaksi laiminlyöty, enintään 30 
prosentilla;  
4) tulli -ilmoitus, muu 1 kohdassa tarkoitettu tieto tai asiakirja on annettu vaillinaisena tai 
virheellisenä taikka ilmoitusvelvollisuus on kokonaan tai osaksi laiminlyöty tahallisesti tai törkeästä 
huolimattomuudesta, ja menettely on ollut omiaan aiheuttamaan sen, et tä tullia olisi voinut jäädä 
määräämättä, enintään 100 prosentilla;  
5) maahan saapuva henkilö tahallisesti tai törkeästä huolimattomuudesta on laiminlyönyt 
ilmoitusvelvollisuutensa tuodessaan tai yrittäessään tuoda tullitta enemmän tavaraa kuin mihin 
hänel lä on oikeus ja jos asiaa ei ole käsiteltävä tullirikoksena, 100 prosentilla.   27 Jos 1 momentissa tarkoitettu teko tai laiminlyönti on koskenut vain osaa tavaroista, korotus 
määrätään vain näiden tavaroiden osalta.  
96 § Virhemaksu  
Tulli voi määrätä virhemaksua, jos:  
1) 95 §:n 1 momentin 1 tai 2 kohdassa tarkoitettu viivästys koskee tullimenettelyä, j ossa ei määrätä 
tullia tai jossa tullin määrä on vähäinen eikä tullinkorotusta ole määrätty, vähintään 50 ja enintään 
3 500 euroa;  
2) 95 §:n 1 momentin 3 tai 4 kohdassa tarkoitettu vaillinaisuus, virheellisyys tai laiminlyönti koskee 
tullimenettelyä, jossa  ei määrätä tullia tai jossa tullin määrä on vähäinen eikä tullinkorotusta ole 
määrätty, taikka jos on annettu puutteellinen tai virheellinen tieto tai asiakirja hakemusmenettelyssä 
tai tullietuuden saamiseksi, vähintään 50 ja enintään 15  000 euroa;  
3) vii västys tai muu virheellisyys koskee jäsenvaltioiden välistä tavarakauppaa koskevista yhteisön 
tilastoista ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/91 kumoamisesta annetussa Euroopan 
parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 638/2004 säädettyä unionin sisä kaupan tilastointia 
koskevaa menettelyä taikka koodeksissa tai sen nojalla annetussa asetuksessa säädettyä tavaroiden 
tuontia unionin tullialueelle tai vientiä unionin tullialueelta, tavaroiden esittämistä Tullille, 
saapumisen yleisilmoitusta, poistumisen yleisilmoitusta, tullimenettelyn päättämistä, Tullille 
esitettyjen tavaroiden purkamista tai lastaamista, tavaroiden väliaikaista varastointia tai siirtämistä 
pois tullivalvonnasta, tulliviranomaisen tavaroihin, pakkauksiin tai kuljetusvälineisiin kiinnitt ämien 
tunnisteiden poistamista tai hävittämistä, tavaroiden hävittämistä koodeksin 197 artiklan mukaisesti 
tai tavaroiden valtiolle luovuttamista koskevaa menettelyä, vähintään 50 ja enintään 3  500 euroa;  
4) Tullin myöntämän luvan tai yksittäistä tapausta koskevan muun päätöksen ehdon noudattaminen 
tai Tullin tämän lain 47, 52 tai 57 §:n nojalla antamassa määräyksessä tarkoitettu velvollisuus, jonka 
laiminlyönnistä ei ole säädetty seuraamusta 95 §:ssä tai edellä 1 –3 kohdassa, on kokonaan tai 
osittain laimin lyöty, vähintään 50 ja enintään 3  500 euroa;  
5) jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden 
hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli - ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön 
moitteettoman soveltamise n varmistamiseksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 
515/97  18 a artiklan 4 kohdassa säädetty velvoite ilmoittaa konttien liikkeistä saadut tiedot on 
kokonaan tai osaksi laiminlyöty taikka kyseiset tiedot on annettu vaillinaisina tai virheellisinä, 
vähin tään 50 ja enintään 3  500 euroa;  
6) teollis - ja tekijänoikeuksien tullivalvonnasta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1383/2003 
kumoamisesta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 608/2013 
päätöksen saajalle säädetty velvoite on koko naan tai osaksi laiminlyöty, vähintään 50 ja enintään 
3 500 euroa.  
Virhemaksu määrätään sille, jonka vastuulle velvoitteen täyttäminen, jota virheellisyys tai 
laiminlyönti koski, on säädetty tai määrätty.  
97 § Jälkikäteinen tullinkorotus ja virhemaksu   28 Tullinkorotus tai virhemaksu voidaan määrätä tullivelan tiedoksiannon jälkeen kolmen vuoden 
kulue ssa siitä ajankohdasta, jolloin tullivelka on syntynyt tai, jos tavara on tulliton, jolloin Tulli on 
hyväksynyt tulli -ilmoituksessa annetut tiedot.  
Muissa kuin 1 momentissa tarkoitetuissa tilanteissa virhemaksu voidaan määrätä kolmen vuoden 
kuluessa siitä ajankohdasta, jolloin unionin sisäkaupan tilastoilmoitus, tuonti - tai vientirajoitusten 
noudattamisen kannalta merkityksellinen tieto tai muu 96 §:ssä tarkoitettu asiakirja tai tieto on 
annettu tai olisi pitänyt antaa.  
98 § Tullinkorotuksen ja virhemaksun määrääminen  
Tullinkorotuksen ja virhemaksun määrääminen perustuu kokonaisarviointiin.  Määrää  arvioitaessa 
on otettava huomioon menettelyn moitittavuus, toistuvuus ja tekijän taloudellinen asema. Lisäksi 
arvioinnissa on otettava huomioon menettelyllä tavoiteltu hyöty tai sillä aiheutettu vahinko, jos ne 
ovat määritettävissä, sekä tekijän yhteistyö  Tullin kanssa asian selvittämiseksi.  
Tullinkorotus tai virhemaksu jätetään määräämättä, jos teko tai laiminlyönti on kokonaisuutena 
arvioiden vähäinen taikka tullinkorotuksen tai virhemaksun määräämistä on muutoin pidettävä 
ilmeisen kohtuuttomana.  
Tullink orotus tai virhemaksu jää voimaan tullivelan lakkaamisesta tai tullin palauttamisesta 
huolimatta, jos syyt, joiden nojalla tullinkorotus tai virhemaksu on määrätty, ovat edelleen 
olemassa.  
Mitä erillisellä päätöksellä määrättävästä veron - ja tullinkorotuks esta annetussa laissa (781/2013)  
säädetään veronkorotuksesta ja verotuspäätöksestä, sovelletaan myös virhemaksuun ja Tullin 
päätökseen.  
99 § Tullirikkomus  
Joka tahallaan tai törkeästä huolimattomuudesta rikkoo  
1) koodeksissa tai sen nojalla annetussa asetukses sa säädettyä tulli -ilmoituksen tai muun 
tulliverotusta varten annettavan tiedon tai asiakirjan antamista, tavaroiden tuontia unionin 
tullialueelle tai vientiä unionin tullialueelta, tavaroiden esittämistä Tullille, saapumisen 
yleisilmoitusta, poistumisen y leisilmoitusta, tullimenettelyn päättämistä, Tullille esitettyjen 
tavaroiden purkamista tai lastaamista, tavaroiden väliaikaista varastointia tai siirtämistä pois 
tullivalvonnasta, tulliviranomaisen tavaroihin, pakkauksiin tai kuljetusvälineisiin kiinnittä mien 
tunnisteiden poistamista tai hävittämistä, tavaroiden hävittämistä koodeksin 197 artiklan mukaisesti 
taikka tavaroiden valtiolle luovuttamista koskevaa menettelyä koskevaa velvollisuutta,  
2) määräystä, jonka Tulli on antanut 47 §:n perusteella tullittomien tavaroiden tilitykseen liittyvistä 
menettelyistä, 50 §:n perusteella tavaran kuljetusreiteistä tai 52 §:n perusteella tulliselvityksessä 
sovellettavista muodollisuuksista,  
3) tämän lain 51 §:ssä säädettyä tavaran ilmoittamisvelvollisuutta,  
on tuomittava, jollei teosta muualla laissa säädetä ankarampaa rangaistusta eikä teko ole rangaistava 
lievänä tulliselvitysrikoksena, tullirikkomuksesta  sakkoon.   29 Tullirikkomuksesta ei kuitenkaan tuomita, jos asiassa on määrätty tullinkorotus tai virhemaksu.  
15 luku  
Erinäiset säännökset  
100 § Tullin antama virka -apu 
Sen lisäksi, mitä muualla laissa sä ädetään, Tulli voi toimivaltuuksiensa rajoissa antaa pyynnöstä 
virka -apua toiselle viranomaiselle sen laissa säädetyn valvontavelvollisuuden toteuttamiseksi. 
Virka -avun antamisen edellytyksenä on, että se voi tapahtua vaarantamatta Tullille säädettyjen 
muiden tärkeiden tehtävien suorittamista.  
Päätöksen virka -avun antamisesta tekee Tullissa virka -aputehtävän suorittamisesta vastaavan Tullin 
hallinnosta annetussa laissa (960/2012)  tarkoitetun Tullin yksikön päällikkö tai virka -aputehtävän 
suorittamisesta vastaavan toimintayksikön päällikkö. Esitutkintaa tai pakkokeinoja koskevan virka -
avun antamisesta päättää pidättämiseen oikeutettu tullimies.  
101 § Tullille annettava virka -apu 
Viranomaisen on annettava Tullille kuuluvan tehtävän suorittamiseksi sellaista tarpee llista virka -
apua, jonka antamiseen asianomainen viranomainen on toimivaltainen. Tullille annettavasta avusta 
säädetään myös poliisin, Tullin ja rajavartiolaitoksen yhteistoiminnasta annetussa laissa (687/2009) . 
Päätöksen virka -avun pyytämisestä tekee virka -apua tarvitsevan Tullin hallinnosta annetussa laissa 
tarkoitetun Tullin yksikön päällikkö tai virka -apua tarvitsevan toimintayksikön päällikkö. 
Esitutkintaa tai pakk okeinoja koskevan virka -avun pyytämisestä päättää tutkinnanjohtaja.  
102 § Velvollisuus antaa tietoja  
Henkilön, jota tullitoimenpide koskee suoraan tai välillisesti, on annettava Tullille sen pyynnöstä ja 
asetetussa määräajassa kaikki tullitoimenpiteen suorittamiseksi tarvittavat tuojaa, viejää, muuta 
asianosaista, tavaraa, kulkuneuvoa, matkustajaa  ja kulkuneuvon henkilökuntaa koskevat asiakirjat ja 
tiedot.  
Henkilön, jolla on hallussaan toisen tulliverotusta tai siitä johtuvaa muutoksenhakua koskevaa asiaa 
varten tarpeellisia tietoja, on annettava ne Tullille sen kehotuksesta määräajassa. 
Tiedonanto velvollisuus ei koske tietoja, jotka koskevat asiaa, josta henkilöllä on lain mukaan oikeus 
kieltäytyä todistamasta. Taloudellista asemaa koskevia tietoja ei kuitenkaan saa kieltäytyä 
antamasta.  
103 § Tietojen antamisesta ja tarkastuksessa avustamisesta aiheutuvat kustannukset  
Sen, joka on koodeksin 15 artiklan nojalla velvollinen esittämään ja an tamaan Tullille 
tulliverotuksen tai tullivalvonnan suorittamiseksi tarpeellisia tietoja tai avustamaan tarkastuksessa ja 
sen, joka on 102 §:n nojalla velvollinen antamaan Tullille tietoja, on suoritettava nämä toimenpiteet 
omalla kustannuksellaan.  
104 § Uhkasakko   30 Tulli voi asettaa 102 §:n 2 momentissa säädetyn tietojenantovelvollisuuden ja koodeks in 
15 artiklassa säädetyn tietojenanto - ja myötävaikutusvelvollisuuden tehosteeksi uhkasakon. 
Uhkasakkoa ei kuitenkaan saa asettaa, jos asianosaista on aihetta epäillä rikoksesta ja pyydetty 
aineisto liittyy rikosepäilyn kohteena olevaan asiaan.  
105 § Tullin kantamat julkisoikeudelliset maksut  
Tullin suoritteista valtion maksuperustelain (150/1992)  nojalla määrättyjen maksujen sekä muiden 
Tullin kantamien julkisoikeudellisten maksujen kantamiseen, suorittamiseen ja muutoksenhakuun 
sovelletaan, mitä tullista sää detään tai määrätään.  
Tässä pykälässä tarkoitettujen maksujen viivästysseuraamuksiin sovelletaan veronlisäyksestä ja 
viivekorosta annettua lakia (1556/1995) .  
106 § Valvontatilojen luovuttaminen  
Tullilla on oikeus saada liikennepaikan omistajalta tai haltijal ta käyvän hinnan mukaista korvausta 
vastaan käyttöönsä tavaravalvonnan suorittamisen edellyttämät tilat satamista, rautatieasemilta ja 
lentokentiltä.  
Tullin tarvitsemien tilojen laajuutta ja sijaintia liikennepaikalla määritettäessä on otettava huomioon 
valvottavan tavara - ja matkustajaliikenteen määrä, liikennepaikan liikenne - ja yleisjärjestelyt, 
käytettävät kuljetusmuodot sekä valvontaan käytettävät välineet ja laitteistot.  
Kun 1 momentissa tarkoitettuja tiloja tai alueita suunnitellaan tai niitä muuteta an, suunnitelmista ja 
muutoksista tulee sopia Tullin ja liikennepaikan pitäjän kesken ennen rakennustöiden aloittamista.  
107 § Sähköinen asiointi ja allekirjoitus  
Sähköisestä asioinnista säädetään sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa annetussa laissa ja 
asiakirjojen sähköisestä varmentamisesta vahvasta sähköisestä tunnistamisesta ja sähkö isistä 
allekirjoituksista annetussa laissa (617/2009) . Tulli antaa tarkemmat määräykset siitä, millä tavoin 
varmennettuina ilmoituksia ja muita asiakirjoja voidaan toi mittaa Tullille sähköisesti.  
16 luku  
Voimaantulo - ja siirtymäsäännökset  
108 § Voimaantulo  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2016.  
Tällä lailla kumotaan «tullilaki » (1466/1994) . 
Muussa laissa tai asetuksessa oleva viittaus kumottuun tullilakiin tarkoittaa tämän lain 
voimaantulon jälkeen viittausta tähän lakiin.  
109 § S iirtymäsäännökset  
Tämän lain voimaan tullessa vireillä olevaan Tullin päätöstä koskevaan muutoksenhakuun 
sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita palautuskorkoa koskevia säännöksiä.   31 Tekoihin ja laiminlyönteihin, jotka ovat tapahtuneet ennen  tämän lain voimaantuloa, sovelletaan 
tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita virhemaksua ja tullinkorotusta koskevia säännöksiä.  
HE 153/2015 , HaVM 5/2016, EV 39/2016  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  32 RIKOSLAKI  19.12.1889/39  
49 luku (21.4.1995/578)  
1 § (14.10.2005/822)  Tekijänoikeusrikos  
Joka ansiotarkoituksessa tekijänoikeuslain (404/1961)  säännösten vastaisesti ja siten, että teko on 
omiaan aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa loukatun oikeuden haltijalle, loukkaa toisen 
oikeutta  
1) kirjalliseen tai taiteelliseen teokseen,  
2) kirjallisen tai taiteellisen teoksen taikka kansanperinteen esitykseen,  
3) äänilevyyn tai muuhun laitteeseen, jolle on tallennettu ääntä,  
4) filmiin tai muuhun laitteeseen, jolle on tallennettu liikkuvaa kuvaa,  
5) radio - tai televisiolähetykseen,  
6) luetteloon, taulukkoon, ohjelmaan tai muuhun sella iseen tekijänoikeuslaissa tarkoitettuun työhön, 
jossa on yhdisteltynä suuri määrä tietoja, tai tietokantaan, jonka sisällön kerääminen, varmistaminen 
tai esittäminen on edellyttänyt huomattavaa panostusta, taikka  
7) valokuvaan,  
on tuomittava tekijänoikeusr ikoksesta  sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi.  
Tekijänoikeusrikoksesta tuomitaan myös se, joka ansiotarkoituksessa ja siten, että teko on omiaan 
aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa loukatun oikeuden haltijalle, tuo maahan yleisölle 
levitettäväksi tai Suomen alueelle edelleen kolmanteen maahan kuljetettavaksi ulkomailla 
valmistetun tai jäljennetyn 1 momentissa tarkoitetun teoksen tai valokuvan kappaleen taikka 
äänilevyn, filmin tai muun laitteen, jolle on tallennettu ääntä tai liikkuv aa kuvaa, taikka luettelon, 
taulukon, ohjelman tai muun sellaisen työn, jossa on yhdisteltynä suuri määrä tietoja, taikka 
tietokannan, jonka sisällön kerääminen, varmistaminen tai esittäminen on edellyttänyt huomattavaa 
panostusta, ja jonka hän tietää valm istetuksi tai jäljennetyksi sellaisissa olosuhteissa, että 
valmistaminen tai jäljentäminen Suomessa tehtynä olisi ollut rangaistavaa 1 momentin tai 
tekijänoikeuslain 56 a §:n mukaan.  
Tekijänoikeusrikoksesta tuomitaan myös se, joka tietoverkossa tai tietojä rjestelmän avulla loukkaa 
toisen oikeutta 1 momentissa mainittuihin suojan kohteisiin siten, että teko on omiaan aiheuttamaan 
huomattavaa haittaa tai vahinkoa loukatun oikeuden haltijalle.  
2 § (5.8.2016/617)  Teollisoikeusrikos  
Joka tavaramerkkilain (7/1964) , patenttilain (550/1967) , mallioikeuslain (221/1971) , 
yksinoikeudesta integroidun piirin piirimalliin annetu n lain (32/1991) , hyödyllisyysmallioikeudesta 
annetun lain (800/1991)  tai kasv injalostajanoikeudesta annetun lain (1279/2009)  säännösten 
vastaisesti ja siten, että teko on omiaan aiheuttamaan huomattavaa taloudellista vahinkoa loukatun 
oikeuden haltijalle, loukkaa   33 1) yksinoikeutta tavaramerkkiin,  
2) patentin tuottamaa yksinoikeutta,  
3) mallioikeutta,  
4) oikeutta piirimalliin,  
5) hyödyllisyysmallioikeutta tai  
6) kasvinjalostajanoikeutta,  
on tuomittava teollisoikeusrikoksesta  sakkoon tai vankeuteen  enintään kahdeksi vuodeksi.  
L:lla 617/2016  muutettu 2 § tuli voimaan 1.9.2016. Aiempi sanamuoto kuuluu:  
2 § (22.12.2009/1281)  Teollisoikeusrikos  
Joka tavaramerkkilain (7/1964) , patenttilain (550/1967) , mallioikeuslain (221/1971) , 
yksinoikeudesta integroidun piirin piiri malliin annetun lain (32/1991) , hyödyllisyysmallioikeudesta 
annetun lain (800/1991)  tai kasvinjalostajanoikeudesta annetun lain (1279/2009)  säännösten 
vastaisesti ja siten, että teko on omiaan aiheuttamaan huomattavaa taloudellista vahinkoa  loukatun 
oikeuden haltijalle, loukkaa,  
1) oikeutta tavaran tunnusmerkkiin,  
2) patentin tuottamaa yksinoikeutta,  
3) mallioikeutta,  
4) oikeutta piirimalliin,  
5) hyödyllisyysmallioikeutta tai  
6) kasvinjalostajanoikeutta,  
on tuomittava teollisoikeusrikoksesta  sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi.  
