ТЕХНІЧНИЙ РЕГЛАМЕНТ затвердження типу та нагляду за ринком сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів  І. ЗАГАЛЬНА ЧАСТИНА. СФЕРА ЗАСТОСУВАННЯ. ТЕРМІНИ  ТА ВИЗНАЧЕННЯ Загальна частина  1. Цей Технічний регламент визначає технічні та адміністративні вимоги для затвердження типу нових сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів, їх систем, складових частин та окремих технічних вузлів та особливостей ринкового нагляду за ними. 2. Технічний регламент розроблений з урахуванням Регламенту (ЄС) № 167/2013 від 05 лютого 2013 р. щодо затвердження типу та нагляду за ринком сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів. 3. Органи виконавчої влади вживають належних заходів для забезпечення введення в обіг, реєстрації або введення в експлуатацію лише тих нових транспортних засобів, складових частин та окремих технічних вузлів,  які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. 4. Органи виконавчої влади не повинні забороняти, обмежувати або перешкоджати введенню в обіг, реєстрації або введенню в експлуатацію транспортних засобів, систем, складових частин чи окремих технічних вузлів  на підставах, пов’язаних із аспектами їх конструкції та функціонування, передбачених цим Технічним регламентом, якщо вони відповідають його вимогам. 5. Посилання на технічні та адміністративні вимоги, процедури або заходи, встановлені у цьому Технічному регламенті, вважаються посиланнями на технічні  та адміністративні вимоги, процедури або заходи, встановлені у цьому Технічному регламенті та нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до цього Технічного  регламенту. Сфера застосування 6. Дія цього Технічного регламенту поширюється на спроектовані  і виготовлені в один або декілька етапів сільськогосподарські та лісогосподарські транспортні засоби, категорії яких визначено в пункті 9 цього Технічного ЗАТВЕРДЖЕНО постановою Кабінету Міністрів України  від _________ 2022 р. №_______ 2  
   регламенту, системи, складові частини, окремі технічні вузли, а також частини  та обладнання, виготовлені для установлення на таких транспортних засобах. Дія Технічного регламенту поширюється на такі транспортні засоби:  1) трактори (категорії T і C); 2) причепи (категорія R); 3) змінні причіпні машини (категорія S). Для змінних причіпних машин (категорія S) затвердження типу відповідно до цього Технічного регламенту впродовж п’яти років з дати набрання його чинності здійснюється за бажанням виробника.  7. Дія цього Технічного регламенту не поширюється: на змінні навісні машини, які в транспортному положенні повністю підняті над землею або не можуть шарнірно повертатися навколо вертикальної осі; на одиничні зразки транспортних засобів.  Терміни та визначення 8. У цьому Технічному регламенті терміни вживаються в таких значеннях: 1) базовий транспортний засіб – транспортний засіб, який використовується на початковому етапі процедури поетапного затвердження типу; 2) введення в експлуатацію – використання транспортного засобу, системи, складової частини, окремого технічного вузла, частини або обладнання  за призначенням споживачем (користувачем) в Україні вперше; 3) введення в обіг – надання транспортного засобу, системи, складової частини, окремого технічного вузла, частини або обладнання на ринок України  вперше; 4) версія транспортного засобу – сукупність транспортних засобів одного варіанта, що складаються з комбінації елементів, наведених в інформаційному документі. 5) виробник – будь-яка фізична особа-підприємець чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє транспортні засоби, системи, складові частини, окремі технічні вузли, частини та обладнання до них або доручає їх розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою; 6) гібридний електричний транспортний засіб – транспортний засіб, який для приведення в рух отримує енергію з обох зазначених нижче бортових джерел акумулювання електричної чи іншої енергії:  3  
   пальне; батарея, конденсатор, маховик/генератор або інший пристрій накопичення електричної чи іншої енергії. До гібридних електричних транспортних засобів відносять також транспортні засоби, що використовують енергію зі споживаного пального тільки з метою підзарядки пристрою електричної енергії чи іншої енергії; 7) гібридний транспортний засіб – транспортний засіб із силовою установкою, який для приведення в рух обладнаний принаймні двома різними бортовими перетворювачами енергії та двома різними бортовими системами акумулювання енергії; 8) державний ринковий нагляд (далі – ринковий нагляд) – діяльність органів державного ринкового нагляду і вжиті ними заходи для забезпечення відповідності наданих на ринку транспортних засобів, систем, складових частин,  окремих технічних вузлів, частин та обладнання установленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз здоров’ю, безпеці та суспільним інтересам; 9) електричний транспортний засіб – транспортний засіб, що приводиться  в рух системою, що складається з одного або декількох електричних накопичувачів енергії, одного або більше електричних пристроїв стабілізації потужності та однієї або декількох електричних машин для перетворення накопиченої електроенергії в механічну енергію, яка передається на колеса для приведення в рух транспортного засобу; 10) завершений транспортний засіб – транспортний засіб, який не потребує додаткових етапів завершення для того, щоб відповідати заданим технічним  вимогам цього Технічного регламенту; 11)  запасні частини – вироби, призначені для встановлення в транспортному засобі або на ньому, щоб замінити оригінальні частини цього транспортного засобу, у тому числі мастильні матеріали, необхідні для експлуатації транспортного засобу, за виключенням пального; 12) затвердження типу – процедура, в результаті здійснення якої орган затвердження документально засвідчує, що певний тип транспортного засобу, системи або складової частини чи окремого технічного вузла відповідає технічним вимогам та адміністративним положенням цього Технічного регламенту; 13) затвердження типу окремого технічного вузла – затвердження типу, згідно з яким орган затвердження документально засвідчує, що окремий технічний вузол відповідає технічним вимогам та адміністративним положенням цього Технічного регламенту відносно одного або декількох певних типів транспортних засобів; 4  
   14) затвердження типу системи – затвердження типу, згідно з яким орган затвердження документально засвідчує, що система, вбудована в транспортний засіб певного типу, відповідає технічним вимогам та адміністративним положенням цього Технічного регламенту; 15) затвердження типу складової частини – затвердження типу, згідно з яким орган затвердження документально засвідчує, що складова частина незалежно  від транспортного засобу відповідає адміністративним положенням та технічним вимогам цього Технічного регламенту; 16) затвердження типу транспортного засобу в цілому – затвердження типу, згідно з яким орган затвердження документально засвідчує, що певний тип незавершеного, завершеного або поетапно завершеного транспортного засобу відповідає технічним вимогам та адміністративним положенням цього Технічного регламенту; 17) змінна причіпна машина – транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, який використовують для буксирування трактором і який змінює або доповнює його функції, включає змонтоване знаряддя або призначається для перероблення матеріалів. Причіпна машина може складатися з вантажної платформи, розробленої та виготовленої для розміщення робочих знарядь і пристроїв, необхідних для перероблення матеріалів  і тимчасового зберігання вироблених або необхідних для роботи будь-яких матеріалів, а відношення його технічно допустимої максимальної маси з вантажем до спорядженої маси становить менше ніж 3,0; 18) імпортер – будь-яка фізична особа-підприємець чи юридична особа, резидент України, яка імпортує на ринок України транспортний засіб, систему, складову частину, окремий технічний вузол, частину або обладнання походженням з іншої країни; 19) інформація щодо ремонту та технічного обслуговування транспортного засобу – сукупність даних, необхідних для діагностування, обслуговування, огляду, періодичного контролю, ремонту, перепрограмування або повторної ініціалізації транспортного засобу, які виробники надають своїм уповноваженим дилерам і фахівцям з ремонту та технічного обслуговування, включно з усіма змінами та доповненнями до такої інформації та необхідними відомостями для встановлення частин і обладнання на транспортних засобах; 20) метод віртуального випробування – комп’ютерне моделювання, у тому числі розрахунки, виконані без використання натурного зразка транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла для оцінювання їх відповідності технічним вимогам цього Технічного регламенту; 5  
   21) надання на ринку – будь-яке платне або безоплатне постачання транспортного засобу, системи, складової частини, окремого технічного вузла, частини або обладнання для розповсюдження, споживання чи використання  на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності; 22) незавершений транспортний засіб – транспортний засіб, який потребує не менше одного етапу завершення, щоб відповідати заданим технічним вимогам цього Технічного регламенту; 23) незалежний оператор – суб’єкт господарювання, крім уповноважених дилерів і фахівців з ремонту та технічного обслуговування, який безпосередньо або опосередковано бере участь у ремонті та технічному обслуговуванні транспортних засобів; 24) новий транспортний засіб – транспортний засіб, який ніколи раніше  не був зареєстрований або введений в експлуатацію;  25) обладнання – будь-які інші вироби ніж частини, що можуть бути установлені на транспортному засобі або надаються додатково; 26) окремий технічний вузол – складальна одиниця, призначена для встановлення на транспортному засобі та на яку поширюються вимоги цього Технічного регламенту і тип якої може бути затверджено окремо  від транспортного засобу лише стосовно одного або декількох певних типів транспортних засобів, у разі, коли цей Технічний регламент містить положення про таке затвердження типу окремих технічних вузлів;  27) орган державного ринкового нагляду (далі – орган ринкового нагляду) –  центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у системі інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу; 28) орган затвердження – центральний орган виконавчої влади, який здійснює функції технічного регулювання стосовно технічної політики у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу, або організація, створена чи уповноважена таким центральним органом виконавчої влади;  29) оригінальні частини або обладнання – частини або обладнання, що виробляються відповідно до технічних специфікацій і стандартів, визначених виробником транспортного засобу для виготовлення частин або обладнання, які використовуються для складання певного типу транспортного засобу, на тих же виробничих або аналогічних лініях, що й компоненти для складання певного типу транспортного засобу. Вважається, що частини або обладнання є оригінальними, якщо не доведено протилежне, а виробник засвідчує, що вони відповідають якості 6  
   компонентів, які використовують для складання певного типу транспортного засобу та були виготовлені відповідно до технічних специфікацій і стандартів виробника транспортного засобу на таку продукцію; 30) поетапне затвердження типу – сукупність послідовних процедур,  у результаті здійснення яких орган затвердження документально засвідчує, що тип незавершеного або поетапно завершеного транспортного засобу відповідає вимогам цього Технічного регламенту, які можуть бути до нього застосовані залежно від ступеня його завершеності; 31) поетапно завершений транспортний засіб – транспортний засіб, який за результатами поетапного затвердження типу відповідає заданим технічним вимогам цього Технічного регламенту; 32) причіп – транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, який використовують переважно для буксирування трактором, призначений для перевезення вантажів або перероблення матеріалу; відношення його технічно допустимої максимальної маси з вантажем до спорядженої маси дорівнює або перевищує 3; 33) реєстрація – адміністративний дозвіл на введення в експлуатацію, зокрема для участі в дорожньому русі транспортного засобу, включаючи ідентифікацію останнього та видачу на нього свідоцтва про реєстрацію  і номерного знака відповідно до законодавства України; 34) розповсюджувач – будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична особа-підприємець чи юридична особа в ланцюгу постачання транспортного засобу, системи, складової частини окремого технічного вузла, частини або обладнання, яка надає продукцію на ринку України; 35) самотестування – проведення випробувань випробувальною лабораторією виробника, уповноваженою як технічна служба для оцінювання відповідності певним вимогам, із використанням своїх власних виробничих потужностей, реєстрацією їх результатів і наданням звітів до органу затвердження; 36) сертифікат відповідності – виданий виробником документ, яким засвідчується, що виготовлений транспортний засіб відповідає затвердженому типу транспортного засобу;  37) сертифікат про  допуск на ринок – документ встановленої форми, виданий органом затвердження, яким офіційно допускається введення в обіг та введення в експлуатацію частин і обладнання, визначених виробником транспортного засобу такими, що можуть становити серйозний ризик для правильного функціонування основних систем, забезпечення екологічності та 7  
   безпечності транспортного засобу;  38) сертифікат про затвердження типу – виданий органом затвердження документ встановленої форми, яким засвідчується, що тип транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла затверджено відповідно до вимог цього Технічного регламенту;  39) система OBD – бортова система діагностування, що забезпечує виявлення можливого місця виникнення технічних несправностей за допомогою кодів несправностей відповідно до програмного забезпечення такої системи; 40) система транспортного засобу – сукупність пристроїв, що входять  до складу транспортного засобу, об’єднаних для виконання однієї або більше певних функцій у транспортному засобі, на яку поширюються вимоги цього Технічного регламенту; 41) складова частина – виріб, призначений для установлення  на транспортному засобі, на який поширюються вимоги цього Технічного регламенту, тип якого може бути затверджений окремо від транспортного засобу у разі, коли цей Технічний регламент містить положення про таке затвердження типу складових частин; 42) суб’єкт господарювання – виробник, уповноважений представник виробника, імпортер або розповсюджувач; 43) технічна служба – організація чи установа, уповноважена органом затвердження як випробувальна лабораторія для проведення випробувань або як орган з оцінки відповідності для проведення попередньої оцінки виробництва або інших перевірок чи інспектувань від імені органу затвердження, однак такі функції орган затвердження може здійснювати самостійно; 44) трактор – моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі, характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як шість кілометрів за годину, основною функцією якого є створення тягового зусилля, спеціально призначений, щоб тягти, штовхати, везти та приводити в рух окремі змінні причіпні машини, які використовують для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи чи обладнання. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів  під час виконання сільськогосподарських і лісогосподарських робіт та/або може обладнуватись одним або декількома сидіннями для пасажирів; 45) транспортний засіб – трактор, причіп або змінна причіпна машина;  46) транспортний засіб кінцевої серії – транспортний засіб, що є частиною 8  
