1 (29) Jordbruksverket  
Diarienummer : 5.2.16 -893/14  
 
Konsekvensutredning till föreskrifter om ändring i Jordbruksverkets föreskrifter  
och allmänna råd (SJVFS 2010:15 ) om djurhållning inom lantbruket m.m.  
 
Enligt förordning (2007:1244) om särskild konsekvensutredning vid  regelgivning ska en 
myndighet som överväger nya eller förändrade regler utreda reglernas kostnadsmässiga 
och andra konsekvenser i den omfattning som behövs i det enskilda fallet och 
dokumentera utredningen i en konsekvensutredning.  
 
 
1. Beskrivning av proble met och vad man vill uppnå  
Jordbruksverket ser ett behov av att revidera rubricerad författning. En del ändringar  
görs som en följd av att det inom djurhållningsområdet för vissa av lantbrukets djur 
har tillförts nya kunskaper och att teknikutveckling har  skett  inom området . Vissa av 
ändringar na i författningen görs för att förtydliga tillämpningen av föreskrifter då det 
visat sig att de tillämpas olika. Några av ändringarna görs för att på ett tydligare sätt 
implementera sådana krav som ställs i EU -direkt iv. En överskådlig redovisning av 
vilka föreskrifter och allmänna råd som berörs av ändringarna ges i nedanstående 
tabell.  
 
Kapitel  Paragraf  Avseende  Anm.  
1 4 Definitioner  Nya o ä ndrade  
1 18 Måttavvikelser  Ändrad lydelse  
1 24 Dagljusinsläpp i fjäderfäst allar Ändrad lydelse  
1 25 Dagsljusinsläpp – ytterligare undantag  Ändrad lydelse  
1 26 Belysning  Ändrad lydelse  
1 26 a Dagsljus och belysning  Ny paragraf  
Allmänna råd till 2  och 4 § § 
djurskyddslagen  Kalvhållning vid mjölkproduktion  Nytt AR  
2 3 a Djurens  kontaktbehov  Ny paragraf  
2 3 b Grupphållning av kalvar  Ändrad lydelse  
2 17 Gödseldränerande golv som liggyta  Ändrad lydelse  
2 18 Särskilda krav på ensamboxar för kalvar  Utgår  
2 24 Larm i stallar med kalvar  Ändrad lydelse  
2 36 Mått – vid individuell h ållning av kalv  Ändrad lydelse  
2 37 Mått – gemensambox  Ändrad lydelse  
2 38 Mått – bås Ändrad lydelse  
2 41 Mått – dränerande golv  Ändrad lydelse  
3 16 Larm i stallar med grisar  Ändrad lydelse  
3 19 Mått – grisboxar  Ändrad lydelse  
3 19 a Mått – boxar med  foderliggbås  Ny paragraf  
4 11 Mått – ligghallar med utfodring  Ändrad lydelse  
6 8 Mekanisk utgödsling – undantag  Ändrad lydelse  
Allmänna råd till 6 kap. 9 § (L100)  Mekanisk utgödsling  Ändrad lydelse  
6 5-6 Unghöns – Strö resp.  sittpinne  Träder i kraft  
6 22 Mått – Sittpinne till unghöns i bur  Ändrad lydelse  
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 2 (29) 1 kap. Gemensamma bestämmelser  
 
1 kap. 4 §  
Avseende begreppet : hydda  
Begreppet är inte tidigare definierat i L100 och behöver definieras för att tydliggöra vad 
som avses med begreppet. En utförlig p roblembeskrivning återfinns under rubriken; 2 
kap. särskilda bestämmelser för nötkreatur  (se särskilt 2  kap. 36 §). Det bör särskilt 
observeras att det av definitionen framgår att det enbart avser ett flyttbart mindre stall 
som placeras utomhus . Det betyde r att om en sådan konstruktion placeras inne i en 
byggnad ska den inte anses vara en hydda utan i stället anses vara en box eller en del av 
en box.  
 
Avseende begreppet : ströad liggbox  
Begreppet förekommer i författningen men är inte definierat. I nuvarand e författning 
definieras däremot begreppet ströad liggyta vilket dock inte förekommer i författningen.  
Definitionen av ströad liggyta  tas därför bort och ersätts med ströad liggbox . 
 
Lydelsen i definitionen  är i stort sett den samma som för ströad liggyta . En skillnad är 
dock att den nya definitionen anger att det avser en box som är försedd med strö.  I 
definitionen av ströad liggyta  angavs  att det avser en box med ströbädd.  Denna ändring 
i sak är nödvändig att göra eftersom generella  krav på ströbädd inte  ska ställas i sådana 
utrymmen som anges som strö ad liggbox.  
 
Avseende begreppet: totalarea  
I nuvarande definition av begreppet framgår det att vissa ytor trots att de innehåller t.ex. 
inredning som hindrar djuren att röra sig fritt på ytorna, ändå får rä knas till totalarean.  
Som en följd av de ändringar som föreslås i 3 kap. 19-19 a §§, ska ytterligare ytor få 
räknas till totalarean.  Om även dessa ytor införs i definitionens lydelse finns risk att 
definitionen blir allt för krånglig och svårläst. Definiti onen ändras därför och de ytor 
med hinder m.m. som får räknas till totalarean anges i stället i respektive paragraf . 
 
1 kap. 18 §  
Nuvarande lydelse anger att mindre avvikelser från föreskrivna mått i vissa fall kan 
godtas under förutsättning att samtliga ( fyra) kriterier som anges i föreskriften är 
uppfyllda. Jordbruksverket har konstaterat att föreskriften inte tolkas lika bland 
myndigheter eller bland domstolar. Problemet är att det förekommer tolkningar om att  
föreskriften ska tillämpas i två steg. Detta  genom att man i ett första steg  ska avgöra om 
avikelsen är att anse som mindre och först därefter i ett andra steg pröva om kriterierna 
uppfylls. Jordbruksverket har på flera sätt bl.a. genom kurser, särskil da yttrande n samt 
skriftliga vägledningar försök t tydliggöra att avsikten med föreskrif ten har varit att 
prövningen ska ske i ett steg. Detta genom att man oavsett avvikelsens storlek i t.ex. cm 
eller procent ska pröva om kriterierna uppfylls. Dessa insatser har dock inte varit 
tillräckliga varför föres kriften nu ändras  så att det blir tydligt att paragrafen är tillämplig 
oavsett avvikelsens storlek.  
 
I andra stycket anges i nuvarande lydelse att första stycket även  gäller vid 
förprövningspliktig ombyggnad  av stallar . Det utesluter möjligheten att kunna godta 
avvikelser vid ombyggnad av en byggnad som tidigare används för annat ändamål än 
stall. Jordbruksverket anser att måttavvikelser ska kunna godtas i en befintlig byggnad 
oavsett vad byggnaden använts för tidigare och ändrar därför föreskriften.  
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 3 (29) 1 kap . 24 § 
Sverige har generella krav på att stallar ska vara försedda med ljusinsläpp för dagsljus. Hur 
dessa ska vara utformade eller placerade är dock inte reglerat.  En ojämn ljusfördelning i 
fjäderfästallar är dock ofta källan till problem med flockning, fjäderplockning eller 
hackning i framför allt större flockar. I värphönsdirektivet (1999/74/EG) ställs krav som 
innebär att ljusöppningar för dagsljus, om sådana finns, ska  vara placerade på ett sådant sätt 
att de ger en jämn fördelning av ljuset i lokaler na. Sverige liksom övriga medlemsstater är 
skyldiga att implementera detta krav i den nationella djurskyddslagstiftningen. Det har dock  
inte gjorts i Sverige  varför det nu gör s. 
 
1 kap. 25  § 
Första stycket ( Nytt) 
Jordbruksverket ser behov av att införa und antag från kravet på fönster i utrymmen där 
ljusinsläppens betydelse för djuren i praktiken bedöms vara ingen eller låg. I sådana 
utrymmen kan det  i vissa fall vara praktiskt  svårt och kostsamt  för att djurhållarna att förse 
utrymmena med lämpliga ljusinsl äpp. Ett g enerellt  undantag införs därför för djurutrymmen 
där ett och s amma djur  inte hålls annat än tillfälligt  som i detta avseende innebär i högst fem 
dygn . Exempel på sådana utrymmen är stallutrymmen på slakterier som ofta st inte håller 
djur mer än öv er natten. Andra exempel på  djurutrymmen är sådana som används tillfälligt i 
samband med utställningar, tävlingar eller liknande evenemang.      
 
Andra stycket (redaktionell ändring)  
Ändringen jmf med tidigare lydelse är att begreppet fönster  ändras till ljusinsläpp . 
Ändringen görs för att få en mer logisk  skrivning i författningen.     
 
Tredje stycket (Nytt)  
Hittills har kunskapsnivån om hur dagsljusinsläpp i fjäderfästallar ska utformas och placeras 
inte varit tillräcklig , vilket också  avspeglas i många av de fjäderfästallar som hittills har 
byggts. Det har i många fall visat sig att ljusinsläppen gett ett ojämnt spritt dagsljus som i 
sin tur medfört  stora beteendeproblem bland hönsen (se 24 § ovan).  Det har resulterat i att 
många djurägare har satt igen lju sinsläppen för att förhindra eller minska dessa problem, 
dock på bekostnad av hönsens behov av dagsljus.  
 
Som ett led i att försöka finna en lösning som dels innebär att ovan nämnda problem kan 
minskas eller förhindras , dels innebär att hönsens behov av dagsljus tillgodoses, har 
alternativt ljus i stallar för burhöns prövats som ny teknik. Denna provning har  syftat till att 
se om artificiellt ljus med dagsljusliknande spektra kan användas i s tället för fönster för 
dagsljus. Provningen har avslutats  och rapp orterades till J ordbruksverket  2012 . (Nilsson, C. 
et al, 2012. Provning och utvärdering av nya typer av artificiellt ljus i hönsstallar. Sveriges 
Lantbruksuniversitet, Inst. för husdjurens miljö och hälsa, Avd. för husdjurshygien. 
Rapport, 63 pp). I slutrapporten konstateras att den studerade ljustypen inte kan ersätta 
dagsljus fullt ut. Detta  eftersom den inte har ett kontinuerligt ljusspektrum som dagsljuset . 
Av rapporten framhålls  dock  att denna ljustyp med fördel kan användas när 
dagsljusinsläppen inte räcker till  eller är olämpliga att använda  av djurskyddsskäl.  
 
Jordbruksverket har  därför mot bakgrund av det som framkommit under nyteknikprövning 
samt efter ytterligare kontakt med forskare inom området kommit fram till vilka  egenskaper 
en artificiell be lysning  ska ha  för att i vissa fall få användas i stället för dagsljusinsläpp. 
Utgångspunkten har varit att belysningen så nära som möjligt ska ge djuren ett ljus som 
motsvarar  sådant ljus som erhålls från fönster . (Se t.ex. Prescott, N.B., 2005. Light, vi sion 
and welfare of poultry. Animal Welfare 12, 269 -288.)  
 