Teollisoikeusrikoksesta tuomitaan myös se, joka yhdistetystä patenttituomioistuimesta tehdyn 
sopimuksen määräysten vastaisesti ja siten, että teko on omiaan aiheuttamaan huomattavaa 
taloudellista vahinkoa  loukatun oikeuden haltijalle, loukkaa sopimuksen soveltamisalaan kuuluvan 
eurooppapatentin tuottamaa oikeutta. (8.1.2016/ 27) 
L:lla 27/2016  lisätty 2 momentti tulee voimaan asetuksella säädettävänä ajankohtana.  
3 § (14.10.2005/822)  Teknisen suojauksen kiertäminen  
Joka tekijänoikeuslain 50 a §:ssä säädetyn kiellon vastaisesti ja siten, että teko on omiaan 
aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa, kiertää  teoksen suojana olevan tehokkaan teknisen  34 toimenpiteen, on tuomittava teknisen suojauksen kiertämisestä  sakkoon tai vankeuteen enintään 
yhdeksi vuodeksi.  
4 § (14.10.2005/822)  Teknisen suojauksen kiertämiskeinorikos  
Joka tekijänoikeuslain 50 b §:ssä säädetyn kiellon vastaisesti ja siten, että teko on omiaan 
aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa, valmistaa tai tuo m aahan yleisölle levittämistä 
varten, levittää yleisölle, myy, vuokraa, mainostaa myyntiä tai vuokrausta taikka pitää hallussa 
kaupallisessa tarkoituksessa sellaisia laitteita, tuotteita tai osia, jotka mahdollistavat suojatun 
teoksen suojana olevan tehokka an teknisen toimenpiteen kiertämisen tai helpottavat sitä, taikka 
tarjoaa kiertämisen mahdollistavia tai sitä helpottavia palveluja, on tuomittava teknisen suojauksen 
kiertämiskeinorikoksesta  sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi.  
5 § (14.10.2005/822)  Oikeuksien sähköisten hallinnointitietojen loukkausrikos  
Joka tekijänoikeuslain 50 d §:ssä säädetyn kiellon vast aisesti ja siten, että teko on omiaan 
aiheuttamaan huomattavaa haittaa tai vahinkoa,  
1) poistaa tai muuttaa oikeuksien sähköisiä hallinnointitietoja, joilla tunnistetaan teos, tekijä tai 
oikeuksien muu haltija taikka jotka ovat tietoja teoksen käyttöehdois ta, taikka  
2) levittää yleisölle tai tuo maahan yleisölle levittämistä varten teoksen kappaleen tai välittää 
yleisölle teoksen siten, että 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on luvatta poistettu tai että niitä on luvatta 
muutettu,  
on tuomittava oikeuksien sähkö isten hallinnointitietojen loukkausrikoksesta  sakkoon tai vankeuteen 
enintään yhdeksi vuodeksi, jos tekijä tietää, että hänen tekonsa aiheuttaa, mahdollistaa tai salaa 
tekijänoikeuslain mukaisten oikeuksien loukkauksen tai helpottaa loukkausta.  
6 § (13.5.2011/441)  Syyteoikeus  
Syyttäjä ei saa nostaa syytettä tämän luvun 1 –3 tai 5 §:ssä tarkoitetusta rikoksesta, ellei 
asianom istaja ilmoita rikosta syytteeseen pantavaksi tai erittäin tärkeä yleinen etu vaadi syytteen 
nostamista.  
7 § (11.5.2007/ 540) Oikeushenkilön rangaistusvastuu  
Tekijänoikeusrikokseen sovelletaan, mitä oikeushenkilön rangaistusvastuusta säädetään.  
 
 
 
 
 
  35 LAKI AUKTORISOIDUISTA TEOLLISOIKEUSASIAMIEHISTÄ 17.1.2014/22  
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään:  
1 § Auktorisointi  
Teollisoikeudellisia toimeksiantoja hoitava asiamies voidaan auktorisoida siten kuin tässä laissa 
säädetään.  
2 § Asiamiestutkinto  
Teollisoikeusasiamieslautakunta järjestää asiamiestutkinnon, joka koostuu:  
1) yhteisestä osasta, jossa on teollisoikeusjärjest elmää ja asiamiestoiminnan eettisyyttä koskevat 
erilliset osa -alueet;  
2) teollisoikeuskohtaisesta osasta, jossa on patenttioikeutta, tavaramerkkioikeutta ja mallioikeutta 
koskevat valinnaiset osa -alueet.  
Suoritetusta asiamiestutkinnosta annetaan todistus. Tarkempia säännöksiä asiamiestutkinnon 
järjestämisestä ja todistuksen sisällöstä voidaan antaa valtioneuvoston asetuksella.  
3 § Asiamiestutkintoon osallistuminen  
Asiamiestutkintoon saa osallistua se, joka on hoitanut teollisoikeudellisia toimeksiantoja väh intään 
vuoden ajan. Patenttioikeuden osa -alueen suorittavalta vaaditaan lisäksi ylempi korkeakoulututkinto 
tekniikan alalta tai muu soveltuva korkeakoulututkinto sekä tavaramerkkioikeuden tai 
mallioikeuden osa -alueen suorittavalta oikeustieteen ylempi kork eakoulututkinto tai muu soveltuva 
korkeakoulututkinto.  
Teollisoikeusasiamieslautakunta voi myöntää erivapauden 1 momentissa säädetystä koulutusta 
koskevasta vaatimuksesta sille, joka on hoitanut teollisoikeudellisia toimeksiantoja vähintään viiden 
vuoden a jan ja suorittanut sellaisen tutkinnon, jota lautakunta pitää riittävänä osoittamaan hakijan 
tietomäärän.  
4 § Asiamiestutkintorekisteri  
Teollisoikeusasiamieslautakunta pitää asiamiestutkintoon osallistuneista asiamiestutkintorekisteriä 
tutkintotietojen säi lyttämistä sekä asiamiestutkintojärjestelmän toimivuuden seurantaa varten.  
Asiamiestutkintorekisteriin tallennetaan tutkintoon osallistuneen nimi, henkilötunnus, kotikunta ja 
osoite sekä tiedot tutkinnon nimestä, tuloksesta ja suorittamisajankohdasta. Tied ot säilytetään 
rekisterissä pysyvästi.  
5 § Kelpoisuusvaatimukset  
Tässä laissa tarkoitetuksi auktorisoiduksi asiamieheksi kelpoinen on täysi -ikäinen henkilö, joka:  
1) ei ole konkurssissa ja jonka toimintakelpoisuutta ei ole rajoitettu;  
2) on luotettava; sek ä  36 3) on suorittanut hyväksytysti 2 §:ssä tarkoitetun asiamiestutkinnon ja tutkinnon suorittamisesta on 
kulunut enintään kolme vuotta.  
Edellä 1 momentin 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla luotettavana ei pidetä sitä, joka on lainvoiman 
saaneella tuomiolla vii meisten viiden vuoden aikana tuomittu vankeusrangaistukseen tai viimeisten 
kolmen vuoden aikana sakkorangaistukseen rikoksesta, joka osoittaa hänen olevan ilmeisen 
sopimaton toimimaan auktorisoituna asiamiehenä. Henkilöä ei myöskään pidetä luotettavana, jo s 
hän on muutoin aikaisemmalla toiminnallaan osoittanut olevansa ilmeisen sopimaton 
auktorisoiduksi asiamieheksi.  
6 § Auktorisoinnin hakemis - ja myöntämismenettely  
Jos hakija täyttää 5 §:ssä säädetyt kelpoisuusvaatimukset, teollisoikeusasiamieslautakunnan on 
myönnettävä auktorisointi. Auktorisointi myönnetään viideksi vuodeksi. Auktorisointia jatketaan 
viisi vuotta kerrallaan, jos hakija täyttää edelleen 5 §:n 1 momentin 1 ja 2 kohdassa säädetyt 
vaatimukset ja osoittaa auktorisoinnin voimassa ollessa toimin eensa auktorisoidun asiamiehen 
tehtävissä.  
Auktorisointia koskeva hakemus tehdään teollisoikeusasiamieslautakunnalle. Auktorisointia 
koskevaan hakemukseen on pyydettäessä liitettävä tarvittavat selvitykset siitä, että 5 §:n 1 
momentissa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät. Auktorisoinnin jatkamista koskevassa ilmoituksessa 
on annettava selvitys siitä, että 5 §:n 1 momentissa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät edelleen. 
Ilmoitus on toimitettava teollisoikeusasiamieslautakunnalle aikaisintaan kuusi ja vii meistään kolme 
kuukautta ennen kuin auktorisoinnin voimassaoloaika päättyy.  
Auktorisoinnista annetaan todistus. Tarkempia säännöksiä todistuksen sisällöstä voidaan antaa 
valtioneuvoston asetuksella.  
7 § Oikeus käyttää ammattinimikettä  
Patenttiasiamiehen, t avaramerkkiasiamiehen, mallioikeusasiamiehen tai teollisoikeusasiamiehen 
ammattinimikettä saa käyttää vain 6 §:n mukaisesti auktorisoitu asiamies.  
Patenttiasiamieheltä edellytetään, että hän on suorittanut 2 §:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitetun 
asiamiestu tkinnon patenttioikeutta koskevan osa -alueen, tavaramerkkiasiamieheltä, että hän on 
suorittanut tavaramerkkioikeutta koskevan osa -alueen, mallioikeusasiamieheltä, että hän on 
suorittanut mallioikeutta koskevan osa -alueen sekä teollisoikeusasiamieheltä, ett ä hän on suorittanut 
patenttioikeutta, tavaramerkkioikeutta ja mallioikeutta koskevat osa -alueet.  
8 § Hyvä asiamiestapa  
Auktorisoidun asiamiehen tulee rehellisesti ja tunnollisesti täyttää hänelle uskotut 
teollisoikeudelliset toimeksiannot sekä kaikessa to iminnassaan noudattaa hyvää asiamiestapaa. 
Auktorisoidun asiamiehen tulee erityisesti:  
1) hoitaa saamansa toimeksiannot huolellisesti, täsmällisesti, tarpeellisella joutuisuudella sekä 
tarpeettomia kustannuksia aiheuttamatta;  
2) ylläpitää ja kehittää ammat titaitoaan sekä seurata lainsäädännön kehitystä erityisesti niiden 
teollisoikeudellisten suojamuotojen osalta, joita hän hoitaa;   37 3) olla ottamatta vastaan tehtävää samassa asiassa kahdelta tai useammalta asiakkaalta ilman näiden 
suostumusta, jos asiakkaide n edut tai oikeudet asiassa ovat ristiriitaiset tai eturistiriidan 
mahdollisuus on ilmeinen.  
Kuluttajan kannalta sopimattomasta tai hyvän tavan vastaisesta menettelystä säädetään lisäksi 
kuluttajansuojalain (38/1978) 2 luvussa . 
9 § Salassapitovelvollisuus  
Auktorisoitu asiamies tai hänen avustajansa ei saa luvattomasti ilmaista asiakkaansa sellaista 
yksityisen tai perheen salaisuutta taikka liike - tai ammattisalaisuutta,  josta hän tehtävässään on 
saanut tiedon. Auktorisoitu asiamies tai hänen avustajansa ei saa myöskään luvattomasti ilmaista 
muita tietoja, joita hän tehtävää hoitaessaan on saanut tietää asiakkaastaan.  
10 § Teollisoikeusasiamieslautakunta  
Patentti - ja reki sterihallituksen yhteydessä toimii teollisoikeusasiamieslautakunta, joka on 
ratkaisutoiminnassaan riippumaton.  
11 § Teollisoikeusasiamieslautakunnan asettaminen ja kokoonpano  
Valtioneuvosto asettaa teollisoikeusasiamieslautakunnan kolmeksi vuodeksi kerrall aan. 
Lautakuntaan kuuluu puheenjohtaja, varapuheenjohtaja sekä vähintään viisi ja enintään yhdeksän 
muuta jäsentä. Lautakunnan puheenjohtajaa ja varapuheenjohtajaa koskevan esityksen tekee työ - ja 
elinkeinoministeriö Patentti - ja rekisterihallitusta kuultu aan. Kullakin jäsenellä on, puheenjohtajaa 
ja varapuheenjohtajaa lukuun ottamatta, henkilökohtainen varajäsen.  
Teollisoikeusasiamieslautakunnan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan tulee olla 
teollisoikeusalaan hyvin perehtyneitä sekä ylemmän korkeakoulutu tkinnon suorittaneita siten, että 
ainakin toinen on suorittanut oikeustieteen ylemmän korkeakoulututkinnon.  
Yhden teollisoikeusasiamieslautakunnan jäsenen ja hänen varajäsenensä tulee edustaa työ - ja 
elinkeinoministeriötä ja kahden jäsenen ja heidän varajä sentensä Patentti - ja rekisterihallitusta. 
Kahden jäsenen ja heidän varajäsentensä tulee olla tämän lain nojalla auktorisoituja asiamiehiä. 
Muiden jäsenten tulee olla teollisoikeusalaan perehtyneitä ja edustaa tasapuolisesti eri 
teollisoikeuksien asiantunt emusta.  
Työ- ja elinkeinoministeriö vahvistaa teollisoikeusasiamieslautakunnan puheenjohtajan, 
varapuheenjohtajan ja jäsenten palkkioiden perusteet.  
12 § Asioiden käsittely teollisoikeusasiamieslautakunnassa  
Teollisoikeusasiamieslautakunta on päätösvaltain en, kun läsnä ovat kokouksen puheenjohtaja ja 
vähintään puolet muista jäsenistä. Päätökset lautakunnan kokouksessa tehdään yksinkertaisella 
enemmistöllä. Äänten jakautuessa tasan tulee päätökseksi se mielipide, jota puheenjohtaja on 
kannattanut.  
Teollisoik eusasiamieslautakunta voi tehtäviensä hoitamista varten toimia yhtenä tai useampana 
jaostona. Tarkempia säännöksiä asioiden käsittelystä lautakunnassa voidaan antaa valtioneuvoston 
asetuksella.   38 Teollisoikeusasiamieslautakunnan puheenjohtajaan, jäseneen ja toimihenkilöön sovelletaan 
rikosoikeudellista virkavastuuta koskevia säännöksiä heidän hoitaessaan tämän lain mukaisia 
tehtäviä. Vahingonkorvausvastuusta säädetään vahingonkorvauslaissa (412/1974) . 
13 § Valvontatehtävät  
Teollisoikeusasiamieslautakunta valvoo, että auktorisoiduille asiamiehille tässä laissa säädettyjä 
velvollisuuksia noudatetaan.  
Auktorisoidun asiamiehen on salassapitovelvollisuuden estämättä pyynnöstä a nnettava 
teollisoikeusasiamieslautakunnalle valvontaa varten tarvittavat asiakirjat ja tiedot.  
Auktorisoidun asiamiehen on viipymättä ilmoitettava teollisoikeuslautakunnalle auktorisoituna 
asiamiehenä toimimisensa edellytyksissä tai muissa toimimiseen vaik uttavissa olosuhteissaan 
tapahtuneista olennaisista muutoksista.  
14 § Auktorisoinnin poistaminen  
Teollisoikeusasiamieslautakunnan on poistettava auktorisointi, jos asiamies:  
1) pyytää kirjallisesti auktorisoinnin poistamista;  
2) ei ole ilmoittanut auktorisoinnin jatkamisesta 6 §:n 2 momentin mukaisesti; tai  
3) ei ole suorittanut 19 §:n 2 momentissa säädettyä valvontamaksua kohtuullisessa ajassa sen 
jälkeen, kun maksamatta jättämisestä on hänelle huomautettu.  
Jos asiamiehen auktorisointi on poistettu  1 momentin 2 tai 3 kohdan nojalla, auktorisointi voidaan 
palauttaa pyynnöstä edellyttäen, että hakija täyttää edelleen 5 §:n 1 momentin 1 ja 2 kohdassa 
säädetyt vaatimukset. Auktorisoinnin palauttaminen tämän pykälän 1 momentin 2 kohdassa 
tarkoitetussa ta pauksessa edellyttää lisäksi, että hakija toimii edelleen asiamiehen tehtävissä ja 3 
kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, että hakija on suorittanut erääntyneet valvontamaksut kolmen 
vuoden kuluessa siitä, kun auktorisointi poistettiin.  
15 § Varoitus ja huomautus  
Teollisoikeusasiamieslautakunta voi antaa auktorisoidulle asiamiehelle varoituksen, jos tämä on:  
1) huolimattomuudesta tai varomattomuudesta menetellyt tämän lain tai sen nojalla annettujen 
säännösten vastaisesti; tai  
2) rikkonut velvollisuuksiaa n auktorisoituna asiamiehenä.  
Jos auktorisoidun asiamiehen 1 momentissa tarkoitettuun menettelyyn liittyy lieventäviä seikkoja, 
teollisoikeusasiamieslautakunta voi antaa hänelle huomautuksen.  
16 §  Auktorisoinnin peruuttaminen  
Teollisoikeusasiamieslautakun nan on peruutettava auktorisointi, jos asiamies:   39 1) menettelee 8 §:ssä tarkoitetuissa tehtävissään epärehellisesti tai on muulla tavalla tahallaan tai 
törkeästä huolimattomuudesta menetellyt tämän lain tai sen nojalla annettujen säännösten 
vastaisesti;  
2) on annetusta varoituksesta huolimatta toistuvasti rikkonut velvollisuuksiaan auktorisoituna 
asiamiehenä; tai  
3) ei enää täytä 5 §:ssä säädettyjä kelpoisuusvaatimuksia.  
Jos 1 momentin 3 kohdassa tarkoitettu puute voidaan korjata, teollisoikeusasiamieslautak unnan on 
ennen auktorisoinnin peruuttamista koskevan päätöksen tekemistä asetettava asianomaiselle 
asiamiehelle määräaika korjata puute.  
Auktorisoinnin peruuttamista koskevaa asiaa käsitellessään teollisoikeusasiamieslautakunta voi 
antaa auktorisoidulle as iamiehelle varoituksen tai huomautuksen, jos auktorisoinnin peruuttamisen 
edellytykset eivät täyty, mutta asiamiehen menettely on moitittavaa 15 §:n nojalla.  
Jos auktorisointi on peruutettu 1 momentin nojalla, uusi auktorisointi voidaan myöntää kun hakija 
täyttää 5 §:ssä säädetyt kelpoisuusvaatimukset. Asiamiehelle, jonka auktorisointi on peruutettu 1 
momentin 1 tai 2 kohdan nojalla, ei kuitenkaan voida myöntää uutta auktorisointia ennen kuin 
kolme vuotta on kulunut siitä, kun peruuttamista koskeva päätös s ai lainvoiman.  
17 § Rangaistussäännökset  
Joka 7 §:n vastaisesti tahallaan käyttää ammattinimikettä patenttiasiamies, tavaramerkkiasiamies, 
mallioikeusasiamies tai teollisoikeusasiamies, on tuomittava auktorisoidun asiamiehen 
ammattinimikkeen luvattomasta k äyttämisestä  sakkoon.  
Rangaistus 9 §:ssä säädetyn salassapitovelvollisuuden rikkomisesta tuomitaan rikoslain (39/1889) 
38 luvun  1 tai 2 §:n mukaan, jollei teosta muual la laissa säädetä ankarampaa rangaistusta.  
Tuomioistuimen on lähetettävä teollisoikeusasiamieslautakunnalle jäljennös 1 tai 2 momentissa 
tarkoitetussa asiassa antamastaan päätöksestä.  
18 § Asiamiesrekisteri  
Teollisoikeusasiamieslautakunta pitää auktorisoid uista asiamiehistä asiamiesrekisteriä näiden 
toiminnan valvontaa ja auktorisointien jatkamista varten sekä sen varmistamiseksi, että 
teollisoikeudellisia palveluja tarvitsevat voivat varmistua voimassa olevista auktorisoinneista.  
