LAG OM OTILLBÖRLIGT FÖRFARANDE I NÄRINGSVERKSAMHET 22.12. 1978/1061  
I enlighet med riksdagens beslut stadgas:  
1 §  
I näringsverksamhet får icke användas förfarande, som strider mot god affärssed eller eljest är 
otillbörligt mot annan näringsidkare.  
Av marknadsföring skall tydligt framgå dess kommersiella syfte samt för vems räkning 
marknadsföringen bedrivs. (5.6.2002/461)  
2 §  
I näringsverksamhet får icke användas osant eller vilseledande uttryck, som rör egen eller 
annans näringsverksamhet och är ägnat att inverka på efterfrågan på eller utbud av nyttighet 
eller att skada annans näringsverksamhet.  
I näringsverksamhet får icke användas uttryck, som inn ehåller ovidkommande 
omständigheter, ej heller uttryck, som är otillbörligt till sitt framställningssätt eller sin form, 
om uttrycket är ägnat att skada annans näringsverksamhet.  
3 mom. har upphävts genom L 29.8.2008/562 . (29.8.2008/562)  
2 a § (29.8.2008/562)  
Marknadsföring där det är möjligt att direkt eller indirekt känna igen en konkurrent eller en 
nyttighet som e n konkurrent marknadsför ( jämförande marknadsföring ) är i fråga om 
jämförelsen tillåten om den  
1) inte är osann eller vilseledande,  
2) gäller nyttigheter som är avsedda för samma ändamål eller svarar mot samma behov,  
3) på ett objektivt sätt jämför en elle r flera väsentliga, relevanta, kontrollerbara och 
utmärkande egenskaper hos nyttigheterna eller nyttigheternas pris,  
4) inte medför risk för förväxling mellan den som gör reklam och konkurrenten eller mellan 
deras varumärken, firmor eller andra särskiljande kännetecken eller nyttigheter som de bjuder 
ut, 
5) inte misskrediterar eller är nedsättande för en konkurrents varumärke, firma, andra 
särskiljande kännetecken, nyttighet, verksamhet eller förhållanden,  
6) inte drar otillbörlig fördel av en ko nkurrents varumärkes, firmas eller andra särskiljande 
känneteckens rykte eller av ursprungsbeteckningen för en nyttighet som marknadsförs av en 
konkurrent,  
7) inte framställer en nyttighet som en imitation eller kopia av en nyttighet som har ett 
skyddat va rumärke.  Vid jämförande marknadsföring som avser ett särskilt erbjudande ska det dessutom klart 
anges hur länge erbjudandet gäller. Om erbjudandet gäller tills nyttigheterna tar slut, ska 
också detta anges.  
När det gäller annat än själva jämförelsen tilläm pas på jämförande marknadsföring vad som 
någon annanstans i lag föreskrivs om reklam och annan marknadsföring.  
3 §  
1 mom. har upphävts genom  L 11.3.2011/231 . (11.3.2011/231)  
2 mom. har upphävts genom L 11.3.2011/231 . (11.3.2011/231)  
Om vid marknadsföring erbjuds rabatter, tilläggsförmåner eller andra särskilda förmåner eller 
om till marknadsföringen hänför sig utlottningar,  tävlingar för allmänheten eller spel, skall 
villkoren för erhållande av förmånerna eller deltagande i utlottningarna, tävlingarna och 
spelen vara klara och begripliga samt lättillgängliga. (5.6.2002/461)  
4 §  
Ingen får utan laga rätt anskaffa eller försöka anskaffa uppgift om affärshemlighet och 
utnyttja eller yppa på detta sätt anskaffad uppgift.  
Den som under den tid han varit anställd hos näringsidkare har fått kännedom om 
affärshemlighet, får icke under sin anställningstid utan laga rätt utnyttja denna, ej heller yppa 
den i avsikt att bereda sig eller annan fördel eller skada annan.  
Den som vid fullgörande av uppgift på näringsidkares vägnar har fått kännedom om 
affärshemlighet eller som för utförande av arbete eller fullgörande av uppgift eller eljest fö r 
affärsändamål har anförtrotts teknisk förebild eller teknisk anvisning, får icke utan laga rätt 
utnyttja eller yppa den.  
Den som av annan fått kännedom om affärshemlighet, teknisk förebild eller teknisk anvisning 
med vetskap om att denne anskaffat eller yppat uppgiften utan laga rätt, får icke utnyttja eller 
yppa den.  
5 § (30.12.2015/1619)  
En näringsidkares rätt att hålla sin affär stängd  
En näringsidkare har rätt att hålla sin detaljhandelsbutik eller frisersalong i ett köpcentrum 
eller en motsvarande koncentration av affärer stängd en valfri veckodag per kalendervecka. 