Det är viktigt att hönsens ljusbehov tillgodoses på ett bättre sätt j ämfört  med den situation 
som råder idag.  Om det ska kunna ske på ett rimligt sätt måste djurhållarna dock ges  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 4 (29) möjlighet att anvä nda alternativa lösningar i redan byggda stallar, vilket inte medges med 
nuvarande föreskrifter. Jordbruksverket föreskriver därför att artificiell belysning med vissa 
egenskaper får användas i stället för dagsljusinsläpp i fjäderfä stallar  som är i bruk so m 
sådana när denna föreskrift träder i kraft. Detta gäller dock inte förutsättningslöst för alla 
sådana stallar utan bara i de stallar där man konstaterat att användning av dagsljus har let t 
till djurskydds - eller djurhälsoproblem.   
 
1 kap. 26  § 
Första sty cket (tillägg)  
Den senaste fjäder fäforskning  visar på att höns kan uppfatta ljusflimmer upp till 120 Hz  och 
att flimrande ljus troligen är  en av orsakerna till stress hos fjäderfän. (Lisney, T. et al., 2012. 
Using electroretinograms to assess flicker fusio n frequency in domestic hens. Vision 
Research, 62: 125 -133.)  Ett tillägg görs därför i föreskriften som anger vilka egenskaper 
ljus i fjäderfästallar ska ha. 
 
Andra stycket (tillägg)                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                            
Av nuvarande skrivning framgår att kravet på fast monterad belysning t.ex. inte omfattar 
ligghallar. Jordbruksverket anser att det är relevant att även undanta hyddor från detta krav. En 
förutsättning är dock att tillsyn över djuren kan ske utan svårigheter genom att tillräcklig 
belysning är ordnad på annat sätt, t.ex. genom handburen strålkastare.   
 
1 kap 26  a § (ny paragraf)  
Första stycket  
Jordbruksverket anser att hur man använder ljus har stor betydelse för djuren oavsett 
vilket djurslag det är fråga om och föreskriver därför att kravet gäller för alla djurslag 
som omfattas av författningen.  
 
Den nya paragrafen baseras på djurens behov av ett  ljus som gör att de kan följa sin 
naturliga dygnsrytm. I rapporten om ljusprojektet (se ovan) rekommenderas 
äggproducenterna att pröva sig fram till vilka ljuskällor som fungerar bäst genom att 
läsa av hönsens beteende. Målet är att stödja hönsens dygnsry tm genom att växla mellan 
ett för djuren aktiverande ljus och ett avkopplande ljus som går att dimma och som 
saknar ljusrörens flimmer.  
 
För andra djurslag  finns liknande rekommendationer i en redovisning som har sin grund 
i ett projekt, där målet varit at t ta fram underlag för energieffektiv belysning i 
stallbyggnader och sammanställa forskningsresultat om god ljusmiljö för de vanligaste 
djuren inom lantbruket . (Hörndahl T., Wachenfelt E., Wachenfelt H. (2012) Belysning i 
stallbyggnader . SLU, Alnarp: Lantb rukets byggnadsteknik) . Av redovisningen framgår 
bl.a. hur nötkreatur och gris uppfattar och påverkas av dagsljus, spektralfördelat ljus, 
olika ljusintensitet och mörker i sin belysningsmiljö. Med utgångspunkt från ett antal 
undersökningar ges också en vis s vägledning i hur belysningen kan anpassas så att den 
förbättrar djurens välbefinnande och produktion.  
 
Andra stycket  
Utöver de svenska djurskyddsbestämmelserna rörande ljus finns också krav i rådets direktiv 
(2008/120/EG) som visserligen inte ställer kr av på dagsljus men som reglerar att grisar inte 
ska gå i mörker. Detta genom att det i punkt 2 bilaga I, kapitel I anges att: ”  Pigs must be 
kept in light with an intensity of at least 40 lux for a minimum period of eight hours per 
day.”  Denna ordalydelse har vi inte återgett i våra föreskrifter eftersom vi ansett att våra 
särskilda krav på dagsljus är mer långtgående än direktivet. Jordbruksverket har dock 
konstaterat att kravet på fönster för dagsljus inte garanterar att direktivets minimikrav enligt 
ovan  alltid uppfylls. Föreskriften kompletteras därför och ges  samma lydelse som direktivet.   
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 5 (29) 2 kap. Särskilda bestämmelser för nötkreatur  
 
Allmän beskrivning  gällande 3 - 3a, 18, 36 §§  
Jordbruksverket har uppmärksammat att nuvarande föreskrifter inte är tillr äckligt 
tydliga eller förutsägbara vad gäller hållande av kalvar i kalvhyddor. Kalvhyddor är ett 
djurhållningssystem som bygger på att man håller kalvar enskilt i hyddor utomhus eller 
under utomhusliknande förhållande. Problemen i nuvarande föreskrifter är  att det inte 
tillräckligt tydligt framgår om hållandet av kalv i kalvhydda kan jämställas med 
hållande i ensambox. Den otydliga regleringen medför att det kan finnas risk för att 
kalvar hålls i strid mot rådets direktiv 2008/119/EG artikel 3 punkt 1 a.  
 
För såväl hyddor som ensamboxar finns också risk att de, med nuvarande formulering i 
föreskrifterna kan placeras på ett sådant sätt att kalvarna inte kan nå eller se varandra, 
eftersom fokus i nuvarande föreskrifter har legat på mellanväggens utformning. Nä r 
flera kalvar hålls i en och samma hydda s.k. flerkalvshydda uppstår inte motsvar ande 
problem och därför omfattar ändringen inte flerkalvshyddor . 
 
Det grundläggande syftet med ändringen är att göra det tydligt att man ska tillgodose 
nötkreaturens behov av  social kontakt, vilket också framgår av rådets direktiv 
2008/119/EG skäl 7. Rådets direktiv gäller endast kalvar men Jordbruksverket anser 
med stöd av vetenskapliga studier att nötkreatur oavsett ålder har ett behov av social 
kontakt och att det inte upph ör när kalven överstiger sex månaders ålder.  
 
Genom att ändra föreskrifterna vill vi uppnå att:  
 det blir tydligt hur kalvar som hålls individuellt i kalvhydda får hållas,  
 nuvarande krav på mellanväggens utformning i ensambox tas bort och ersätts 
med allmä nna råd,  
 nötkreaturens behov av social kontakt tillgodoses oavsett ålder.  
 
Allmänna råd till 2 och 4 § § djurskyddslagen (nytt)  
I de föreskrifter som gäller nu ställs specifika krav på att mellanväggarna ska vara täta 
upp till 0,80  m från boxgolvet och däru töver vara genombrutna. Avsikten med att de ska 
vara täta har varit att förebygga djurhälsoproblem och minska smittspridning mellan 
kalvarna genom att begränsa möjlighe ten till kontakt mellan kalvarna . Täta 
mellanväggar ger också en dragfri miljö för kalva rna samt minskar risken för att gödsel 
sprids mellan kalvarna. Jordbruksverket anser att täta mellanväggar är en förebyggande 
åtgärd som är lämplig från djurhälsosynpunkt men anser inte att den måste vara 
allmängiltig i det fall kalvhälsan i besättningen ä ndå är god. Vi undanröjer därför kravet 
på att mellanväggarna ska vara täta och inför det  i stället i allmänna råd.   
 
2 kap 3 a § (ny paragraf)  
Nötkreatur är flocklevande djur och social isolering har en stressande effekt på dem. 
Därför införs en ny paragr af där kravet på social kontakt utökas till att också omfatta 
nötkreatur äldre än sex månader. Grundkraven är att de ska kunna ha ögonkontakt och 
kunna beröra varandra. Kravet på beröring ska anses vara uppfyllt om djuren minst kan 
ha noskontakt med varand ra. I vissa situationer måste dock ett djur kunna hållas avskilt 
och därför  införs undantag  från grundkraven . Exempelvis kan det gälla djur i karantän, 
djur som hålls för särskild vård enligt 1 kap. 14 § och för avelstjurar om så behövs för 
att kunna klara  kraven i 2 kap. 11 §.  
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 6 (29) När man bedömer  om ett djur får hållas avskilt eller inte gäller det  att särskilt beakta om 
syftet är väl motiverat  från djurskydds -, djurhälso - eller smittskyddssynpunkt. Det är 
också viktigt att beakta om alternativa lösningar fi nns och om dessa är rimliga att 
åstadkomma. Ensamhållning som beror på att djurhållningssystemet och 
stallutformningen i besättningen har brister som normalt inte är allmänt förekommande i 
nötkreatursbesättningar, ska inte godtas . Inte heller ensamhållning  som är en följd  av 
brister i övrigt som kan undanröjas med rimliga insatser. När det gäller tidsaspekten 
anges i föreskriften att de endast får hållas avskilt en kortare period. Vad som avses med 
kortare period måste bedömas från fall till fall med utgång spunkt från de beaktanden 
som anges ovan.  Syftet med skrivningen är dock att tid slängden ska vara så kort som 
möjligt. Att till exempel hålla en avelstjur avskilt  under en hel betessäsong kan inte 
motiveras  annat än om det i det enskilda fallet finns mycke t starka skäl . 
 
2 kap. 3 b  §  
Ändringen är endast redaktionell. Som nämns i problembeskrivningen ovan avseende 
allmänna råd till 2 och 4 § § djurskyddslagen  ovan så upphävs 18 §. Delar av 18 § 
innehåller dock ett krav på grupphållning av kalvar vilket även regleras i rådets direktiv 
2008/119/EG. Detta krav ska därför kvarstå men eftersom grupphållning mer är att anse 
som ett skötselkrav än ett krav som handlar om utrymme, inredning och utrustning 
läggs kravet in i en ny paragraf (3 b §)  som hamnar under rubr iken Tillsyn och skötsel , 
(se i övrigt 2 kap. 18 §) .  
 
2 kap. 17 § (Ändrad lydelse)  
Nuvarande föreskrift medger bl.a. att ”vuxna tjurar” får hållas på liggyta med 
dränerande golv men inte stutar som inte längre är att anse som ungdjur enligt 
definitionen i  1 kap. 4 §. Detta skapar problem för djurhållare som håller stutar som är 
äldre än 24 månader. Avsikten med föreskriften när den infördes 2007 var inte att göra 
skillnad på om handjuren var kastrerade eller inte när de blev vuxna. Föreskriften ändras 
därför genom att lydelsen ”vuxna tjurar” ändras till ”vuxna handjur”.  
 