Asiamiesrekisteriin tallen netaan auktorisoidun asiamiehen nimi, henkilötunnus, kotikunta, osoite ja 
työosoite sekä tiedot hyväksytysti suoritetusta asiamiestutkinnosta tai -tutkinnoista ja 
suorittamisajankohdasta, auktorisoinnin myöntämisen ja jatkamisen ajankohdasta, 14 §:n 1 
mome ntin nojalla tehdystä auktorisoinnin poistamisesta sekä auktorisoidulle asiamiehelle 15 tai 16 
§:n nojalla määrätyistä seuraamuksista. Tiedot säilytetään rekisterissä pysyvästi.  
Sen estämättä, mitä viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain (621/1999)  16 §:n 3 
momentissa säädetään, teollisoikeusasiamieslautakunta voi sähköisen tietoverkon kautta julkaista 
tiedot auktorisoidun asiamiehen nimestä, kotikunnasta ja työosoitteesta. Tiedot on poistettava ilman 
aiheetonta viivästystä, jos auktorisointi on poistettu 14 §:n nojalla tai peruutettu lainvoiman  40 saaneella päätöksellä. Auktorisoidulla asiamiehellä on kuitenkin oikeus kieltää häntä koskevien 
tietojen julkaisemin en. 
19 § Maksut  
Asiamiestutkintoon osallistumisesta, asiamiestutkintorekisteriin ja asiamiesrekisteriin tehtävästä 
merkinnästä, auktorisoinnin myöntämisestä ja auktorisoinnin jatkamisesta tulee suorittaa maksu, 
jonka määräytymisperusteista säädetään patentti - ja rekisteri hallituksen suoritteista perittävistä 
maksuista annetussa laissa (1032/1992)  ja sen nojalla annetuissa säädöksissä.  
Patentti - ja rekisterihallituksella on lisäksi oikeus periä auktorisoiduilta asiamiehiltä 250 euron 
suuruinen valvontamaksu, jolla katetaan teollisoikeusasiamieslautakunnan toiminnasta aiheutuvia 
kustannuksia. Valvontamaksu on suoritettava siltä vuodelta, jona asiamiehelle myönnetään tässä 
laissa tarkoitettu auktorisointi, sekä lisäksi jokaiselta kalenterivuodelta, jonka alkaessa hänen 
auktorisointinsa on voimassa.  
20 § Muutoksenhaku  
Teollisoikeusasiamieslautakunnan tekemään päätökseen, jolla asiamiestutkintoon osallistuminen 
evätään, asiamiestutkinnon suoritt aminen hylätään taikka 6 §:n 2 momentissa tarkoitettu hakemus 
auktorisoinnin myöntämiseksi tai ilmoitus auktorisoinnin jatkamisesta hylätään, saa vaatia oikaisua 
mainitulta lautakunnalta siten kuin hallintolain (434/2003) 7 a luvussa  säädetään. 
Oikaisuvaatimukseen annettuun päätökseen saa hakea muutosta valittamalla hallinto -oikeuteen siten 
kuin hallintolainkäyttölaissa (586/1996)  säädetään. Hallinto -oikeuden päätökseen saa hakea 
muutosta valittamalla korkeimpaan hallinto -oikeuteen vain, jos korkein hallinto -oikeus myöntää 
valitusluvan.  
Patentti - ja rekisterihallituksen tekemään valvont amaksua koskevaan päätökseen saa vaatia oikaisua 
Patentti - ja rekisterihallitukselta siten kuin hallintolain 7 a luvussa säädetään. Oikaisuvaatimukseen 
annettuun päätökseen saa hakea muutosta valittamalla Helsingin hallinto -oikeuteen siten kuin 
hallintolai nkäyttölaissa säädetään. Hallinto -oikeuden päätökseen saa hakea muutosta valittamalla 
korkeimpaan hallinto -oikeuteen vain, jos korkein hallinto -oikeus myöntää valitusluvan.  
Sillä, jolle on 15 §:ssä tai 16 §:n 3 momentissa mainitusta syystä annettu varoitus  tai huomautus, tai 
jonka auktorisointi on 14 §:n 1 momentin 3 kohdassa mainitusta syystä poistettu taikka 16 §:n 1 
momentissa mainitusta syystä peruutettu, on oikeus valittaa päätöksestä markkinaoikeuteen siten 
kuin hallintolainkäyttölaissa säädetään. Mar kkinaoikeuden päätökseen saa hakea muutosta 
valittamalla korkeimpaan hallinto -oikeuteen.  
21 § Tarkemmat määräykset  
Tarkempia määräyksiä työskentelyn järjestämisestä teollisoikeusasiamieslautakunnassa voidaan 
antaa teollisoikeusasiamieslautakunnan puheenjoh tajan vahvistamassa työjärjestyksessä.  
22 § Voimaantulo  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2014.  
Tällä lailla kumotaan patenttiasiamiehistä annettu laki (552/1967) . 
23 § Siirtymäsäännökset   41 Sen estämättä, mitä 11 §:n 3 momentissa säädetään auktorisoituja asiamiehiä edustavien jäsenten 
nimeämisestä teollisoikeusasiamieslautakuntaan, asetettaessa ensimmäistä kertaa lautakuntaa, sen 
jäsenistä kahden tulee olla teo llisoikeudellisia toimeksiantoja hoitavia henkilöitä ja edustaa 
tasapuolisesti eri teollisoikeuksien asiantuntemusta.  
Luonnollinen henkilö, joka on tämän lain voimaan tullessa ollut merkittynä Patentti - ja 
rekisterihallituksen pitämään patenttiasiamiesreki steriin, voidaan auktorisoida, vaikka hän ei ole 
suorittanut 2 §:ssä tarkoitettua asiamiestutkintoa. Auktorisoida voidaan myös luonnollinen henkilö, 
joka on hoitanut Patentti - ja rekisterihallituksen käsiteltäviin kuuluvia tavaramerkki - tai 
mallioikeusasio ita vähintään kahden viimeksi ennen tämän lain voimaantuloa kuluneen vuoden 
ajan, vaikka hän ei ole suorittanut 2 §:ssä tarkoitettua asiamiestutkintoa. Tässä momentissa 
tarkoitettua auktorisointia on haettava vuoden kuluessa lain voimaantulosta 6 §:n 2 mom entissa 
säädettyä menettelyä noudattaen.  
Myös luonnollinen henkilö, joka on hakenut patenttiasiamiesrekisteriin merkitsemistä viimeistään 
kolme kuukautta ennen tämän lain voimaantuloa, jonka hakemusta ei ole tämän lain voimaan 
tullessa vielä ratkaistu ja j oka täyttää tämän lain voimaan tullessa voimassa olleet rekisteröinnin 
edellytykset, voidaan auktorisoida, vaikka hän ei ole suorittanut 2 §:ssä tarkoitettua 
asiamiestutkintoa. Patentti - ja rekisterihallitukselle viimeisten kolmen tämän lain voimaantuloa 
edeltäneen kuukauden aikana tulleet patenttiasiamiesrekisteriin tehtävää merkintää koskevat 
hakemukset jätetään tutkittaviksi ottamatta.  
Patentti - ja rekisterihallituksen pitämään patenttiasiamiesrekisteriin tämän lain voimaan tullessa 
merkittynä ollut luon nollinen henkilö saa, sen estämättä mitä 7 §:ssä säädetään, käyttää tämän lain 
voimaan tullessa käyttämäänsä ammattinimikettä yhden vuoden ajan tämän lain voimaantulosta. 
Sama koskee sellaista tavaramerkkiasioita tai mallioikeusasioita hoitavaa luonnollist a henkilöä, 
jonka palvelujen tarjonnassa tavaramerkkiasiamiehen tai mallioikeusasiamiehen ammattinimikkeen 
käyttö on vakiintunut.  
HE 89/2013 , TaVM 26/2013, EV 133/2013 42 VALTIONEUVOSTON ASETUS AUKTORISOIDUISTA 
TEOLLISOIKEUSASIAMIEHISTÄ 22.5.2014/396  
Valtioneuvoston päätöksen mukaisesti säädetään auktorisoidusta teollisoikeusasiamiehistä annetun 
lain (22/2014) 2 §:n 2 momentin, 6 §:n 3 momentin ja 12 §:n 2 momentin nojalla:  
1 § Asiamiestutkinnon järjestäminen  
Teollisoikeusasiamieslautakunta vahvistaa luettelon lainsäädännöstä, kirjallisuudesta ja muusta 
aineistosta, johon asiamiestutkinnon kysymykset perustuvat.  
Asiamiestutkinnon ajan ja paikan määrää teollisoikeusasiamieslautakunta. Niistä on ilmoitettava 
Patentti - ja rekisterihallituksen internetsivuilla viimeistään kaksi kuukautta ennen tutkinnon 
järjestämispäivää.  
2 § Asiamiestutkinnon hyväksyminen  
Asiamiestutkinnon hyväksymisen ede llytyksenä on, että tutkinnon kaikki osat on suoritettu 
hyväksytysti.  
Asiamiestutkinto arvioidaan joko hyväksytyksi tai hylätyksi.  
3 § Todistus asiamiestutkinnosta  
Teollisoikeusasiamieslautakunta antaa hyväksytysti suoritetusta asiamiestutkinnosta todistuk sen. 
Tutkinnon nimenä on patenttiasiamiestutkinto, tavaramerkkiasiamiestutkinto tai 
mallioikeusasiamiestutkinto sen mukaan, minkä auktorisoiduista teollisoikeusasiamiehistä annetun 
lain (22/2014) 2 §:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitetun osa -alueen osallistu ja on suorittanut.  
Asiamiestutkinnosta annettavaan todistukseen tulee merkitä seuraavat tiedot:  
1) tutkinnon nimi;  
2) tutkinnon perusteena olevat säädökset;  
3) todistuksen antaneen lautakunnan nimi;  
4) tutkinnon suorittajan henkilötiedot;  
5) todistuksen antamispaikka ja -päivä.  
Todistuksen allekirjoittavat teollisoikeusasiamieslautakunnan puheenjohtaja ja sihteeri tai, jos 
puheenjohtaja on estynyt, varapuheenjohtaja ja sihteeri.  
4 § Todistus auktorisoinnista  
Auktorisoinnista annettavaan todistukseen tulee  merkitä seuraavat tiedot:  
1) auktorisoidun asiamiehen ammattinimike;   43 2) auktorisoinnin perusteena olevat säädökset;  
3) auktorisoinnin myöntäneen lautakunnan nimi;  
4) auktorisoidun asiamiehen henkilötiedot;  
5) auktorisoinnin myöntämispäivä tai sen voimassa olon jatkamispäivä;  
6) auktorisoinnin voimassaoloaika.  
Todistuksen allekirjoittavat teollisoikeusasiamieslautakunnan puheenjohtaja ja sihteeri tai, jos 
puheenjohtaja on estynyt, varapuheenjohtaja ja sihteeri.  
5 § Asioiden käsittely teollisoikeusasiamieslau takunnassa  
Teollisoikeusasiamieslautakunta kokoontuu puheenjohtajan tai puheenjohtajan ollessa estynyt 
varapuheenjohtajan kutsusta. Lautakunta on kutsuttava koolle, jos vähintään kolme jäsentä sitä 
vaatii.  
Teollisoikeusasiamieslautakunta käsittelee toimiva ltaansa kuuluvat asiat 
teollisoikeusasiamieslautakunnan sihteerin esittelystä. Teollisoikeusasiamieslautakunnan sihteerinä 
toimii lautakunnan tehtävään määräämä henkilö.  
6 § Voimaantulo  
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2014.  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  44 LAKI PATENTTI - JA REKISTERIHALLITUKSESTA 9.8.213/578  
 
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään:  
1 § Toimiala  
Patentti - ja rekisterihallitu s edistää teknistä ja taloudellista kehitystä ja yhteisöllistä toimintaa 
Suomessa ja kansainvälisesti.  
Patentti - ja rekisterihallitus toimii työ - ja elinkeinoministeriön hallinnonalalla.  
2 § Tehtävät  
Patentti - ja rekisterihallitus käsittelee patenttia, integroidun piirin piirimallia, 
hyödyllisyysmallioikeutta, mallioikeutta, tavaramerkkiä, yrityskiinnitystä, kaupparekisteriä, 
yhdistysrekisteriä,  säätiörekisteriä ja säätiölaissa (487/2015)  tarkoitettua säätiöiden valvontaa, 
tekijänoikeuden yhteishallinnointia koskevassa laissa (1494/2016)  tarkoitettua valvontaa, 
tilinpäätösasiakirjojen julkistamista, toiminimeä ja tilintarkastuslaissa (1141/2015)  tarkoitettua 
tilintarkastusvalvontaa koskevat asiat sekä tarjoaa näihin tehtäviin liittyviä tietopalveluja. 
(29.12.2016/1497)  
Patentti - ja rekisterihallituksen tulee suorittaa ne selvitys -, kokeilu -, seuranta - ja suunnittelutehtävät 
sekä muut tehtävät, jotka työ - ja elinkeinoministeriö sille antaa tai jotka sille erikseen säädetään.  
Patentti - ja rekisterihallituks en tehtävistä voidaan säätää tarkemmin valtioneuvoston asetuksella.  
3 § Johtaminen ja ratkaisuvalta  
Patentti - ja rekisterihallitusta johtaa pä äjohtaja, jonka nimittää valtioneuvosto. Pääjohtaja vastaa 
viraston toiminnan kehittämisestä ja tuloksellisuudesta sekä tavoitteiden saavuttamisesta.  
Pääjohtaja ratkaisee Patentti - ja rekisterihallituksessa ratkaistavat asiat, jollei niitä ole säädetty tai  
työjärjestyksessä määrätty muun virkamiehen ratkaistaviksi.  
Pääjohtaja päättää Patentti - ja rekisterihallituksen organisaatiosta ja vahvistaa Patentti - ja 
rekisterihallituksen työjärjestyksen.  
Pääjohtaja voi ottaa yksittäistapauksessa ratkaistavakseen asi an, joka muutoin olisi hänen alaisensa 
ratkaistava.  
Tarkempia säännöksiä johtamisesta ja ratkaisuvallasta voidaan antaa valtioneuvoston asetuksella.  
4 § (20.3.2015/290)  
4 § on kumottu L:lla 20.3.2015/290 . 
5 § Neuvottelukunta   45 Patentti - ja rekisterihallituksessa voi olla neuvottelukunta, jonka tehtävänä on tukea viraston 
strategista suunnittelua ja edistää viraston ja sen sidosryhmien välistä yhteistyötä.  
Neuvottelukunnan asettaa työ - ja elinkeinoministeriö kolmeksi vuodeksi kerrallaan. 
Neuvottelukunnan kokoonpanosta voidaan säätää valtioneuvoston asetuksella.  
6 § Muutoksenhaku Patentti - ja rekisterihallituksen päätökseen teollisoikeudellisissa ja kaupparekisteriasioissa  
Patentti - ja rekisterihallituksen päätökseen haetaan muutosta valitta malla markkinaoikeuteen siten 
kuin hallintolainkäyttölaissa (586/1996)  säädetään, kun:  
1) päätöksellä on ratkaistu patenttihakemus tai muu patenttia koskeva asia;  
2) päätöksellä on ratkaistu hakemus mallin rekisteröimisestä tai muu mallia koskeva asia;  
3) päätöksellä on ratkaistu hakemus integroidun piirin piirimallin rekisteröimisestä tai muu 
piirimallia koskeva asia;  
4) päätöksellä on ratkaistu hakemus hyödyllisyysmal lin rekisteröimisestä tai muu 
hyödyllisyysmallia koskeva asia;  
5) päätöksellä on ratkaistu hakemus tavaramerkin tai yhteismerkin rekisteröimisestä taikka muu 
tavaramerkkiä tai yhteismerkkiä koskeva asia;  
6) päätöksellä on evätty kaupparekisteriin tehdyn il moituksen rekisteröiminen.  
Valitettaessa 1 momentissa tarkoitetusta päätöksestä valitus on tehtävä 60 päivän kuluessa 
päätöksen tiedoksisaannista.  
7 § Muutoksenhaku Patentti - ja rekisterihallituksen päätökseen muissa asioissa  
Patentti - ja rekisterihallituksen päätökseen muussa kuin 6 §:ssä tarkoitetussa asiassa saa, jollei 
muualla toisin säädetä, hakea muutosta valittamalla Helsingin hallinto -oikeuteen siten kuin 
hallintolainkäyttölaissa säädetään. Hallinto -oikeuden päätökseen saa hakea muutosta valittamalla 
vain, jos korkein hallinto -oikeus myöntää valitusluvan. (27.1.2017/72)  
Muutoksen hakemisesta Patentti - ja rekisterihallituksen päätökseen yrityskiinnityslaissa (634/1984)  
tarkoitetussa asiassa säädetään erikseen.  
8 § Muutoksenhakuoikeuden rajoitukset  
Joka ei säädetyssä ajassa ole tehnyt väitettä tai vaatimusta myönn etyn patentin taikka rekisteröidyn 
tavaramerkin tai mallin johdosta, ei saa hakea muutosta asiassa annettuun päätökseen.  
Joka ei ole tehnyt vaatimusta hyödyllisyysmallin tai integroidun piirin piirimallin rekisteröinnin 
julistamisesta mitättömäksi, ei saa hakea muutosta asiassa annettuun päätökseen.  
9 § Voimaantulo  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2013.   46 Tällä lailla kumotaan patentti - ja rekisterihallituksesta annettu laki (575/1992) . Jos muussa 
lainsäädännössä viitataan kumottuun lakiin tai sen säännöksiin tai niiden nojalla annettuun 
asetukseen, viittauksen on katsottava tarkoittavan tätä lakia tai sen säännöksiä.  
Patentti - ja rekisterihallituksen päätökseen , joka on tehty ennen tämän lain voimaantuloa, haetaan 
muutosta noudattaen tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä.  
HE 41/2013 , TaVM 13/2013, EV 71/2013  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  47 HALLINTOLAINKÄYTTÖLAKI  26.7.1996/586  
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään:  
I OSA  
YLEISET SÄÄNNÖKSET  
1 luku  
Lain soveltamisala ja suhde muihin säännöksiin  
1 § 
Soveltamisala  
Tätä lakia sovelletaan lainkäyttöön yleisissä hallintotuomioistuimissa.  
Tätä lakia sovelletaan myös, kun hallintoasiassa tehtyyn päätökseen haetaan muutosta valittamalla 
tai ylimääräisellä muutoksenhakukeinolla hallintoviranomaiselta tai muutoksenhakuasioita 
käsittel emään perustetulta lautakunnalta tai muulta tähän rinnastettavalta erityiseltä viranomaiselta.  
2 § (6.6.2003/435)  
Soveltamisalan rajoitukset  
Tämän lain 37 –50 §:ää sovelletaan ainoastaan tuomioistuimessa.  
Muussa viranomaisessa sovelletaan suulliseen käsittelyyn, suulliseen lausumaan ja katselmukseen 
hallintolain (434/2003) 37, 38, 40 ja 42 §:ää . 
3 § 
Lain suhde muihin säännöksiin  
Jos muussa laissa tai ennen tämän lain voi maantuloa annetussa asetuksessa on tästä laista 
poikkeavia säännöksiä, niitä sovelletaan tämän lain asemesta.  
2 luku  
Valitusoikeus ja valitusviranomainen  
4 § 
Valitusoikeus  
Hallintoasiassa tehdystä päätöksestä saa valittaa sen mukaan kuin tässä laissa säädetään.  
5 § 
Päätöksen valitusk elpoisuus   48 Päätöksellä, josta saa valittaa, tarkoitetaan toimenpidettä, jolla asia on ratkaistu tai jätetty 
tutkimatta.  
Valitusta ei saa tehdä hallinnon sisäisestä määräyksestä, joka koskee tehtävän tai muun 
toimenpiteen suorittamista.  
6 § 
Valittaja  
Päätöksestä saa valittaa se, johon päätös on kohdistettu tai jonka oikeuteen, velvollisuuteen tai 
etuun päätös välittömästi vaikuttaa.  