   наявного товарного запасу таких засобів, які більше не можуть надаватись  на ринок, бути зареєстрованими чи введеними в експлуатацію через надання  чинності новим технічним вимогам, стосовно яких він не був затверджений; 47) уповноважений представник виробника – будь-яка фізична чи юридична особа – резидент України, яка одержала від виробника письмове доручення представляти його перед органом затвердження чи органом державного ринкового нагляду та діяти від імені виробника щодо питань, охоплених цим Технічним регламентом; 48) функційна безпека – забезпечення належного функціонування механічних, гідравлічних, пневматичних, електричних або електронних систем, складових частин або окремих технічних вузлів для запобігання небезпек, які можуть спричинити недопустимий ризик заподіяння фізичних травм або ушкодження здоров’я людей чи майна;  49) частини – окремі вироби, що використовуються для складання технічного вузла, складової частини або входять до складу систем певного типу транспортного засобу, а також застосовуються як запасні частини до таких транспортних засобів; Категорії, типи та варіанти транспортних засобів 9. Транспортні засоби класифікують за такими категоріями: 1) категорія Т – усі колісні трактори з доповненням у кінці латинської літери «a» або «b», залежно від конструкційної швидкості: «a» – для колісних тракторів із максимальною конструкційною швидкістю, що дорівнює або менша ніж 40 кілометрів за годину; «b» – для колісних тракторів із максимальною конструкційною швидкістю більше ніж 40 кілометрів за годину; 2) категорія T1 – трактори спорядженою масою без вантажу понад 600 кілограмів, дорожнім просвітом не більше ніж 1 000 міліметрів та  з мінімальною шириною колії, найближчої до водія осі коліс, не менше ніж 1 150 міліметрів; для тракторів з реверсивним постом керування (поворотним сидінням та рульовим колесом) найближчою до водія віссю вважається вісь,  обладнана шинами найбільшого діаметру; 3) категорія Т2 – трактори спорядженою масою без вантажу понад 600 кілограмів, дорожнім просвітом не більше ніж 600 міліметрів та  з мінімальною шириною колії менше ніж 1 150 міліметрів. Якщо співвідношення висоти центру ваги трактора, визначеної згідно ДСТУ ISO 789-6::2005 «Сільськогосподарські трактори. Методики випробування. Частина 6. Центр ваги» 9  
   та виміряної відносно поверхні землі, до середнього значення мінімальної ширини колії усіх осей перевищує 0,9, максимальна конструкційна швидкість повинна становити не більше ніж 30 кілометрів за годину; 4) категорія T3 – трактори спорядженою масою без вантажу  не більше ніж 600 кілограмів; 5) категорія Т4 – трактори спеціального призначення; 6) категорія T4.1 – трактори з високим дорожнім просвітом, призначені  для роботи з такими високорослими культурами як виноград. Шасі або частина шасі таких тракторів підняте, що дає змогу пересуватися паралельно рядкам рослин правими та лівими колесами по краях одного або кількох рядків. Такі трактори призначені для роботи з причіпними та навісними машинами, робочим знаряддям, які можуть прикріплюватися до них спереду, між осями, позаду або  на платформі. У робочому положенні дорожній просвіт трактора, що є перпендикулярним до рядків рослин, становить більше ніж 1 000 міліметрів. Якщо співвідношення виміряної відносно поверхні землі висоти центру ваги трактора з шинами, тип яких відповідає вимогам експлуатаційної документації,  та середнього значення мінімальної ширини колії всіх осей перевищує  0,90, максимальна конструкційна швидкість повинна становити не більше  ніж 30 кілометрів за годину; 7) категорія T 4.2 – надширокі трактори, призначені переважно для обробітку значної площі сільськогосподарських угідь; 8) категорія T 4.3 – трактори з низьким дорожнім просвітом, чотирма приводними колесами, що оснащаються змінним обладнанням, призначеним для сільськогосподарського та лісогосподарського використання, і мають несучу раму з одним або більше валами відбору потужності; технічно допустима маса яких становить не більше ніж 10 тон, а співвідношення такої маси та спорядженої маси становить менше ніж 2,5. Висота центру ваги таких тракторів з шинами, тип яких відповідає вимогам експлуатаційної документації, виміряна відносно поверхні землі, становить менше ніж 850 міліметрів; 9) категорія C – гусеничні трактори, що приводяться в рух за допомогою гусеничного ходу або поєднання коліс і гусениць. Визначення категорій тракторів С1, С2, С3, С4 аналогічне визначенню відповідних категорій колісних тракторів Т1, Т2, Т3, Т4; 10) категорія R – усі причепи згідно з підпунктами 11–14 цього пункту з доповненням у кінці латинської літери «a» або «b» залежно від конструкційної швидкості: 10  
   «a» – для причепів із максимальною конструкційною швидкістю,  що дорівнює або менша ніж 40 кілометрів за годину; «b» – для причепів із максимальною конструкційною швидкістю понад 40 кілометрів за годину; 11) категорія R1 – причепи, для яких сумарна технічно допустима маса  на осі становить до 1 500 кілограмів; 12) категорія R2 – причепи, для яких сумарна технічно допустима маса  на осі становить від 1 500 до 3 500 кілограмів; 13) категорія R3 – причепи, для яких сумарна технічно допустима маса  на осі становить від 3 500 до 21 000 кілограмів; 14) категорія R4 – причепи, для яких сумарна технічно допустима маса на осі становить 21 000 кілограмів і більше; 15) категорія S – змінні причіпні машини. Залежно від конструкційної швидкості змінної причіпної машини позначення кожної категорії доповнюється в кінці латинською літерою «a»  або «b»: «а» – для змінної причіпної машини з максимальною конструкційною швидкістю, що дорівнює або менша ніж 40 кілометрів на годину; «b» – для змінної причіпної машини з максимальною конструкційною швидкістю більше ніж 40 кілометрів на годину; 16) категорія S1 – змінні причіпні машини, для яких сумарна технічно допустима маса на осі коліс не перевищує 3 500 кілограмів; 17) категорія S2 – змінні причіпні машини, для яких сумарна технічно допустима маса на осі коліс перевищує 3 500 кілограмів. 10. Тип транспортного засобу – сукупність транспортних засобів, включаючи варіанти та версії однієї і тієї ж категорії, що не відрізняються за такими істотними ознаками:  категорія;  виробник;  позначення типу, вказане виробником;  суттєві характеристики конструкції та дизайну; шасі (очевидні та істотні відмінності, наприклад шасі з однобрусною рамою, шасі з бічними балками, шасі шарнірно зчленоване); 11  
   кількість осей / гусениць (для категорії Т – кількість осей, для категорії С – кількість осей / гусениць); виробник і тип транспортного засобу на попередньому етапі завершення –  у разі поетапного затвердження транспортного засобу. 11. Варіант транспортного засобу – сукупність  транспортних засобів одного й того ж типу, що не відрізняються за такими істотними ознаками: 1) для тракторів: конструкційне рішення чи форма корпусу; ступінь завершеності; двигун (внутрішнього згоряння, гібридний, електричний, гібридний електричний); принцип дії двигуна; кількість і розташування циліндрів двигуна; різниця потужності двигунів не більша ніж 30 % (найбільша потужність  не повинна перевищувати найменшу більше ніж у 1,3 раза); різниця робочого об’єму циліндрів двигунів не більша ніж 20 % (найвищий показник не повинен перевищувати найнижчий більше ніж у 1,2 раза); ведучі осі (кількість, розташування, з’єднання); керовані осі (кількість і розташування); різниця максимальної маси з вантажем не більша ніж 10 %; трансмісія (тип); захисний пристрій у разі перекидання; гальмівні осі (кількість); 2) для причепів або змінних причіпних машин: керовані осі (кількість, розташування, з’єднання); різниця максимальної маси з вантажем не більша ніж 10 %; гальмівні осі (кількість).  ІІ. ОБОВ’ЯЗКИ СТОРІН  Обов’язки центрального органу виконавчої влади, який здійснює функції технічного регулювання стосовно технічної політики у сфері машинобудування для агропромислового комплексу (у тому числі продукції 12  
   сільськогосподарського та лісогосподарського машинобудування) 12. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює функції технічного регулювання стосовно технічної політики у сфері машинобудування для агропромислового комплексу (у тому числі продукції сільськогосподарського та лісогосподарського машинобудування) забезпечує виконання функцій органу затвердження або створює чи уповноважує орган на здійснення діяльності із затвердження типу та уповноваження технічних служб згідно з цим Технічним регламентом. Обов’язки органу затвердження типу 13. Орган затвердження типу здійснює затвердження типу з компетенцією стосовно всіх аспектів затвердження типу транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла, стосовно процесу авторизації, видачі і, за потреби, скасування або відмови у видачі сертифіката про затвердження типу, здійснення контактів з органами затвердження інших країн і забезпечення впевненості в тому, що виробник виконує свої зобов’язання щодо відповідності виробництва. Орган затвердження типу забезпечує: уповноваження технічних служб, тимчасове припинення, поновлення дії  або анулювання рішення про таке уповноваження; ведення реєстру технічних служб; ведення реєстру сертифікатів про затвердження типу; ведення реєстру сертифікатів про допуск на ринок. 14. Орган затвердження типу забезпечує дотримання виробниками, які подають заявки на затвердження типу транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів, своїх зобов’язань згідно з цим Технічним регламентом. Орган затвердження типу приймає рішення щодо затвердження типу лише тих транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів,  які відповідають вимогам цього Технічного регламенту.   Обов’язки органу ринкового нагляду 15. Орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд і контроль  за введеними в обіг та наданими на ринок транспортними засобами, системами, 13  
   складовими частинами чи окремими технічними вузлами відповідно  до законодавства з урахуванням вимог цього Технічного регламенту. Стосовно транспортних засобів, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, на які видано сертифікат про затвердження типу, орган ринкового нагляду здійснює відповідні документальні перевірки з урахуванням установлених принципів оцінки ризиків, скарг та іншої інформації. Орган ринкового нагляду може вимагати від суб’єктів господарювання надання документів і інформації, необхідних для здійснення ринкового нагляду.  Орган ринкового нагляду повинен приймати до розгляду сертифікати відповідності від суб’єктів господарювання у разі їх надання.  16. Для частин та обладнання, не охоплених пунктом 15 цього Технічного регламенту, здійснюються заходи з ринкового нагляду згідно із законодавством України про державний ринковий нагляд і контроль продукції. Обов’язки виробників 17. Виробники забезпечують введення в обіг або в експлуатацію лише таких транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів,  які виробляються та затверджуються відповідно до вимог цього Технічного регламенту.  18. У разі поетапного затвердження типу кожен виробник несе відповідальність за затвердження типу та відповідність виробництва систем, складових частин або окремих технічних вузлів, доданих на конкретному етапі затвердження типу транспортного засобу.  Виробник, який вносить зміни до затверджених на попередніх етапах складових частин або систем, несе відповідальність за затвердження типу  та відповідність виробництва таких модифікованих складових частин і систем. 19. Виробники, які вносять зміни в незавершений транспортний засіб  у спосіб, що транспортний засіб класифікується вже за іншою категорією,  у результаті чого нормативні вимоги, підтвердження відповідності яким здійснювалось під час затвердження типу на попередньому етапі, змінюються, також несуть відповідальність за відповідність вимогам, установленим  до тієї категорії транспортних засобів, до якої відноситься модифікований транспортний засіб. 20. Виробник – нерезидент України визначає одного уповноваженого представника в Україні для його офіційного представлення перед органом затвердження щодо питань затвердження типу транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів відповідно до цього Технічного 14  
   регламенту.  21. Виробник – нерезидент України також визначає свого уповноваженого представника стосовно питань ринкового нагляду в Україні, який може бути одночасно і уповноваженим представником виробника відповідно до пункту 20 цього Технічного регламенту або призначеним додатково. 22. Виробник несе відповідальність перед органом затвердження з усіх аспектів процесу затвердження або авторизації та забезпечення відповідності продукції незалежно від того, чи бере він безпосередню участь у всіх етапах виготовлення транспортного засобу, системи, складової частини чи окремого технічного вузла, а також за вжиття заходів за результатами державного ринкового нагляду. 23. Виробники зобов’язані забезпечувати належні умови серійного виробництва, щоб їхні виготовлені транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли відповідали затвердженому типу. У разі зміни конструкції транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла або зміни характеристик чи вимог, відповідність яким була підтверджена під час затвердження типу для транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла, мають бути здійснені заходи згідно з пунктами 109–117 цього Технічного регламенту. 24. Крім нанесення відповідно до пунктів 132–134 цього Технічного регламенту обов’язкового маркування та знаків затвердження  на транспортні засоби, складові частини або окремі технічні вузли, виробники зазначають своє найменування, зареєстроване торговельне найменування чи зареєстровану торговельну марку та контактну поштову адресу, за якою можна зв’язатися з виробниками, на транспортних засобах, складових частинах або окремих технічних вузлах, або, якщо це неможливо, наносять інформацію на пакуванні чи в документі, що супроводжує такі вироби. 25. Виробники в разі перебування транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла під їхньою відповідальністю забезпечують відповідні умови їх зберігання або транспортування, щоб не спричинити невідповідності зазначеної продукції  вимогам цього Технічного регламенту.    Обов’язки виробників стосовно їхніх виробів, які є невідповідними або становлять серйозний ризик 15  