Samtidigt justeras paragrafen med anledning av vissa tidsangivelser som förekommer i 
nuvarande lydelse har passerats.  
 
2 kap. 18 § (utgår)  
Paragrafen upphävs. I 18 § ställs förutom det krav  som redovisats under 3 b § ovan, 
specifika krav om att mellanväggarna ska vara täta upp till 0,80 m från boxgolvet och 
därutöver vara genombrutna. Jordbruksverket tar bort kravet på att mellanväggarna ska 
vara täta upp till en viss höjd och inför det i st ället i allmänna råd  (se 
problembeskrivningen avseende allmänna råd till 2 och 4 § § djurskyddslagen  ovan) . 
 
Som nämns ovan så ställs det i 18 § även krav om att mellanväggarna ska vara 
genombrutn a så att kal varna kan ha ögonkontakt och beröra varandra. Jordbruksverket 
anser att  målet med denna skrivning, d.v.s. att kalvarna s behov av social kontakt ska 
tillgodoses , inte alltid uppnås på ett önskvärt sätt . Detta eftersom fokus allt för ofta 
läggs  på hur mellanväggar ska utformas för att de ska anses vara gen ombrutna i stället 
för att fokus läggs på hur man tillgodoser kalvarnas behov av social  kontakt på bästa 
sätt. Det specifika krav et på mellanväggarnas utformning utgår  därför. K ravet på att 
kalvarna ska kunna ha ögonkontakt och beröra varandra kvarstår doc k men 
implementeras i 3 a § (se ovan ) i vilken det framgår att det g rundläggande krav et är att 
nötkreatur (inkl. kalvar) ska kunna ha ögonkontakt och beröra  varandra.  
 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 7 (29) 2 kap. 24 § (ändrad lydelse)  
Nuvarande föreskrift grundas på rådets direktiv 2008/119/E G och innebär bl.a. att larm 
som minst varnar för övertemperatur måste finnas i stallavdelningar med mekanisk 
ventilation, där kalvar hålls tillsammans med kor. Jordbruksverket har dock sedan detta 
krav infördes i föreskrifterna konstaterat att kravet i vi ssa sådana avdelningar inte kan 
motiveras av djurskydds - eller djurhälsoskäl. Detta eftersom den mekaniska 
ventilationsanläggningen i sig inte alltid är nödvändig för att säkerställa kalvarnas 
välbefinnande och hälsa.  
 
Sådana fall ska anses råda om stallet s ventilationssystem i s in helhet är kompletterat 
med ett  automatiskt fungerande system för naturlig ventilation. Det finns därför skäl att 
i likhet med de undantag som föreskrivs när det gäller krav på larm i vissa 
stallavdelningar för grisar (se 3 kap. 1 6 § nedan), även föreskriva om undantag från 
kravet på larm i stallavdelningar där kalvar hålls tillsammans med kor.  
 
Dessa undantag ska dock bara gälla under särskilda villkor som innebär att 
nödventilationen ska finnas och fungera per automatik, d.v.s. f ungera utan att manuella 
insatser ska behöva göras av djurhållaren. Nödventilationen måste dessutom ha en 
kapacitet som säkerställer djurens hälsa och välbefi nnande under den tid som den 
mekaniska ventilationen inte fungerar.  Vilka luftflöden sådan nödvent ilation ska ge i det 
avseendet anges inte i föreskriften utan måste avgöras i varje enskilt fall beroende på 
stallavdelningens utformning, djurbeläggning m.m. Vägledande vid bedömning bör 
dock vara att kapaciteten minst ska motsvara det min imiventilationsf löde som anges i 
Svensk Standard (SS 95 10 50).  
 
2 kap.  36 § (ändrad lydelse)   
Vad som avses med begreppet hydda  definieras 1 kap. 4 § (se ovan). Problemen i 
nuvarande föreskrifter är att det inte tillräckligt tydligt framgår om individuell hållning  
av ka lv i hydda kan jämställas med hållande i ensambox. Den na otydliga reglering  
medför att det finns  risk att kalvar hålls i strid mot bestämmelserna inkl. rådets direktiv 
2008/119/EG artikel 3 punkt 1 a. Exempel på risker är att man håller kalvar individuellt  
i hyddor som är för små eller är utformade eller placerade så  att kalvarna inte har 
möjlighet till kontakt me d varandra. Ett annat exempel på risk är att kalvar hålls 
individuellt  i hyddor efter åtta veckors ålder.  
 
Ändringen av denna paragraf innebär at t det blir tydligt vilka mått som gäller vid  
individuell hållning av kalv i hydda. Samtidigt ställs också krav på att en kalv som hålls 
individuellt i hydda ska ha ständig tillgång till yta utomhus, t.ex. i en till hyddan 
anslutande rastgård  (se bild nedan ). Utomhusytan ska vara minst lika stor som de 
minimimått som gäller för själva kalvhyddan. Det är alltså inte tillåtet att hålla en kalv 
instängd i en hydda  vid individuell inhysning . Motivet till detta krav är att säkerställa 
den termiska komforten för k alvarna . (Upplysning: Vid grupphållning av  kalvar i hydda 
gäller  liksom tidigare utrymmeskraven i 2 kap. 37 § samt det allmänna kravet om 
termisk komfort enligt 1 kap 19 §. ) 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 8 (29) 
 
Kalvhyddor med utomhusyta. (Foto: www.lantbutiken.se)  
 
 
2 kap. 37 § (ändrad lyd else)  
Jordbruksverket har uppfattat att rubrikerna i nuvarande tabell skapar osäkerhet om 
vilka måttföreskrifter som gäller i olika typer av boxar. T.ex. har det inte varit tydligt att 
kolumnen för spaltgolv endast har avsett boxar som enbart har gödseldrä nerande golv. 
Ett annat exempel är att det inte heller framgått att kolumnerna med rubriken ströbädd 
har avsett övriga typer av boxar. Paragrafens inledning ändras också för att tydliggöra 
att den inte omfattar gemensamboxar som innehåller liggbås eller fo derliggbås. Sådana 
boxar regleras av 2 kap. 38, 40 §§.  
 
2 kap. 38 § (ändrad lydelse)  
Jordbruksverket har uppmärksammats på att nuvarande måttföreskrifter vad gäller 
båsmått för vuxna nötkreatur inte är ändamålsenlig när det gäller små husdjursraser , 
t.ex. dexter . Dessa är hänvisade till kategorin vuxna djur med en högsta vikt på 500 kg. 
De mått som gäller för den kategorin kan dock vara för stora för mindre husdjursraser 
vilket exempelvis kan skapa hygienproblem  eller ett onödigt merarbete för berörda 
föret ag. Därför  införs nya minimimått som är bättre anpassade för vuxna djur som väger 
högst 400 kg.  
 
2 kap. 41 § (ändrad lydelse)  
Nuvarande tabell saknar reglering av vilka mått som gäller för gödseldränerande golv 
till vuxna djur som inte hålls i lösdrift, n är det gödseldränerande golvet består av annat 
material än gummispaltgolv (t.ex. spaltgolv av betong).  Det har skapat en osäkerhet 
bland så väl djurhållare som hos kontrollmyndigheterna om vad som gäller för dessa  
golv, vilket inte är bra . Jordbruksverket  har därför valt att tydliggöra vad som ska gälla 
genom att ändra i föreskriften och kan inte se att det finns skäl att reglera måtten för 
dessa golv på annat sätt än för motsvarande  golv vid lösdrift .  
 
3 kap. Särskilda bestämmelser för grisar  
 
3 kap. 16 § (ändrad lydelse)  
I nuvarande föreskrift finns undantag från kravet på larm. Dessa undantag gäller under 
särskilda villkor om att en nödventilation ska finnas och fungera per automatik, d.v.s. 
nödventilationen ska fungera utan att manuella insatser ska be höva göras av dju rhållaren.  
 
De stallavdelningar som undantaget var tänkt att gälla för var bl.a. mindre 
grisnings avdelningar med plats för färre än 30 vuxna grisar samt sådan stallavdelning  när 
den används i ett enhetsboxsystem. Det innebär att unda ntaget även är tänkt att gälla för ca 
300 tillväxtgrisar . Detta framgår dock inte av nuvarande lydelse i paragrafen.  Nuvarande 
föreskrift anger vidare att undantaget även gäller för avdelningar med plats för färre än 150  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 9 (29) växande grisar över 20 kg, d.v.s. mindre  avdelning för slaktgrisar. Nuvarande lydelse 
uppfyller alltså inte de mål som var avsikten och är anledningen till ändringen.  
 
Jordbruksverket anser vidare att undantag även ska kunna omfatta avdelningar till en viss 
storlek som enbart håller vuxna djur,  t.ex. avdelningar med sinsuggor. Utifrån en 
riskvärdering grundad på vilka erforderliga ventilationsflöden som behövs i sådana 
avdelningar samt vilken luftomsättning som vanligen förekommer i dessa anser 
Jordbruksverket att avdelningar med plats för högst  100 vuxna djur ska omfattas av 
undantaget. I samband med dessa  ändring ar görs också mindre justeringar vad gäller 
djurvikter för bättre anpassning till dagens produktionsformer.  
 
3 kap. 19  § (ändrad lydelse)  
Ändringar av denna paragraf är föranledd av tr e olika skäl. Dessa rubriceras nedan som; 
boxhygien, högre beläggningsgrad  samt system med foderliggbås . 
 
Boxhygien  
Grisnäringen och djurhälsoveterinärer har framfört att ett vanligt problem i grisningsboxar 
är att smågrisarna gödslar sig på oönskade ställ en i boxarna. Det gäller framför allt 
utrymmet under suggans fodertråg och utrymmet mellan fodertråget och smågrisgömman. 
Man har också observerat att smågrisarna ofta förorenar golvytor i omedelbar anslutning till 
boxmellanväggarna. Detta skapar sammatage t en sämre boxhygien vilket kan påverka 
smågrisarnas hälsa negativt samt ett merarbete för smågrisuppfödarna för att upprätthålla en 
bra smågrismiljö.  En lösning på detta hygienproblem är att se till så att smågrisarnas 
tillgänglighet till dessa utrymmen f örhindras eller försvåras. Jordbruksverket anser att detta 
bör kunna göras i boxar med en area på minst 6 m2 utan att suggans eller smågrisarnas 
behov av tillräckligt utrymme i boxen påverkas  nämnvärt . (Regleringen framgår av fotnot 
5-6). 
 