Viranomaisella  on lisäksi valitusoikeus, jos laissa niin säädetään tai jos valitusoikeus on 
viranomaisen valvottavana olevan julkisen edun vuoksi tarpeen.  
6 a § (11.6.2010/582)  
Valitusoikeus oikaisuvaatimuksen johdosta annetusta päätöksestä  
Oikaisuvaatimuksen johdosta annettuun päätökseen saa hakea muutosta valittamalla vain se, joka 
on tehnyt oikaisuvaatimuksen. Jos hallintopäätöstä on oikaisuvaatimusmenettelyssä muutettu tai se 
on kumottu, oikaisuvaatimuspäätökseen saa hakea muutosta valittamalla myös se, jolla on 6 §:n tai 
muun lain mukaan valitusoikeus asiassa.  
7 § (7.8.2015/891)  
Valitus valtion hallintoviranomaisen päätöksestä  
Valtioneuvoston alaisen viranomaisen ja ministeriön päätökseen saa hakea muutosta valittamalla 
hallinto -oikeuteen. Valtioneuvoston  yleisistunnon päätökseen saa hakea muutosta valittamalla 
korkeimpaan hallinto -oikeuteen.  
Valituksen saa tehdä sillä perusteella, että päätös on lainvastainen.  
8 § 
Valitus kunnallisen viranomaisen, Ahvenanmaan maakunnan viranomaisen ja kirkollisen viranomaisen 
päätöksestä  
Valituksesta kunnallisen virano maisen päätöksestä säädetään kuntalaissa (365/95) . 
Valituksesta Ahvenanmaan maakuntahallituksen ja sen alaisen viranomaisen sekä Ahvenanmaan 
kunnallisen viranomaisen p äätöksestä säädetään Ahvenanmaan itsehallintolaissa (1144/91) . 
Valituksesta evankelis -luterilaisen kirkon sekä sen seurakunnan ja seurakuntayhtymän 
viranomaisen päätök sestä säädetään kirkkolaissa (1054/93) . Valituksesta ortodoksisen 
kirkkokunnan ja sen seurakunnan viranomaisen päätökseen säädetään ortodoksisesta 
kirkkokunnasta annet ussa laissa (521/69) .  49 Ks. KuntaL 365/1995 11 luku , vuonna 2017 valittavan valt uuston toimikauden alusta lukien 
KuntaL 410/2015 16 luku  ja 147 § 1 mom. Ks. myös Ahvenanmaan itsehallintoL 1144/1991 25 §  ja 
KirkkoL 1054/1993 24 luku . L ortodoksisesta kirkkokunnasta 521/1969  on kumottu L:lla 985/2006 , 
ks. L ortodoksisesta kirkosta 985/2006 10 luku . 
9 § (26.3.1999/433)  
Valitus hallinto -oikeuden päätöksestä  
Hallinto -oikeuden päätöksestä saa valittaa korkeimpaan hallinto -oikeuteen.  
10 § 
Valitus muusta päätöksestä  
Oikeudesta valittaa muusta kuin 7 –9 §:ssä tarkoitetusta päätöksestä s äädetään erikseen.  
11 § 
Valitusviranomainen alistusasiassa  
Alistettavassa asiassa valitetaan samalle viranomaiselle, jolle päätös alistetaan.  
12 § (26.3.1999/433)  
Toimivaltainen hallinto -oikeus  
Valitus tehdään sille hallinto -oikeudelle, jonka tuomiopiirissä on sen viranomaisen toimialue, jonka 
päätöksestä valitetaan. Jollei tätä perustetta voida käyttää, valitus tehdään sille hallinto -oikeudelle, 
jonka tuomiopiirissä päätöksen tehneen viranomaisen päätoimipaikka sijaitsee tai, jollei tätäkään 
perustetta voida käyttä ä, sille hallinto -oikeudelle, jonka tuomiopiirissä päätös on tehty.  
Poiketen siitä, mitä 1 momentissa säädetään, sellaisen viranomaisen päätöksestä, jonka 
toimialueena on koko maa, valitus tehdään sille hallinto -oikeudelle, jonka tuomiopiiriin päätös 
olenn aisimmin liittyy sen vuoksi, että tässä tuomiopiirissä sijaitsee pääosa päätöksessä tarkoitetusta 
alueesta tai kiinteistöstä taikka sen henkilön kotikunta tai sen yhteisön kotipaikka, johon päätös 
pääosin liittyy.  
Jos asiassa ei ole toimivaltaista hallinto -oikeutta 1 ja 2 momentin perusteella, valitus tehdään 
Helsingin hallinto -oikeudelle.  
13 § (7.8.2015/891)  
Valitusoikeuden ra joittaminen  
Laissa säädetään erikseen siitä, milloin 7 –9 §:ssä tarkoitetun viranomaisen päätökseen ei saa hakea 
muutosta valittamalla tai milloin valittamiseen korkeimmalle hallinto -oikeudelle tarvitaan 
valituslupa.  
Kun muutoksenhaussa hallinto -oikeuden pä ätöksestä korkeimpaan hallinto -oikeuteen tarvitaan 
muun lain mukaan valituslupa, lupa on myönnettävä, jos:   50 1) lain soveltamisen kannalta muissa samanlaisissa tapauksissa tai oikeuskäytännön yhtenäisyyden 
vuoksi on tärkeätä saattaa asia korkeimman hallinto -oikeuden ratkaistavaksi;  
2) asian saattamiseen korkeimman hallinto -oikeuden ratkaistavaksi on erityistä aihetta asiassa 
tapahtuneen ilmeisen virheen vuoksi; tai  
3) valitusluvan myöntämiseen on muu painava syy.  
Valituslupa voidaan myöntää myös siten, että se koskee vain osaa muutoksenhaun kohteena 
olevasta hallinto -oikeuden päätöksestä.  
Jos pääasiassa annetusta ratkaisusta valittaminen on kielletty tai valittamiseen tarvitaan valituslupa, 
vastaava rajoitus koskee myös valittamista pääasiaan liittyvästä ratk aisusta.  
Tässä pykälässä tarkoitetut valitusoikeuden rajoitukset eivät koske muutoksenhakua hallinto -
oikeuden hallintoriita -asiassa antamaan päätökseen, ellei erikseen toisin säädetä.  
3 luku  
Valitusosoitus  
14 § 
Valitusosoituksen liittäminen päätökseen  
Päätökseen, josta saa valittaa, on liitettävä valitusosoitus.  
Valitusosoituksessa on mainittava:  
1) valitusviranomainen;  
2) viranomainen, jolle va lituskirjelmä on toimitettava; sekä  
3) valitusaika ja mistä se lasketaan.  
Valitusosoituksessa on selostettava säännökset valituskirjelmän sisällöstä ja liitteistä sekä 
valituksen perille toimittamisesta.  
Jos asiassa tarvitaan valituslupa, valitusosoitukses sa on mainittava myös siitä sekä valituslupaa 
koskeva lainkohta ja perusteet, joilla valituslupa voidaan myöntää.  
15 § 
Ilmoitus valituskiellos ta 
Jos valittaminen on kielletty erityisen säännöksen perusteella, päätöksessä on ilmoitettava 
valituskiellosta. Ilmoituksessa on mainittava, mihin säännökseen kielto perustuu.  
16 § 
Valitusosoituksen korjaaminen   51 Jos valitusosoitusta ei ole annettu tai siinä on virheellisesti ilmoitettu, että päätöksestä ei saa 
valittaa, viranomaisen on annettava uusi lainmukainen valitusosoitus.  
Jos valitusosoitus on muuten kuin 1 momentissa tarkoitetulla tavalla virheellinen, viranomaisen on 
annettava uusi valitusosoitus, jos sitä pyydetään valitusosoituksessa mainitussa tai säädetyssä 
valitusajassa.  
Valitusaika luetaan siitä, kun uusi valitusosoitus  on annettu tiedoksi.  
4 luku  
Puhevallan käyttäminen  
17 § (1.4.1999/446)  
Yleissäännös vajaavaltaisen puhevallasta  
Vajaavaltaisen puolesta käyttää puhevaltaa hänen edunvalvojansa, huoltajansa tai muu laillinen 
edustajansa, jollei jäljempänä tässä luvussa toisin säädetä.  
18 § 
Vajaavaltaisen oikeus käyttää puhevaltaa  
Vajaavaltaisella on oikeus käyttää yksinään puhevaltaa sellaista tuloa tai varallisuutta koskevassa 
asiassa, jota hänellä on oikeus vallita.  
Vajaavaltainen, joka on täyttänyt 18 vuotta, käyttää it se yksin puhevaltaansa henkilöään koskevassa 
asiassa, jos hän kykenee ymmärtämään asian merkityksen. (1.4.1999/446)  
Alaikäis ellä, joka on täyttänyt 15 vuotta, ja hänen huoltajallaan tai muulla laillisella edustajallaan 
on kummallakin oikeus erikseen käyttää puhevaltaa asiassa, joka koskee alaikäisen henkilöä tai 
henkilökohtaista etua tai oikeutta.  
18 a § (1.4.1999/446)  
Edunvalvojan oikeus käyttää puhevaltaa  
Edunvalvoja, joka on määrätty täysivaltaiselle, käyttää päämiehensä ohella itsenäisesti puhev altaa 
asioissa, jotka kuuluvat hänen tehtäviinsä. Jos edunvalvoja ja hänen päämiehensä ovat puhevaltaa 
käyttäessään eri mieltä, päämiehen kanta on ratkaiseva, jos hän kykenee ymmärtämään asian 
merkityksen.  
Jos päämiehen toimintakelpoisuutta on rajoitettu m uulla tavoin kuin vajaavaltaiseksi julistamalla, 
edunvalvoja käyttää yksin päämiehen puhevaltaa asiassa, josta päämiehellä ei ole oikeutta päättää. 
Edunvalvoja ja hänen päämiehensä käyttävät kuitenkin yhdessä puhevaltaa asiassa, josta heidän 
tulee yhdessä päättää.  
19 § (1.4.1999/446)  
Päämiehen ja edunvalvojan tai huoltajan kuuleminen   52 Edunvalvojan, huoltajan tai muun laillisen e dustajan käyttäessä puhevaltaa on kuultava päämiestä ja 
päämiehen käyttäessä puhevaltaa edunvalvojaa, huoltajaa tai muuta laillista edustajaa, jos 
kuuleminen on tarpeen päämiehen edun vuoksi tai asian selvittämiseksi.  
19 a § (25.5.2007/651)  
Edunvalvojan määrääminen oikeudenkäyntiä varten  
Jos asianosainen sairauden, henkisen toiminnan häiriintymisen, heikentyneen terveydentilan  tai 
muun vastaavan syyn vuoksi on kykenemätön valvomaan etuaan oikeudenkäynnissä tai jos 
asianosaisen edunvalvoja on esteellisyyden vuoksi tai muusta syystä estynyt käyttämästä siinä 
puhevaltaa, tuomioistuin, jossa oikeudenkäynti on vireillä, voi viran pu olesta määrätä asianosaiselle 
edunvalvojan oikeudenkäyntiä varten. Edunvalvojaan sovelletaan holhoustoimesta annetun lain 
(442/1999)  säännöksiä.  
Jollei tuomioistuin to isin päätä, edunvalvojan määräys on voimassa myös ylemmässä 
oikeusasteessa, jossa asia tulee vireille muutoksenhaun johdosta.  
20 § 
Asiamies ja  avustaja  
Asianosainen saa käyttää asiamiestä ja avustajaa. Asiamiehenä tai avustajana saa toimia asianajaja 
tai muu rehellinen ja muuten siihen toimeen sopiva ja kykenevä täysi -ikäinen henkilö, joka ei ole 
konkurssissa ja jonka toimintakelpoisuutta ei ole  rajoitettu. Asiamiehenä tai avustajana ei 
kuitenkaan saa toimia se, joka on osallistunut asian käsittelyyn viranomaisessa tai on ollut siinä 
vastapuolen asiamiehenä tai avustajana. (1.4.1999/446)  
Asiamiehen, avustajan ja näiden apulaisen salassapitovelvollisuudesta on voimassa, mitä 
oikeud enkäymiskaaren 15 luvun 17 §:ssä  säädetään. Asiamieheen ja avustajaan sovelletaan lisäksi 
oikeudenkäymiskaaren 15 luvun 3 §:n  2 momenttia ja 10 a §:ää.  
21 § (26.6.2015/799)  
Asiamiehen valtuutus  
Asiamiehen on esitettävä valtakirja, jollei päämies ole valtuuttanut häntä suullisesti 
valitusviranomaisessa. Valtakirjan puuttuessa sen esittämiseen on tarvittaessa varattava tilaisuus, 
mikä ei kuitenkaan estä käsittelyn jatkamista tänä aikana. Asianajaja n, julkisen oikeusavustajan ja 
luvan saaneista oikeudenkäyntiavustajista annetussa laissa (715/2011)  tarkoitetun luvan saaneen 
oikeudenkäyntiavustajan tulee esittää va ltakirja ainoastaan, jos valitusviranomainen niin määrää.  
Asiamies ei saa ilman päämiehen suostumusta siirtää toiselle henkilölle valtuutusta, joka on annettu 
nimetylle henkilölle.  
II OSA  
VALITUKSEN TEKEMINEN JA KÄSITTELY  
5 luku   53 Valituksen tekeminen  
22 § 
Valitusaika  
Valitus on tehtävä 30 päivän kuluessa päätöksen tiedoksisaannista. Valitusaikaa laskettaessa 
tiedoksisaantipäivää ei oteta lukuun.  
23 § 
Valituksen muoto ja sisältö  
Valitus tehdään kirjallisesti. Valituskirjelmässä, joka on osoitettava valitusviranomaiselle, on 
ilmoitettava : 
1) päätös, johon haetaan muutosta;  
2) miltä kohdin päätökseen haetaan muutosta ja mitä muutoksia siihen vaaditaan tehtäväksi; sekä  
3) perusteet, joilla muutosta vaaditaan.  
Jos asiassa tarvitaan valituslupa, valituskirjelmässä on ilmoitettava, minkä vuoks i valituslupa tulisi 
myöntää.  
24 § 
Henkilö - ja osoitetiedot sekä allekirjoitus  
Valituskirjelmässä on ilmoitettava valittajan nimi ja kotikunta . Jos valittajan puhevaltaa käyttää 
hänen laillinen edustajansa tai asiamiehensä tai jos valituksen laatijana on joku muu henkilö, 
valituskirjelmässä on ilmoitettava myös tämän nimi ja kotikunta.  
Valituskirjelmässä on lisäksi ilmoitettava postiosoite ja pu helinnumero, joihin asiaa koskevat 
ilmoitukset valittajalle voidaan toimittaa.  
Valittajan, laillisen edustajan tai asiamiehen on allekirjoitettava valituskirjelmä.  
25 § 
Valituskirjelmän liitteet  
Valituskirjelmään on liitettävä:  
1) päätös, johon haetaan muutosta valittamalla, alkuperäisenä tai jäljennöksenä;  
2) todistus siitä, minä päivänä päätös on annettu tiedoksi, tai muu selvitys valitusajan alkamisen 
ajankohdasta; sekä  
3) asiakirjat, joihin valittaja vetoaa vaatimuksensa tueksi, jollei niitä ole jo aikaisemmin toimitettu 
viranomaiselle.   54 Asiamiehen on liitettävä valituskirjelmään valtakirja sen mukaan kuin 21 §:ssä säädetään.  
26 § 
Valituskirjelmän toimittaminen viranomaiselle  
Valituskirjelmä on toimitettava valitusajan kuluessa valitusviranomaiselle.  
Jos valituskirjelmä on erityisen  säännöksen nojalla toimitettava muulle viranomaiselle kuin 
valitusviranomaiselle, mutta se on toimitettu valitusajan kuluessa valitusviranomaiselle, valitusta ei 
tämän vuoksi jätetä tutkimatta.  
Suljetussa laitoksessa oleva henkilö voi antaa valituskirjelm än valitusajan kuluessa myös laitoksen 
johtajalle. Tämän on toimitettava valitus viipymättä valitusviranomaiselle tai, jos valituskirjelmä on 
erityisen säännöksen nojalla toimitettava muulle viranomaiselle, tälle viranomaiselle.  
26 a § (11.6.2010/582)  
Oikaisuvaatimuksen vaikutus valituksen sisältöön  
Jos hallintopäätöstä ei ole oikaisuvaatimuksen johdosta muutettu tai kumottu, oikaisuvaatimuksen 
tekijä saa valittaessaan oikaisuvaatimuspäätöksestä esittää uusia perusteita. Hän saa esittää myös 
sellaisen uuden vaatimuksen, joka perustuu olosuhteiden muutokseen tai sittemmin esille tulleeseen 
seikkaan.  
27 § 
Valituksen muuttaminen  
Valittaja saa valitusajan päättymisen jälkeen esittää vireillä olevassa asiassa ainoastaan sellaisen 
uuden vaatimuksen, joka perustuu olosuhtei den muutokseen tai valitusajan päättymisen jälkeen 
valittajan tietoon tulleeseen seikkaan. Valittaja saa vaatia myös täytäntöönpanon kieltämistä tai 
tehdä muun sivuvaatimuksen.  
Valittaja saa valitusajan päättymisen jälkeen esittää uusia perusteita vaatimuk sensa tueksi, jollei 
asia sen johdosta muutu toiseksi.  
28 § 
Täydennysmenettely  
Jos valitus on puutteellinen, valittajalle on varattava tilaisu us täydentää sitä, jollei täydentäminen 
ole asian käsittelyn kannalta tarpeetonta.  
Valittajalle on annettava valituksen täydentämistä varten kohtuullinen määräaika ja samalla 
ilmoitettava, millä tavoin valitus on puutteellinen.  
29 § 
Asian siirto   55 Jos valitus on ilmeisestä erehdyksestä tai tietämättömyydestä pantu vireille viranomaisessa, jonka 
toimivaltaan sen käsittely ei kuulu, viranomainen voi  siirtää valituksen toimivaltaiselle 
viranomaiselle. Jos kysymys toimivaltaisesta viranomaisesta on ilmeisen selvä, valituksen 
tutkimatta jättämisestä ei tarvitse tehdä päätöstä. Siirrosta on ilmoitettava valittajalle.  
Säädettyä määräaikaa katsotaan noudat etun, jos valituskirjelmä on saapunut valitusajan kuluessa 
oikealle viranomaiselle.  
30 § 
Virheellisen valitusosoituksen vaikutus  
Jos valitus on puuttuneen tai virheellisen valitusosoituksen vuoksi tehty väärää menettelyä 
noudattaen, valitusta ei tämän vuoksi jätetä tutkimatta.  
Jos valitus on 1 momentissa mainitusta syystä pantu vireille väärässä viranomaisessa tai 
valituskirjelmä on toimitettu väärälle viranomaiselle, viranomaisen on siirrettävä valituskirjelmä 
oikealle viranomaiselle. Siirrosta on ilmoitettava valittajalle.  
30 a § (31.1.2013/82)  
Arvio asian käsittelyajasta  
Valitusviranomaisen on asianosaisen pyynnöstä ilmoitettava hänelle arvio asian käsittelyajasta.  
6 luku  
Valituksen vaikutus päätöksen täytäntöönpanoon  
31 § (7.8.2015/891)  
Päätöksen täytäntöönpanokelpoisuus  
Päätöstä, johon saa hakea muutosta valittamalla, ei saa panna täytäntöön ennen kuin se on saanut 
lainvoiman.  
Päätös  voidaan kuitenkin panna täytäntöön lainvoimaa vailla olevana, jos laissa niin säädetään tai 
jos päätös on luonteeltaan sellainen, että se on pantava täytäntöön heti, tai jos päätöksen 
täytäntöönpanoa ei yleisen edun vuoksi voida lykätä.  
Jos asiassa tarvit aan valituslupa, valitus ei estä täytäntöönpanoa. Täytäntöönpanoon ei kuitenkaan 
saa ryhtyä, jos valitus käy täytäntöönpanon johdosta hyödyttömäksi tai jos korkein hallinto -oikeus 
kieltää täytäntöönpanon.  