   26. Виробник, який вважає або має підстави вважати, що транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол, введений в обіг чи в експлуатацію, не відповідає вимогам цього Технічного регламенту, зобов’язаний негайно вжити коригувальних заходів, необхідних для приведення транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла у відповідність з вимогами цього Технічного регламенту, вилучити їх з обігу  або відкликати (залежно від обставин). Виробник повинен негайно повідомити про це орган затвердження та надати йому інформацію, зокрема, про невідповідність таких транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів вимогам цього Технічного регламенту та вжиті коригувальні заходи. 27. Виробники зобов’язані зберігати інформаційний пакет, зазначений у пункті 86 цього Технічного регламенту, а для транспортного засобу також копії сертифікатів відповідності, оформлених згідно з пунктами 122–131 цього Технічного регламенту, для надання їх органу затвердження впродовж десяти років після введення в обіг транспортного засобу та впродовж п’яти років після введення в обіг системи, складової частини або окремого технічного вузла. 28. Виробники зобов’язані співпрацювати з органом ринкового нагляду стосовно будь-яких дій, що вживаються згідно з Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» для усунення ризиків, які становлять їхні транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли, надані ними на ринку, зареєстровані або введені в експлуатацію. Обов’язки уповноважених представників виробника стосовно питань ринкового нагляду 29. Уповноважений представник виробника стосовно питань ринкового нагляду виконує повноваження, визначені в дорученні, одержаному від виробника. Ці повноваження повинні дозволяти представнику здійснювати такі дії:  1) мати доступ до інформаційної папки та сертифікатів відповідності, описаних відповідно у пунктах 74–76 і 123–131 цього Технічного регламенту, щоб надавати органу затвердження наведені в них відомості впродовж десяти років після введення в обіг транспортного засобу і впродовж п’яти років – після введення в обіг системи, складової частини або окремого технічного вузла; 2) надавати органу затвердження на його обґрунтований запит всю інформацію та документацію, необхідну для доведення відповідності виробництва транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла затвердженому типу; 16  
   3) співпрацювати з органом затвердження або органом ринкового нагляду,  за їх вимогою, стосовно будь-яких заходів, які вживаються для усунення серйозного ризику, що становлять транспортні засоби, системи, складові частини, окремі технічні вузли, частини або обладнання. Обов’язки імпортерів 30. Імпортери вводять в обіг лише такі транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли, на які видано сертифікат про затвердження типу, та частини чи обладнання, які відповідають вимогам законодавства України про державний ринковий нагляд і контроль продукції. 31. Перед введенням в обіг транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла, на які видано сертифікат про затвердження типу, імпортери пересвідчуються в наявності інформаційного пакета відповідно до пункту 86 цього Технічного регламенту та знаків затвердження типу, нанесених на систему, складову частину або окремий технічний вузол, якщо нанесення такого знака передбачено положеннями пункту 133 цього Технічного регламенту. Імпортер зобов’язаний забезпечити супроводження кожного транспортного засобу сертифікатом відповідності, передбаченим цим Технічним регламентом. 32. Якщо імпортер вважає або має підстави вважати,  що транспортний засіб, система, складова частина, окремий технічний вузол, частина чи обладнання не відповідає вимогам цього Технічного регламенту  і, зокрема, затвердженому типу, він не вводить в обіг або  в експлуатацію та не здійснює реєстрацію такого транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла до приведення його  у відповідність заданим вимогам. Крім того, якщо імпортер вважає або має підстави вважати,  що транспортний засіб, система, складова частина, окремий технічний вузол, частина або обладнання становить серйозний ризик, він зобов’язаний негайно повідомити про це виробника та орган ринкового нагляду. У разі наявності  для транспортних засобів, систем, складових частин та окремих технічних вузлів сертифіката про затвердження типу імпортер також повідомляє про такий ризик небезпеки орган затвердження, який видав сертифікат. 33. Імпортери зобов’язанні зазначати своє найменування, зареєстроване торговельне найменування чи зареєстровану торговельну марку та адресу, за якою до них можна звернутися, на транспортному засобі, системі, складовій частині, окремому технічному вузлі, частині або обладнанні, або у разі, якщо  це неможливо зробити, таку інформацію наносять на їх пакуванні чи в документі, який супроводжує систему, складову частину, окремий технічний вузол, частину 17  
   або обладнання. 34. Імпортери забезпечують супроводження транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла настановами щодо експлуатування та зазначеною в пунктах 179–181 цього Технічного регламенту інформацією, складеними державною мовою, а в разі їх складення іншою мовою перекладаються державною мовою. 35. Імпортери, у разі перебування транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла під їхньою відповідальністю, забезпечують відповідні умови для їх зберігання чи транспортування, щоб не спричинити невідповідності зазначеної продукції  вимогам цього Технічного регламенту. 36. Якщо транспортний засіб, система, складова частина, окремий технічний вузол, частина або обладнання становить серйозну загрозу здоров’ю та безпеці споживачів, то імпортери з’ясовують всі обставини таких випадків, ведуть реєстр скарг і відкликань транспортних засобів, систем, складових частин, окремих технічних вузлів, частин або обладнання та інформують розповсюджувачів. Обов’язки імпортерів стосовно виробів,  які є невідповідними або становлять серйозний ризик 37. Імпортер, який вважає або має підстави вважати, що транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол, які він ввів в обіг,  не відповідає вимогам цього Технічного регламенту, зобов’язаний негайно вжити коригувальних заходів, необхідних для приведення такого транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла у відповідність заданим вимогам або вилучити чи відкликати з ринку, (залежно від обставин) такий транспортний засіб або компонент. 38. Якщо транспортний засіб, система, складова частина, окремий технічний вузол, частина або обладнання становлять серйозний ризик, імпортер негайно повідомляє про це виробника, орган затвердження та орган ринкового нагляду. Імпортер інформує також зазначені органи про будь-які вжиті заходи і надає детальні відомості, зокрема, про серйозний ризик та вжиті виробником коригувальні заходи. 39. Імпортери впродовж десяти років після введення в обіг транспортного засобу і впродовж п’яти років після введення в обіг системи, складової частини або окремого технічного вузла зберігають копію сертифіката затвердження типу для надання її органу ринкового нагляду, а також надають необхідні матеріали з інформаційного пакета, зазначеного в пункті 86 цього Технічного регламенту 40. На обґрунтований запит органу ринкового нагляду або органу, який здійснює реєстрацію, імпортери надають такому органу інформацію та 18  
   документацію, необхідну для підтвердження відповідності транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла заданим вимогам та складену державною мовою, а в разі її складення іншою мовою перекладаються державною мовою. На вимогу зазначених органів імпортери зобов’язані співпрацювати з ними стосовно будь-яких дій, що вживаються для усунення ризиків, які становлять надані ними на ринку транспортні засоби, системи, складові частини, окремі технічні вузли, частини або обладнання. Обов’язки розповсюджувачів 41. Розповсюджувачі під час надання на ринок транспортного засобу, системи, складової частини, окремого технічного вузла, частини або обладнання дотримуються вимог цього Технічного регламенту. 42. Перед наданням на ринок, реєстрацією або введенням в експлуатацію транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла розповсюджувачі перевіряють наявність обов’язкового маркування або номера  чи знаку затвердження типу та необхідних супроводжуючих документів, настанов щодо експлуатування, інформації щодо заходів безпеки, викладених державною мовою, а в разі їх викладення іншою мовою – перекладених державною мовою, а також дотримання виробником та/або імпортером вимог, наведених у пунктах 31, 33, 132 і 133 цього Технічного регламенту. 43. Розповсюджувачі у разі перебування транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла під їхньою відповідальністю забезпечують відповідні умови для їх зберігання чи транспортування, щоб  не спричинити невідповідності зазначеної продукції вимогам цього Технічного регламенту. Обов’язки розповсюджувачів стосовно виробів,  які є невідповідними або становлять серйозний ризик 44. Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати,  що транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол  не відповідають вимогам цього Технічного регламенту, він не надає такий транспортний засіб, систему, складову частину або окремий технічний вузол  на ринок, реєстрацію або не вводить в експлуатацію до приведення їх  у відповідність заданим вимогам.  45. Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати,  що транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол, який він надав на ринок чи зареєстрував або стосовно яких він несе 19  
   відповідальність за введення в експлуатацію, не відповідають цьому Технічному регламенту, він негайно повідомляє про це виробника або уповноваженого представника для вжиття ними коригувальних заходів відповідно до пункту 26 або 37 цього Технічного регламенту, необхідних для приведення такого транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла у відповідність до заданих вимог або, за потреби, відкликання їх з ринку. 46. Якщо транспортний засіб, система, складова частина, окремий технічний вузол, частина або обладнання становлять серйозний ризик, розповсюджувачі зобов’язані негайно повідомити про це виробника, імпортера, орган затвердження, відповідний орган ринкового нагляду. Розповсюджувач також надає інформацію про будь-які вжиті заходи і детальні відомості, зокрема, про серйозну небезпеку та коригувальні заходи, вжиті виробником.  47. На обґрунтований запит органу ринкового нагляду розповсюджувачі забезпечують надання виробником такому органу необхідної інформації, зазначеної в пункті 28, або імпортером – інформації, зазначеної  в пункті 39 цього Технічного регламенту.  Розповсюджувачі зобов’язані співпрацювати з органом ринкового нагляду  стосовно будь-яких дій, що вживаються відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» для усунення ризиків, які становлять надані ними на ринку транспортні засоби, системи, складові частини, окремі технічні вузли, частини або обладнання.   Умови, за яких обов’язки виробників покладаються на імпортерів  та розповсюджувачів 48. Імпортер або розповсюджувач вважається виробником для цілей цього Технічного регламенту та виконує обов’язки виробника, встановлені  в пунктах 17–28 цього Технічного регламенту, у разі, коли імпортер  або розповсюджувач надає на ринку, реєструє або є відповідальним за введення  в експлуатацію транспортного засобу, системи, складової частини чи окремого технічного вузла під своїм найменуванням чи торговельною маркою  або модифікує транспортний засіб, систему, складову частину чи окремий технічний вузол у спосіб, який впливає на їх відповідність вимогам, що застосовуються до таких виробів. Ідентифікація суб’єктів господарювання 49. Суб’єкти господарювання на обґрунтований запит органу затвердження або органу ринкового нагляду за період п’ять років повинні мати можливість ідентифікувати:  1) будь-якого суб’єкта господарювання, що постачав їм транспортний засіб, 20  
   систему, складову частину, окремий технічний вузол, частину  або обладнання; 2) будь-якого суб’єкта господарювання, якому вони постачали транспортний засіб, систему, складову частину, окремий технічний вузол, частину  або обладнання.  ІІІ. СУТТЄВІ ВИМОГИ Вимоги до функційної безпеки транспортних засобів 50. Виробники зобов’язані забезпечити конструювання, виготовлення  та складання транспортного засобу у спосіб, що мінімізує ризик травмування осіб, які перебувають у транспортному засобі або поруч із транспортним засобом.  51. Виробники забезпечують відповідність транспортних засобів, систем, складових частин та окремих технічних вузлів вимогам цього Технічного регламенту, включаючи вимоги стосовно: 1) цілісності конструкції транспортного засобу; 2) систем контролю, що допомагають водію здійснювати керування транспортним засобом, зокрема щодо рульового керування та гальмівних систем,  у тому числі гальмівних систем, спроектованих на базі сучасних технічних досягнень, і електронних систем контролю стійкості; 3) систем забезпечення водія полем огляду та інформацією щодо стану транспортного засобу і зони навколо нього, включаючи скло, дзеркала та системи інформування водія; 4) систем освітлення та світлової сигналізації транспортного засобу; 5) захисту осіб, які перебувають у транспортному засобі, включаючи внутрішнє оснащення салону кабіни, підголівники, ремені безпеки, двері транспортного засобу; 6) зовнішніх частин та допоміжних пристроїв транспортного засобу; 7) електромагнітної сумісності;  8) пристроїв звукової (попереджувальної) сигналізації;  9) систем обігрівання; 10) пристроїв для запобігання несанкціонованому використанню; 11) систем ідентифікації транспортного засобу; 12) маси та розмірів; 13) електробезпеки, включаючи захист від статичної електрики; 21  
   14) задніх захисних пристроїв; 15) пристрою бокового захисту;  16) вантажних платформ; 17) буксирних пристроїв; 18) шин; 19) систем захисту від бризок; 20) передачі заднього ходу; 21) гусениць; 22) механічних зчіпних пристроїв, включаючи захист від помилок приєднання. 52. На складові частини транспортних засобів, які становлять електричну небезпеку і вимоги до яких встановлені цим Технічним регламентом,  не поширюється дія Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 16 грудня 2015 р. № 1067 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 102, ст. 3526). 53. Номенклатура систем, складових частин, окремих технічних вузлів  та характеристик транспортних засобів, до яких згідно з пунктами 50–51 цього Технічного регламенту встановлюються вимоги щодо функційної безпеки,  та категорії транспортних засобів, на які поширюються ці вимоги, визначається додатком 1 до цього Технічного регламенту. 54. Вимоги до функційної безпеки для затвердження типу сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів (далі – Вимоги функційної безпеки) затверджуються центральним органом виконавчої влади, який здійснює функції технічного регулювання стосовно технічної політики у сфері машинобудування для агропромислового комплексу (у тому числі продукції сільськогосподарського та лісогосподарського машинобудування). Ці вимоги, зокрема, визначають вимоги до функційної безпеки, методи випробувань, кількість зразків для випробувань та критерії приймання. Вимоги до системи гальмування для затвердження типу сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів (далі – Вимоги до системи гальмування) затверджуються центральним органом виконавчої влади,  який здійснює функції технічного регулювання стосовно технічної політики у сфері машинобудування для агропромислового комплексу (у тому числі продукції сільськогосподарського та лісогосподарського машинобудування). Ці Вимоги, зокрема, визначають вимоги до гальмівних систем сільськогосподарських і 22  