Högre beläggning sgrad  
Nuvarande reglering av minsta utrymme för grupphållna suggor grundar sig på rådets 
direktiv 2008/120/EG. Sverige implementerade detta i föreskrifterna 2003. Ändringen 
innebar bl.a. att minsta utrymme per sugga när gruppen består av 6 suggor eller fle r höjdes i 
de svenska föreskrifterna från dåvarande 1,80 m2 till 2,25 m2. EU-direktivet medger dock 
att medlemsstaterna får föreskriva att arean per sugga får minskas med 10 procent , d.v.s. till 
2,02 m2 per sugga, i det fall suggruppen består av 40 suggor eller fler. Denna del av 
direktivet infördes dock inte  i Sverige , trots att tidigare måttföreskrift på 1,80 m2 per sugga 
ansågs vara tillräckligt . 
 
Under senare tid har framför allt system med foderstationer utvecklats och är idag vanliga i 
Europa. Även i Sverige förekommer dessa system. System et innebär att man vanligen håller 
en suggrupp per foderstation som betjänar ca 60 -65 suggor. I Sverige hålls suggorna i 
enlighet med nuvarande svenska bestämmelser (2,25 m2). Nya - och tidigare  erfarenheter 
talar dock  för att systemen fungerar från djurskyddsynpunkt med en reducering av ytan till 
2,05 m2 per djur. För att närmare undersöka det har Jordbruksverket bl.a. besök t 
anläggningar i Danmark där sådan beläggningsgrad tillämpas och har sammantaget funnit 
att före skrifterna kan ändras och att detta kan göras med bibehållet djurskydd. (Regleringen 
framgår direkt av tabellen:  ≥ 40 djur / grupp .) 
 
System med foderliggbås  
Paragrafens inledning ändras så att  den inte omfattar gemensamboxar som innehåller 
foderliggbås. Sådana boxar regleras i stället i en ny paragraf ; 3 kap. 19 a  § (se nedan).  
 
 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 10 (29) 3 kap. 19 a § (ny paragraf)  
System med foderliggbås är tillåtna i Sverige. Föreskrifter na har dock se dan 1993 varit 
utformade på sådant sätt att foderliggbåsen inte får räknas t ill totalarean. Skälet till denna 
reglering har varit att motverka att system byggs där suggorna ges en för liten yta att röra 
sig fritt på med risken att suggor frivilligt eller ofrivilligt är instängda i båsen.  Regleringen 
har medfört  att sådana boxar i  praktiken inte byggs med gällande regler då de blir 
förhållande vis stora och oekonomiska att bygga jämfört med andra system.   
 
Jordbruksverket har under de senaste åren uppmärksammat att nya system med foderliggbås 
används i Europa . Detta som en del i en anpassning till rådets direktiv 2008/120/EG krav på 
att suggor ska hållas i grupp. Jordbruksverket har därför gjort besök på sådana anläggningar 
i Danmark. En del av dessa system anser Jordbruksverket ska tillåtas även i Sverige. Det 
handlar då om system d är suggorna dels ges en betydligt större yta per djur jämfört med 
nuvarande reglering i EU -direktivet , dels där suggornas vistelseytor även omfattar särskilda 
aktivitetsytor. I dessa system bedöms suggorna kunna ges bra förutsättningar att använda 
boxens o lika funktionsytor på olika sätt efter behov, vad gäller t.ex. vila, äta, böka eller i 
övrigt och röra sig fritt . Exempel på  sådant system framgår av bilderna  här nedan.  
  
 
   
 
4 kap. Särskilda bestämmelser för får  
 
4 kap. 11 § (ändrad lydelse)  
Nuvarande föreskrift reglerar ligghallar för får som hålls som utegångsdjur. Regleringen är 
dock begränsad till sådana ligghallar där det inte sker någon utfodring.  Det finns dock flera 
exempel på ligghallar där utfodring ske r inne i ligghallen och så vitt Jordbruks verket känner 
till tillämpas i brist på reglering vanligen föreskriven totalarea som ligghallsarea. Det är 
dock inte tillfredsställande att utrymme finns för olika tolkningar och tillämpningar 
angående detta då det kan skapa ett problem för både djurhållar na och kontrollmyndigheten. 
(Regleringen framgår av fotnot 3 .)     
 
6 kap. Särskilda bestämmelser för värphöns och unghöns  
 
6. kap 5 -6 §§ (träder ikraft)  
Se ”Övergångsbestämmelser” nedan.  
 
6 kap. 8 § (ändrad lydelse)  
Tillägget görs för att öppna upp för an dra lösningar i de e nvåningssystem där föräldradjur 
för slaktkycklingar hålls. I dessa utgör gödselbingen endast en tredjedel av golvytan, till  
skillnad från i konventionella värphöns stallar där gödselbingen utgör en större del och där 
den mesta gödseln därmed faller ner i gödsel bingen och kan skrapas ut. I stallar för 
slaktkycklingföräldrar faller en  större andel av gödseln  i ströbädden , vilket kan kräva andra  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 11 (29) lösningar för att klara luftkvalitetskraven vad gäller värme och ventilation för  att få en bra 
luftmiljö.  
 
Allmänna råd till 6 kap. 9 § djurskyddslagen  (ändrad lydelse)  
En justering av redaktionell karaktär görs av det allmänna rådet.  
 
6. kap 22 § (Ändrad lydelse)  
Ändringen är föranledd av att kravet på sittpinnar för unghöns i bur träder ikraft ( se 
”Övergångsbestämmelser” nedan). De sittpinnelängder som införs i föreskriften är de 
samma som gäller för frigående unghöns och grundar sig på djurens storlek som varierar 
beroende på ålder.  
 
6. kap 5 -6 §§ Övergångsbestämmelser  
Tillägget görs då kraven på strö och sittpinnar när det gäller uppfödning av unghöns i bur tas 
bort som undantag. Undantaget har funnits sedan 1 augusti 2007 för att näringen skulle hinna ta 
fram alternativ till unghönsuppfödning i oinredda burar. Detta bedöms kunna ordnas nu i 
befin tliga system och  ny forskning visar dessutom på goda resultat både vad gäller stress och 
benstyrka om kycklingarna har pinnar i burarna under uppfödningen.   
 
                                                                    
2.  Beskrivning av alternativ a lösningar för det man vill uppnå 
och vilka effekterna blir om någon reglering inte kommer till 
stånd  
 
1 kap. 4 §  
Beskrivningen av ändringarna avseende definitionen av hydda  och totalarea redovisas 
nedan under 2 kap. 36 § resp ektive  3 kap. 19 -19 a §§.  
 
När det gäller definitionen av begreppet ströad liggbox  saknas relevant alternativ. Detta 
eftersom nuvarande begrepp ströad ligg yta inte förekommer i författningen. Om 
ändringen inte genomförs kvarstår nuvarande problem  på så sätt att risk finns att krav 
om ströbädd kan ställas felaktigt i vissa sådana utrymmen som i författningen anges 
som strö ad liggbox . 
 
1 kap. 18 §  
Som nämnts i problembeskrivningen (punkt 1 ovan) har Jordbruksverket genom flera 
olika insatser försökt tydliggöra hur föreskriften ska tillä mpas. Dessa insatser kan ses 
som alternativa lösningar för att komma tillrätta med problemet. Insatserna har  dock 
inte varit tillräckliga  varför föreskriften i stället  ändras . Om ändringen inte görs är en 
effekt av det att olika tolkningar och tillämpninga r av föreskriften kommer att fortsätta 
bland länsstyrelserna och bland domstolarna.  Det är därför angeläget att ändringen 
kommer till stånd snarast möjligt.  
 
1 kap. 24  § 
Varje medlemsstat är skyldig att  implementera det aktuella värphöns direktiv et 
1999/74/ EG i sin nationella lagstiftning. Detta har dock ännu inte gjorts i Sverige, varför 
detta nu görs . 
 
 
 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 12 (29) 1 kap. 25  § 
Första stycket  
Syftet med ändringen är att förenkla för företagen. Jordbruksverket har bemyndigande 
att föreskriva om undantag från kravet på  dagsljusinläpp . Detta kan göras med 
bibehållet djurskydd. Om ändringen inte genomförs kommer kravet kvarstå och 
medföra kostnader för de som framöver kommer att bygga sådana utrymmen som 
omnämns i föreskriften. Några alternativ lösningar för att uppnå det ta syfte och 
samtidigt bibehålla samma djurskyddsnivå som idag har inte identifierats.  
 
Andra stycket  
Ändringen är helt och hållet redaktionell och görs för att få en mer logisk skrivning i 
författningen  kommenteras därför inte  ytterligare under denna punk t. 
 
Tredje stycket  
Om en reglering inte sker kvarstår problemen, vilket leder till en fortsatt 
dispensgivning från regelverket, vilket inte är en hållbar lösning. De krav som nu 
föreslås är riktade till de  alternativ till dagsljus  som nu blir tillåtna. Det ta förväntas  
förutom att öppna upp för ett alternativ ljuslösningar för stall ar där dagsljus skapar 
problem, även generellt förbättra ljuskvalitén i stallarna .  
 
1 kap . 26 § 
Om en reglering inte sker, kvarstår risken för stress hos djuren  i det fal l olämpl ig 
belysning används , vilket i förlängningen kan leda till kostsamma beteendeproblem 
och ett sämre djurskydd.  
 
1 kap. 26  a § 
Första stycket  
Föreskriften tar fasta på vilken funktion som ska uppnås med det ljus som ges till 
djuren. Föreskriften ger  därför t illsammans med 1 kap. 24 -26 §§ en mer komplett och 
tydlig are reglering när det gäller ljus i framför allt stallar för fjäderfä men också i stallar  
för övriga djurslag som omfattas av författningen . Eftersom regleringen  inte bara 
påverkar hur man använder l jusinsläpp och belysning utan även hur dessa utformas och 
placeras i stallarna så är regleringen särskilt viktig att genomföra med tanke på 
projektering och uppförande av nya stallar  framöver .  Ett alternativ till att inte införa 
föreskriften skulle kunna vara att  genom rådgivning, information och utbildning  öka 
kunskapen och medvetenheten om ljusets betydelse bör djuren. Bedömningen är att 
sådana insatser också behövs men att de inte enskilt ger önskad effekt tillräckligt fort.  
Om föreskriften inte införs finnas alltså risk att stallar byggs eller används på ett sätt 
som inte tillgodoser d jurens ljusbehov . 
 
Andra stycket  
Varje medlemsstat är skyldig att implementera rådets direktiv 2008/120/EG  i sin 
nationella lagstiftning. Detta har dock ännu inte gjorts i  Sverige, varför detta nu görs . 
Jordbruksverket har inte identifierat några alternativa lösningar . 
 