32 § 
Valitusviranomaisen määräys täytäntöönpanosta  
Kun valitus on tehty, valitusviranomainen voi kieltää päätöksen täytäntöönpanon tai määrätä sen 
keskeytettäväksi tai antaa muun täytäntöönpano a koskevan määräyksen.   56 Asian käsittelyn lopettavassa päätöksessään valitusviranomaisen on tarvittaessa lausuttava 
täytäntöönpanoa koskevan määräyksen voimassaolosta. Jos päätöksestä saa valittaa, siinä voidaan 
määrätä, että täytäntöönpanoa koskeva määräys on voimassa, kunnes päätös on lainvoimainen tai 
ylempi valitusviranomainen määrää toisin.  
Jos valitusviranomainen päätöksen kumotessaan palauttaa tai siirtää asian uudelleen käsiteltäväksi, 
se voi samalla määrätä, että kumottua päätöstä on edelleen noudate ttava, kunnes asia ratkaistaan tai 
sitä käsittelevä viranomainen määrää toisin.  
7 luku  
Asian käsittely ja selvittäminen  
33 § 
Asian selvittämin en 
Valitusviranomaisen on huolehdittava siitä, että asia tulee selvitetyksi, ja tarvittaessa osoitettava 
asianosaiselle tai päätöksen tehneelle hallintoviranomaiselle, mitä lisäselvitystä asiassa tulee esittää.  
Valitusviranomaisen on hankittava viran puole sta selvitystä siinä laajuudessa kuin käsittelyn 
tasapuolisuus, oikeudenmukaisuus ja asian laatu sitä vaativat.  
33 a § (26.6.2015/799)  
Velvollisuus selvityksen esittämiseen  
Jokaisella on velvollisuus saapua tuomioistuimeen kuultavaksi sekä sallia katselmuksen 
toimittaminen taikka esittää tuomioistuimelle 42 §:ssä tarkoitettu esine tai asiakirja, jollei laissa 
toisin säädetä.  
Jos henkilöllä on velvollisuus tai oikeus kieltäytyä todistamasta tuomioistuimessa, häntä ei voida 
velvoittaa esittämään asiakirjaa tai esinettä taikka sallimaan katselmuksen toimittamista selvityksen 
esittämiseksi vaitiolovelvollisuuden tai vaitiolo -oikeu den piiriin kuuluvasta seikasta.  
34 § 
Asianosaisen kuuleminen  
Asianosaiselle on ennen asian ratkaisemista varattava tilaisuus antaa selityksen sä muiden tekemistä 
vaatimuksista ja sellaisista selvityksistä, jotka voivat vaikuttaa asian ratkaisuun.  
Asian saa ratkaista asianosaista kuulematta, jos vaatimus jätetään tutkimatta tai hylätään heti tai jos 
kuuleminen on muusta syystä ilmeisen tarpeetont a. 
Rajoituksista asianosaisen oikeuteen saada tieto viranomaisen asiakirjasta, joka ei ole julkinen, 
säädetään erikseen.  
35 § 
Määräaika selity ksen antamiseen   57 Asianosaiselle on varattava kohtuullinen määräaika selityksen antamiseen. Samalla hänelle on 
ilmoitettava, että asia voidaan ratkaista määräajan jälkeen, vaikka selitystä ei ole annettu.  
36 § 
Viranomaisen lausunto  
Valitusviranomaisen on hankittava lausunto siltä hallintoviranomaiselta, joka on tehnyt asiassa 
päätöksen, jollei se ole tarpeetonta.  
Selvityksen hankkimiseksi voidaan pyytää lausunto myös muulta kuin 1 momentissa tarkoitetulta 
viranomaiselta.  
Lausunnon antamiselle on asetettava määräaika.  
37 § 
Suullisen käsi ttelyn toimittaminen  
Asian selvittämiseksi toimitetaan tarvittaessa suullinen käsittely. Siinä voidaan kuulla asianosaisia, 
36 §:ssä tarkoitettua viranomaista, todistajia ja asiantuntijoita sekä vastaanottaa muuta selvitystä.  
Suullista käsittelyä voidaan r ajoittaa siten, että se koskee ainoastaan osaa asiasta, asianosaisten 
käsitysten selvittämistä tai suullisen todistelun vastaanottamista, tai muulla vastaavalla tavalla.  
38 § 
Suullinen käsittely asianosaisen pyynnöstä  
Hallinto -oikeuden on toimitettava suullinen käsittely, jos yksityinen asianosainen pyytää sitä. Sama 
koskee korkeinta hallinto -oikeutta sen käsitellessä valitusta hallintoviranomaisen päätöksestä. 
Asianosaisen pyytämä suullinen käsittely voidaan jättää toi mittamatta, jos vaatimus jätetään 
tutkimatta tai hylätään heti tai jos suullinen käsittely on asian laadun vuoksi tai muusta syystä 
ilmeisen tarpeeton. (26.3.1999/433)  
Mitä 1 momentissa säädetään, ei sovelleta, jos suullista käsittelyä pyytäneen asianosaisasema 
perustuu kunnan tai muun yhteisön jäsenyyteen.  
Jos asianosainen pyytää suullisen käsittelyn toimittamista, hänen on i lmoitettava, minkä vuoksi sen 
toimittaminen on tarpeen ja mitä selvitystä hän esittäisi suullisessa käsittelyssä.  
39 § (26.6.2015/799)  
Todistajan kuuleminen  
Suullisessa käsittelyssä voidaan kuulla todistajana henkilöä, jonka asianosainen taikka päätöksen 
tehnyt hallintoviranomainen nimeää tai jonka kuulemista valitusviranomainen pitää tarpeellisena. 
Jos asiassa vedotaan yksityisluonteiseen kirjalliseen todistajankertomukseen, todistajaa kuullaan 
suullisesti vain, jos se on tarpeen asian selvittämiseksi.  
39 a § (26.6.2015/799)   58 Todistajan esteellisyys  
Todistajana ei voida kuulla oikeudenkäynnin osapuolena olevaa yksityistä asianosaista eikä 
muutakaan henkilöä, jonka oikeutta, etua tai velvollisuutta oikeudenkäynnin kohteena oleva asia 
välittömä sti koskee, eikä heidän laillista edustajaansa.  
Todistajana ei voida kuulla myöskään henkilöä, joka toimii päätöksen tehneen tai muutoin 
oikeudenkäynnissä osallisena olevan hallintoviranomaisen puhevaltaa käyttävänä edustajana 
samassa oikeudenkäynnissä.  
39 b § (26.6.2015/799)  
Todistajan vaitiolo -oikeus  
Asianosaisen nykyinen tai entinen aviopuoliso taikka nykyinen avopuoliso, s isarus, sukulainen 
suoraan ylenevässä tai alenevassa polvessa taikka se, jolla on vastaavanlainen parisuhteeseen tai 
sukulaisuuteen rinnastuva läheinen suhde asianosaiseen, saa kieltäytyä todistamasta.  
Jos 1 momentissa tarkoitettu henkilö suostuu todistama an, suostumusta ei voida peruuttaa, ellei 
muusta tässä laissa säädetystä salassapitovelvollisuudesta tai vaitiolo -oikeudesta muuta johdu.  
Sen lisäksi, mitä 1 momentissa säädetään, todistaja saa kieltäytyä todistamasta siltä osin kuin 
todistaminen ilmaisisi : 
1) liike - tai ammattisalaisuuden, jolleivät erittäin tärkeät syyt ottaen huomioon asian laatu, todisteen 
merkitys asian ratkaisemisen kannalta ja seuraukset sen esittämättä jättämisestä sekä muut 
olosuhteet vaadi todistamista; tai  
2) sananvapauden käyttä misestä joukkoviestinnässä annetun lain (460/2003) 16 §:ssä  tarkoitetun 
tiedon.  
Lisäksi oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 33 §:ssä  tarkoitettu anonyymi todistaja saa kieltäytyä 
todistamasta siltä osin kuin todistaminen saattaisi paljastaa hänen henkilöllisyytensä tai 
yhteystietonsa.  
39 c § (26.6.2015/799)  
Todistajan velvollisuus kieltäytyä todistamasta  
Valitusviranomaisen päätösneuvottelun sisällöstä ei saa todistaa.  
Jokaisella muulla kuin oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 33 §:ssä  tarkoitetulla anonyymilla 
todistajalla on velvollisuus kieltäytyä todistamasta siltä osin kuin todistaminen saattaisi paljastaa 
anonyymin todista jan henkilöllisyyden tai hänen yhteystietonsa.  
Lisäksi velvollisuuteen kieltäytyä todistamasta sovelletaan, mitä oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 
10 §:ssä , 11 §:n 3 momen tissa, 12 §:n 3 –5 momentissa, 13 §:n 1 ja 3 momentissa, 15 §:n 1 
momentissa sekä 16 §:ssä säädetään.   59 Oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 11 §:n 3 momentissa, 12 §:n 3 –5 momentissa, 13 §:n 1 ja 3 
momentissa sekä 16 §:ssä tarkoitettu henkilön velvollisuus kieltäyt yä todistamasta säilyy, vaikkei 
asianomainen henkilö enää ole siinä asemassa, jossa hän on saanut tiedon todistettavasta seikasta.  
Henkilöllä, joka on saanut oikeudenk äymiskaaren 17 luvun 11 §:n  3 momentissa taikka 13 §:n 1 tai 
3 momentissa tarkoitetun tiedon toimiessaan lainkohdassa tarkoitetun henkilön palveluksessa tai 
muuten hänen apunaan, on vastaava velvollisuus kieltäytyä todistamasta kuin mainituissa 
lainkohdiss a tarkoitetuilla henkilöillä. Palveluksessa tai apuna toiminut henkilö voidaan kuitenkin 
määrätä todistamaan oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 15 §:n  1 momentissa säädetyi llä 
edellytyksillä.  
39 d § (26.6.2015/799)  
Muussa laissa säädetyn vaitiolovelvollisuuden vaikutus todistajan kuulemiseen  
Muussa laissa säädetyn vaitiolovelvollisuuden piiriin kuuluvasta seikasta voidaan kuulla todistajaa 
vain, jos:  
1) kuuleminen on välttämätöntä asian selvittämiseksi; tai  
2) se, jonka hyväksi vaitiolovelvollisuus on säädetty, suostuu todistamiseen.  
Valitusvi ranomainen ei kuitenkaan saa kuulla todistajaa tämän 1 momentissa tarkoitetun 
vaitiolovelvollisuuden piiriin kuuluvasta seikasta, jos kuulematta jättämiselle on erittäin tärkeän 
yleisen edun tai lapsen edun taikka muun erittäin tärkeän yksityisen edun vuok si erityisen painavat 
perusteet eikä kuulematta jättäminen vaaranna oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin toteutumista.  
39 e § (26.6.2015/799)  
Todistajan kieltäytymisen perusteleminen  
Jos todistaja kieltäytyy todistamasta, hänen on ilmoitettava kieltäytymisensä peruste ja saatettava 
todennäköiseksi sitä tukevat seikat.  
Jos henkilö kuitenkin kieltäytyy todistamasta 39 b §:n 4 momen tissa tai 39 c §:n 2 momentissa 
tarkoitetulla perusteella, kieltäytyminen hyväksytään, jollei hän ole selvästi erehtynyt kieltäytymistä 
koskevan oikeuden tai velvollisuuden sisällöstä tai kieltäytyminen ole muutoin selvästi perusteeton.  
39 f § (26.6.2015/799)  
Muut säännökset todistajan kuulemisesta  
Todistajan kuulemiseen sovelletaan, mitä siitä säädetään oikeudenkäymiskaaren 17 luvun  30–32, 
43, 44, 46 ja 50 §:ssä, 51 §:n 1 ja 2 momentissa sekä 52 ja 62 –64 §:ssä.  
39 g § (26.6.2015/799)  
Muu henkilökohtainen kuuleminen  
Suullisessa käsittelyssä voidaan kuulla henkilökohtaisesti myös henkilöä, jota ei 39 a §:n perusteella 
voida kuulla todistajana, jos kuuleminen on tarpeen asian selvittämiseksi.   60 40 § (26.6.2015/799)  
Asiantuntijan kuuleminen  
Valitusviranomainen voi hankkia erityistä asia ntuntemusta vaativasta kysymyksestä lausunnon 
yksityiseltä asiantuntijalta noudattaen soveltuvin osin, mitä siitä säädetään oikeudenkäymiskaaren 
17 luvun  34–36, 43, 45 , 46 ja 50 §:ssä, 51 §:n 1 ja 2 momentissa sekä 52 ja 64 §:ssä.  
41 § (26.6.2015/799)  
Katselmus  
Valitusviranomainen voi asia n selvittämiseksi toimittaa sellaisen esineen, jota ei voida 
hankaluudetta tuoda valitusviranomaiselle, tai kiinteän omaisuuden tai paikan taikka muun kohteen 
katselmuksen. Katselmukseen sovelletaan, mitä siitä säädetään oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 40 
§:ssä  sekä mitä tässä laissa säädetään suullisesta käsittelystä.  
42 § (26.6.2015/799)  
Asiakirjan ja esineen esittäminen  
Valitusviranomaiselle voidaan esittää todisteena asiakirja tai esine. Asiakirjan ja esineen 
esittämiseen valitusviranomaiselle sovelletaan, mitä siitä säädetään oikeudenkäymiskaaren 17 luvun  
39 ja 40 §:ssä.  
8 luku  
Täydentäviä säännöksiä asian käsittelystä  
43 § (26.6.2015/799)  
Kutsu suulliseen käsittelyyn  
Valitusviranomaisen on kutsuttava suulliseen käsittelyyn asianosaiset, päätöksen  tehneen 
hallintoviranomaisen edustaja sekä ne muut henkilöt, joiden läsnäoloa se pitää tarpeellisena. Jos 
suullista käsittelyä on rajoitettu 37 §:n 2 momentissa tarkoitetulla tavalla, kutsumatta voidaan jättää 
ne asianosaiset, joiden läsnäolo on tämän vuo ksi ilmeisen tarpeetonta.  
Asianosainen tai hänen laillinen edustajansa kutsutaan suulliseen käsittelyyn uhalla, että poissaolo 
ei estä asian käsittelyä ja ratkaisemista. Hänet voidaan kutsua saapumaan henkilökohtaisesti 
suulliseen käsittelyyn, jos se on ta rpeellista asian selvittämisen kannalta. Tällöin voidaan asettaa 
sakon uhka.  
Valitusviranomainen huolehtii 1 momentissa tarkoitettujen henkilöiden samoin kuin todistajan ja 
asiantuntijan kutsumisesta suulliseen käsittelyyn noudattaen, mitä hallintolaissa säädetään 
tiedoksiannosta, jollei kutsumista ole annettu asianosaisen huolehdittavaksi.  
Todistajan ja asiantuntijan kutsumiseen suulliseen käsittelyyn sovelletaan muutoin, mitä siitä 
säädetään oikeudenkäymiskaaren 17 luvun  41 ja 42 §:ssä.  
44 §  61 Asianosaisen poissaolo  
Jos asianosainen tai hänen laillinen edust ajansa, joka on sakon uhalla kutsuttu saapumaan suulliseen 
käsittelyyn henkilökohtaisesti, ei noudata kutsua tai asettaa asiamiehen sijaansa, 
valitusviranomaisen on, jos se edelleen pitää asianomaisen henkilökohtaista läsnäoloa 
välttämättömänä, tuomittava uhkasakko maksettavaksi ja asetettava uusi korkeampi sakon uhka. 
Uhkasakkoa ei tuomita maksettavaksi, jos asia käsitellään ja ratkaistaan asianomaisen poissaolosta 
huolimatta.  
Jos asianosaisen tai hänen laillisen edustajansa poissaolon esitetään tai tiedet ään aiheutuneen 
laillisesta esteestä tai jos on aihetta otaksua hänellä olevan sellaisen esteen, käsittely on peruutettava 
tai lykättävä. Asianosaista tai hänen laillista edustajaansa ei tällöin saa tuomita henkilökohtaisen 
saapumisen noudattamatta jättämi sen varalta asetettuun uhkasakkoon, ellei ennen asian käsittelyn 
päättymistä käy selville, ettei laillista estettä ollutkaan.  
45 § 
Pöytäkirja  
Suullisessa käsittelyssä pidetään pöytäkirjaa, johon merkitään käsittelyyn osallistuneet henkilöt, 
asia ja muut sellaiset tiedot sekä käsittelyssä esitetyt vaatimukset, tehdyt päätökset ja selostus 
muusta käsittelyn kulusta.  
46 § (26.6.2015/799)  
Tallentaminen  
Valitusviranomaisen on äänitettävä tai muulla vastaavalla tavalla tallennettava asianosaisen, 
päätöksen tehneen hallint oviranomaisen edustajan, todistajan, asiantuntijan ja muun kuultavan 
kuuleminen suullisessa käsittelyssä.  
Jos tallentaminen ei ole mahdollista, pöytäkirjaan on riittävän täsmällisesti merkittävä, mitä asiassa 
on kerrottu. Pöytäkirjattu suullinen lausuma on  heti luettava ja pöytäkirjaan on merkittävä lausuman 
antajan ilmoitus siitä, onko lausuma merkitty oikein pöytäkirjaan.  
47 § (26.6.2015/799)  
Tallenne  
Tallenne on säilytettävä vähintään kuuden kuukauden ajan asian ratkaisemisesta. Jos asiassa on 
haettu muutosta valittamalla, tallenne on kuitenkin säilytettävä, kunnes asia on lainvoimaisesti 
ratkaistu.  
48 § 
Kuuleminen virka -aputeitse  
Valitusviranomainen voi erityisestä syystä päättää, että todistajan tai asianosaisen 39 §:ssä 
tarkoitetun kuulemisen toimittaa se halli nto-oikeus tai käräjäoikeus, jossa häntä voidaan 
soveliaimmin kuulla. (26.3.1999/433)   62 Todistajan ja asianosaisten kutsumise sta kuulemistilaisuuteen on vastaavasti voimassa, mitä heidän 
kutsumisestaan suulliseen käsittelyyn säädetään 43 §:ssä. Valitusviranomaisen on nimettävä ne 
asianosaiset, todistajat ja muut henkilöt, jotka on kutsuttava kuulemistilaisuuteen, sekä ilmoitetta va, 
onko asianosaiset määrättävä henkilökohtaisesti saapumaan paikalle ja onko tällöin asetettava sakon 
uhka. Kutsumisesta huolehtii virka -apua antava tuomioistuin noudattaen, mitä tiedoksiannosta 
hallintolaissa säädetään. (6.6.2003/435)  
Asianosaisella on oikeus esittää kuultavalle kysymyksiä ja lausua käsityksensä tämän kertomuksen 
johdosta.  
49 § (26.6.2015/799)  
Todistajan ja muun kuultavan kustannusten korvaaminen  
Todistajalla on oikeus saada kohtuullinen korvaus ta rpeellisista matka - ja 
toimeentulokustannuksista sekä taloudellisesta menetyksestä.  
Valitusviranomaisen omasta aloitteestaan kutsumalle todistajalle samoin kuin valtion asianosaisena 
nimeämälle todistajalle maksetaan korvaus valtion varoista sen mukaan kui n valtion varoista 
maksettavista todistelukustannuksista erikseen säädetään.  
Asianosaisen on suoritettava korvaus nimeämälleen todistajalle. Todistajalle, jonka on nimennyt 
muu asianosainen kuin valtio, voidaan maksaa korvaus valtion varoista, jos todistam inen on ollut 
tarpeen asian selvittämiseksi. Todistajalla on oikeus saada ennakolta korvaus matka - ja 
toimeentulokustannuksista. Ennakon suorittamiseen sovelletaan, mitä siitä säädetään 
oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 65 §:n  3 ja 4 momentissa.  