Denna rätt föreligger dock inte under sådana kalender veckor då köpcentret eller 
koncentrationen av affärer enligt en sådan överenskommelse som är bindande för 
näringsidkaren håller öppet mindre än sju kalenderdagar.  
Ett avtalsvillkor och därmed jämförbart arrangemang som strider mot 1 mom. är utan verkan 
mot näringsidkaren.  Bestämmelserna i denna paragraf tillämpas på en näringsidkare i vars affärsrörelser enligt 
1 mom. regelbundet arbetar sammanlagt högst fem personer.  
6 §  
Näringsidkare kan förbjudas att fortsätta med eller upprepa förfarande, som strider mot 1 –3 
§§. Förbudet skall förstärkas med vite, om ej detta av särskilt skäl är obehövligt.  
Förbudet kan, om särskilt skäl därtill föreligger,  meddelas att gälla även person, som är 
anställd hos ovan i 1 mom. avsedd näringsidkare, eller annan, som handlar för dennes 
räkning.  
Näringsidkare, som i strid med stadgandena i 4 § har utnyttjat annans affärshemlighet, 
tekniska förebild eller tekniska an visning eller som har yppat sådan, kan förbjudas att 
fortsätta med eller upprepa dylikt förfarande. Förbudet skall förstärkas med vite, om ej detta 
av särskilt skäl är obehövligt. (30.5.1986/405)  
7 § (31.1.2013/117)  
Det förbud som avses i 6 § kan  även meddelas temporärt, och förbudet gäller då tills saken 
har avgjorts slutligt.  
7 a § (31.1.2013/117)  
Bestämmelser om e rsättande av skada som orsakats genom ett förfarande som strider mot 
denna lag finns i skadeståndslagen (412/1974) . 
8 § (31.1.2013/117)  
När domstolen meddelar ett förbud som avses i 6 § kan den ålägga näringsidkaren att inom 
utsatt tid vidta en lämplig rättelseåtgärd, om detta ska anses nödv ändigt på grund av 
uppenbara olägenheter som handlingen förorsakar. Åläggandet kan förenas med vite.  
Domstolen kan på yrkande av sökanden bestämma att beslutet i ett ärende enligt 6 § som 
gäller förbud ska publiceras på svarandens bekostnad i en eller fler a tidningar eller tidskrifter. 
I fråga om ett beslut som gäller temporärt förbud kan det inte bestämmas att beslutet ska 
publiceras.  
8 a § (31.1.2013/117)  
I ett tvistemål som gäller ett förfarande som strider mot denna lag får domstolen på yrkande 
av käranden ålägga svaranden att ersätta käranden för de kostnader som denne har av att vidta 
lämpliga åtgärder för att offentliggö ra information om en lagakraftvunnen dom där svaranden 
konstateras ha förfarit i strid med denna lag. Ett åläggande får inte ges om spridningen av 
informationen har begränsats i någon annan lag. När domstolen prövar om ett åläggande ska 
ges och vad det ska  innehålla ska den beakta den allmänna betydelsen av offentliggörandet, 
intrångets art och omfattning, kostnaderna för offentliggörandet och andra motsvarande 
omständigheter.  Domstolen ska bestämma ett maximibelopp för de skäliga kostnader för offentliggör ande 
som svaranden ska ersätta. Käranden har inte rätt till ersättning, om uppgifter om domen inte 
har offentliggjorts inom en av domstolen utsatt tid räknat från den tidpunkt då domen vunnit 
laga kraft.  
9 § (24.8.1990/810)  
Den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot 2 eller 3 § skall, om inte strängare 
straff för gärnin gen stadgas i någon annan lag, för konkurrensförseelse  dömas till böter.  
Den som genom att med uppsåt förfara i strid med 2 § 1 mom. begår ett brott som avses i 30 
kap. 2 § strafflagen, skall för konkurrensbrott dömas enligt strafflagen.  
10 § (24.8.1990/810)  
Den som med uppsåt i strid med 4 § utnyttjar en teknisk förebild eller teknisk anvisning eller 
röjer den skal l, om inte strängare straff för gärningen stadgas i någon annan lag, för missbruk 
av teknisk förebild eller anvisning  dömas till böter.  
Den som annars med uppsåt förfar i strid med 4 § och därigenom begår ett brott som avses i 
30 kap. 4–6 §§ strafflagen sk all för företagsspioneri, brott mot företagshemlighet eller 
missbruk av företagshemlighet dömas enligt strafflagen.  
10 a § (31.1.2013/117)  
Ärenden som gäller meddelande av ett förbud enligt 6 § samt tvistemål som grundar sig på 
denna lag handläggs i marknadsdomstolen.  