Allmänna råd till 2 och 4 § § djurskyddslagen  
Då nuvarande 2 kap. 18 § upphävs undanröjs kravet på täta mellanväggar upp till 0,80 
m. Jordbruksverket anser a tt täta mellanväggar är en förebyggande åtgärd som är 
lämplig från djurhälsosynpunkt men anser inte att den måste vara allmängiltig i de fall 
kalvhälsan i besättningen ändå är god. Att inte införa detta allmänna råd skulle kunna 
leda till att kalvhälsan i mjölkproducerande besättningar försämras. Ett alternativ skulle 
vara att behålla nuvarande föreskrift, med följd att de kritiserade reglerna kring hur  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 13 (29) mellanväggen ska vara utformad kvarstår. Den ökade valfriheten för djurägaren att själv 
bestämma utformni ngen på ensamboxen skulle därmed också utebli. Vi bedömer att 
alternativa lösningar saknas.  
 
2 kap. 3  a § 
Att inte införa krav på social kontakt för nötkreatur äldre än sex månader, är inte 
förenligt med den kunskap som finns om de stressande effekter soci al isolering ger. Att 
reglera gör det därför tydligt att nötkreatur äldre än sex månader inte ska hållas 
isolerade från artfränder med undantag för vissa omständigheter. Om regleringen uteblir 
skulle kravet enbart omfatta kalvar, som sedan tidigare omfatta ts av detta krav enligt 
rådets direktiv 2008/119/EG.  
 
2 kap. 3  b § 
Ändringe n är enbart redaktionell. ( Se i övrigt  2 kap.18 § ).  
 
2 kap. 17 §  
Regleringen innebär en lättnad för företagen. Någon alternativ lösning för att uppnå den 
effekt som ändringen syfta r till har inte identifierats. Om regleringen inte genomförs 
kvarstår problemet för berörda företag.  
 
2 kap. 18 §  
Paragrafen upphävs och delar av innehållet överförs till allmänna råd till 2 § 
djurskyddslagen, 2 kap. 3 a § och 3 b §.  
Effekten av reglerin gen är att:  
 kravet på ögonkontakt och direkt beröring mellan kalvarna tillgodoses i 2 kap. 3 a 
§.  
 kravet på täta mellanväggar upp till 0,80 m höjd och därutöver genombrutna 
mellanväggar, blir till allmänna råd till 2 kap. djurskyddslagen. Dessutom blir de t 
möjligt att utforma ensamboxen på olika sätt, så länge krav på kontakt tillgodoses.  
 Kravet att kalvar inte får hållas i ensamboxar efter åtta veckors ålder, återfinns i 2 
kap. 3 b §.  
Att inte upphäva paragrafen skulle innebära att  nuvarande föreskrift, m ed de kritiserade 
reglerna kring hur mellanväggen ska vara utformad kvarstår. Den ökade valfriheten för 
djurägaren att själv bestämma utformningen på ensamboxen skulle därmed också utebli.  
 
2 kap. 24 §  
Vi har bedömt att undantag från kravet på larm i vissa  stallar ska kunna medges . En 
förutsättning är att  det i ventilationssystemet ingår en nödventilation som  fungera utan 
att manuella insatser  ska behöva göras om den mekaniska ventilationen inte fungerar 
som den ska . Eftersom ett sådant undantag inte  kan sk e på annat sätt än genom en 
ändring av föreskriften saknas egentliga alternativa lösningar. Om regleringen inte 
genomförs kommer berörda företag även fortsättningsvis att vara tvungna att installera 
larm i stallavdelningar där sådana installationer är svår motiverade.  
 
2 kap. 36 §  
Genom att reglera individuellt hållande av kalvar i hydda blir det tydligt att hydda 
jämställs med hållande i box. Det blir också tydligt vilka mått som gäller för hyddan 
och ytan utanför. Om inte ändringen införs så kommer det var a fortsatt otydligt med risk 
för att kalvar hålls i strid med rådets direktiv 2008/119/EG artikel 3 punkt 1a. För att 
undanröja eventuell otydlighet om vad som avses med begreppet hydda så införs också 
en definition i 1 kap. 4 §. Alternativa lösningar sakn as. 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 14 (29) 2 kap. 37 §  
Regleringen genomförs för att tydliggöra hur föreskriften ska tillämpas. Någon 
alternativ lösning för att uppnå detta har inte identifierats. Om regleringen inte 
genomförs finns risk att föreskriften kommer att tolkas och tillämpas på ett sätt som inte 
varit avsikten  eller att föreskriften inte tolkas och tillämpas på samma sätt i hela landet . 
 
2 kap. 38 §  
Regleringen syftar till att förenkla för berörda företag som håller små husdjursraser  i 
bås. Detta genom att bättre förutsättningar ges för att med mer ändamålsenliga bås 
kunna upprätthåla en god djurmiljö . Några alternativ till regleringen som ger denna 
effekt har inte identifierats. Om reglering inte sker kvarstår problemet för  företagen .   
 
2 kap. 41 §  
Regleringen görs för att undanröja  den osäkerhet som finns bland så väl djurhållare som 
hos kontrollmyndigheterna om vad som gäller för berörda golv. Några alternativ till 
regleringen som ger denna effekt har inte identifierats. Om regleringen inte genomförs 
finns risk att olika - eller frå n djurskyddssynpunkt felaktiga bedömningar görs i landet 
när det gäller utformningen av golven.  
 
3 kap. 16 §  
Regleringen görs i första hand för att medge undantag från kravet på larm i den 
omfattning som var avsikten med föreskriften när den infördes 2003.  Eftersom detta 
inte kan ske på annat sätt än genom en ändring av föreskriften saknas egentliga 
alternativa lösningar. Om regleringen inte genomförs kommer berörda företag  även 
fortsättningsvis att vara tvungna  att installera larm i stallavdelningar  där så dana 
installationer är svårmotiverade.  
 
3 kap. 19 §  
Ändringar av denna paragraf är föranledd av tre olika skäl. Dessa rubriceras nedan som; 
boxhygien, högre beläggningsgrad  samt system med foderliggbås . 
 
Boxhygien  
Regleringen syftar till att förenkla för b erörda smågrisföretag  samt till att förbättra 
hygien i boxarna . Detta genom att bättre förutsättningar ges för att skapa en mer 
ändamålsenliga och från arbetssynpunkt mer effektiv digivningsbox. Några alternativ 
till regleringen som ger denna effekt har in te identifierats. Om reglering inte sker 
kvarstår de beskrivna  problemen . 
 
 
Högre beläggningsgrad  
Regleringen görs för att företagen på ett effektivare sätt ska kunna utnyttja nya och 
befintliga stallavdelningar för sinsuggor. Någon  alternativ lösning för att åstadkomma 
denn a effekt saknas eftersom krav om  minsta tillåtna utrymme för suggor också anges i 
rådets direktiv  2008/120/EG . Om regleringen inte genomförs innebär det att 
djurhållningen i berörda stallavdelningar fortsatt måste ske med den beläggnings grad 
som tillåts idag.   
 
 
System med foderliggbås  
Ändringen är redaktionell och måste göras med anledning av att ny paragraf 3 kap. 19 a 
§ införs  (se nedan).  
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 15 (29) 3 kap. 19 a §  
Den nya föreskriften införs för att medge att fler inhysningssystem ska vara möjl iga att 
använda i Sverige. Eftersom nuvarande föreskrifter förhindrar detta  finns ingen 
alternativ lösning  som kan åstadkomma denna effekt.  
 
4 kap. 11 §  
Regleringen görs för att undanröja den osäkerhet som finns bland så väl djurhållare som hos 
kontrollmyn digheterna om vad som gäller för ligghallar till får . Några alternativ till 
regleringen som ger denna effekt har inte identifierats. Om regleringen inte genomförs 
finns risk att olika - eller från djurskyddssynpunkt felaktiga bedömningar görs i landet 
när d et gäller utformningen av ligghallar . 
 
6 kap . 8 § 
Regleringen görs för att öppna upp för alternativa lösningar som säkerställer att de 
föreskrifter som finns om gränsvärden för gödselgaser i stalluft klaras . Regleringen 
avser enbart undantag från kravet på  mekanisk utgödsling för vissa typer av stallar. D et 
föreskrivna gränsvärdet 25 ppm ammoniak kvarstår oförändrat.  
 
Jordbruksverket har övervägt alternativet att låta nuvarande reglering om mekanisk 
utgödsling kvarstå. Detta eftersom den forskning som fi nns inom området visar på 
höga  halter av ammoniak i stalluften när gödsel lagras inne i djurutrymmen. 
Matfågelbranschen  har dock i kontakter med Jordbruksverket framhållit att branschen  
har alternativa  lösningar  som säkerställer att det föreskrivna gränsvärde t 25 ppm 
ammoniak i nte kommer att överstigs annat än  vad som medges  i föreskriften. 
Branschen  har också framfört att dessa lösningar kommer att tillämpas på deras 
anläggningar . 
 
Allmänna råd till 6 kap. 9 § djurskyddslagen  
Ändringen är av redaktionell kar aktär och görs för att få en enklare och tydligare 
skrivning.  
 
6 kap . 5-6, 22 §§ 
Föreskrifterna (5-6 §§) beslutades 18 juni 2007 och att de sk a träda ikraft vid en  senare 
tidpunkt . Jordbruksverket har övervägt a lternativet att fortsätta avvakta beslut om 
ikraftträdande men kommit fram till att tidpunkten nu ska fastställas . Skälet är att 
risken annars finns att ytterligare fördröjningar sker innan unghöns som föds upp i bur 
får tillgång till de funktioner och resurser som djuren har behov av och som också 
anges i föreskrifterna . Detta är särskilt viktigt i ljuset av ny forskning (Enneling, S.A. et 
al., 2012. Early access to perches in caged White leghorn pullets. Pout. Sci., vol 9, no 9, 
2114 -2120.)  och med tanke på de krav som ställs om att höns ska födas u pp i ett system 
som liknar det som de s ka hållas i som vuxna .   
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 16 (29) 3. Uppgifter om vilka som berörs av regleringen  
 
Vilka som berörs av respektive reglering  framgår av nedanstående tabell.  
 
Reglering  Alla 
djurhållare  Djurhållare som håller djur enligt nedan  
Nöt Gris  Får Fjäderfä  
Alla Värphöns  Unghöns  
1 kap. 4   x x     
1 kap. 18  x       
1 kap. 24      x   
1 kap. 25  x    x   
1 kap. 26      x   
1 kap. 26 a  x  x     
Allmänna råd till 
2 § 
djurskyddslagen   x      
2 kap. 3 a   x      
2 kap. 3 b   x      
2 kap. 17   x      
2 kap. 18   x      
2 kap. 24   x      
2 kap. 36   x      
2 kap. 37   x      
2 kap. 38   x      
2 kap. 41   x      
3 kap. 16    x     
3 kap. 19    x     
3 kap. 19 a    x     
4 kap. 11     x    
6 kap. 5 -6       x 
6 kap. 8       x  
Allmänna råd till 
6 kap. 9 § 
(L100)      x  
6 kap. 22       x 
 
 
4.Uppgifter om kostnadsmässiga och andra konsekvenser 
regleringen medför och en jämförelse av konsekvenserna för 
de övervägda regleringsalternativen  
 
1 kap. 4 §  
Se 2 kap. 36 § samt 3 kap 19 - 19 a §§ . 
 