Mitä tässä pykälässä säädetään kustannusten korvaamisesta todistajalle, sovelletaan myös 39 g §:ssä 
tarkoitetun kuultavan kustannusten korvaamiseen.  
50 § 
Muiden todistelukustannusten korvaaminen  
Asiantuntijalle maksetaan kohtuullinen palkkio työstään ja korvaus tarpeellisista kuluistaan valti on 
varoista. Valitusviranomainen voi määrätä korvauksen tai jonkin osan siitä maksettavaksi ennakolta 
asiantuntijalle.  
Kun joku muu kuin asianosainen on velvoitettu tuomaan valitusviranomaiseen asiakirja tai esine, 
noudatetaan siitä aiheutuvien kustannuste n korvaamisessa vastaavasti, mitä 49 §:ssä säädetään 
todistajan kustannusten korvaamisesta.  
9 luku  
Päätöksenteko  
51 § 
Asian ratkaiseminen   63 Valitusviranomaisen on päätöksessään annettava ratkaisu asiassa esitettyihin vaatimuksiin. 
Valitusviranomaisen tulee harkita kaikkia esiin tulleita seikkoja ja päättää, mihin seikkoihin ratkaisu 
voidaan perustaa.  
Jos valitusta ei ole tehty määräajassa tai jos asian tai siinä esitetyn vaatimuksen ratkaisemiselle on 
muu este, valitus tai vaatimus jätetään tutkimatta.  
52 § 
Äänestäminen  
Jos päätöksen te kemiseen osallistuvat jäsenet eivät ole ratkaisusta yksimielisiä, siitä on 
äänestettävä. Äänestyksessä voittaa mielipide, jota jäsenten enemmistö on kannattanut.  
Äänten mennessä tasan voittaa mielipide, jota puheenjohtaja on kannattanut. Kurinpitoasiassa, 
rangaistuksenluonteista maksua koskevassa asiassa sekä päätettäessä tuomitsemisesta 
oikeudenkäynnin kulun turvaamiseksi tarkoitetun velvoitteen laiminlyönnin johdosta uhkasakkoon, 
sakkoon tai muuhun erityiseen seuraamukseen voittaa äänten mennessä tasan ku itenkin mielipide, 
joka on lievempi sille, johon seuraamus kohdistuu.  
Äänestämisestä on muuten soveltuvin osin voimassa, mitä äänestämisestä yleisissä 
tuomioistuimissa säädetään.  
53 § 
Päätöksen perusteleminen  
Päätös on perusteltava. Perusteluista on ilmettävä, mitkä seikat ja selvitykset ovat vaikuttaneet 
ratkaisuun ja millä oikeudellisella perusteella siihen on päädytty.  
53 a § (29.5.2009/364)  
Hallinnollisen taloudellisen seuraamuksen käsittelyn viivästyminen  
Jos asia koskee hallinnollisen taloudellisen seuraamukse n määräämistä tai muutoksenhakua 
hallintoviranomaisen päätökseen, jolla tällainen seuraamus on määrätty, hallintotuomioistuin tai 
muu lainkäyttöelin voi ottaa ratkaisussaan huomioon, että asian käsittely on viivästynyt ja loukkaa 
asianosaisen oikeutta oike udenkäyntiin kohtuullisen ajan kuluessa. Hallintotuomioistuin tai muu 
lainkäyttöelin voi viivästyksen hyvittämiseksi alentaa hallinnollisen taloudellisen seuraamuksen 
määrää tai poistaa sen kokonaan.  
54 § 
Päätöksen sisältö  
Päätöksestä on käytävä ilmi:  
1) valitusviranomaisen nimi ja päätöksen päiväys;  
2) valittajan nimi ja päätös, josta valitetaan;   64 3) tarpeellisilta osiltaan selostus asian aikaisemman käsittelyn vaiheista;  
4) selostus asianosaisten vaatimuksista ja tarpeellisilta osiltaan niiden perusteista;  
5) tarpeellisilta osiltaan selostus asiassa annetuista selvityksistä;  
6) päätöksen perustelut ja lopputulos; sekä  
7) päätöksentekoon os allistuneiden henkilöiden nimet sekä, jos asiasta on äänestetty tai esittelijä on 
ilmoittanut eriävän mielipiteensä, ilmoitus siitä, jolloin eriävät mielipiteet on liitettävä päätökseen.  
Edellä 1 momentissa tarkoitettu selostus voidaan kokonaan tai osittai n korvata liittämällä 
päätökseen kokonaan tai tarpeellisilta osin jäljennös alemman viranomaisen päätöksestä, 
vireillepanoasiakirjasta tai muusta asiakirjasta, jos päätöksen selvyys ei siitä vaarannu.  
55 § (6.6.2003/435)  
Päätöksen ja muun asiakirjan tiedoksianto  
Päätös, jonka tiedoksiannosta alkaa kulua valitusaika tai muu asianosaisen oikeuteen vaikuttava 
määräaika, annetaan t iedoksi todisteellisesti siten kuin hallintolain 60 §:ssä säädetään. Todisteellista 
tiedoksiantotapaa voidaan käyttää myös, jos se on muusta syystä tarpeen asianosaisen oikeuksien 
turvaamiseksi. Tiedoksiannosta ulkomaille säädetään hallintolain 63 §:ssä.  
Asiakirjojen tiedoksiantoon sovelletaan muutoin, mitä siitä hallintolaissa säädetään. Asiakirja 
voidaan antaa tiedoksi yleistiedoksiannolla kuitenkin ainoastaan, jos tiedoksiantoa ei muulla tavoin 
voida toimittaa.  
Päätöksen ja muun asiakirjan sähköisestä ti edoksiannosta säädetään sähköisestä asioinnista 
viranomaistoiminnassa annetussa laissa (13/2003) . 
10 luku  
Päätöksen korjaaminen  
56 § 
Kirjoitusvirheen korjaaminen  
Valitusviranomaisen on korjattava päätöksessään oleva kirjoitus - tai laskuvirhe tai muu niihin 
verrattava selvä virhe. Virhettä ei kuitenkaan saa k orjata, jos korjaaminen johtaa asianosaiselle 
kohtuuttomaan tulokseen.  
Monijäsenisessä valitusviranomaisessa virheen korjaamisesta voi päättää myös asian käsitelleen 
istunnon puheenjohtaja tai hänen estyneenä ollessaan valitusviranomaisen lainoppinut jäsen . 
57 § 
Korjaamismenettely   65 Jos korjattavasta päätöksestä on valitettu, asian käsiteltäväksi ottamisesta on ilmoitettava ja siinä 
tehty päätös t oimitettava valitusviranomaiselle.  
Virheen korjaamista käsitellessään valitusviranomainen voi kieltää päätöksensä täytäntöönpanon tai 
määrätä sen keskeytettäväksi.  
Korjaamisesta on tehtävä merkintä päätöksen tallekappaleeseen ja asianosaiselle annettuun 
päätökseen. Jollei asianosaiselle annettua päätöstä saada takaisin, hänelle on annettava jäljennös 
korjatusta päätöksestä maksutta.  
Päätöksestä, jolla valitusviranomainen ei ole hyväksynyt virheen korjaamista koskevaa vaatimusta, 
ei saa valittaa.  
III OSA  
MUU  HALLINTOLAINKÄYTTÖ  
11 luku  
Ylimääräinen muutoksenhaku  
58 § 
Ylimääräiset muutoksenhakukeinot  
Hallintoasiassa tehtyyn lainvoiman saaneeseen pää tökseen saa hakea muutosta ylimääräisellä 
muutoksenhakukeinolla, joita ovat kantelu, menetetyn määräajan palauttaminen ja purku.  
59 § 
Kantelu  
Päätös voidaan kantelun johdosta poistaa:  
1) jos sille, jota asia koskee, ei ole annettu tilaisuutta tulla kuulluksi ja päätös loukkaa hänen 
oikeuttaan;  
2) jos asiaa käsiteltäessä on tapahtunut muu menettelyvirhe, joka on voinut olennaisesti vaikuttaa 
päätökseen; tai  
3) jos päätös on niin epäselvä tai puutteellinen, ettei siitä käy selville, miten asia on ratkaistu.  
Päätöksestä ei saa kannella, jos siitä voidaan samalla perusteella tehdä perustevalitus.  
60 § 
Kantelun tekeminen  
Kantelu tehdään sille viranomaiselle, jolle päätöksestä tämän tai muun lain taikka asetuksen nojalla 
säännönmukaisesti valitetaan. Jollei tällaista viranomaista ole, kantelu tehdään korkeimmalle 
hallinto -oikeudelle.   66 Kantelu on tehtävä 59 §:n 1 momentin 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa kuuden kuukauden 
kuluessa siitä, kun kantelija sai tiedon päätöksestä, ja 59 §:n 1 momentin 2 kohdassa mainitun 
seikan perusteella s amassa ajassa siitä, kun päätös sai lainvoiman.  
61 § 
Menetetyn määräajan palauttaminen  
Menetetty määräaika voidaan palauttaa sille, joka laill isen esteen tai muun erittäin painavan syyn 
vuoksi ei ole voinut määräajassa:  
1) panna vireille lakiin tai asetukseen perustuvaa rahasuoritusta julkisista varoista tarkoittavaa 
hakemusta;  
2) hakea muutosta päätökseen; tai  
3) ryhtyä muuhun toimenpiteeseen h allintomenettelyssä tai hallintolainkäyttömenettelyssä.  
62 § 
Menetetyn määräajan palauttamisen hakeminen  
Menetetyn määräajan palauttamista haetaan korkeimmalta hallinto -oikeudelta.  
Milloin hakemuksen tueksi esitetään laillinen este, hakemus on tehtävä 30 päivän kuluessa esteen 
lakkaamisesta.  
Menetetyn määräajan palauttamista on haettava viimeistään vuoden kuluessa siitä, kun määräaika 
päättyi . Erityisen painavista syistä määräaika voidaan palauttaa sen jälkeenkin.  
63 § 
Purku  
Päätös voidaan purkaa:  
1) jos asiassa on tapahtunut menet telyvirhe, joka on voinut olennaisesti vaikuttaa päätökseen;  
2) jos päätös perustuu ilmeisesti väärään lain soveltamiseen tai erehdykseen, joka on voinut 
olennaisesti vaikuttaa päätökseen; tai  
3) jos asiaan on tullut sellaista uutta selvitystä, joka olisi olennaisesti voinut vaikuttaa päätökseen, 
eikä hakijasta johdu, että uutta selvitystä ei ole aikanaan esitetty.  
Päätöstä ei saa purkaa, ellei se loukkaa yksityisen oikeutta tai julkisen edun katsota vaativan 
päätöksen purkamista.  
Purkua ei saa hakea, jos p äätöksestä voidaan samalla perusteella tehdä perustevalitus tai kantelu.  
64 §  67 Purun hakeminen  
Päätöksen purkua haetaan korkeimmalta hallinto -oikeudelta. Korkeimmassa hallinto -oikeudessa 
vireillä olevan asian ratkaisemisen yhteydessä voidaan siihen liittyvä päätös purkaa ilman 
hakemusta tai esitystä.  
Purkua on haettava viiden vuoden kuluessa siitä, kun päätös sai lainvoiman. Samassa ajassa on 
suoritettava purku ilman hakemusta tai esitystä. Erityisen painavista syistä voidaan päätös purkaa 
määräajan jälkeenkin.  
64 a § (7.8.2015/891)  
Kantelun ja purun rajoittaminen  
Asianosainen saa hakea samassa asiassa päätöksen purkamista tai poistamista vain kerran, jollei 
asiaa ole erityisen painavasta syystä välttämätöntä tutkia uudelleen.  
65 § 
Muutoksenhakukirjelmä  
Ylimääräinen muutoksenhaku on tehtävä kirjallisesti.  
Muutoksenhakukirjelmässä, joka on osoitettava asian ratkaisevalle viranomaiselle, on ilmoitettava 
vaatim us ja sen perusteet. Kirjelmään on liitettävä päätös, jota hakemus koskee, alkuperäisenä tai 
jäljennöksenä, sekä ne asiakirjat, joihin hakemus nojautuu.  
Muutoksenhakukirjelmä on toimitettava hakemuksen ratkaisevalle viranomaiselle tai sille 
viranomaiselle,  joka on tehnyt päätöksen.  
66 § 
Täytäntöönpanoa koskeva määräys  
Ylimääräistä muutoksenhakua käsittelevä viranomainen voi antaa täytäntöönpanoa  koskevan 
määräyksen noudattaen vastaavasti, mitä 32 §:ssä säädetään täytäntöönpanoa koskevasta 
valitusviranomaisen määräyksestä.  
67 § 
Ylimäär äiseen muutoksenhakuun annettava päätös  
Päätöksessä, jolla menetetty määräaika palautetaan, on samalla määrättävä, mitä hakijan on 
noudatettava palautettua määräaikaa käyttäessään.  
Päätös voidaan purkaa tai kantelun johdosta poistaa kokonaisuudessaan tai t arpeellisilta kohdin. Jos 
asia on käsiteltävä uudelleen, se palautetaan asian ratkaisseelle viranomaiselle. Jollei tämä ole 
toimivaltainen, asia voidaan siirtää oikealle viranomaiselle.  
Kantelun johdosta tai purkaessaan päätöksen viranomainen voi välittömä sti oikaista päätöstä, jos 
asia havaitaan selväksi.   68 68 § 
Valitusta koskevien säännösten soveltaminen ylimääräiseen muutoksenhakuun  
Menettelyst ä ylimääräisessä muutoksenhaussa on muuten soveltuvin osin voimassa, mitä tässä 
laissa säädetään valituksesta.  
12 luku  
Hallintoriita -asia ja muu hallintolainkäyttöasia  
69 § (26.3.1999/433)  
Hallintoriita -asia 
Julkisoikeudellista maksuvelvollisuutta tai muuta julkisoikeudellisesta oikeussuhteesta ai heutuvaa 
velvollisuutta tai oikeutta koskevan riidan samoin kuin hallintosopimusta koskevan riidan, johon 
haetaan viranomaisen ratkaisua muuten kuin muutoksenhakuteitse ( hallintoriita -asia), käsittelee 
hallinto -oikeus. (6.6.2003/435)  
Hakemus, jolla hallintoriita pannaan vireille, on toimitettava hallinto -oikeudelle. 
Hakemuskirjelmässä on mainittava toimenpide, jota vaaditaan, s ekä vaatimuksen perusteet.  
70 § (26.3.1999/433)  
Toimivaltainen hallinto -oikeus hallintoriita -asiassa  
Hallintoriita -asia käs itellään siinä hallinto -oikeudessa, jonka tuomiopiirissä sillä asianosaisella, 
johon tehty vaatimus kohdistuu, on kotipaikka. Jos vaatimus kohdistuu valtioon, kuntaan tai 
muuhun julkisoikeudelliseen oikeushenkilöön, asian käsittelee se hallinto -oikeus, jon ka 
tuomiopiirissä tällaisen oikeushenkilön puhevaltaa käyttävän viranomaisen tai toimielimen 
toimipaikka sijaitsee.  
Yksityisen henkilön valtioon kohdistama vaatimus saadaan käsitellä myös siinä hallinto -oikeudessa, 
jonka tuomiopiirissä on henkilön kotipaik ka. 
Jos hallintoriita -asiassa ei, sen mukaan kuin 1 ja 2 momentissa säädetään, ole toimivaltaista 
hallinto -oikeutta, asia käsitellään Helsingin hallinto -oikeudessa.  
71 § 
Perustevalitus  
Veron tai maksun määräämisen tai maksuunpanon perusteesta tehtävästä valituksesta säädetään 
verojen ja maksujen perimisestä ulosottotoimin annetussa laissa (367/61) . 
L verojen ja maksujen perimisestä ulosottotoimin 367/1961  on kumottu L:lla 706/2007 , ks. L 
verojen ja maksujen täytäntöönpanosta 706/2007  9–11 §.  
72 § 
Muu hallintolainkäytössä käsiteltävä asia   69 Muu hallintolainkäytössä käsiteltävä asia kuin valitus, ylimääräinen muutoksenhaku tai 
hallintoriita -asia pannaan vireille toimittamalla vireillepanoa koskeva asiakirja sille viranomaiselle, 
jonka toimivaltaan asian ratkaiseminen kuuluu.  
73 § 
Valitusta koskevien säännösten soveltaminen  
Menettelystä tässä luvussa tarkoitetussa asiassa on muuten soveltuvin osin voimassa, mitä tässä 
laissa säädetään valituksesta.  
IV OSA  
ERINÄISET SÄÄNNÖKSET  
13 luku  
Oikeudenkäyntikulut  
74 § 
Korvausvelvollisuus  
Asianosainen on velvollinen korvaamaan toisen asianosaisen oikeudenkäyntikulut kokonaan tai 
osaksi, jos erityisesti asiassa annettu ratkaisu huomioon ottaen on kohtuutonta, että tämä joutuu 
pitämään oikeudenkäyntikulunsa vahinkonaan. Mitä tässä pykälässä ja 75 §:ssä säädetään 
asianosaisesta, voidaan soveltaa myös päätöksen tehneeseen hallintoviranomaiseen.  
Harkittaessa julkisen asianosaisen korvausvelvollisuutta on otettava erityisesti huomio on, onko 
oikeudenkäynti aiheutunut viranomaisen virheestä.  
Yksityistä asianosaista ei saa velvoittaa korvaamaan julkisen asianosaisen oikeudenkäyntikuluja, 
ellei yksityinen asianosainen ole esittänyt ilmeisen perusteetonta vaatimusta.  
75 § 
Muut säännökset kulujen korvaamisesta  
Asianosaisen erityisestä korvausvelvollisuudesta on voimassa soveltuvin osin, mitä 
oikeudenkäymiskaaren 21 luvun 5 §:ssä  säädetään, ja asianosaisen edustajan, asiamiehen sekä 
avustajan korvausvelvollisuudesta, mitä saman luvun 6 §:ssä säädetään.  
Oikeudenkäyntikuluista on muuten soveltuv in osin voimassa, mitä oikeudenkäymiskaaren 21 luvun  
7–16 §:ssä säädetään. Oikeudenkäymiskaaren 21 luvun 8 §:n 2 momentissa tarkoitettu 
viivästyskorko määrätään kuiten kin siitä lähtien, kun kuukausi on kulunut päivästä, jona päätös on 
ollut asianosaisten saatavissa.  
14 luku  
Täydentävät säännökset   70 76 § (1.6.2001/443)  
Esteellisyys  
Valitusasiaa käsittelevän henkilön esteellisyydestä sekä esteellisyysväitteen esittämisestä ja 
käsittelystä on soveltuvin osin voimassa, mitä tuomarin esteellisyydestä säädetään 
oikeudenkäymiskaaren 13 luvussa . 
Valitusasian käsittelyssä noudatetaan myös, mitä oikeudenkäymiskaaren 1 luvun 6 §:s sä säädetään.  
77 § 
Tulkitseminen ja kääntäminen  
Viranomaisen on huolehdittava tulkitsemisesta ja kääntämisestä, jos henkilö ei osaa viranomaisessa 
kielilain (423/2003)  mukaan käytettävää kieltä taikka aisti - tai puh evian vuoksi ei voi tulla 
ymmärretyksi ja:  
1) asian aikaisemmassa käsittelyvaiheessa sitä käsitelleen viranomaisen on tullut huolehtia 
tulkitsemisesta tai kääntämisestä hallintolain 26 §:n 1 momentin tai muun säännöksen nojalla;  
2) lainkäyttöasiaa käsittel evä viranomainen toimii ensi asteena asiassa, joka on tullut vireille 
viranomaisen aloitteesta; tai  
3) henkilöä kuullaan suullisesti.  
(6.6.2003/435)  
Erityisestä syystä viranomainen voi huolehtia tulkitsemisesta ja kääntämisestä muussakin kuin 1 
momentissa tarkoitetussa tapauksessa.  