   лісогосподарських транспортних засобів, методи випробувань, кількість зразків для випробувань та критерії приймання. Вимоги до технічної безпеки  55. Виробники зобов’язані забезпечити конструювання, виготовлення та складання транспортного засобу у спосіб, що мінімізує ризик травмування осіб, які працюють на транспортному засобі або з транспортним засобом.  56. Виробники забезпечують відповідність транспортних засобів, систем, складових частин та окремих технічних вузлів вимогам цього Технічного регламенту, включаючи вимоги стосовно: 1) захисних пристроїв у разі перекидання транспортного засобу (ROPS); 2) захисних пристроїв від предметів, які падають (FOPS);  3)  пасажирських сидінь; 4) рівня шуму, який діє на водія;  5) сидіння для водія; 6) робочого простору, доступу до робочого місця водія, у тому числі захисту від ковзання, спотикання або падіння; 7) валів відбору потужності; 8) захисту елементів приводу; 9)  кріплення ременів безпеки; 10) ременів безпеки; 11) захисного пристрою для водія від проникнення предметів (OPS); 12) захисту водія від небезпечних речовин; 13) захисту від дії частин або матеріалів з екстремальною температурою; 14) настанов щодо експлуатування; 15) органів керування, у тому числі безпеки і надійності систем керування, пристроїв аварійної та автоматичної зупинки; 16) захисту від механічних небезпек, крім зазначених у підпунктах 1, 2, 7  і 11 цього пункту, у тому числі захисту від шорстких поверхонь, гострих країв  і кутів, розриву гідропроводів із робочими рідинами та неконтрольованого руху транспортного засобу; 17) експлуатування та технічного обслуговування, у тому числі безпечного очищення транспортного засобу; 23  
   18) огорож та захисних пристроїв; 19) інформаційних написів, попереджень та маркування;  20) матеріалів та виробів; 21) акумуляторів. 57. Номенклатура систем, складових частин, окремих технічних вузлів  та характеристик транспортних засобів, до яких згідно з пунктами 55–56 цього Технічного регламенту встановлюються вимоги щодо технічної безпеки,  та категорії транспортних засобів, на які поширюються вимоги, визначаються  додатком 1 до цього Технічного регламенту. 58. Вимоги до технічної безпеки та загальні вимоги для затвердження типу сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів (далі – Вимоги технічної безпеки та загальні вимоги) установлює центральний орган виконавчої влади, який здійснює функції технічного регулювання стосовно технічної політики у сфері машинобудування для агропромислового комплексу (у тому числі продукції сільськогосподарського та лісогосподарського машинобудування) Ці вимоги, зокрема, визначають вимоги до технічної безпеки конструкції сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів, методи випробувань, кількість зразків для випробувань, критерії приймання та загальні вимоги для затвердження типу сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів. Вимоги до екологічних показників  59. Виробники зобов’язані забезпечити конструювання, виготовлення та складання транспортного засобу у спосіб, що мінімізує шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.  60. Виробники забезпечують відповідність транспортних засобів, систем, складових частин та окремих технічних вузлів  вимогам цього Технічного регламенту, включаючи вимоги стосовно: 1) обсягу викидів забруднювальних речовин;  2) рівня зовнішнього шуму. 61. Номенклатура систем, складових частин, окремих технічних вузлів  та характеристик транспортних засобів, до яких згідно з пунктами 59–60  цього Технічного регламенту встановлюються вимоги до екологічної безпеки, та категорії транспортних засобів, на які поширюються вимоги, визначаються  додатком 1. 62. Допустимі значення рівнів зовнішнього шуму для конкретних 24  
   транспортних засобів не повинні перевищувати таких величин: 1) 85 децибел за шкалою (A) – для тракторів спорядженою масою  без вантажу не більш як 1 500 кілограм під час руху; 2) 89 децибел за шкалою (A) – для тракторів спорядженою масою  без вантажу понад 1 500 кілограм під час руху. 63. Для сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів застосовуються положення щодо категорії двигунів, перехідних та замінних двигунів, гранично допустимих обсягів викидів забруднювальних речовин,  періодів стійкості характеристик викидів, вимог до системи випуску відпрацьованих газів, контролю викидів забруднювальних речовин двигунів в умовах експлуатації, методи вимірювань і випробувань, передбачені для позашляхових мобільних машин.  Вимоги до екологічної безпеки та експлуатаційних характеристик двигунів сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів (далі – Вимоги екологічної безпеки) установлює центральний орган виконавчої влади, який здійснює функції технічного регулювання стосовно технічної політики у сфері машинобудування для агропромислового комплексу (у тому числі продукції сільськогосподарського та лісогосподарського машинобудування). Ці Вимоги, зокрема, визначають вимоги до обсягу викидів забруднювальних речовин та експлуатаційних характеристик двигунів сільськогосподарських  і лісогосподарських транспортних засобів; вимоги до установлення  на транспортному засобі двигунів, які пройшли процедуру затвердження типу стосовно обсягу викидів забруднювальних речовин; схеми застосування норм викидів забруднювальних речовин для різних категорій транспортних засобів; методи визначення  рівня зовнішнього шуму та критерії приймання.   ІV. ПРОЦЕДУРИ ЗАТВЕРДЖЕННЯ ТИПУ Види процедур затвердження типу 64. При поданні заявки на затвердження типу транспортного засобу виробник може вибрати одну з таких процедур: 1) покрокове затвердження типу; 2) однокрокове затвердження типу; 3) змішане затвердження типу. Також виробник може застосувати поетапне затвердження типу транспортного засобу. 25  
   65. Для затвердження типу систем, складових частин або окремих технічних вузлів застосовується лише процедура однокрокового затвердження типу. 66. У разі покрокового затвердження типу транспортного засобу здійснюється крок за кроком накопичення усієї необхідної сукупності сертифікатів про затвердження типу для систем, складових частин та окремих технічних вузлів, які входять до складу транспортного засобу, і на заключному етапі затверджується тип транспортного засобу в цілому. 67. У разі однокрокового затвердження типу здійснюється затвердження типу транспортного засобу в цілому єдиною операцією. 68. У разі змішаного затвердження типу застосовується процедура покрокового затвердження типу, за якої підтвердження відповідності для однієї або декількох систем здійснюється під час заключної стадії затвердження типу транспортного засобу в цілому без видачі сертифікатів про затвердження типу для цих систем. 69. У разі поетапного затвердження типу орган затвердження засвідчує,  що, залежно від ступеня завершеності, незавершений або поетапно завершений транспортний засіб відповідає технічним вимогам цього Технічного регламенту. За застосування такої процедури орган затвердження видає сертифікат про затвердження типу на незавершений або поетапно завершений транспортний засіб у разі, коли такий транспортний засіб відповідає даним інформаційної папки та технічним вимогам цього Технічного регламенту з урахуванням ступеня завершеності транспортного засобу.  70. Затвердження типу на заключному етапі завершеності надається лише після перевірки органом затвердження відповідності поетапно завершеного транспортного засобу технічним вимогам. Така перевірка включає також і перевірку всіх документів щодо дотримання вимог, які стосуються затвердження типу для незавершеного транспортного засобу, виданих впродовж поетапної процедури затвердження типу, у тому числі виданих для іншої категорії (підкатегорії) транспортного засобу у разі модифікації незавершеного транспортного засобу. 71. Вибір процедури затвердження типу не впливає на застосовні суттєві вимоги, яким затверджений тип транспортного засобу повинен відповідати на момент видачі сертифіката про затвердження типу транспортного засобу в цілому. Заявка на затвердження типу  72. Виробник або його уповноважений представник подає заявку  на затвердження типу транспортного засобу, системи, складової частини  або окремого технічного вузла до органу затвердження. 26  
   73. На кожний тип транспортного засобу, системи, складової частини  або окремого технічного вузла, який потрібно затверджувати, подається окрема заявка. Інформаційна папка 74. Разом із заявкою заявник надає в орган затвердження інформаційну папку, яка повинна містити: 1) інформаційний документ; 2) усі необхідні відомості, рисунки, фотографії та іншу інформацію  про об’єкт затвердження типу; 3) для транспортних засобів відомості про обрану процедуру затвердження згідно з пунктом 64 цього Технічного регламенту. На запит органу затвердження виробник або його уповноважений представник зобов’язаний надати до інформаційної папки будь-яку додаткову інформацію, необхідну для певної обраної процедури. 75. Інформаційна папка може подаватися в паперовій або  в електронній формі, яка є прийнятною для технічної служби та органу затвердження. 76. Форма інформаційного документа і порядок оформлення заявки  та інформаційної папки визначаються адміністративними вимогами для затвердження типу та нагляду за ринком сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів (далі – Адміністративні вимоги), затвердженими центральним органом виконавчої влади, який здійснює функції технічного регулювання стосовно технічної політики у сфері машинобудування для агропромислового комплексу (у тому числі продукції сільськогосподарського та лісогосподарського машинобудування). Вимоги до інформації, що додається до заявки на затвердження  типу залежно від виду обраної процедури 77. У разі покрокового затвердження типу транспортного засобу до заявки додається: інформаційна папка;  повний комплект сертифікатів про затвердження типу для систем, складових частин, окремих технічних вузлів та характеристик транспортного засобу, підтвердження відповідності яких передбачено цим Технічним регламентом. Орган затвердження повинен мати доступ до відповідних інформаційних папок для затверджених систем, складових частин або окремих технічних вузлів до моменту видачі сертифіката про затвердження типу транспортного засобу в 27  
   цілому або відмови у видачі такого сертифіката. 78. У разі однокрокового затвердження типу до заявки додається інформаційна папка, яка повинна містити необхідну інформацію щодо систем, складових частин або окремих технічних вузлів та характеристик транспортного засобу відповідно до Адміністративних вимог.  79. У разі змішаного затвердження типу до заявки додається: інформаційна папка;  один або декілька наявних сертифікатів про затвердження типу для систем, складових частин, окремих технічних вузлів, підтвердження відповідності яких передбачено цим Технічним регламентом. У разі відсутності сертифікатів про затвердження типу на певні системи, складові частини, окремі технічні вузли, підтвердження відповідності яких передбачено цим Технічним регламентом, інформаційна папка повинна містити необхідну інформацію щодо них відповідно до Адміністративних вимог. 80. У разі поетапного затвердження типу, враховуючи положення пунктів 77–79 цього Технічного регламенту, до заявки додаються: 1) на початковому етапі – ті частини інформаційної папки та сертифікати про затвердження типу, що відповідають ступеню завершеності базового транспортного засобу; 2) на другому та наступних етапах – ті частини інформаційної папки  та сертифікати про затвердження типу, що стосуються поточного ступеня завершеності транспортного засобу, разом із копією сертифіката про затвердження типу для незавершеного транспортного засобу, виданого на попередньому етапі затвердження, та детальна інформація про будь-які зміни або доповнення, внесені виробником до транспортного засобу. Інформація, зазначена в підпунктах 1 і 2 цього пункту, може бути надана відповідно до пункту 79 цього Технічного регламенту. 81. На обґрунтований запит органу затвердження виробник або його уповноважений представник зобов’язаний надати будь-яку додаткову інформацію, потрібну для прийняття рішення таким органом щодо необхідних випробувань або спрощення проведення таких випробувань.   V. ПРОВЕДЕННЯ ПРОЦЕДУР ЗАТВЕРДЖЕННЯ ТИПУ Загальні положення 28  
   82. Орган затвердження надає затвердження типу після попереднього оцінювання виробництва згідно з пунктами 103 і 104 цього Технічного регламенту та у разі відповідності типу транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла вимогам цього Технічного регламенту. 83.  Затвердження типу надається відповідно до цього розділу Технічного регламенту. 84. Якщо орган затвердження вважає, що тип транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла, незважаючи  на відповідність обов’язковим положенням, становить серйозну небезпеку або може заподіяти серйозну шкоду здоров’ю людей або навколишньому природному середовищу, або становить серйозний ризик для технічної безпеки, то він може відмовити у наданні затвердження типу. У такому разі орган затвердження повинен негайно надіслати виробнику детальну інформацію з поясненням підстав свого рішення та викладенням доказів щодо своїх висновків. 85. Сертифікати про затвердження типу нумеруються згідно з Адміністративними вимогами.  86. Орган затвердження формує інформаційний пакет, який складається  з інформаційної папки, доповненої протоколами випробувань та іншими документами, доданими технічною службою або органом затвердження  до інформаційної папки під час виконання ними своїх функцій. Інформаційний пакет повинен містити перелік усіх документів, відповідним чином пронумерованих чи інакше позначених для чіткої ідентифікації всіх сторінок і формату кожного документа, з записами послідовних кроків управління процедурою затвердження типу, зокрема дати перегляду та оновлення. Орган затвердження зобов’язаний зберігати інформацію, що міститься в інформаційному пакеті, впродовж чинності сертифіката про затвердження типу та десяти років після втрати чинності такого сертифіката. Положення щодо сертифіката про затвердження типу 87.  До сертифіката про затвердження типу додаються: 1) інформаційний пакет; 2) аркуш результатів випробувань; 3)  інформація про особу чи осіб, уповноважених підписувати сертифікати відповідності (посада, прізвище та ім’я, зразок підпису);  4) заповнений зразок сертифіката відповідності – у разі затвердження типу транспортного засобу в цілому. 88. Форма сертифіката про затвердження типу затверджуються Адміністративними вимогами.  29  
   89. Стосовно кожного типу транспортного засобу орган затвердження зобов’язаний: 1) заповнити всі відповідні частини та розділи сертифіката про затвердження типу, включаючи аркуш  результатів випробувань, що є додатком до нього;   2) скласти перелік документів інформаційного пакета; 3) видати заявнику заповнений сертифікат про затвердження типу разом із додатками до нього протягом 10 робочих днів з дати подачі заявки. 90. У разі, коли сертифікат про затвердження типу, виданий для транспортних засобів, виготовлених із використанням нових технологічних або технічних рішень, відповідно до пунктів 135–137 цього Технічного регламенту має обмеження стосовно терміну його чинності або були виключені окремі вимоги цього Технічного регламенту, у такому сертифікаті потрібно зазначити ці обмеження чи виключення. 91. У разі, коли виробник обирає процедуру змішаного затвердження типу орган затвердження доповнює інформаційний пакет протоколами випробувань згідно з пунктом 97 цього Технічного регламенту для систем, складових частин, окремих технічних вузлів і характеристик транспортного засобу, підтвердження відповідності яких передбачено цим Технічним регламентом, та щодо яких відсутні сертифікати про затвердження типу. 92. У разі, коли виробник обирає процедуру однокрокового затвердження типу орган затвердження додає до сертифіката про затвердження типу перелік нормативно-правових актів, вимогам яких відповідає певний тип транспортного засобу. Форма зазначеного переліку установлюється Адміністративними вимогами.  Затвердження типу систем, складових частин або окремих технічних вузлів 93.  Затвердження типу надається для систем, які відповідають даним, наведеним в інформаційній папці, та технічним вимогам цього Технічного регламенту. 94. Затвердження типу надається для складових частин або окремих технічних вузлів, які відповідають даним, наведеним в інформаційній папці та технічним вимогам цього Технічного регламенту.  95. У разі, коли складові частини або окремі технічні вузли, незалежно від того призначені вони чи не призначені для ремонту, технічного обслуговування чи підтримання в працездатному стані, входять до системи, стосовно якої затверджено тип транспортного засобу, то додатково затверджувати тип складової частини або окремого технічного вузла не потрібно, якщо інше не встановлено 30  