1 kap. 18 §  
Regleringen förväntas ge  en mer enhetlig tillämpning av föreskriften i landet. I 
praktiken leder det till lättnad er för djurhållarna genom att fler avvikelser från 
måttbestämmelserna sannolikt kommer att godtas. Det innebär i så fall a tt djurhållar e i 
mindre omfattning än tidigare måste anpassa sin djurhållning eller de utrymmen som 
djuren hålls i. Av det följer att  intäktsminskningar eller kostnadsökningar uteblir i dessa  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 17 (29) fall. Hur många som idag har en djurhållning där föreskrivna måt t inte uppfylls, finns 
inga uppgifter om och kan inte heller uppskattas. Än mindre är det möjligt att  avgöra 
hur många djurhållare som i praktiken kommer att vara direkt berörda av den ändrade 
regleringen.   
 
1 kap. 24 § 
Eftersom olämpliga dagljusinsläpp me d ojämn ljusspridning troligen inte kommer att 
användas i befintliga stallar med stöd av 1 kap . 25 § tredje stycket , bedöms regleringen 
inte medföra några tvingande kostnader för de djurägare som har sådana stallar. För nya 
stallavdelningar bedöms att ljus insläppens utformning och placering kommer att  
planeras in redan i  projekteringsskedet , vilket innebär  att några tillkommande  kostnader 
inte ska behöva uppstå som en följd av regleringen.  
 
1 kap. 25  § 
Första stycket  
Regleringen innebär en lättnad för föret agen genom att berörda djurutrymmen inte 
behöver förses med dagljusinsläpp. Regleringen bedöms inte påverka befintliga 
anläggningar eftersom dessa förutsätts ha dagsljusinsläpp idag. Regleringen bedöms i 
stället minska kostnaderna för kommande investeringa r i berör da anläggningar.  
 
Hur stor kostnadsminskningen blir är beroende på djurutrymmenas storlek  eftersom det 
i sin tur påverkar hur mycket dagsljusinsläpp som hade behövts om reg leringen inte 
görs.  Kostnadsminskningens storlek  kan alltså förenklat sägas  vara beroende på hur 
stora djurutrymmen företagen har. Kostnad för dagsljusinsläpp beräknas till ca 3 -5 000 
kr per m2/dagsljusinsläpp. Vanligen brukar dagsljusinsläppens area motsvara ca 3 -5 % 
av djurutrymmets golvarea  vilket motsvarar  1 m2 dagljusinsläpp  per 20 -30 m2 golvarea . 
Kostnadsminskningen kan alltså antas bli ca 3 - 5 000 kr per 20-30 m2 djurutrymme.  
 
Tredje stycket  
Regleringen  innebär en lättnad för företagen. Detta genom att föreskriften medger 
undantag från kravet på dagsljusinsläpp i befintliga  stallar där man konstaterat att 
ljusinsläppen inte är lämpligt utformade eller placerade . I dessa stallar  kan djurhållaren i 
stället för att åtgärda dagsljusinsläppen använda artific iellt ljus som uppfyller kraven.  
 
Kostnaden för att förse ett befintligt stall med lämpliga dagsljusinsläpp i efterhand 
varierar  kraftigt beroende på hur byggnaden är konstruerad . Räknat per hönsplats är en 
generell uppskattning att kostnaden hamnar på ca 20 -25 kr. I enkla fa ll t.ex. i  mindre 
hönsstallar  med envåningssystem (7 -9 höns/m2) kan det handla om att sätta in fler 
dagsljusinsläpp på lämpliga ställen i ytterväggarna utan att byggnadens bärande 
konstruktion  behöver förstärkas. I många fall kan dock kostnaden för att komplettera en 
stallbyggnad med lämpliga dagsljusinsläpp  bli betydande. Detta gäller inte minst större 
stallar som byggts under senare år med bursystem eller frigående flervåningssystem  
(10-20 höns/m2). Detta eftersom det inte är ovanligt att sådana stallar är byggda med 
prefabricerade betongytterväggar. Håltag ningar i sådana konstruktioner är kostsamma 
och kan i många fall inte göras på önskvärda ställen utan att avancerade 
konstruktionsförstärkande åtgärder samtidigt måste utförs . 
 
Kostnaden för att förse ett stall med artificiell belysning med de egenskaper s om anges i 
föreskrifen varierar bl.a. beroende på stallavdelningens storlek och beläggningsgrad 
samt vilken inhysningsform som tillämpas. En beräkning Jordbruksverket har gjort efter 
samråd med representanter från äggnäringen visar på att kostnaden per hön splats  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 18 (29) varierar mellan 5 -10 kr. Det bör observeras att det i denna kostnad ingår ljuslösningar 
som även uppfyller kraven i 1 kap. 26 § nedan.  
 
1 kap. 26  § 
Första stycket  
Kostnaderna för denna reglering redovisas delvis ovan (1 kap. 25 § tredje stycket). Fö r 
stallar som använder dagsljusinsläpp måste dock den artificiella belysningen anpassas 
så att den blir flimmerfri eller har minst 120 Hz. Kostnaden för dessa anläggningar har 
uppskattats till mellan 1 – 5 kr per hönsplats.  
 
Andra stycket  
Regleringen inne bär en kostnadsminskning för berörda företag  genom att fast monterad 
belysning inte behöver monteras i hyddor . Regleringen bedöms främst påverka 
kostnaderna för företag som investerar i hyddor efter det att regleringen är genomförd. 
Kostnaderna bör kunna m inska med ca 3 - 500 kr per hydda genom att belysningen kan 
ordnas på ett enklare sätt, t.ex. genom handburen strålkastarbelysning.   
 
1 kap 26  a § 
Regleringen i första stycket anger vad som sammantaget ska uppnås med användningen 
av dagsljus och belysning i stallarna. I andra stycket anges mer konkret hur ljust ska 
användas i grisstallar. Jordbruksverkets bedömning är att stallarna i allmänhet redan är 
försedda med den utrustning och teknik so m behövs för att uppfylla kraven i så väl 
första som andra stycke t. Regleringarna  bör därför inte innebära några 
kostnadsförändringar  för företagen .  
 
Allmänna råd till 2  och 4  §§ djurskyddslagen  
Jordbruksverket anser att täta mellanväggar är en förebyggande åtgärd som är lämplig 
från djurhälsosynpunkt men anser inte at t den måste vara allmängiltig i de fall 
kalvhälsan i besättningen ändå är god. Eftersom  krav på täta mellanväggar inte längre 
kommer att ställas som en följd av att 2 kap. 18 § upphävs, så tillkommande inga 
kostnader för företagen p.g.a. av detta allmänna råd. (Se i övrigt 2 kap. 18 § nedan).   
  
2 kap. 3 a §  
För de djurhållare som idag inte uppfyller kraven p.g.a. att de bara har ett nötkreatur, 
innebär regleringen inte några tillkommande kostnader. Detta eftersom dessa omfattas 
av särskilda övergångsbestä mmelser (se punkt 6 nedan). För övriga djurhållare är 
bedömningen att de allra flesta redan i dag uppfyller den kommande regleringen. Det 
kan dock inte uteslutas att anpassningar måste göras i enskilda besättningar. I dessa fall 
är bedömningen att det trol igen mest handlar om en kostnad för att anpassa befintliga 
djurutrymmen m.m. (engångskostnad) i storleksordningen 5 - 10 000 kr per besättning. I 
andra fall kan det vara fråga om årliga tillsyns - och skötselkostnader i storleksordningen 
2 – 5 000 kr.  
 
2 kap . 3 b §  
Ändringen är enbart redaktionell . (Se i övrigt 2 kap. 18 §)  
 
2 kap. 17 §  
Regleringen innebär  visserligen en lättnad för berörda företag men bedöms i praktiken 
inte påverka kostnaderna för berörda företag annat än marginellt.  
 
 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 19 (29) 2 kap. 18  §  
Genom a tt ta bort föreskriften öppnar regleringen upp för altern ativa utformningar av 
ensamboxar .  Det leder till att djurägarna kan minska sina kostnader  vid investeringar i 
ensamboxar . En ensambox med täta mellanväggar 0,80 m och därefter genombrutna 
väggar kos tar i snitt 4  000 kronor. Genom att tillåta andra utformningar t.ex. olika 
grindkonstruktioner så kan kostnaderna sannolikt minska med 1  000-2 000 kronor. 
Vissa enkalvboxsystem som inte är tillåtna i Sverige idag uppges vara mer lättskötta 
jämfört med de e nkalvsboxar som i dag används i Sverige. Det innebär i så fall att 
regleringen även leder till minskade skötselkostnader. Jordbruksverket har dock inte 
funnit några jämförande tidsstudier som kan bekräfta detta och avstår därför att ange det 
som en faktor  som påverkar kostnaderna . 
 
2 kap. 24 §  
Regleringen är en lättnad för berörda företag och innebär lägre kostnader för 
investeringar och skötsel av larmanordningar. Jordbruksverkets bedömning är att de 
flesta stallar redan idag har sådana larm som nuvarande föreskrift  kräver men troligen 
finns det fortfarande ett antal besättningar som ännu inte har installerat 
larmanordningar. Hur många dessa är finns inga uppgifter om men det kan 
uppskattningsvis röra sig om ca 1 000 besättningar.  
 
På kort sikt påverkar r eglering främst kostnaderna för de  ca 1 000 besättningar  som 
ännu inte installerat larmanordningar. Detta eftersom regleringen nu medger en 
alternativ lösning som innebär att larmanordningar inte nödvändigtvis måste installeras. 
Med utgångspunkt från att kos tnaden för en larminstallation i denna typ av 
stallavdelning normalt uppgår till mellan 5 - 10 000 kr bedöms  kostnadsminskning 
motsvara denna kostnad. Därutöver uteblir även arbetstidskostnader för löpande drift 
och underhåll  av larmet. Dessa kostnader är u ppskattningsvis ca 2  000 kr per år.  
 
All teknisk utrustning har i regel en begränsad livslängd och behöver bytas ut efter en 
tid. På lite längre sikt bedöms därför kostnaden kunna minska i samma storleksordning 
som anges ovan även för övriga besättningar som idag redan har installerat larm. Detta 
genom att nya larmanordningar inte nödvändigtvis måste installeras när befintliga 
larmanordningar tjänat ut . 
 