Tulkkina tai kääntäjänä ei saa käyttää henkilöä, joka on sellaisessa suhteessa asianosaiseen tai 
asiaan, että hänen luotettavuutensa voi tästä syystä vaarantua.  
Viranomaisen on huolehdittava siitä, että muiden pohjoismaiden kansalaiset saavat sen 
käsiteltävissä asioissa tarvittavan tulkitsemis - ja käännösavun.  
78 § 
Laillinen este  
Laillisesta esteestä on voimassa, mitä oikeudenkäymiskaaren 12 luvun  28 ja  29 §:ssä säädetään.  
Valitusviranomaiseen kutsutulle henkilölle toimitettavassa kutsussa on mainittava, että hänen on 
viipymättä ilmoitettava valitusviranomaiselle, jos hänelle tulee laillinen este.  
79 § (7.8.2015/891)  
Valitus muusta kuin käsittelyn lopettavasta päätöksestä  
Erikseen valitetaan asian käsittelyn aikana tehdystä päätöksestä, jolla on:   71 1) määrätty todistajan tai mu un henkilön oikeudesta korvaukseen tai korvausvelvollisuudesta;  
2) kielletty asiamiestä tai avustajaa esiintymästä;  
3) tuomittu oikeudenkäynnin kulun turvaamiseksi tarkoitetun velvoitteen laiminlyönnin johdosta 
uhkasakkoon, sakkoon tai muuhun erityiseen se uraamukseen;  
4) annettu muutoksenhaunalaisen päätöksen täytäntöönpanoa koskeva määräys, jollei 13 §:n 4 
momentista muuta johdu; tai  
5) tuomittu käsittelyn häiritsemisestä tai muusta sellaisesta toiminnasta rangaistukseen.  
Valitettaessa erikseen valitus ei estä käsittelyn aikana tehdyn päätöksen täytäntöönpanoa, ellei 
päätöksen tehnyt viranomainen tai siitä tehtyä valitusta käsittelevä viranomainen toisin päätä.  
Edellä 1 momentin 4 kohdassa säädetystä poiketen erikseen ei kuitenkaan saa valittaa hallinto -
oikeuden asian käsittelyn aikana tekemästä päätöksestä, jolla muutoksenhaun alaisen päätöksen 
täytäntöönpano on kielletty tai keskeytetty.  
80 § 
Järjestyksenpito  
Järjestyksenpidosta on voimassa, mitä oikeudenkäymiskaaren 14 luvun 6 §:ssä  säädetään. 
Tuomioistuimessa sovelletaan lisäksi saman luvun 7 §:n rangaistu ssäännöstä.  
15 luku  
Voimaantulo - ja siirtymäsäännökset  
81 § 
Voimaantulo  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä joulukuuta 1996.  
Tällä lailla kumotaan muutoksenhausta hallintoasioissa 24 päivänä maaliskuuta 1950 annettu laki 
(154/50)  ja ylimääräisestä muutoksenhausta hallintoasioissa 1 päivänä huhtikuuta 1966 annettu laki 
(200/66)  niihin myöhemmin tehtyine muutoksineen.  
82 § 
Siirtymäsäännös  
Tätä lakia ei sovelleta valitukseen eikä alistukseen, joka tehdään ennen tämän lain voimaantuloa 
annetusta päätöksestä, eikä tällaisen asian käsittelyyn valituksen johdosta ylemmässä 
valitusviranomaisessa.  
Muussa laissa tai asetuksessa oleva viittaus muutoksenhausta hallintoasioissa annettuun lakiin tai 
ylimääräisestä muutoksenhausta hallintoasioissa annettuun lakiin tarkoittaa tämän lain 
voimaantulon jälkeen viittausta tähän  lakiin.   72 HE 217/95 , LaVM 5/96, EV 75/96   
Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:  
26.3.1999/433:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä marraskuuta 1999.  
Lain 12 §:ää ei sovelleta valitukseen, joka tehdään ennen tämän lain voimaantuloa annetusta 
päätöksestä.  
HE 114/1998 , LaVM 19/1998, EV 217/1998  
1.4.1999/446:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä joulukuuta 1999.  
HE 146/1998 , LaVM 2 0/1998, EV 234/1998  
1.6.2001/443:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2001.  
HE 78/2000 , LaVM 6/2001, EV 33/2001  
6.6.2003 /435:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2004.  
Ennen tämän lain voimaantuloa voidaan ryhtyä lain täytäntöönpanon edellyttämiin toimenpiteisiin.  
HE 72/2002 , HaVM 29/2002, EV 289/2002  
2.9.2005/698:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä lokakuuta 2005.  
Muutoksenhaussa ennen tämän lain voimaantuloa annettuun hallintoviranomaisen päätökseen 
sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä.  
HE 112/2004 , HE 5/2005 , HaVM 13/2005, EV 91/2005  
25.5.2007/651:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä marraskuuta 2007.  
HE 52/2006 , LaVM 29/2006, EV 288/2006  
29.5.2009/364:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2010.   73 HE 233/2008 , LaVM 3/2009, EV 37/2009  
11.6.2010/582:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä elokuuta 2010.  
HE 226/2009 , HaVM 3/2010, EV 54/2010  
31.1.2013/82:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2013.  
HE 85/2012 , LaVM 13/2012, EV 125/2012  
26.6.2015/799:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2016.  
HE 245/2014 , LaVM 23/2014, EV 296/2014  
7.8.2015/891:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2016.  
Muutoksenhaussa ennen tämän lain voimaantuloa ann ettuun hallintopäätökseen sovelletaan tämän 
lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä.  
HE 230/2014 , LaVM 26/2014, EV 31 9/2014   74 TOIMINIMILAKI  2.2.1979/128  
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään:  
Yleiset säännökset  
1 §  
Toiminimellä tarkoitetaan nimeä, jota elinkeinonharjoittaja käyttää toiminnassaan.  
Kaupparekisteriin merkitty elinkeinonharjoittaja saa harjoittaa osaa toiminnastaan erityisellä 
nimellä ( aputoiminimi ). Elinkeinonharjoittaja voi toiminnassaan käyttää toiminimen ohella myös 
muuta tunnusta ( toissijainen tunnus ). (10.12.1993/1123)  
Mitä tässä laissa säädetään toiminimestä, koskee myös aputoiminimeä. Tämän lain 2 §:n 3 
momentin sekä 3 –6, 18, 22 –24, 27 –29 ja 29 a –29 c §:n toiminimeä koskevia säännöksiä sovelletaan 
vastaavasti myös toissijaiseen tunnukseen. Lisäksi mitä oikeudenkäynnist ä markkinaoikeudessa 
annetussa laissa (100/2013)  säädetään toiminimeä koskevista riita - ja hakemusasioista, koskee 
soveltuvin osin myös aputoiminimeä ja toissijaista t unnusta. (31.1.2013/110)  
2 §  
Yksinoikeus toiminimeen saadaan rekisteröimällä tai vakiinnuttamalla toiminimi. Toissijaiseen 
tunnukseen voidaan saada yksinoikeus vain vakiinnuttamalla.  
Toiminimi voidaan merkitä kaupparekisteriin, jos se on tämän lain mukainen ja sel västi erottuu 
rekisterissä ennestään olevista toiminimistä. Rekisteriviranomainen voi ennen toiminimen 
rekisteröimistä elinkeinonharjoittajan hakemuksesta antaa ennakkotiedon siitä, onko toiminimi 
sellainen, että se voidaan hakemuksessa esitetyillä edellyt yksillä merkitä rekisteriin. 
(16.3.2001/247)  
Toiminimi katsotaan vakiintuneeksi, jos se on yleisesti tunnettu niiden keskuu dessa, joihin 
elinkeinonharjoittajan toiminta suuntautuu.  
3 §  
Yksinoikeus rekisteröityyn toiminimeen sisältää sen, että toinen elinkeinonharj oittaja ei saa tässä 
maassa käyttää sellaiseen toiminimeen sekoitettavissa olevaa toiminimeä, ellei näytetä, että 
toiminimen haltija ei saata kärsiä siitä vahinkoa.  
Vakiintumiseen perustuva yksinoikeus toiminimeen sisältää sen, että toinen elinkeinonharjoi ttaja ei 
saa sillä alueella, jolla toiminimi on vakiintunut, käyttää siihen sekoitettavissa olevaa toiminimeä.  
4 §  
Elinkeinonharjoittaja saa käyttää toiminimenään sukunimeään, jollei sen käyttäminen ole omiaan 
aiheuttamaan sekaannusta toisen suojatun toiminimen tai tavaramerkin kanssa.  
Sillä alueella, jolla elinkeinonharjoittaja 1 momentin mukaisesti käyttää sukunimeään toiminimenä, 
toinen elin keinonharjoittaja ei saa käyttää tähän nimeen sekoitettavissa olevaa toiminimeä.   75 5 §  
Toiminimien sekoitettavuuteen voidaan vedota vain, jos n iiden haltijat harjoittavat samaa tai 
samankaltaista toimintaa.  
Sekoitettavuuteen voidaan kuitenkin myös vedota:  
1) toiminimen hyväksi, joka on erittäin hyvin vakiintunut ja on yleisesti tunnettu, mikäli tähän 
katsoen toisen samankaltaisen toiminimen käytt äminen tietäisi ensiksi mainitun toiminimen 
liikearvon sopimatonta hyväksikäyttöä; tai  
2) toiminimen hyväksi, joka on vakiintunut, milloin toiminnan erityiseen laatuun nähden toisen 
samankaltaisen toiminimen käyttäminen ilmeisesti vähentäisi ensiksi mainit un liikearvoa.  
6 §  
Ratkaistaessa riitaa, joka koskee oikeutta sekoitettavissa oleviin toiminimiin, on etusija annettava 
sille, joka voi vedot a aikaisimpaan oikeusperusteeseen.  
Jos toiminimi on vakiintunut eikä siihen sekoitettavissa olevan vanhemman toiminimen haltija ole 
kohtuullisessa ajassa ryhtynyt toimiin myöhemmän toiminimen käytön estämiseksi, pysyy oikeus 
vakiintuneeseen toiminimeen van hemman oikeuden rinnalla. Sekaannusvaaran välttämiseksi 
tuomioistuimella on tällöin kuitenkin valta osapuolen vaatimuksesta ja sen mukaan kuin havaitaan 
kohtuulliseksi määrätä, että toiminimeä saadaan käyttää vain erityisellä tavalla, kuten lisäämällä 
siihen paikannimi tai sitä muutoin selventämällä. (31.1.2013/110)  
7 §  
Sen lisäksi, mitä muualla laissa on säädetty, on toiminimen muodosta voimassa seuraavaa:  
1) yksityisen elinkeinonharjoittajan toiminimessä ei saa olla muun henkilön nimeä kuin haltijan;  
2) avoimen yhtiön toiminimessä tulee olla sana "avoin yhtiö", jollei yhtiömuoto muuten ilmene 
toiminimestä, eikä toiminimessä saa olla muun henkilön nimeä kuin yhtiömiehen;  
3) kommandiittiyhtiön toiminimessä tulee olla sana "kommandiittiyhtiö" tai sen yleisesti tunne ttu 
lyhennys, eikä toiminimessä saa olla muun henkilön nimeä kuin henkilökohtaisesti vastuunalaisen 
yhtiömiehen;  
4) yksityisen osakeyhtiön toiminimessä tulee olla sana "osakeyhtiö" tai sitä vastaava lyhennys "oy" 
ja julkisen osakeyhtiön toiminimessä sanat "julkinen osakeyhtiö" tai niitä vastaava lyhennys "oyj" 
ja, jos kysymyksessä on asunto -osakeyhtiö, tulee tämän seikan ja yhtiön kotipaikan selvästi ilmetä 
toiminimestä; (14.2.1997/148)  
5) osuuskunnan toiminimessä tulee olla sana "osuuskunta", yhdysosa "osuus" tai lyhennys "osk", 
eikä tällaisessa toiminimessä saa olla henkilön nimeä eikä jäsenten lisämaksuvelvollisuutta 
koskeva a mainintaa; (28.12.2001/1492)  
6) aatteellisen yhdistyksen toiminimen tulee sisältää yhdistysrekisteriin merkitty yhdistyksen nimi;  
7) säätiön toiminimen tulee sisältää säätiörekisteriin merkitty säätiön nimi; (28.11.1994/1076)   76 7 a) eu rooppalaisen taloudellisen etuyhtymän toiminimestä on voimassa, mitä eurooppalaisesta 
taloudellisesta etuyhtymästä (ETEY) annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2137/85 5 artiklan a 
kohdassa säädetään, (22.12.1994/1302)  
7 b) eurooppayhtiön toiminimestä on voimassa, mitä eurooppayhtiön (SE) säännöistä annetun 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 2157/2001 11 artiklassa säädetään; (13.8.2004/746)  
7 c) eurooppaosuuskunnan toiminimestä on voimassa, mitä eurooppaosuuskunnan (SCE) säännöistä 
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1435/2003 10 artiklassa säädetään; (19.10.2006/910)  
8) ulkomaisen elinkeinonharjoittajan Suomeen perust aman sivuliikkeen toiminimen tulee sisältää 
ulkomaisen elinkeinonharjoittajan toiminimi lisäyksin, joka osoittaa sen sivuliikkeeksi; sekä 
(28.11.1994/1076)  
9) asumisoikeusyhdistyksen toiminimessä tulee olla sana "asumisoikeusyhdistys". 
(28.11 .1994/1076)  
Yksityisen osakeyhtiön aputoiminimeen ei saa sisällyttää sanaa "osakeyhtiö" tai lyhennystä "oy", 
julkisen osakeyhtiön aputoiminimeen sanoja "julkinen osakeyhtiö" tai lyhennystä "oyj" eikä 
osuuskunnan aputoiminimeen sanaa "osuuskunta", yhdysosaa  "osuus" tai lyhennystä "osk". 
(28.12.2001/1492)  
Sen lisäksi, mitä tässä pykälässä on säädetty, on noudatettava muualla l aissa olevia toiminimeä 
koskevia säännöksiä.  
8 §  
Toiminimen tulee yksilöidä haltijansa yritys. Toiminimen yksilöivyyttä arvosteltaessa on 
kiinnitettävä huomiota kaikkiin ilmeneviin asianhaaroihin. Toiminimeä, joka ilmaisee vain 
toiminnan laadun taikka tarjottavan tavaran tai palvelun yleisen nimityksen tahi yksistään sisältää 
yleisesti käytetyn paikannimen tai muun sellaisen nimen, voidaan pitä ä yksilöivänä ainoastaan, 
milloin se on vakiintunut. Yksilöivyyttä lisääväksi tekijäksi ei ole katsottava sellaista toiminimen 
osaa, joka ilmaisee ainoastaan yritysmuodon.  
9 §  
Toiminimi ei saa olla hyvän tavan tai yleisen järjestyksen vastainen eikä omiaan johtamaan yleisöä 
harhaan.  
10 §  
Toiminimessä ei saa ilman asianmukaista suostumusta olla:  
1) sellaista valtakunnallista tai kansainvälistä nimitystä tai nimen lyhennystä, jota lain mukaan ei 
ole luvallista käyttää elinkeinotoiminnassa, eikä ilmaisua, joka on sekoitettavissa siihen ; 
2) mitään sellaista, joka voidaan käsittää toisen sukunimeksi, taiteilijanimeksi tai vastaavanlaiseksi 
nimeksi, ellei nimi ilmeisesti tarkoita kauan sitten kuollutta henkilöä, eikä myöskään mitään 
sellaista, joka voidaan käsittää säätiön tai yhdistyksen tai muun sellaisen yhteisön nimeksi;   77 3) mitään sellaista, joka voidaan käsittää toisen suojatun kirjallisen tai taiteellisen teoksen nimeksi, 
milloin nimi on omaperäinen, tai sellaista, joka loukkaa toisen tekijänoikeutta sanotunlaiseen 
teokseen; tai  
4) mi tään sellaista, joka on sekoitettavissa toisen suojatun toiminimen, toissijaisen tunnuksen tai 
tavaramerkin kanssa.  
11 §  
Toiminimi saadaan re kisteröidä kaksi - tai useampikielisenä, jos erikieliset ilmaisut sisällöltään 
vastaavat toisiaan. Mitä toiminimestä on säädetty, on sovellettava jokaiseen tällaiseen ilmaisuun.  
12 § (9.3.1990/233)  
Rekisteröintiin perustuva yksinoikeus toiminimeen on voimassa siitä päivästä, jona ilmoitus on 
saapunut yritys - ja yhteisötietolain (244/2001) 10 §:ssä  mainitulle viranomaiselle. (16.3.2001/247)  
Edellä 1 momentista poiketen osakeyhtiölaissa (624/2006)  tai osuuskuntalaissa (421/2013)  
tarkoitetun sulautumisen tai jakautumisen yhteydessä rekisteröintiin perustuva oikeus toiminimeen 
on voimassa päivästä, jona sulautumis - tai jakautumissuunnitelma on saapunut 
rekisteriviranomaiselle rekisteröintiä varten. Sama koskee rekisteröintiin perustuvaa oikeutta 
toiminimeen osuuskuntalaissa tarkoitetun yhteisömuodon muuttamisen yhteydessä. (14.6.2013/434)  
Jos elinkeinonharjoittaja on hakenut rekisteriviranomaiselta ennakkotietoa toiminimen 
rekisteröimisen edellytyks istä, yksinoikeus toiminimeen on voimassa päivästä, jona hakemus on 
jätetty rekisteriviranomaiselle. Yksinoikeutta ei ole, jos rekisteriviranomainen ennakkotietoa 
koskevaan hakemukseen antamassaan päätöksessä toteaa, ettei ennakkotietoa voida antaa tai jos  
elinkeinonharjoittaja ei ole ilmoittanut toiminimeä merkittäväksi rekisteriin kuuden kuukauden 
kuluessa yksinoikeuden alkamisesta. Ennakkotietoa koskevaan rekisteriviranomaisen päätökseen ei 
saa hakea muutosta valittamalla. (16.3.2001/247)  
Toiminimen siirtyminen  
13 §  
Toiminimen saa luovuttaa toiselle vain elinkeinotoiminnan luovutuksen yhteydessä.  
Toiminimi siirtyy elinkeinotoiminnan luovutuksen yhteydessä, paitsi milloin toiminimi sisältää 
yksityisen elinkeinonharjoittajan tai yhtiömiehen sukunimen tai asiasta on  toisin sovittu.  
14 §  
Jos elinkeinotoiminta yksityisen elinkeinonharjoittajan kuoleman johdosta siirtyy osituksessa tai 
perinnönjaossa puolis olle tai muulle kuolinpesän osakkaalle taikka testamentin nojalla testamentin 
saajalle, saadaan toiminimeä käyttää muuttamattomana, jollei toisin ole osituksessa tai 
perinnönjaossa sovittu taikka testamentissa määrätty.  
15 §   78 Jos avoimen yhtiön yhtiömiehen tai kommandiittiyhtiön henkilökohtaisesti vastuunalaisen 
yhtiömiehen kuoltua yhtiön toimintaa jatketaan, saadaan toiminimeä käyttää muuttamat tomana, 
vaikka vainajan nimi sisältyy siihen, jolleivät yhtiömiehet ole toisin sopineet.  
Kun yhtiömies eroaa avoimesta yhtiöstä tai henkilökohtaisesti vastuunalainen yhtiömies 
kommandiittiyhtiöstä, yhtiömiehen nimi saadaan säilyttää toiminimessä vain, jos yhtiömies on 
siihen suostunut.  
16 §  
Milloin toiminimi tulisi 13 §:ssä säädetyssä tapauksessa sisältämään muun kuin haltijan tai 
yhtiömiehen n imen, on siihen kuitenkin liitettävä toiminimen siirtymistä tai muuttunutta asiantilaa 
osoittava lisäys.  
17 §  
Toiminimeä ei saa ulosmitata.  