   цим Технічним регламентом. 96. Сфера дії затвердження типу складової частини або окремого технічного вузла обмежується в разі, коли складова частина або окремий технічний вузол, що підлягає затвердженню, виконує свою функцію або виявляє властивості лише  у взаємодії з іншими частинами транспортного засобу, у зв’язку з чим відповідність одній або кільком вимогам можна перевірити лише за умови встановлення їх на транспортний засіб або об’єднання з його окремими частинами. У такому разі в сертифікаті про затвердження типу зазначаються відповідні обмеження на використання складової частини або окремого технічного вузла та особливі умови їх установлення на транспортний засіб. У разі встановлення такої складової частини або такого окремого технічного вузла виробником транспортного засобу дотримання будь-яких зазначених обмежень щодо використання або умов установлення перевіряється під час затвердження типу транспортного засобу. Випробування, необхідні для затвердження типу 97. Дотримання технічних вимог, визначених цим Технічним регламентом, підтверджується результатами відповідних випробувань, проведених технічними службами, уповноваженими органом затвердження.  Методи проведення зазначених випробувань, обладнання та засоби для проведення таких випробувань повинні відповідати вимогам, установленим згідно з пунктами 54, 58 і 63 цього Технічного регламенту. Протокол випробувань оформлюють згідно з Адміністративними вимогами.  98.  Кількість зразків, які виробник надає органу затвердження  для проведення необхідних випробувань, встановлюється згідно з пунктами 54, 58 і 63 цього Технічного регламенту. 99. Необхідні випробування проводяться на транспортних засобах, складових частинах і окремих технічних вузлах, які є представницькими зразками для затверджуваного типу. 100. За погодженням з органом затвердження виробник може надати транспортний засіб, систему, складову частину або окремий технічний вузол, який не є представницьким зразком для затверджуваного типу, але поєднує в собі цілий ряд найнесприятливіших особливостей щодо досягнення необхідного рівня технічних характеристик. Для прийняття рішення в процесі відбору такого зразка можуть використовуватись методи віртуальних випробувань. 101. За зверненням виробника орган затвердження як альтернативу наведеним у пункті 97 цього Технічного регламенту методам випробувань може 31  
   використати методи віртуальних випробувань згідно з пунктом 102 цього Технічного регламенту. 102. Методи віртуальних випробувань застосовуються за умов, викладених у Вимогах технічної безпеки та загальних вимогах.  Забезпечення належної якості виробництва транспортних засобів, систем, складових частин та окремих технічних вузлів 103. Орган затвердження, що надає затвердження типу, повинен провести необхідні дії для перевірки того, що виробником були вжиті належні заходи, щоб транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли, які виготовляються, відповідали затвердженому типу. 104. Заходи із забезпечення відповідності виробництва повинні відповідати Вимогам технічної безпеки та загальним вимогам.  105. Орган затвердження, у разі надання затвердження типу транспортного засобу в цілому, вживає необхідні заходи для перевірки того, що сертифікати відповідності, видані виробником, відповідають вимогам пунктів 122–131 цього Технічного регламенту. Для цього здійснюється перевірка достатньої кількості зразків таких сертифікатів, а також вжитих виробником організаційних заходів для забезпечення достовірних відомостей у сертифікатах відповідності. 106. Орган затвердження після надання затвердження типу вживає необхідних заходів згідно з пунктами 103–105 цього Технічного регламенту для перевірки того, що умови виробництва транспортних засобів, систем, складових частини або окремих технічних вузлів затвердженого типу залишаються відповідними, тобто такими, що виготовлені транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли продовжують відповідати затвердженому типу, описаному в сертифікаті про затвердження типу, а сертифікати відповідності й надалі відповідають вимогам цього Технічного регламенту. 107. Орган затвердження може проводити будь-які необхідні перевірки  або випробування зразків, взятих у виробника, у тому числі з його виробничих об’єктів, для підтвердження того, що транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол відповідає затвердженому типу.  108. У разі, коли орган затвердження встановлює, що заходи, зазначені  в пунктах 103–105 цього Технічного регламенту не застосовуються, значно відхиляються від погоджених заходів і планів контролю, перестали застосовуватися або більше не вважаються відповідними, хоча виробництво триває, то такий орган вживає всіх заходів, необхідних для дотримання процедури контролю відповідності продукції, або скасовує сертифікат про затвердження типу. 32  
    VI. ЗМІНИ ДО ДОКУМЕНТАЦІЇ ІЗ ЗАТВЕРДЖЕННЯ ТИПУ Загальні положення 109. Виробник, який отримав затвердження типу зобов’язаний негайно повідомляти орган затвердження про будь-яку зміну відомостей, наведених в інформаційному пакеті. Орган затвердження після отримання зазначеного повідомлення приймає рішення, яку з процедур, передбачених пунктами 112–115 цього Технічного регламенту, необхідно застосувати. За необхідності, орган затвердження після консультацій з виробником може прийняти рішення про надання нового затвердження типу. 110. Заявку про внесення змін у сертифікат про затвердження типу за формою, встановленою органом затвердження, виробник подає до органу затвердження, яким було видано такий сертифікат.  111. У разі, коли орган затвердження визначить, що для внесення змін необхідно провести повторні перевірки або випробування, він зобов’язаний повідомити про це виробника. Якщо орган затвердження на основі результатів таких перевірок або випробувань пересвідчується, що вимоги щодо затвердження типу продовжують дотримуватися, виробник вносить відповідні зміни в інформаційний пакет згідно з пунктами 113–115 цього Технічного регламенту. Перегляд інформаційного пакета та розширення сфери дії сертифіката про затвердження типу 112. Якщо повідомлена виробником зміна відомостей, наведених в інформаційному пакеті, не потребує проведення повторних перевірок або випробувань, така зміна вважається переглядом інформаційного пакета.  У такому разі орган затвердження вносить зміни, видає змінені сторінки інформаційного пакета, маркуючи кожну змінену сторінку та чітко вказуючи підставу зміни і дату перевидання. Може бути видана оновлена версія інформаційного пакета з докладним описом зазначених змін.  113. Зміна відомостей, наведених в інформаційному пакеті, вважається розширенням сфери дії сертифіката про затвердження типу, якщо у разі такої зміни: 1) необхідні подальші перевірки або випробування; 2) необхідні зміни будь-яких відомостей у сертифікаті про затвердження 33  
   типу, за винятком його додатків; 3) до затвердженого типу транспортного засобу або затвердженої системи, складової частини або окремого технічного вузла застосовуються нові вимоги.  У разі поданих виробником змін, які відносяться до розширення сфери дії сертифіката про затвердження типу, орган затвердження видає оновлену версію сертифіката про затвердження типу з позначенням номера розширення, збільшеним відповідно до кількості вже виданих послідовних розширень. У такому сертифікаті про затвердження типу вказується підстава розширення та дата перевидання. 114. Щоразу, коли видаються змінені сторінки або оновлена версія, в доданий до сертифіката про затвердження типу перелік інформаційного пакета необхідно вносити відповідні зміни з зазначенням дати останнього розширення або перегляду чи дати видання останньої оновленої версії. 115. Внесення змін до сертифіката про затвердження типу транспортного засобу не потрібне у разі, коли нові вимоги, зазначені в підпункті 3 пункту 113 цього Технічного регламенту, не мають відношення до конструкції затвердженого типу транспортного засобу або стосуються інших категорій транспортних засобів, до яких такий транспортний засіб не відноситься. Оформлення змін  116. У разі розширення сфери дії сертифіката про затвердження типу всі відповідні частини та розділи сертифіката, додатки до них та перелік документів інформаційного пакета оновлюються. Такий оновлений сертифікат  з додатками орган затвердження видає заявнику. 117. У разі перегляду інформаційного пакета всі змінені документи або оновлена версія, у тому числі переглянутий перелік інформаційного пакета, видаються органом затвердження заявнику.  VІI. ТЕРМІН ДІЇ ТА ВТРАТА ЧИННОСТІ ЗАТВЕРДЖЕННЯ ТИПУ 118.  Затвердження типу видається на безстроковий термін. 119. Чинність затвердження типу транспортного засобу втрачається, якщо:  1) нові вимоги, застосовні до затвердженого типу транспортного засобу, стають обов’язковими для надання на ринку, реєстрації, або введення  в експлуатацію таких транспортних засобів, а внесення змін у сертифікат про затвердження типу є неможливим; 2) виробництво транспортного засобу затвердженого типу припинене  34  
   за рішенням виробника; 3) термін дії затвердження типу закінчився відповідно  до обмежень, визначених пунктом 137 цього Технічного регламенту; 4)  затвердження типу скасовано органом затвердження відповідно до пунктів 108, 159 і 173 цього Технічного регламенту. 120. У разі, коли випадки, зазначені у пункті 119 цього Технічного регламенту, стосуються лише одного варіанта в межах типу або однієї версії  в межах варіанта, затвердження типу відповідного транспортного засобу втрачає чинність лише стосовно такого варіанта або версії. 121. У разі остаточного припинення виробництва певного типу транспортного засобу виробник зобов’язаний повідомити про це орган затвердження.   VІIІ. СЕРТИФІКАТ ВІДПОВІДНОСТІ ТА МАРКУВАННЯ Сертифікат відповідності  122. Виробник, як власник затвердження типу транспортного засобу, зобов’язаний безкоштовно та без спеціального запиту покупця забезпечити супроводження кожного завершеного, незавершеного або поетапно завершеного транспортного засобу, що виготовляється відповідно до затвердженого типу, сертифікатом відповідності у формі паперового документа. 123. Впродовж 10 років після дати виготовлення транспортного засобу за запитом власника транспортного засобу виробник протягом 5 робочих днів зобов’язаний видавати йому дублікат сертифіката відповідності за оплату, що не перевищує вартість його видання. Слово «дублікат» повинне бути чітко видимим на лицьовій стороні дубліката такого сертифіката. 124. Форма сертифіката відповідності, який складає виробник, установлюється Адміністративними вимогами. Сертифікат відповідності повинен мати один або більше елементів захисту від підроблення.  125. Сертифікат відповідності складається державною мовою, а в разі його складання іншою мовою, перекладається державною мовою. 126. Особа чи особи, уповноважені виробником або його представником  підписувати сертифікати відповідності, повинні бути працівниками такого виробника або такого представника та нести відповідальність від імені виробника за відповідність конструкції та виробництва транспортного засобу. 127. Сертифікат відповідності повинен включати всю необхідну інформацію  35  
   за установленою згідно з пунктом 124 цього Технічного регламенту формою та  не містити обмежень щодо використання транспортного засобу, крім тих, що передбачені цим Технічним регламентом або нормативно-правовими документами, затвердженими відповідно до нього.  128. У сертифікаті відповідності для незавершеного або поетапно завершеного транспортного засобу виробник заповнює лише ті пункти форми сертифіката, що були додані або змінені на поточному етапі затвердження типу,  і за потреби додає до такого сертифіката всі сертифікати відповідності, видані  на попередніх етапах. 129. У назві сертифіката відповідності для транспортних засобів, виготовлених із використанням нових технологічних або технічних рішень, повинна міститись інформація про те, що тип транспортного засобу затверджено згідно з пунктами 135–137 цього Технічного регламенту та запис про тимчасове затвердження.  130. У назві сертифіката відповідності для транспортних засобів, тип яких затверджувався згідно з пунктами 138–141 цього Технічного регламенту, повинна міститись інформація про те, що тип затверджено для транспортних засобів малих серій. Також зазначається рік виготовлення та порядковий номер у межах випуску зазначеного року від 1 до значення кількості одиниць такого транспортного засобу, які допускаються для надання на ринку, реєстрації та введення в експлуатацію впродовж одного року, наведеної в додатку 2 до цього Технічного регламенту. 131. Не обмежуючи вимоги пункту 122 цього розділу, сертифікат відповідності може передаватись виробником до органу реєстрації в електронній формі. Обов’язкова табличка виробника з відповідним маркуванням транспортних засобів та позначення складових частин або окремих технічних вузлів  щодо затвердження типу  132. Виробник транспортного засобу прикріплює до кожного транспортного засобу, виготовленого відповідно до затвердженого типу, обов’язкову табличку  з відповідним маркуванням. 133. Виробник складової частини або окремого технічного вузла, незалежно від того чи є вони частиною системи, чи ні, наность на кожну виготовлену відповідно до затвердженого типу складову частину або окремий технічний вузол знак затвердження типу згідно з вимогами, встановленими пунктами 54, 58 і 63 цього Технічного регламенту. У разі, коли такий знак затвердження типу не вимагається, виробник наносить, принаймні, найменування або торговельну марку виробника, 36  
   позначення типу або ідентифікаційний номер. 134. Обов’язкова табличка виробника, нанесене на ній маркування та знаки затвердження типу повинні відповідати Адміністративним вимогам.  ІХ. ОСОБЛИВОСТІ ЗАТВЕРДЖЕННЯ ТИПУ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ, ВИГОТОВЛЕНИХ ІЗ ВИКОРИСТАННЯМ НОВИХ ТЕХНОЛОГІЧНИХ  АБО ТЕХНІЧНИХ РІШЕНЬ 135. Виробник може подати заявку на затвердження типу транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла, конструкцію яких розроблено з використанням нових технологічних або технічних рішень, але не відповідають щонайменше одній вимозі цього Технічного регламенту. 136. До заявки додається:  1) опис причин, через які нові технологічні або технічні рішення  не відповідають вимогам цього Технічного регламенту; 2) опис впливу на безпеку та навколишнє природне середовище, пов’язаного  із застосуванням нових технологічних або технічних рішень, а також відомості про вжиті заходи для захисту навколишнього природного середовища та запобігання зниженню рівня безпеки; 3) опис випробувань та їх результатів, які свідчать, що рівень безпеки  та рівень захисту навколишнього природного середовища не нижчий ніж рівень, який забезпечується в разі дотримання встановлених цим Технічним регламентом вимог, для яких потрібно зробити виняток. 137. Орган затвердження за результатами розгляду заявки та наданих відомостей видає сертифікат затвердження типу, строк дії якого становить  не менше ніж 36 місяців, про що зазначається в такому сертифікаті. У разі внесення змін до цього Технічного регламенту, в результаті  яких невідповідність типу транспортного засобу, системи, складової частини  або окремого технічного вузла, виготовлених із використанням нових технологічних або технічних рішень, заданим вимогам була усунута, орган затвердження вносить відповідні зміни до сертифіката про затвердження типу.  У разі, коли до цього Технічного регламенту не вносилися зміни, строк дії сертифіката про затвердження типу, виданого відповідно до цього пункту, продовжується не менш як на 36 місяців. Х. ОСОБЛИВОСТІ ЗАТВЕРДЖЕННЯ ТИПУ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ, ВИГОТОВЛЕНИХ МАЛИМИ СЕРІЯМИ 37  