2 kap. 36 §  
Det antas att de flesta kalvhyddor som säljs är försedda med rastgård (utomhusyta). I de 
fall rastgård saknas går det att köpa den separat till en kostnad av ca 2  000 kronor. 
Tidsåtgången för montering uppskattas till ca 1 timma vilket ger en kostnad av 200 kr. 
Mindre kostnader i form av material och arbetstid kan också tillkomma i de fall 
rastg årdarna måste modifieras för att möjliggöra kontakt mellan kalvarna.  
 
2 kap. 37-38, 41 §§  
Regleringarna bedöms inte annat än i undantagsfall påverka kostnaderna för berörda 
besättningar.  
 
3 kap. 16 §  
Regleringen är en lättnad för ca 300 grisföretag ( se beräkning under punkt 7 nedan) och 
innebär lägre kostnader för investeringar och skötsel av larmanordningar. Vi bedömer 
att de flesta grisföretagen  redan idag har sådana larm som nuvarande föreskrift kräver 
men också att det troligen finns en liten andel  besättningar som ännu inte har installerat 
larmanordningar. Hur många dessa är finns inga uppgifter om men det kan 
uppskattningsvis röra sig om högst  50 besättningar .  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 20 (29)  
På kort sikt påverkar reglering främst kostnaderna för de ca 50 besättningar som ännu 
inte i nstallerat larmanordningar. Detta eftersom regleringen nu medger en alternativ 
lösning som innebär att larmanordningar inte nödvändigtvis måste installeras. Med 
utgångspunkt från att kostnaden för en larminstallation i denna typ av stallavdelning kan 
uppgå  till 10 – 20 000 kr bedöms kostnadsminskning motsvara denna kostnad. 
Därutöver uteblir även arbetstidskostnader för löpande drift och underhåll av larmet. 
Dessa kostnader är uppskattningsvis ca 4 000 kr per år.  
 
All teknisk utrustning har i regel en begrä nsad livslängd och behöver bytas ut efter en 
tid. På lite längre sikt bedöms därför kostnaden kunna minska i samma storleksordning 
som anges ovan även för övriga besättningar som idag redan har installerat larm. Detta 
genom att nya larmanordningar inte nöd vändigtvis måste installeras när befintliga 
larmanordningar tjänat ut.  
 
3 kap. 19 §  
Boxhygien  
Regleringen är en lättnad och berör ca 1  000 smågrisföretag och  förväntas ge en bättre 
boxhygien och en mindre arbetskrävande box. Efter samråd med representanter  från 
grisnäringen uppskattar vi att regleringen leder till att arbetstidsåtgång kan minskas med 
ca 1 timma per sugga och år.  För en medelstor smågrisbesättning med ca 150 suggor 
innebär det i så fall att den årliga arbetskostnaden minskar med ca 30  000 kr .  
 
En förbättrad  boxhygien leder  också till friskare smågrisar. Effekten av det är lägre 
vård- och behandlingskostnader , högre tillväxt hos smågrisarna , lägre smågrisdödlighet  
samt i övrigt en effektivare produktion . Regleringen förväntas därför även av d etta skäl 
leda till att lönsamhet en förbättras för företagen. Hur mycket lönsamheten i denna del 
kommer att förbättras för grisföretagen saknas det dock tillräckligt med underlag för att 
beräkna.  
 
Högre beläggningsgrad  
Regleringen innebär framför allt att  de företag som ska bygga system med 
foderstationer för sinsuggor kan bygga ett mer kostnadseffektivt system jämfört med 
tidigare. I Sverige finns ca 1 000 företag som håller suggor. En bedömning vi gjort  efter 
samråd med representanter från grisnäringen ä r att systemet troligen kommer att bli 
vanligast i de besättningar som har 400 suggor eller fler. Därutöver kommer systemet 
även att förekomma i mindre besättningar, dock i blygsammare omfattning. 
Sammanfattningsvis är det rimligt att anta att systemet i n ågon form kan förekomma i 
ca 50 -60 procent av de suggplatser som kommer att byggas framöver.  
 
Regleringen innebär att stallarna kan utnyttjas mer effektivt  genom att djurantalet kan 
ökas med ca 10 procent i berörda utrymmen . Efter samråd med representanter  från 
grisnäringen bedömer vi att regleringen kommer att innebära att byggkostnaderna kan 
minskas med ca 900 kr per sinsuggsplats. Detta m ed utgångspunkt från en byggkostnad 
på ca 4 000 kr per m2 stallarea . 
 
Även arbetstidsåtgången per sinsugga har vi efter samråd med grisnäringen bedömt 
kommer att kunna minskas som en följd av regleringen. Detta eftersom tidsåtgången för 
att sköta en box med t.ex. 60 suggor inte ökar annat än marginellt om antalet suggor i 
boxen ökar med 10 procent till 66 suggor. Förenkla t kan man därför säga att regleringen 
även minskar arbetstidsåtgången  för skötseln av berörda sinsuggor med ungefär 10 
procent  vilket motsvarar ca 0,3 timmar  per sugga och år . För en medelstor  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 21 (29) smågrisbesättning med ca 150 suggor innebär det i så fall att d en årliga arbetskostnaden 
för skötseln av sinsuggorna minskar med ca 9 000 kr.  
 
System med foderliggbås  
Ändringen är redaktionell och göras med anledning av att ny paragraf 3 kap. 19 a § 
införs (se nedan).  
 
3 kap. 19 a §  
Regleringen är en lättnad för grisf öretagen och innebär att de företag som ska bygga för 
sinsuggor får fler inhysningssystem att välja mellan. I Sverige finns ca 1 000 företag 
som håller suggor. En bedömning som gjorts efter samråd med representanter från 
grisnäringen är att systemet trolig en kommer att förekomma i 70 – 80 procent av 
besättningarna oavsett besättningarnas storlek.  
 
Vi bedömer att r egleringen kommer att kunna leda till förbättrad lönsamhet  för berörda 
grisföretagare . Anledningen är bl.a. att s ystemet kan förbättra hållbarhet en hos många 
suggor  jämfört med om de hålls i andra system där konkurrensen mellan suggorna är 
högre . Systemet kan också leda till en förbättrad fertilitet hos suggorna  samt vara mer  
arbetseffektiv  jämfört med andra system . Det saknas dock tillräckligt med underlag för 
att kunna beräkna den förbättrade lönsamheten.  
 
4 kap. 11 §  
Det kan inte uteslutas att r egleringen i enstaka fall kan påverka kostnaderna för  ett fåtal  
företag . I de fall djurbeläggningen i ligghallen innebär att föreskriven totalarea per djur  
uppfylls  får ligghallens storlek minskas om enbart samtidig utfodring sker i ligghallen . 
Det motsvarar en minskad byggkostnad på ca 1  000 – 1 500 kr per djurplats. I de fall 
djurbeläggningen i ligghallen innebär att föreskriven liggarea per djur uppfylls  
tydliggörs nu att ligghallens storlek måste ökas om fri fodertilldelning sker inne i 
ligghallen.  Det motsvarar i så fall en ökad byggkostnad på ca 1  000 – 1 500 kr per 
djurplats.  
 
6 kap. 8 §  
Regleringen är en lättnad för berörda företag genom att kravet på  mekanisk utgödsling 
tas bort vilket i sin tur innebär att motsvarande investeringar inte nödvändigtvis måste 
göras. Investeringskostnaden för berörda företag bedöms därför minska med ca 25 – 30 
kr per hönsplats .  
 
Allmänna råd till 6 kap. 9 §  
Ändringen be döms inte påverka några kostnader.  
 
6 kap.  5-6, 22 §§ 
Det är Jordbruksverkets bedömning att flera av de system (burar och våningssystem) 
utan större svårigheter kan modifieras så att kraven på sittpinnar och strö uppfylls.  
Kostnaderna för att installera sittpinnar har räknats fram i en amerikansk studie 
(Enneling, S.A. et al., 2012. Early access to perches in caged White leghorn pullets. 
Pout. Sci., vol 9, no 9, 2114 -2120.) Av studien framgår att två längsgående metallpinnar 
(2 x 61 cm;  Ø 32mm; 8,9 cm över burgolvet) kostar ca 35  kr/meter samt  10-20 kr /bur i 
installationskostnader . Det innebär en kostnad på ca 3,50 kr per plats för unghöns som 
är 18 månader gamla.  
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 22 (29) 5. Bedömning av om regleringen överensstämmer med eller går utöver 
de skyldigheter som följer av Sveriges anslutning till Europeiska 
unionen  
 
Nedanstående regleringar går utöver de skyldigheter som följer av Sveriges anslutning 
till Europeiska unionen.  
  
- 1 kap. 25§  
- 1 kap. 26 § första stycket  
- 1 kap. 26 a första stycket  
- 2 kap 3 a §  avseende reglering en om social  kontakt för nötkreatur äldre än sex 
månader  
- 2 kap. 36 § avseende krav på utomhusyta vid individuellt hållande i hydda  
- 2 kap. 38, 41 §§  
- 3 kap. 19 § fotnot 6  
- 3 kap. 19 a §  
- 4 kap. 11 §  
- 6 kap. 5 -6, 8, 22 §§  
 
Övriga regleringar överensstämmer med d e skyldigheter som följer av Sveriges 
anslutning till Europeiska unionen.  
 
6. Bedömning av om särskilda hänsyn behöver tas när det 
gäller tidpunkten för ikraftträdande och om det finns behov av 
speciella informationsinsatser  
 
Informationsinsatser riktade t ill de berörda djurhållarna kommer bl.a. att göras via 
Jordbruksverkets hemsida samt genom de djurslagsspecifika djurskyddsbroschyrer som 
Jordbruksverket tar fram. Jordbruksverket kommer också att rikta särskilda 
informationsinsatser till länsstyrelserna v ia de nätverk som Jordbruksverket har rörande 
djurskyddsfrågor samt under kommande sammankomster och kurser. Huvuddelen av 
regleringarna har diskuterats med berörda näring ar under en längre tid i bl.a. 
Jordbruksverkets olika referens - och kalibreringsgrupp er. Information kommer därför 
även att ges i olika branschtidningar.  
 
I huvudsak kommer regleringen träda i kraft ca en månad  efter det att föreskrifterna har 
beslutats av Jordbruksverket , d.v.s. omkring den 1 sept ember  2014 . Vissa föreskrifter 
måste dock börja gälla vid en senare tidpunkt. Detta eftersom berörda djurägare ska ha 
möjlighet att anpassa sin djurhållning efter den nya regleringen. Vilka dessa föreskrifter 
är samt när de ska börja gälla redovisas här nedan.  
 