Jos yksityinen elinkeinonharjoittaja, avoin yhtiö tai kommandiittiyhtiö asetetaan konkurssiin, 
kuuluu toiminimi konkurssipesään, jollei velallisen tai yhtiömiehen sukunimi sisälly siihen. 
Konkurssipesään kuulumatonta toiminimeä saadaan kuitenkin käyttää sin ä aikana, jona toimintaa 
jatketaan pesän lukuun.  
Toiminimen käytön kieltäminen  
18 §  
Jos toiminimi tai sen käyttö on hyvän tavan vastaista tai  vaarantaa yleistä järjestystä taikka johtaa 
yleisöä harhaan, tuomioistuin voi siinä laajuudessa kuin havaitaan tarpeelliseksi sakon uhalla kieltää 
toiminimen haltijaa käyttämästä sitä.  
Edellä 1 momentissa tarkoitettu kieltotuomio voidaan antaa ja sakon uh ka asettaa myös, jos joku on 
loukannut toisen oikeutta toiminimeen.  
Kieltokannetta saa ajaa jokainen, jolle toiminimestä tai sen käytöstä aiheutuu haittaa. Kannetta saa 1 
momentissa tarkoitetuissa tapauksissa ajaa myös työ - ja elinkeinoministeriön määräämä  
viranomainen sekä asianomaisten elinkeinonharjoittajien etuja valvova yhteisö. (31.1.2013/110)  
Kannetta uhkasakkoon tuomitsemiseksi saa ajaa se, jonka vaatimuksesta kieltotuomio on annettu, 
sekä, jos kieltotuomio on annettu 1 momentin nojalla, myös työ - ja elinkeinoministeriön määräämä 
viranomainen. (31.1.2013/110)  
18 a § (21.7.2006/682)  
Tuomioistuin voi 18 §:n 2 momentissa tarkoitettua kannetta käsitellessään yksinoikeuden haltijan 
vaatimuksesta määrätä lähettimen, palvelimen tai muun sellaisen laitteen ylläpitäjän taikka muun 
välittäjänä toimivan palvelun tarjoajan sakon uhalla keskeyttäm ään toiminimen loukkaavaksi 
väitetyn käytön ( keskeyttämismääräys ), jollei sitä voida pitää kohtuuttomana ottaen huomioon 
toiminimen käyttäjän, välittäjän ja yksinoikeuden haltijan oikeudet.   79 Ennen 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun kanteen nostamista tuomioistuin voi yksinoikeuden haltijan 
hakemuksesta antaa keskeyttämismääräyksen, jos sen antamiselle on 1 momentissa mainitut 
edellytykset ja jos on ilmeistä, että yksinoikeuden haltijan oikeuksien  toteutuminen muutoin 
vakavasti vaarantuisi. Tuomioistuimen on varattava sekä sille, jolle määräystä on haettu 
annettavaksi, että sille, jonka väitetään loukkaavan oikeutta toiminimeen, tilaisuus tulla kuulluksi. 
Tiedoksianto sille, jolle määräystä on haet tu annettavaksi, voidaan toimittaa postitse taikka 
telekopiota tai sähköpostia käyttäen. (31.1.2013/110)  
Tuomioistuin voi p yynnöstä antaa 2 momentissa tarkoitetun keskeyttämismääräyksen väliaikaisena 
väitettyä loukkaajaa kuulematta, jos asian kiireellisyys sitä välttämättä vaatii. Määräys on voimassa, 
kunnes toisin määrätään. Väitetylle loukkaajalle on määräyksen antamisen jäl keen viipymättä 
varattava tilaisuus tulla kuulluksi. Kun väitettyä loukkaajaa on kuultu, tuomioistuimen on 
viipymättä päätettävä, pidetäänkö määräys voimassa vai peruutetaanko se.  
Tämän pykälän nojalla annettu keskeyttämismääräys ei saa vaarantaa kolmannen  oikeutta lähettää 
ja vastaanottaa viestejä. Keskeyttämismääräys tulee voimaan, kun hakija asettaa ulosottomiehelle 
ulosottokaaren (705/2007) 8 luvun 2 §:ssä  tarkoitet un vakuuden. Mahdollisuudesta vapautua 
vakuuden asettamisesta säädetään oikeudenkäymiskaaren 7 luvun 7 §:ssä . Edellä 2 tai 3 momentin 
nojalla annettu keskeyttämismäärä ys raukeaa, jollei 18 §:n 2 momentissa tarkoitettua kannetta 
nosteta tuomioistuimessa kuukauden kuluessa määräyksen antamisesta. (31.1.2013/110)  
Keskeyttämismääräystä vaatineen on korvattava sille, jolle määräys on annettu, samoin kuin 
väitetylle loukkaajalle määräyksen täytäntöönpanosta aiheutunut vahinko sekä asiassa aiheutuneet 
kulut, jos 18 §:n 2 momentissa tarkoitettu kan ne hylätään tai jätetään tutkimatta taikka jos asian 
käsittely jätetään sillensä sen vuoksi, että kantaja on peruuttanut kanteensa tai jäänyt saapumatta 
tuomioistuimeen. Sama on voimassa, jos keskeyttämismääräys 3 momentin nojalla peruutetaan tai 4 
momenti n nojalla raukeaa. Vahingon ja kulujen korvaamista koskevan kanteen nostamisessa 
noudatetaan, mitä oikeudenkäymiskaaren 7 luvun 12 §:ssä  säädetään.  
Rekisteröinnin kumo aminen  
19 §  
Jos toiminimi on rekisteröity tämän lain tai muiden toiminimeä koskevien säännösten vastaisesti ja 
rekisteröinnille on edelleen o lemassa este, tuomioistuin voi kanteesta kumota rekisteröinnin.  
Rekisteröinti voidaan niin ikään kumota:  
1) jos toiminimi on tullut lainvastaiseksi sen jälkeen, kun se on rekisteröity ja on edelleen 
lainvastainen;  
2) jos toiminimen haltija ei enää ole elin keinonharjoittaja; tai  
3) jos toiminimeä ei ole viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana käytetty eikä toiminimen haltija 
osoita siihen hyväksyttävää syytä.  
20 § (31.1.2013/110)  
Kannetta rekisteröinnin kumoamiseksi saa ajaa jokainen, jolle aiheutuu rekisteröinnistä haittaa. 
Kannetta saa ajaa myös työ - ja elinkeinoministeriön määräämä viranomainen ja 18 §:n 3 
momentissa tarkoit ettu yhteisö, ellei kanne perustu 10 §:n 2 –4 kohtaan.   80 21 §  
Kun rekisteröinnin kumoamista koskeva tuomio on saanut lainvoiman, rekisterivirano maisen on 
poistettava toiminimi rekisteristä. Tuomioistuin voi kuitenkin määrätä, että toiminimi saa olla 
rekisterissä uuden toiminimen rekisteriin ilmoittamiseen tarvittavan kohtuullisen määräajan.  
Rangaistussäännös  
22 §  
Joka tahallaan loukkaa toisen oikeutta toiminimeen, on tuomittava toiminimen loukkauksesta  
sakkoon.  
Syyttäjä saa ajaa syytettä 1 momentissa tarkoitetusta rikoksesta vain, jos asianomistaja on 
ilmoittanut sen syytteeseen pantavaksi. (13.5.2011/445)  
Korvaus - ja hyvitysvelvollisuus (21.7.2006/682)  
23 § (21.7.2006/682)  
Elinkeinonharjoittaja, jonka elinkeinotoiminnassa on tahallisesti tai huolimattomuudesta loukattu 
toisen oikeutta toiminimeen, on velvollinen suorittama an loukatulle kohtuullisen hyvityksen 
toiminimen käyttämisestä sekä korvaamaan loukkauksesta aiheutuneen vahingon. Jos 
huolimattomuus on vain lievää, voidaan korvausta vahingosta sovitella.  
Jos huolimattomuuttakaan ei ole, loukkaaja on velvollinen suoritta maan kohtuullisen hyvityksen 
toiminimen käyttämisestä.  
Hyvitystä ja korvausta vahingosta voidaan vaatia ainoastaan viiden viimeisen vuoden ajalta ennen 
kanteen vireillepanoa. Oikeus hyvitykseen ja korvaukseen vahingosta on menetetty, jos sitä 
koskevaa kann etta ei ole pantu vireille mainitun ajan kuluessa.  
23 a § (21.7.2006/682)  
Tuomioistuin voi toiminimen loukkausta koskevassa  riita-asiassa kantajan vaatimuksesta määrätä, 
että vastaajan on korvattava kustannukset, jotka kantajalle aiheutuvat siitä, että hän soveltuvin 
toimin julkistaa tietoja lainvoimaisesta tuomiosta, jossa vastaajan on todettu loukanneen oikeutta 
toiminimeen.  Määräystä ei saa antaa, jos tietojen levittämistä on muussa laissa rajoitettu. 
Harkitessaan määräyksen antamista ja määräyksen sisältöä tuomioistuimen tulee ottaa huomioon 
julkistamisen yleinen merkitys, loukkauksen laatu ja laajuus, julkistamisesta aiheu tuvat 
kustannukset ja muut vastaavat seikat.  
Tuomioistuin määrää vastaajan korvattavien kohtuullisten julkistamiskustannusten 
enimmäismäärän. Kantajalla ei ole oikeutta korvaukseen, jos tietoja tuomiosta ei ole julkistettu 
tuomioistuimen määräämässä ajassa  lainvoimaiseksi tulleen tuomion antamisesta.  
Turvaamistoimet  
24 §   81 Tuomitessaan elinkeinonharjoittajan 18 §:n 1 momentin perusteella asetettu un uhkasakkoon, 
tuomioistuin voi sen mukaan kuin havaitaan kohtuulliseksi määrätä, että toiminimi, joka 
luvattomasti on pantu liikekilpeen, tavaraan, pakkaukseen, mainoslehteen, liikeasiakirjaan tai 
muuhun sellaiseen, on siitä poistettava tai että toiminim eä on muunnettava niin, ettei sitä enää voida 
käyttää väärin. Jos tällainen toimenpide ei ole muutoin toteutettavissa, voidaan määrätä, että 
omaisuus, johon toiminimi on pantu, on hävitettävä tai että sitä on tarpeellisilta osin muutettava.  
Milloin toisen oikeutta toiminimeen on loukattu, tuomioistuin saa sen vaatimuksesta, jonka oikeutta 
on loukattu, määrätä ryhdyttäväksi 1 momentissa mainittuun toimenpiteeseen sen mukaan kuin 
katsotaan tarpeelliseksi loukkauksen toistumisen ehkäisemiseksi.  
Jos uhkasakon a settamispäätöksessä määrättyä velvoitetta ei noudateta, tai jos on syytä olettaa 22 
§:ssä mainitun rikoksen tapahtuneen, tuomioistuin voi määrätä, että edellä 1 ja 2 momentissa 
tarkoitettu omaisuus on takavarikoitava, kunnes siitä toisin määrätään. Tällöin  on soveltuvin osin 
voimassa, mitä takavarikosta rikosasiassa on säädetty.  
Erinäisiä säännöksiä  
25 §  
Jos oikeutta rekisteröityyn toiminimeen on loukattu, loukkauksesta ei saa tuomita 22 –24 §:ssä 
säädettyä seuraamusta sen jälkeen, kun rekisteröinti on kumottu lainvoiman saaneella tuomiolla.  
26 § (31.1.2013/110)  
26 § on kumottu L:lla 31.1.2013/110 . 
27 §  
Kanne sen seikan vahvistamiseksi, onko oikeus toiminimeen olemassa tai loukkaako tietty 
menettely sellaista oikeutta, voidaan ottaa tuomioistuimessa käsiteltäväksi, jos asiasta on 
epätietoisuutta ja tästä on kantajalle ha ittaa.  
2 momentti on kumottu L:lla 31.1.2013/110 .  
28 § (31.1.2013/110)  
Tähän lakiin perustuvat riita - ja hakemusasiat käsitellään markkinaoikeudessa.  
Riita - ja hakemusasioiden käsi ttelystä markkinaoikeudessa säädetään oikeudenkäynnistä 
markkinaoikeudessa annetussa laissa.  
29 § (31.1.2013/110)  
Syyte 22 §:n 1 momentissa tarkoitetusta toiminimen loukkauksesta käsitellään Helsingin 
käräjäoikeudessa.  
Edellä 1 momentissa tarkoitetun syyteasian yhteydessä voidaan käsitellä syytteessä tarkoitetusta 
rikoksesta johtuva 23 §:n mukainen hyvitys - ja korvausvaatimus sekä 24 §:n 2 momentin mukainen 
vaatimus sen estämättä, mitä 28 §:ssä säädetään.   82 Tuomioistuin pysyy toimivaltaisena tutkimaan 2 momentissa tarkoitetun vaatimuksen, vaikka 
toimivallan perustaneissa olosuhteissa tapahtuu muutos vaatimuksen esittämisen jälkee n. 
29 a § (31.1.2013/110)  
Edellä 29 §:ssä tarkoitettua asiaa käsittelevän tuomioistuimen oikeuteen pyytää lausunto 
rekister iviranomaiselta sovelletaan, mitä oikeudenkäynnistä markkinaoikeudessa annetun lain 4 
luvun 22 §:ssä säädetään markkinaoikeuden oikeudesta pyytää lausunto.  
29 b § (25.8.2016/720)  
Käsitellessään 29 §:ssä tarkoitettua asiaa käräjäoikeudella voi olla apunaan asiantuntijoina enintään 
kaksi tuomioistuinlain (673/2016) 17 luvun 10 §:n  2 momentissa tarkoitettua asiantuntijajäsentä.  
Asiantuntijan on annettava kirjallinen lausunto käräjäoikeuden hänelle tekemistä kysymyksistä. 
Asiantuntijalla on oikeus tehdä kysymyksiä asianosaisille ja todistajille . Ennen asian ratkaisemista 
käräjäoikeuden on varattava asianosaisille tilaisuus lausua asiantuntijan lausunnosta.  
Asiantuntijan oikeudesta palkkioon säädetään tuomioistuinlain 17 luvun 22 §:ssä.  
29 c § (31.1.2013/110)  
Edellä 29 §:ssä tarkoitettua asiaa käsittelevän tuomioistuimen velvollisuuteen ilmoittaa ratkaisusta 
rekister iviranomaiselle sovelletaan, mitä oikeudenkäynnistä markkinaoikeudessa annetun lain 4 
luvun 23 §:ssä säädetään markkinaoikeuden velvollisuudesta ilmoittaa ratkaisusta.  
30 §  
Valtion ja kunnan laitoksella on tässä laissa tarkoitettu yksinoikeus nimeensä niin kuin se olisi 
rekisteröity toiminimenä.  
31 §  
Toiminimeä kirjoitettaessa on koko toiminimi selvästi merkittävä ja toiminimen kirjoittajan on se 
allekirjoitettava. Kun aputoiminimi kirjoitetaan, on myös toiminimi mainittava.  
Konkurssin tai selvitystilan aikana on toiminimi kirjoitet tava muuttunutta asiantilaa osoittavin 
lisäyksin.  
Toiminimen kirjoittamisessa on muutoin noudatettava, mitä siitä on erikseen säädetty.  
32 §  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1979.  
33 § 
Tätä lakia sovelletaan myös ennen lain voimaantuloa rekis teröityyn toiminimeen, kuitenkin siten, 
että:  83 1) toiminimen rekisteröinti, joka on tapahtunut ennen tämän lain voimaantuloa, voidaan 19 §:n 1 
momentin nojalla kumota vain, jos se olisi ollut mahdollista ennen tämän lain voimaantuloa; ja  
2) lain voimaantull essa kaupparekisteriin merkitty osuuskunta, jonka nimeen sisältyy yhdysosa "" -
kunta"", säilyttää toiminimensä muuttamattomana sen estämättä, mitä 7 §:n 1 momentin 5 kohdassa 
on säädetty.  
Sen lisäksi, mitä on säädetty 10 vuoden vanhentumisajasta, on ennen t ämän lain voimaantuloa 
tapahtuneesta toiminimen loukkauksesta johtuvasta vahingonkorvauksesta voimassa, että oikeus 
vahingonkorvaukseen on menetetty, jollei kannetta ole nostettu viiden vuoden kuluessa lain 
voimaantulosta.  
Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:  
9.3.1990/233:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1990.  
Tätä lakia sovelletaan toiminimeen, jota koskeva ilmoitus tehdään tämän lain voimaantulon jälkeen.  
HE 210/89, lvk.miet. 16/89, svk.miet. 241/89  
28.12.1990/1279:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1991.  
HE 242/89pankkivk.miet. 8/90, svk.miet. 182/90, svk.miet. 182 a/90  
10.12.1993/1123:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994.  
HE 246/93 , TaVM 46/93  
28.11.1994/1076:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1995.  
HE 16/94 , YmVM 9/94  
22.12.1994/1302:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1995.  
HE 229/94 , TaVM 35/94, Neuvoston asetus (ETY) N:o 2137/85; EYVL N:o L 199, 31.7.1985, s. 1  
14.2.1997/148:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 1997.   84 Ennen tämän lain voimaantuloa perustetun osakeyht iön, jonka liikkeeseen laskema arvopaperi on 
arvopaperimarkkinalain (495/89) 1 luvun 3 §:ssä  tarkoitetun julkisen kaupankäynnin kohteena, on 
vuoden kuluessa lain voimaant ulosta muutettava toiminimensä vastaamaan julkisen osakeyhtiön 
toiminimelle 7 §:n 1 momentin 4 kohdassa asetettuja vaatimuksia.  
HE 89/1996 , TaVM 24/1996, EV 233/1996, Neuvoston direktiivi 77/91/ETY, EYVL N:o L 26, 
31.1.1977, s. 1  
16.3.2001/247:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2001.  
HE 188/2000 , TaVM 2/2001, EV 13/2001  
28.12.2001/1492:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2002.  
HE 176/2001 , TaVM 21/2001, EV 217/2001  
13.8.2004/746:  
Tämä laki tulee voimaan 8 päivänä lokakuuta 2004.  
HE 55 /2004 , TaVM 13/2004, EV 107/2004, Neuvoston asetus (EY) N:o 2157/2001 (32001R2157); 
EYVL N:o L 294, 8.10.2001, s. 1  
21.7.2006/682:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2006.  
Tämän lain 18 a §:ää sovelletaan myös riita -asiaan, joka on tullut vireille  ennen tämän lain 
voimaantuloa.  
Loukkaukseen, joka on tehty ennen tämän lain voimaantuloa, sovelletaan tämän lain 23 §:n sijasta 
tämän lain voimaantullessa voimassa olleita säännöksiä.  
Riita -asiaan, joka on tullut vireille ennen tämän lain voimaantuloa, so velletaan tämän lain 23 a §:n 
sijasta tämän lain voimaantullessa voimassa olleita säännöksiä.  
HE 26/2006 , LaVM 6/2006, EV 67/200 6 
19.10.2006/910:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä marraskuuta 2006.  
HE 54/2006 , TaVM 9/2006, EV 99/2006, Neuvoston asetus (EY)  N:o 1435/2003 (32003R1435); 
EYVL N:o L 207, 18.08.2003, s. 1  
13.5.2011/445:   85 Tämä laki tulee voimaan 17 päivänä toukokuuta 2011.  
HE 286/2010 , LaVM 34/2010, EV 311/2010  
31.1.2013/110:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2013.  
Riita -, hakemus - ja rikosasia, joka on tullut käräjäoikeudessa vireille ennen tämän lain 
voimaantuloa, käsitellään noudattaen tämän lain voimaan tull essa voimassa olleita säännöksiä.  
Ennen lain voimaantuloa voidaan ryhtyä lain täytäntöönpanon edellyttämiin toimiin.  
HE 124/201 2, LaVM 15/2012, EV 158/2012  
14.6.2013/434:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2014.  
HE 185/2012 , TaVM 6/2013, EV 48/ 2013  
25.8.2016/720:  
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2017.  
HE 7/2016 , LaVM 8/2016, EV 99/2016