   138. Виробник може подати заявку на затвердження типу транспортних засобів, виготовлених малими серіями. Кількість таких транспортних засобів  для надання на ринку, реєстрації або введення в експлуатацію обмежується щороку кількістю одиниць, установленою в додатку 2 до цього Технічного регламенту.  139. Для затвердження типу транспортних засобів малих серій орган затвердження може обґрунтовано не враховувати одну або декілька вимог цього Технічного регламенту за умови, що на заміну він визначає альтернативні вимоги та методи оцінювання їх відповідності.  Зазначені альтернативні вимоги та методи повинні забезпечувати рівень функційної, технічної та екологічної безпеки, відповідний рівню, встановленого цим Технічним регламентом. 140. Для затвердження типу транспортних засобів малих серій застосовуються сертифікати про затвердження типу систем, складових частин  або окремих технічних вузлів таких транспортних засобів, видані відповідно  до пунктів 93–96 цього Технічного регламенту.  141. Сертифікат про затвердження типу транспортних засобів малих серій складається за формою згідно з пунктом 88 цього Технічного регламенту, він повинен мати заголовок «Сертифікат про затвердження типу транспортного засобу, виготовленого малою серією». В сертифікаті необхідно зазначити не враховані застосовні вимоги, підстави виключення цих вимог та альтернативні вимоги відповідно до пункту 139 цього Технічного регламенту. Нумерація таких сертифікатів здійснюється відповідно до пункту 85 цього Технічного регламенту.  ХІ. НАДАННЯ НА РИНКУ, РЕЄСТРАЦІЯ АБО ВВЕДЕННЯ В ЕКСПЛУАТАЦІЮ Надання на ринку, реєстрація або введення в експлуатацію транспортних засобів 142. Транспортні засоби, на які поширюється дія цього Технічного регламенту та для яких виробник отримав затвердження типу, надаються на ринку, реєструються або вводяться в експлуатацію (з урахуванням пунктів 154–156 та 159–160 цього Технічного регламенту) лише у разі, коли вони супроводжуються сертифікатом відповідності, виданим виробником.  Дозволяється надання на ринку або введення в експлуатацію незавершених транспортних засобів, але органи, що здійснюють реєстрацію, можуть відмовити у реєстрації та застосуванні таких транспортних засобів на дорогах. 143. Вимоги пункту 142 цього розділу не поширюються на транспортні 38  
   засоби, призначені для використання збройними силами, підрозділами цивільної оборони, пожежними службами, підрозділами, що відповідають за підтримання громадського порядку.  Надання на ринку, реєстрація або введення в експлуатацію транспортних засобів кінцевих серій 144. Транспортні засоби кінцевої серії, сертифікат про затвердження типу яких втратив чинність відповідно до пунктів 119–120 цього Технічного регламенту, можуть бути розміщені на ринку, зареєстровані або введені в експлуатацію, враховуючи часові та кількісні обмеження, встановлені в пунктах 145 і 146 цього Технічного регламенту.  Це положення застосовується лише до тих транспортних засобів, які на момент їх виробництва були охоплені чинним сертифікатом про затвердження типу, але не були ні зареєстровані, ні введені в експлуатацію до моменту, коли затвердження типу втратило чинність. 145. Завершені транспортні засоби можуть бути надані на ринку, зареєстровані або введені в експлуатацію протягом 24 місяців з дати, після якої сертифікат про затвердження типу втратив чинність, а поетапно завершені транспортні засоби – протягом 30 місяців із зазначеної дати. 146. Кількість транспортних засобів кінцевої серії, яку можна зареєструвати, не повинна перевищувати 10 % від кількості транспортних засобів, зареєстрованих за два попередні роки, або не більш як 20 транспортних засобів, залежно від того, яке число більше. 147. Для транспортних засобів, що надаються на ринку, реєструються  та вводяться в експлуатацію відповідно до процедури, викладеної у пунктах 144  і 146 цього Технічного регламенту, в сертифікаті відповідності робиться спеціальний запис, який ідентифікує такий транспортний засіб як транспортний засіб кінцевої серії. 148. Орган, який здійснює реєстрацію, забезпечує умови для проведення контролю (моніторингу) кількості транспортних засобів кінцевої серії, що мають бути зареєстровані або введені в експлуатацію, відповідно до вимог  пункту 146  цього Технічного регламенту. 149. Положення цього підрозділу застосовуються лише для тих транспортних засобів кінцевої серії, сертифікати про затвердження типу яких втратили чинність з підстав, зазначених у підпункті 1 пункту 119 цього Технічного регламенту. Надання на ринку або введення в експлуатацію складових частин  та окремих технічних вузлів 39  
   150. Складові частини або окремі технічні вузли можуть бути надані  на ринку або введені в експлуатацію лише в разі їх відповідності вимогам цього Технічного регламенту та належного маркування відповідно  до пунктів 133–134  цього Технічного регламенту. 151. Вимоги пункту 150 цього Технічного регламенту не застосовуються  до складових частин або окремих технічних вузлів, які спеціально сконструйовані або виготовлені для нових транспортних засобів, на які не поширюється цей Технічний регламент. 152. У разі, коли для складових частин або окремих технічних вузлів, призначених для установлення на транспортних засобах, виготовлених  із використанням нових технологічних та технічних рішень, або на транспортних засобах малих серій видані сертифікати про затвердження типу з виключенням однієї або декількох вимог згідно з пунктами 135 та 139 цього Технічного регламенту, надання на ринку або введення в експлуатацію таких складових частин або окремих технічних вузлів дозволяється без дотримання зазначених вимог. 153. Вимоги пункту 150 цього Технічного регламенту не застосовуються  до складових частин або окремих технічних вузлів, призначених для встановлення на транспортних засобах для яких під час надання на ринку або введення в експлуатацію яких не вимагалося затвердження типу згідно з цим Технічним регламентом.  ХІІ. ПОЛОЖЕННЯ ПРО ЗАХИСНІ ЗАХОДИ Захисні заходи щодо транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів, які становлять серйозний ризик  154. У разі вжиття органом ринкового нагляду коригувальних (обмежувальних) заходів відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» або у разі наявності у такого органу достатніх підстав вважати, що транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол, на які поширюється дія цього Технічного регламенту, становлять серйозний ризик для здоров’я або безпеки людей,  або для інших аспектів захисту суспільних інтересів, які охоплюються цим Технічним регламентом, орган затвердження проводить перевірку характеристик такого транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла щодо відповідності вимогам цього Технічного регламенту. Відповідні суб’єкти господарювання для проведення такої перевірки мають співпрацювати  з органом  затвердження та органом ринкового нагляду. 40  
   Якщо під час проведення такої перевірки органом затвердження встановлено, що транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол не відповідають вимогам цього Технічного регламенту, орган затвердження невідкладно вимагає від відповідного суб’єкта господарювання вжиття заходів, необхідних для приведення такого транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла у відповідність до установлених вимог, або вилучити транспортний засіб, систему, складову частину або окремий технічний вузол з обігу, або відкликати їх впродовж обґрунтованого періоду часу, залежного від характеру ризику. Заходи, зазначені в абзаці другому цього пункту, здійснюють відповідно  до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». 155. Суб’єкт господарювання забезпечує вжиття всіх необхідних коригувальних заходів стосовно кожного невідповідного транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла, які він ввів в обіг, надав на реєстрацію або відповідав за введення їх в експлуатацію. 156. У разі, коли суб’єкт господарювання не вживає належних коригувальних дій впродовж обґрунтованого періоду часу, орган ринкового нагляду, орган затвердження, орган, який здійснює реєстрацію, повинні вжити всіх заходів, необхідних для заборони або обмеження надання на ринку, реєстрації або введення в експлуатацію невідповідних транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів з метою їх вилучення з обігу або відкликання. Відповідні транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли, що становлять серйозний ризик 157. Якщо за результатами перевірки відповідно до пункту 154 цього Технічного регламенту орган затвердження виявляє, що транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли становлять серйозний ризик для безпеки чи здоров’я людей або захисту навколишнього природного середовища, незважаючи на їх відповідність вимогам та належне маркування, такий орган повинен  вимагати від відповідного суб’єкта господарювання: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення того, щоб транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол, введений в обіг, зареєстрований або введений в експлуатацію, більше не створював ризику, або  вилучити з обігу такий транспортний засіб, систему, складову частину, окремий технічний вузол, або відкликати такий транспортний засіб, систему, складову частину, окремий 41  
   технічний вузол впродовж обґрунтованого періоду часу залежно від рівня ризику.  Орган, що здійснює реєстрацію, може відмовити в реєстрації таких транспортних засобів доти, доки виробником транспортного засобу  не буде вжито всіх необхідних заходів з усунення ризику. 158. Суб’єкт господарювання повинен забезпечити, щоб коригувальні заходи були вжиті стосовно кожного, зазначеного в пункті 157 цього Технічного регламенту, транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла, введеного в обіг, зареєстрованого або введеного в експлуатацію. Транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли,  що не відповідають затвердженому типу 159. У разі, коли транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли супроводжуються сертифікатом відповідності та/або маркуються знаком затвердження типу, але не відповідають затвердженому типу, орган затвердження зобов’язаний вжити всіх заходів (включаючи скасування сертифіката про затвердження типу), необхідних для приведення у відповідність затвердженому типу транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів, які виготовляються. 160. Відхилення конструкції транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла від технічного опису, наведеного  в сертифікаті про затвердження типу або інформаційному пакеті, також вважається невідповідністю затвердженому типу.  Введення в обіг та введення в експлуатацію частин або обладнання, що можуть становити серйозний ризик для правильного функціонування основних систем 161 Частини або обладнання, що можуть становити серйозний ризик  для правильного функціонування систем, які суттєво впливають на безпечність транспортного засобу або його екологічні показники, не вводяться в обіг  або в експлуатацію, якщо для них не отримано сертифікат про доступ на ринок, виданий органом затвердження відповідно до пунктів 165–168 цього Технічного регламенту. 162. Для однозначного застосування пункту 161 цього Технічного регламенту виробник складає перелік таких частин або обладнання згідно  з Адміністративними вимогами. Такий перелік складається на основі наявних відомостей  щодо:  1)  ступеня ризику для безпеки або екологічних показників транспортних засобів, оснащених зазначеними частинами або обладнанням; 42  
   2) можливих наслідків для споживачів та постачальників запасних частин через запровадження зазначених вимог для отримання доступу на ринок для таких частин або обладнання. 163. Вимоги пункту 161 цього Технічного регламенту не застосовуються  до оригінальних частин і обладнання, що використовуються під час виготовлення транспортного засобу, та частин і обладнання, що входять до складових частин, технічних вузлів, визначених додатком 1, тип яких затверджено відповідно  до цього Технічного регламенту, за винятком випадків, коли затвердження типу стосується інших аспектів, відмінних від тих, які наведено в зазначеному пункті. 164. Вимоги, яким мають відповідати частини та обладнання, зазначені  в пункті 168  цього Технічного регламенту, базуються на вимогах до систем, складових частин або окремих технічних вузлів, установлених пунктами 54, 58 і 63 цього Технічного регламенту. Відповідність таким вимогам може також визначатись шляхом порівняння характеристик показників безпеки чи екологічних показників транспортного засобу з установленими на них зазначеними частинами або обладнанням та оригінального транспортного засобу або будь-якої з його частин залежно від обставин.  Дотримання таких вимог не повинне погіршувати функціонування основних систем, які суттєво впливають на рівень безпеки транспортного засобу або його екологічні показники. Частини та обладнання, що можуть становити серйозний ризик для правильного функціонування основних систем, та пов’язані з цим вимоги 165. Виробник частин або обладнання для отримання сертифіката про допуск на ринок подає органу затвердження заявку з протоколом випробувань, складеним уповноваженою технічною службою, який засвідчує, що частини або обладнання, для яких потрібен такий сертифікат, відповідають вимогам, зазначеним у пункті 164 цього Технічного регламенту. Виробник подає для кожного типу частини або обладнання окрему заявку.   166. Заявка повинна містити детальні відомості про виробника частин  або обладнання, тип, ідентифікаційні ознаки та номери частин чи обладнання, назву виробника транспортного засобу, тип транспортного засобу та, за потреби, рік виготовлення або будь-які інші відомості, що дозволяють ідентифікувати транспортний засіб, на який будуть установлені частини або обладнання.   У разі, коли орган затвердження на основі протоколу про випробування  або інших доказів вважає, що зазначені частини або обладнання відповідають вимогам, указаним у пункті 164 цього Технічного регламенту, такий орган приймає рішення щодо можливості введення в обіг чи в експлуатацію частини  43  