Bestämmelser om handläggningen i marknadsdomstolen av ärenden enligt 1 mom. finns i 
lagen om rättegång i markn adsdomstolen (100/2013) . 
10 b § (31.1.2013/117)  
Domstolen ska utan dröjsmål efter att ett tvistemål enligt denna lag blivit anhängigt sända en 
kopia av stämningsansökan till konsumentombudsmannen för kännedom.  
11 § (31.1.2013/117)  
Åtal för brott och förseelser enligt 9 och 10 § handläggs i Helsingfors tingsrätt. Åklagaren får 
inte väcka åtal för en förseelse som avses i denna lag, om inte målsäganden har anmält 
föreseelsen till åtal.  
Trots det som sägs i 10 a § får i samband med ett åtal som avses i 1 mom. handläggas ett 
skadeståndsyrkande som framställts med anledning av det brott som avses i åtalet.  
Domstolen fortsätter att vara behörig att pröva ett yrkande en ligt 2 mom. även om de 
omständigheter som behörigheten grundar sig på förändras efter det att yrkandet framställdes.  
En domstol som handlägger mål enligt 1 och 2 mom. ska vid handläggningen av mål som 
avses i 2 och 3 § ge konsumentombudsmannen tillfälle at t bli hörd.  11 a § (25.8.2016/719)  
När tingsrätten behandlar ett mål som avses i 11 § får högst två sådana sakkunnigledamöter 
som avses i 17 kap. 10 § 2 mom. i domstolslagen (673/2016)  bistå rätten som sakkunniga.  
De sakkunniga ska ge ett skriftligt utlåtande om de frågor som tingsrätten ställt till dem. En 
sakkunnig har rätt att ställa frågor  till parter och vittnen. Innan målet avgörs ska tingsrätten ge 
parterna tillfälle att yttra sig om ett sakkunnigutlåtande.  
Bestämmelser om en sakkunnigs rätt till arvode finns i 17 kap. 22 § i domstolslagen.  
12 §  
Denna lag träder i kraft den 1 januari 19 79. Genom densamma upphäves lagen den 31 januari 
1930 mot illojal konkurrens (34/30) . 
1.1.1.1   Ikraftträdelsestadganden:  
30.5.1986/405:  
Denna lag träder i kraft den 1 juli 1986.  
Rege ringens proposition 9/86, Ekonomiutsk. bet. 2/86, Stora utsk. bet. 23/86  
24.8.1990/810:  
Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.  
Regeringens proposition 66/88, Lagutsk. bet. 6/90, Stora utsk. bet. 56/90  
15.12.2000/1073:  
Denna lag träder i kraft den 1 mars 2001.  
RP 79/2000, EkUB 24/2000, RSv 140/2000  
28.12.2001/1532:  
Denna lag träder i kraft den 1 mars 2002.  
Åtgärder som verkställigheten av lagen förutsätter får vidtas innan lagen träder i kraft.  
RP 105/2001, LaUB 23/2001, RSv 191/2001  
5.6.2002/461:  
Denna lag träder i kraft den 1 juli 2002.  
RP 194/2001, EkUB 4/2002, RSv 44/2002, Europaparlamentets och rådets direktiv 
2000/31/EG (300L0031); EGT nr L 178, 17.7.2000, s. 1  29.8.2008/562:  
Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2008.  
RP 32/2008, EkUB 11/2008, RSv 67/2008, Europaparlamentets och rådets direktiv 
2006/114/EG (306L0114); EGT nr L 376, 27.12.2006, s. 21  
11.3.2011/231:  
Denna lag träder i kraft den 15 juni 2011.  
RP 220/2010, EkUB 39/2010, RSv 289/2010, Europaparlamentets och rådets direktiv 
2008/122/E G (32008L0122); EGT nr L 33, 3.2.2009, s. 10  
13.5.2011/481:  
Denna lag träder i kraft den 17 maj 2011.  
RP 286/2010, LaUB 34/2010, RSv 311/2010  
31.1.2013/117:  
Denna lag träder i kraft den 1 september 2013.  
Ett ärende som har blivit anhängigt vid en tingsrätt  eller vid marknadsdomstolen innan denna 
lag träder i kraft handläggs enligt de bestämmelser som gäller vid ikraftträdandet.  
Åtgärder som krävs för verkställigheten av denna lag får vidtas innan lagen träder i kraft.  
RP 124/2012, LaUB 15/2012, RSv 158/2012  
30.12.2015/1619:  
Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.  
RP 88/2015, EkUB 15/2015, RSv 101/2015  
31.1.2013/117:  
Denna lag träder i kraft den 1 januari 2017.  
RP 7/2016, LaUB 8/2016, RSv 99/2016