   або обладнання за умови виконання вимог абзацу другого пункту 168 цього Технічного регламенту. Орган затвердження видає виробнику сертифікат про допуск на ринок. 167. Форма сертифіката про допуск на ринок та система його нумерації затверджується Адміністративними вимогами.  168. Виробник зобов’язаний повідомляти орган затвердження про будь-які зміни, що впливають на умови, за яких було видано такий сертифікат. Орган затвердження за результатами розгляду таких змін приймає рішення про наявність необхідності внесення змін у сертифікат про допуск на ринок або проведення додаткових випробувань. Виробник несе відповідальність за те, щоб частини або обладнання постійно виготовлялися в умовах, за яких було видано сертифікат про допуск на ринок. 169. До видачі сертифіката про допуск на ринок орган затвердження перевіряє наявність належних умов і процедур щодо забезпечення ефективного контролю за відповідністю виробництва. У разі, коли орган затвердження вважає, що умови для видачі сертифіката про допуск на ринок більше не дотримуються, він звертається до виробника  з вимогою вжити необхідних заходів для забезпечення того, щоб частини або обладнання були приведені у відповідність установленим вимогам. За потреби орган затвердження може скасувати сертифікат про допуск на ринок. Відкликання транспортних засобів, систем, складових частин  або окремих технічних вузлів 170. У разі, коли виробник, що отримав затвердження типу для транспортного засобу в цілому, зобов’язаний згідно із Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відкликати введені в обіг, зареєстровані або введені в експлуатацію транспортні засоби  через те, що установлені на них система, складова частина або окремий технічний вузол, незважаючи на їх затвердження відповідно до цього Технічного регламенту, або установлена частина чи обладнання, на які не поширюються вимоги щодо затвердження типу, становлять серйозний ризик для безпеки або здоров’я людей чи захисту навколишнього природного середовища, то такий виробник негайно повідомляє про це орган затвердження. 171. У разі, коли введені в обіг або експлуатацію системи, складові частини або окремі технічні вузли, незважаючи на отримання затвердження типу відповідно до цього Технічного регламенту, становлять серйозний ризик для безпеки або здоров’я людей чи захисту навколишнього природного середовища та 44  
   згідно із Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» підлягають відкликанню, виробник негайно інформує про це орган затвердження. 172. Виробники зобов’язані запропонувати органу затвердження план коригувальних заходів для усунення серйозних ризиків, які становлять транспортні засоби, системи, складові частини або окремі технічні вузли, зазначені в пунктах 170-171.  Орган затвердження здійснює нагляд за результативністю впровадження таких коригувальних заходів.  173. У разі, коли є підстави вважати коригувальні заходи недостатніми або не досить оперативно реалізованими, орган затвердження повідомляє про це виробника. Якщо виробник не запропонує і не запровадить ефективні коригувальні заходи, орган затвердження вживає всіх необхідних заходів захисту, включаючи скасування затвердження типу, з повідомленням про це виробника.  Повідомлення про прийняті рішення та доступні засоби правового захисту 174. Всі прийняті відповідно до цього Технічного регламенту рішення, зокрема кожне рішення про відмову у видачі або скасування затвердження типу, відмову в реєстрації, заборону або обмеження щодо введення в обіг, реєстрації чи введення в експлуатацію транспортного засобу, щодо вилучення транспортного засобу з обігу, повинні містити детальний опис причин, на підставі яких прийняте таке рішення. 175. Про будь-яке рішення повідомляється стороні, якої це стосується з одночасним наданням інформації про доступні засоби правового захисту відповідно до законодавства і з зазначенням строків, встановлених для здійснення таких  заходів.  ХІІІ. МІЖНАРОДНІ ПРАВОВІ НОРМИ Застосування для затвердження типу Правил ЄЕК ООН 176. Правила ЄЕК ООН з поправками, до яких Україна приєдналася згідно із Законом України «Про приєднання України до Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року» і використання яких визначено цим Технічним регламентом, встановлюють частину вимог, застосовних під час затвердження типу транспортного засобу. 45  
   177. Орган затвердження приймає повідомлення про офіційні затвердження  систем, складових частин, окремих технічних вузлів, видані згідно з Правилами ЄЕК ООН, а також у разі застосовності нанесені знаки офіційного затвердження в якості альтернативи відповідним сертифікатам про затвердження типу таких систем, складових частин, окремих технічних вузлів і знакам затвердження типу, виданих та нанесених відповідно до цього Технічного регламенту Застосування для затвердження типу протоколів випробувань згідно зі стандартними Кодексами Організації економічного співробітництва та розвитку (ОЕСР)  178. Не порушуючи інших вимог цього Технічного регламенту, затвердження типу системи, складової частини, окремого технічного вузла може базуватися на офіційних протоколах випробувань, оформлених згідно зі стандартними Кодексами ОЕСР стосовно офіційного тестування сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів (code OECD), перелік яких визначено Вимогами до технічної безпеки та загальними вимогами, в якості альтернативи протоколам, складеним відповідно до цього Технічного регламенту.   ХІV. НАДАННЯ ТЕХНІЧНОЇ ІНФОРМАЦІЇ Інформація для користувачів  179. Якщо виробник надає будь-яку інформацію стосовно технічних характеристик транспортного засобу, передбачених цим Технічним регламентом, то такі дані не повинні відрізнятись від тих, що наведені в сертифікаті про затвердження типу, виданому органом затвердження. 180. Виробник зобов’язаний надати користувачам усю необхідну інформацію та вказівки щодо експлуатування з описом усіх передбачених цим Технічним регламентом спеціальних умов або обмежень, пов’язаних із використанням транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла.  181. Інформація для користувача викладається державною мовою, а в разі її викладення іншою мовою перекладається державною мовою і наводиться в настанові щодо експлуатування. Відповідність такої інформації вимогам цього Технічного регламенту підтверджується органом затвердження.  Інформація для виробників складових частин або окремих технічних вузлів 182. Виробник транспортного засобу надає виробникам складових частин 46  
   або окремих технічних вузлів усі технічні дані, необхідні для затвердження типу складових частин або окремих технічних вузлів, або отримання сертифіката про допуск на ринок, відповідно до пунктів 161–164 цього Технічного регламенту, включаючи, за потреби, схеми та креслення.  Виробник транспортного засобу може вимагати від виробника складових частин або окремих технічних вузлів укладання угоди з обов’язковою юридичною силою щодо захисту конфіденційності будь-якої інформації, що не є загальнодоступною, зокрема інформації, пов’язаної з правами інтелектуальної власності. 183. Виробник складових частин або окремих технічних вузлів як власник сертифіката про затвердження типу, в якому відповідно до пункту 96 цього Технічного регламенту містяться обмеження щодо використання та/або особливі умови монтажу, надає виробнику транспортного засобу всю детальну інформацію стосовно таких обмежень та/або умов або якщо це передбачено цим Технічним регламентом. Виробник разом із виготовленими складовими частинами або окремими технічними вузлами надає настанови щодо обмеження їх використання та/або особливих умов монтажу.  XV. ДОСТУП ДО ІНФОРМАЦІЇ ЩОДО РЕМОНТУ ТА ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ Зобов’язання виробників стосовно надання інформації щодо ремонту  та технічного обслуговування 184. Виробники забезпечують вільний доступ до інформації щодо ремонту  та технічного обслуговування транспортного засобу на рівних умовах уповноваженим розповсюджувачам, фахівцям з ремонту та технічного обслуговування та незалежним операторам шляхом розміщення її на своєму вебсайті. Зобов’язання щодо надання такої інформації не застосовується, якщо транспортний засіб отримав затвердження типу як транспортний засіб, виготовлений малою серією.  Програмне забезпечення, яке важливе для правильного функціонування систем контролю безпеки та екологічних показників, може бути захищене від несанкціонованого втручання. Однак будь-які дії, необхідні для отримання інформації щодо ремонту та технічного обслуговування, доступні для уповноважених розповсюджувачів чи фахівців з ремонту та технічного обслуговування, також повинні бути доступними на рівних умовах для незалежних операторів.  185. У разі, коли не прийнято стандартного формату для надання інформації, 47  
   зазначеної у пункті 184 цього Технічного регламенту, така інформація повинна бути доступною в установленому порядку і придатною для використання незалежними операторами без зайвих зусиль. Виробники забезпечують доступ до навчальних матеріалів та відповідних інструментальних засобів на рівних умовах для уповноважених розповсюджувачів, фахівців з ремонту та технічного обслуговування і незалежних операторів. Для забезпечення доступу до таких матеріалів і засобів проводяться,  за потреби, відповідні навчання щодо завантаження програмного забезпечення, керування діагностичними кодами несправностей і використання інструментальних засобів. 186. Інформація щодо ремонту та технічного обслуговування транспортного засобу, що надається з урахуванням положень пункту 184 цього Технічного регламенту, повинна містити: 1) тип та модель трактора; 2) ідентифікаційне позначення транспортного засобу; 3) сервісну книжку, що містить записи про ремонт, технічне обслуговування та періодичність проведення технічного обслуговування;  4) технічні настанови та регламент технічного обслуговування; 5) інформацію про складові частини та їх діагностування (зокрема, мінімальні та максимальні розрахункові значення параметрів вимірювань); 6) монтажні схеми; 7) діагностичні коди несправностей, включаючи спеціальні коди виробника; 8) всю інформацію, необхідну для установлення нового або оновленого програмного забезпечення на певний транспортний засіб або на всі варіанти, версії типу транспортного засобу; 9) інформацію стосовно інструментальних засобів власного розроблення  та відомостей, які надаються за їх допомогою; 10) інформацію про реєстрацію даних, результатів контролю та іншу технічну інформацію (зокрема дані двостороннього контролю, якщо це застосовне у використаному техніко-технологічному рішенні); 11) опис установлених видів робіт і періодичність виконання ремонту  та технічного обслуговування, що здійснюються безпосередньо виробником, іншою особою, уповноваженими розповсюджувачами або фахівцями з ремонту та технічного обслуговування. 187. Уповноважені розповсюджувачі або фахівці з ремонту та технічного 48  
   обслуговування, що входять до торгової мережі того чи іншого виробника транспортного засобу, вважаються для цілей цього Технічного регламенту незалежними операторами, якщо вони виконують ремонт або технічне обслуговування транспортних засобів, які не реалізуються через зазначену торгову мережу.  188. Інформація з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів повинна бути доступною, крім проміжків часу, передбачених для технічного обслуговування інформаційної системи. 189. Для потреб виробництва та обслуговування змінних пристроїв, сумісних із системою бортової діагностики (далі – система OBD) або запасних частин, а також засобів діагностування випробувального обладнання, виробники транспортних засобів надають відповідну інформацію щодо системи OBD і її ремонту та технічного обслуговування на рівних умовах для будь-яких заінтересованих виробників або фахівців з ремонту та технічного обслуговування зазначених компонентів, діагностичних засобів або випробувального обладнання. 190. Для потреб проектування та виробництва силової установки  для транспортних засобів на альтернативних видах палива виробники надають відповідну інформацію щодо системи OBD та ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів на рівних умовах для будь-якого заінтересованого виробника, складальника або фахівця з ремонту та технічного обслуговування такої установки для транспортних засобів на альтернативному виді палива. 191. Виробник разом із заявкою на затвердження типу надає органу затвердження декларацію про доступ до системи OBD та інформації щодо ремонту та технічного обслуговування транспортного засобу.  У разі, коли на момент подачі заявки така інформація відсутня або не відповідає вимогам цього Технічного регламенту, виробник зобов’язаний привести її у відповідність і надати зазначену декларацію впродовж шести місяців з дати затвердження типу. Форма декларації про доступ до системи OBD і інформації щодо ремонту  та технічного обслуговування транспортного засобу, яку виробник надає органу затвердження як доказ відповідності вимогам цього Технічного регламенту, затверджується Адміністративними вимогами.  192. У разі, коли докази відповідності щодо інформації з ремонту  та технічного обслуговування не надаються впродовж періоду, визначеного пунктом 191, орган затвердження вживає заходів, необхідних для забезпечення відповідності такої інформації. 49  
   193. Якщо виробник вносить зміни та доповнення до наявної на його  веб-сайтах інформації щодо ремонту та технічного обслуговування транспортного засобу, він одночасно надає такі зміни та доповнення уповноваженим фахівцям з ремонту та технічного обслуговування. 194. Якщо облікові записи про ремонт і технічне обслуговування транспортного засобу зберігаються в центральній базі даних виробника, то незалежним фахівцям з ремонту та технічного обслуговування надається безкоштовний доступ до таких записів з можливістю внесення відомостей про виконані ними ремонт і технічне обслуговування. 195. Вимоги щодо доступу до інформації з ремонту та технічного обслуговування, зокрема технічні вимоги стосовно способу надання такої інформації, визначаються Вимогами технічної безпеки та загальними вимогами.  Зобов’язання виробників стосовно надання інформації щодо ремонту  та технічного обслуговування в разі покрокового, змішаного чи поетапного затвердження типу  196. У разі застосування процедури покрокового, змішаного чи поетапного затвердження типу інформацію щодо ремонту і технічного обслуговування, що відноситься до певної системи, складової частини або окремого технічного вузла чи до певного етапу затвердження, надає виробник, який відповідає за процедуру затвердження типу таких компонентів або етап затвердження. Інформація з ремонту та технічного обслуговування надається як виробнику кінцевого етапу виготовлення та затвердження типу, так і незалежним операторам. Виробник кінцевого етапу виготовлення та затвердження типу несе відповідальність за надання інформації незалежним операторам про транспортний засіб у цілому. Оплата за доступ до інформації щодо ремонту та технічного обслуговування  транспортного засобу 197. Виробники можуть призначити обґрунтований розмір плати за доступ до інформації щодо ремонту та технічного обслуговування транспортного засобу, інструментальних засобів і навчальних курсів, передбачених цим Технічним регламентом.  198. Виробники надають інформацію щодо ремонту та технічного обслуговування в режимі щоденного, місячного та річного користування  з оплатою, що залежить від наданого для доступу періоду часу. XVI. УПОВНОВАЖЕННЯ ТЕХНІЧНИХ СЛУЖБ Вимоги до технічних служб 50  
   199. Орган затвердження для уповноваження технічної служби відповідно  до пунктів 212–213 цього Технічного регламенту повинен пересвідчитись  у відповідності такої технічної служби вимогам, викладеним у пунктах 200–207 цього Технічного регламенту. 200. Не порушуючи положень пункту 215 цього Технічного регламенту, технічна служба створюється відповідно до законодавства України і повинна бути юридичною особою. 201. Технічна служба повинна бути третьою стороною, не пов’язаною з процесом проектування, виготовлення, постачання, технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла, відповідність якого вона оцінює. Технічна служба, що є членом торгово-промислового або професійного об’єднання, яке представляє підприємства, що беруть участь у проектуванні, виготовленні, постачанні, складанні, використанні чи обслуговуванні транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів, які технічна служба оцінює, може вважатися третьою стороною та проводити випробовування чи перевірки за умови доведення незалежності такої технічної служби та відсутності будь-якого конфлікту інтересів. 202. Вище керівництво і персонал технічної служби, відповідальні  за діяльність, стосовно якої вони уповноважені відповідно до пункту 212 цього Технічного регламенту, не можуть бути проектувальниками, виробниками, постачальниками або виконавцями технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів, які вони оцінюють, а також не повинні бути представниками будь-якої з цих сторін.  Зазначена вимога не виключає можливості використання оцінюваних транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів  для діяльності технічної служби або для власних потреб. Технічна служба забезпечує дотримання залученими дочірніми підприємствами або субпідрядниками вимог щодо конфіденційності, об’єктивності та неупередженості діяльності, для виконання якої така технічна служба була уповноважена.  203. Технічна служба та її персонал здійснюють діяльність за видами, стосовно яких вони уповноважені, з високим рівнем професіоналізму  та необхідною технічною компетентністю в конкретній сфері. Персонал технічної служби не може піддаватись будь-якому тиску та заохоченню, зокрема фінансового характеру, які можуть впливати на їхнє судження або результати діяльності з оцінки відповідності, особливо з боку осіб або груп осіб, 51  
   заінтересованих у результатах такої діяльності. 204. Технічна служба повинна бути здатною виконувати всі види діяльності, стосовно яких вона уповноважена, та мати необхідні:  1) кваліфікований та досвідчений персонал для виконання завдань відповідно до виду діяльності; 2) описи процедур для кожного виду діяльності, стосовно яких технічна служба претендує бути уповноваженою, із забезпеченням прозорості  та здатності відтворення таких процедур; 3) процедури для провадження кожного виду діяльності, стосовно яких технічна служба претендує бути уповноваженою, які належним чином ураховують ступінь технологічної складності транспортного засобу, системи, складової частини або окремого технічного вузла та масовість або серійність процесу виробництва; 4) засоби, необхідні для виконання в належний спосіб завдань, пов’язаних  із видами діяльності, стосовно яких технічна служба претендує бути уповноваженою, а також мати доступ до іншого необхідного устаткування та матеріально-технічної бази. Технічна служба повинна підтвердити органу затвердження свою відповідність стандартам стосовно видів діяльності, для яких вона уповноважується, визначеним Вимогами технічної безпеки та загальними вимогами. 205. Технічні служби повинні забезпечувати неупередженість вищого керівництва та персоналу, відповідального за оцінку відповідності. Вони  не можуть займатися будь-якою діяльністю, що могла б суперечити незалежності їх суджень або їх доброчесності стосовно виду діяльності, для виконання яких вони уповноважуються. 206. Технічні служби укладають договір про обов’язкове страхування професійної відповідальності, пов’язаної з їхньою діяльністю, за шкоду, яку може бути заподіяно третім особам, у разі, якщо такий договір відповідно до чинного законодавства не укладено органом затвердження, що уповноважив технічну службу. 207. Персонал технічної служби зберігає комерційну таємницю стосовно всієї інформації, одержаної під час виконання своїх завдань згідно з цим Технічним регламентом або з будь-яким відповідним положенням чинного законодавства, крім надання такої інформації органу затвердження, що уповноважив технічну службу, або у визначених законодавством випадках відповідним уповноваженим органам, а також захищає права власності на 52  
   зазначену інформацію. Дочірні підприємства та субпідрядники технічних служб 208. Технічні служби можуть залучати субпідрядників до виконання певних робіт з видів діяльності, для яких вони уповноважені, або дочірні підприємства для виконання такої діяльності лише за згодою органу затвердження, що уповноважив технічні служби. 209. У разі, коли технічна служба залучає до виконання конкретних робіт, пов’язаних із видами діяльності, стосовно яких вона уповноважена, субпідрядника або дочірнє підприємство, вона повинна пересвідчитися  у відповідності зазначеного субпідрядника чи дочірнього підприємства вимогам, визначеним пунктами 201–207 цього Технічного регламенту, та повідомити про це орган затвердження, що уповноважив таку технічну службу. 210. Технічні служби несуть повну відповідальність за завдання, що виконують субпідрядники або дочірні підприємства. 211. Технічні служби зобов’язані надавати за запитом органу затвердження, що їх уповноважив, відповідні документи стосовно оцінювання кваліфікації залучених субпідрядників чи дочірніх підприємств і виконуваних ними робіт. Уповноваження технічних служб 212. Технічні служби залежно від сфери своєї компетенції можуть бути уповноважені для виконання одного або більше видів діяльності:  1) технічні служби категорії А – технічні служби, що проводять випробування, передбачені цим Технічним регламентом, на своїх власних виробничих потужностях; 2) технічні служби категорії B – технічні служби, що контролюють проведення випробувань, передбачених цим Технічним регламентом, які виконуються на підприємствах виробника або на інших підприємствах;  3) технічні служби категорії C – технічні служби, що проводять регулярне оцінювання та перевірку процедур, передбачених виробником для контролю відповідності виробництва;  4) технічні служби категорії D – технічні служби, що контролюють або проводять випробування чи інспектування з метою нагляду за відповідністю продукції.  213. Орган затвердження залежно від сфери своєї компетентності  та наявності відповідного персоналу може самостійно здійснювати діяльність як технічна служба стосовно одного або більше видів діяльності, наведених у пункті 53  
   212 цього Технічного регламенту. 214. Технічні служби, за винятком акредитованих технічних служб виробника, можуть бути уповноважені у разі, коли це передбачено укладеною двосторонньою угодою між Україною і відповідною іншою державою.  Акредитовані технічні служби виробника 215. Акредитована технічна служба виробника може бути уповноважена органом затвердження лише як технічна служба категорії А з метою перевірки окремих технічних вимог цього Технічного регламенту, для яких можливе проведення самотестування відповідно до вимог, установлених пунктами 54, 58 і 63 цього Технічного регламенту. Така технічна служба повинна бути окремою  та визначеною частиною підприємства та не залучатись до розроблення, виробництва, постачання або технічного обслуговування транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів, які вона оцінює. 216. Акредитована технічна служба виробника повинна відповідати таким вимогам: 1) бути акредитованою національним органом України з акредитації органів з оцінки відповідності згідно з законодавством України з урахуванням вимог і процедур, визначених пунктом 225 цього Технічного регламенту; 2) технічна служба та її персонал повинні мати визначене місце  в організаційній структурі та використовувати такі методи звітування в межах підприємства, частиною якого є така технічна служба, які забезпечують  їх неупередженість та демонструють цю неупередженість національному органу України з акредитації органів з оцінки відповідності; 3) технічна служба та її персонал не повинні займатися будь-якою діяльністю, що може суперечити незалежності їх суджень або їх доброчесності стосовно видів діяльності, для якої вони уповноважені; 4) технічна служба повинна надавати свої послуги виключно підприємству, частиною якого вона є. 217. На запит органу затвердження, що уповноважує технічну службу, підприємство, частиною якого є така технічна служба, або національний орган України з акредитації органів з оцінки відповідності надають інформацію стосовно акредитації зазначеної технічної служби.   Порядок установлення вимог до технічних служб та процедур їхнього 54  
   оцінювання 218. Технічні служби під час виконання своєї діяльності повинні відповідати Вимогам технічної безпеки та загальним вимогам. Процедура оцінювання технічних служб здійснюється згідно з пунктами  219–223 цього Технічного регламенту, а акредитація технічних служб – згідно  із законодавством України.   Оцінювання технічної та професійної підготовки технічних служб 219. Орган затвердження, що уповноважує технічну службу, проводить оцінювання такої технічної служби як претендента на уповноваження  на відповідність вимогам цього Технічного регламенту та складає звіт про оцінювання.  У разі, коли компетентність технічної служби підтверджена атестатом  про акредитацію, виданим національним органом України з акредитації органів з оцінки відповідності, такий атестат ураховується під час оцінювання та складання звіту.  220. Оцінювання технічної служби, за результатами якого складається звіт, здійснюється відповідно до положень, викладених у Вимогах технічної безпеки та загальних вимогах.  Повторне  оцінювання проводиться щонайменше один раз на три роки. 221. У разі, коли компетентність технічної служби не підтверджується атестатом про акредитацію, виданим національним органом України з акредитації органів з оцінки відповідності, орган затвердження, що уповноважує технічну службу, повинен зібрати  документальні докази з підтвердження її компетентності та відповідності вимогам цього Технічного регламенту, а також установити порядок періодичного контролю такої технічної служби. 222. Орган затвердження, що має намір здійснювати діяльність технічної служби стосовно однієї або більше категорій видів діяльності, документально підтверджує свою відповідність установленим вимогам результатами оцінювання, проведеного аудиторами, незалежними від діяльності, яку вони оцінюють.  Такі аудитори можуть бути з тієї ж організації за умови, що керівництво ними здійснюється окремо від співробітників, які виконують оцінювану діяльність. 223. Акредитована власна технічна служба повинна відповідати положенням цього підрозділу.   55  
   Зміни щодо уповноваження технічних служб 224. У разі, коли орган затвердження, що уповноважив технічну службу, впевнився або був поінформований, що вона вже не відповідає вимогам цього Технічного регламенту або не здатна виконувати свої зобов’язання, такий орган затвердження, за потреби, обмежує, призупиняє або скасовує уповноваження залежно від важливості невиконання цих вимог або зобов’язань. Орган затвердження повідомляє про це таку технічну службу.  225. У разі обмеження, призупинення або скасування уповноваження чи  у разі припинення технічною службою своєї діяльності орган затвердження, що уповноважив технічну службу, забезпечує передачу файлів такої технічної служби для роботи іншій технічній службі або зберігання файлів в своєму розпорядженні та їх доступність для органу ринкового нагляду за його зверненням. Претензії щодо компетентності технічних служб 226. У разі появи сумнівів або доведених до відома органа затвердження претензій стосовно компетентності технічної служби або можливості продовження виконання покладених на неї обов’язків, орган затвердження повинен  розглянути всі обставини таких випадків. 227. Орган затвердження забезпечує конфіденційність отриманої під час розгляду інформації, що не підлягає розголошенню. 228. Якщо технічна служба більше не відповідає установленим під час уповноваження вимогам, орган затвердження контролює виконання всіх необхідних коригувальних заходів для відновлення відповідності технічної служби або скасовує уповноваження.  Функціональні обов’язки технічної служби 229. Технічні служби здійснюють діяльність за видами, для яких вони були уповноважені органом затвердження, та відповідно до процедур оцінювання і методів випробувань, установлених пунктами 54, 58 і 63 цього Технічного регламенту.   Технічні служби контролюють або самостійно проводять випробування, необхідні для затвердження типу або інспектування, як визначено цим Технічним регламентом. Технічні служби не можуть проводити випробування, оцінювання або інспектування, для яких вони не були належним чином уповноважені органом затвердження.  230. Технічні служби зобов’язані: 1) надавати можливість органу затвердження, що їх уповноважив, бути присутнім, за потреби, під час проведення оцінювання відповідності технічною 56  
   службою;   2) з урахуванням положень пунктів 207, 233 і 234 цього Технічного регламенту надавати органу затвердження, що їх уповноважив, на його запит інформацію стосовно видів своєї діяльності згідно з цим Технічним регламентом. 231. Якщо технічна служба до видачі сертифіката про затвердження типу виявляє, що для транспортних засобів, систем, складових частин, окремих технічних вузлів виробником не дотримуються вимоги цього Технічного регламенту, вона повідомляє про це орган затвердження, що її уповноважив.  Орган затвердження після отримання такого повідомлення вимагає від виробника вжити відповідних коригувальних заходів і видає сертифікат про затвердження типу лише у разі, коли виробником будуть вжиті такі коригувальні заходи, які забезпечать відповідність транспортних засобів, систем, складових частин  та окремих технічних вузлів вимогам цього Технічного регламенту.  232. Якщо технічна служба під час перевірки відповідності виробництва після видачі сертифіката про затвердження типу виявляє, що транспортний засіб, система, складова частина або окремий технічний вузол більше не відповідають затвердженому типу та цьому Технічному регламенту, вона повідомляє про це орган затвердження, що її уповноважив. Орган затвердження після отримання повідомлення вживає необхідних заходів, передбачених пунктами 103–108 цього Технічного регламенту. Зобов’язання технічної служби щодо надання інформації  233. Технічні служби зобов’язані повідомляти орган затвердження, яким вони уповноважені, про: 1) будь-яку невідповідність, яка може бути підставою для відмови у видачі сертифіката про затвердження типу, обмеження його дії, призупинення  або скасування;  2) будь-які обставини, що впливають на сферу та умови їх призначення; 3) будь-які отримані від органів ринкового нагляду запити щодо надання інформації стосовно своєї діяльності. 234. На запит органу затвердження, що їх уповноважив, технічні служби зобов’язані надати інформацію про свою діяльність у межах уповноваження  і про будь-яку іншу діяльність, включаючи зарубіжну та субпідрядну діяльність.   57  
   XVII. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ Відповідальність за недотримання вимог Технічного регламенту 235. За недотримання вимог цього Технічного регламенту суб’єкти господарювання несуть відповідальність згідно із законодавством України. 236. До порушень про недотримання вимог належать: 1) надання недостовірної інформації під час процедури затвердження типу або застосування процедур, які можуть призвести до призупинення дії  або скасування сертифіката про затвердження типу; 2) фальсифікація результатів випробувань для затвердження типу  або оцінки відповідності в процесі експлуатації;  3) приховування даних або технічних характеристик, які могли б призвести до відмови у наданні, призупинення чи скасування затвердження типу;  4) використання несправних пристроїв; 5) відмова у наданні доступу до інформації; 6) надання суб’єктами господарювання на ринок транспортних засобів, систем, складових частин або окремих технічних вузлів, які підлягають затвердженню типу, але не мають такого затвердження, або фальсифікація документів чи маркування про затвердження типу.  ___________________________________