- 1 kap. 26 § första stycket  avseende ljus i fjäderfä stallar  börjar gälla 1 jan 2015 . 
- 2 kap . 3 a § avseende besättningar som den 1 september 2014  håller endast ett 
nötkreatur börjar gälla när det djuret lämnar produktionsplatsen.  
- 2 kap. 3 a § avseende andra nötkreatur än kalvar  börjar gälla d en 1 april 2015 . 
- 2 kap. 36 §  avseende hyddor inkl. fotnot 1 och 2 börjar gälla de n 1 april 2015 . 
- 4 kap. 11 § fotnot 3 börjar gälla den 1 april 2015 . 
- 6 kap. 5 -6, 22 §§ börjar  gälla den 1 september 2016 . 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 23 (29)  
7. Beskrivning av antal företag som berörs, vilka br anscher 
företagen är verksamma i samt storleken på företagen.  
 
1 kap. 4 §  
Se 3 kap . 19- 19 a §§ . 
 
1 kap. 18 §  
Vilka branscher som är berörda framgår av tabellen i punkt 3 ovan. Hur många som 
idag har en djurhållning där föreskrivna mått inte uppfylls, finn s inga uppgifter om och 
kan inte heller uppskattas. Än mindre är det möjligt att avgöra hur många djurhållare 
som i praktiken kommer att vara direkt berörda av den ändrade regleringen. Avvikelser 
från måttbestämmelser förekommer i djurbesättningar oavsett om besättningarna är små 
eller stora. Regleringen förväntas därför inte särskilt påverka företag  av en viss storlek.  
 
1 kap. 24 § 
Alla företag som håller mer än 350 fjäderfän  berörs . Totalt finns det ca 3 900 företag  
med höns (varav ca 390 med fler än 350 djur) och ca 700 med kycklingar av 
värphönsras  enligt Jordbruksstatistisk årsbok 2013 . 
 
1 kap. 25 §  
Första stycket  
I huvudsak berörs slakteriföretag med utrymmen för att hålla djur. I nuläget finns ca 60 
slakterier  i Sverige . Även företag som sysslar med u tställningar, tävlingar eller liknande 
evenemang berörs. Några uppgifter om hur många dessa är finns dock inte.  
 
Tredje stycket  
Alla företag som håller fjäderfän i stallar som är i bruk innan författningen träder i kraft.  
Jordbruksverkets bedömning är at t merparten av de m som håller höns för äggproduktion 
i större skala har mer eller mindre stora problem med att använda d agljusinsläppen i 
sina stallar. Totalt finns det ca 390 företag med fler än 350 djur (Svenska Äggs 
årsrapport 2013) och drygt 50 företag  som föder upp föräldradjur för 
slaktkycklingproduktion (uppgifter från Svensk Fågel). Av dessa har ca 150  dispens 
från dagsljusinsläpp p. g.a. problem.  
 
1 kap. 26 § 
Första stycket  
Alla företag som håller fjäderfän. Totalt finns det ca 4 600  företag med hön s och 
kycklingar enligt Jordbruksstatistisk årsbok 2013 . Regleringen berör samtliga företag 
oavsett besättningsstorlek.  
 
Andra stycket  
Totalt finns 19  561 företag med nötkreatur enligt Jordbruksstatistisk årsbok 2013. Av 
dessa berörs främst de som håller k alvar inom mjölproduktionen ( 4 968 företag)  där 
kalvarna hålls i hydda . Några uppgifter hur många besättningar som har hydda samt 
storleken på dessa företag finns inte. Jordbruksverkets bedömning efter samråd med 
näringen i frågan är att  ca 1800 företag  mer eller mindre berörs av regleringen och att 
användningen av hyddor är lika vanlig i stora som i små besättningar.  
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 24 (29) 1 kap. 26 a §  
Första stycket  
Alla djurhållare som håller de djurslag som författningen reglerar  oavsett företagens 
storlek . 
 
Andra stycket  
Alla som håller grisar.  I Sverige finns ca 1 300 företag som håller grisar. Regleringen 
berör samtliga företag oavsett besättningsstorlek.  
 
Allmänna råd till 2 och 4 § § djurskyddslagen  
Alla m jölkproducerande besättningar som håller kalvar yngre än två vecko r. Totalt finns 
det 4  968 företag med mjölkkor enligt Jordbruksstatistisk årsbok 2013 .  
 
2 kap. 3  a § 
Alla som håller nötkreatur. Totalt har 19  561 företag nötkreatur enligt 
Jordbruksstatistisk årsbok 2013.  Främst berörs de ca 360 besättningar som enligt C DB 
endast har ett nötkreatur  som på sikt måste ändra sin djurhållning . I övrigt bedöms 
övriga besättningar redan idag uppfylla kraven med undantag från enstaka besättningar.  
 
2 kap. 3  b § 
Ändringen är enbart redaktionell. (Se i övrigt 2 kap. 18 §)  
 
2 kap. 17 § 
Regleringen innebär en lättnad för de djurhållare som håller stutar över 24 månaders 
ålder. Hur många besättningar det rör sig om har Jordbruksverket  inte lyckats få fram . 
Vi har heller inte några uppgifter om hur många besättningar som håller eller ö nskar 
hålla dessa djur i boxar med gödseldränerande golv som liggyta . Vår bedömning är 
dock  att det troligen rör sig om en  förhållandevis liten andel  som är direkt berörda av 
regleringen.  
 
2 kap. 18 §  
Totalt finns 19  561 företag med nötkreatur enligt Jordb ruksstatistisk årsbok 2013. Av 
dessa berörs främst de som håller kalvar inom mjölproduktionen ( 4 968 företag) där 
kalvarna hålls i ensamboxar. Några uppgifter hur många besättningar som har 
ensamboxar finns inte. Jordbruksverkets bedömning är dock att det bör röra sig ca 6 000  
företag . Regleringen berör samtliga dessa företag oavsett besättningsstorlek.  
 
2 kap. 24 §  
Regleringen berör alla som har stallavdelningar med mekanisk ventilation där kalvar 
hålls tillsammans med kor i utrymmet. Totalt finns ca 16  340 företag med kor enligt 
Jordbruksstatistisk årsbok 2013. Av dessa är bedömningen att det främst är de som 
håller djuren i äldre stallar med uppbundet system som berörs, såväl inom 
mjölkproduktionen som köttproduktionen . Hur många och hur stora dessa besät tningar 
är saknas det uppgifter om . En uppskattning som Jordbruksverket har gjort pekar på att 
det kan röra sig om ca 6 000 företag . Storleken på besättningarna i dessa företag varierar 
troligen kraftigt från ca 10 – 70 kor. Flertalet bedöms dock ha en bes ättningsstorlek 
mellan 20 – 40 kor.  
 
2 kap. 36 §  
Totalt finns 19  561 företag med nötkreatur enligt Jordbruksstatistisk årsbok 2013. Av 
dessa berörs främst de som håller kalvar inom mjöl kproduktionen ( 4 968 företag) där  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 25 (29) kalvarna hålls i hydda. Några uppgift er hur många besättningar som har hydda samt 
storleken på dessa företag finns inte. Jordbruksverkets bedömning efter samråd med 
näringen i frågan är att ca 1800 företag mer eller mindre berörs av regleringen och att 
användningen av hyddor är lika vanlig i stora som i små besättningar.   Bedömningen 
grundas på en uppskattning av att ca 30 % av mjölkproducerande besättningar håller 
kalvar individuellt i hyddor, vilket motsvarar ca 1500 företag. Motsvarande siffra för 
besättningar som köper in kalvar för uppföd ning till slakt uppskattas till 10 % vilket 
motsvarar ca 300 företag.  Med utgångspunkt från hur många kor en svensk besättning 
har i genomsnitt (ca 70 kor) kan man anta att det totala antalet hyddor i Sverige uppgår 
till ca 20  000. Hur stor andel av  hyddor na som måste anpassas som en följd av 
regleringen är inte känt. Jordbruksverket uppskattar dock att det kan röra sig om ca 5 %, 
d.v.s. ca 1  000 hyddor i knappt 100 företag.  
 
 
2 kap. 37 §  
Totalt finns 19  561 företag med nötkreatur enligt Jordbruksstatistisk  årsbok 2013. Av 
dessa berörs de som håller nötkreatur i gemensambox utan liggbås eller foderliggbås.  
Jordbruksverkets bedömning är dock att regleringen i praktiken inte annat än i 
undantagsfall påverkar djurhållningen i dessa besättningar och då genom att  det innebär 
en lättnad för dem.  
 
2 kap. 38 §  
Alla som håller vuxna nötkreatur med en högsta vikt på 400 kg i bås.  Enligt de uppgifter 
Jordbruksverket har baserad på statistik från 2009 finns ca 400 sådana djur i 
uppskattningsvis ca 40  besät tningar i Sveri ge. Det förekommer besättningar där sådana 
djur hålls i bås men h ur många de är har dock inte kunnat utredas.  
 
2 kap. 41 §  
Regleringen berör alla som håller vuxna handjur i bås som innehåller gödseldränerande 
golv. Regleringen innebär att reglerna blir tyd ligare för dessa djurhållare. Hur många 
besättningar det rör sig om har Jordbruksverket dock inte lyckats få fram  några siffror 
på. En bedömning  är dock att det kan röra sig högst  200 besättningar som håller djuren 
på detta sätt och att dessa besättningar har ca 10 -20 djur . 
 
3 kap. 16 §  
I Sverige finns ca 1 000 företag som håller suggor. Den nya r egleringen innebär 
generellt sett en lättnad för grisföretagarna men berör främst de  som håller  mellan 30 – 
100 suggor  i samma stallavdelning  med mekanisk ventilat ion. Företrädesvis bör det röra 
sig om de företag  som har fler än 50 suggor  i sin besättning.  Dessa är till antalet ca 500 
stycken. Hur många av dessa 500 företag som har mekanisk ventilation i sina 
stallavdelningar för suggor finns det inga uppgifter om m en en uppskattning som 
Jordbruksverket har gjort är att det bör röra sig om drygt  60 % av besättningarna . Det 
innebär i så fall att regleringen i praktiken berör  ca 300 grisföretag.  
 
3 kap. 19 §  
Ändringar av denna paragraf är föranledd av tre olika skäl. D essa rubriceras nedan som; 
boxhygien, högre beläggningsgrad  samt system med foderliggbås . 
 
Boxhygien  
Regleringen är en lättnad och berör ca 1  000 smågrisföretag. Hur många av dessa 
företag som i sina befintliga grisningsboxar kommer att välja att göra någo n av de 
åtgärder som nu blir tillåtna med den nya regleringen är svårt att förutsäga . Med  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 26 (29) utgångspunkt från att åtgärdena förväntas ge en bättre boxhygien och en mer lättskött 
box är det dock rimligt att anta att flertalet befintliga boxar kommer att åtgär das på ett 
eller flera sätt. När det gäller  nya boxar som uppförs efter regleringen  är bedömningen 
att dessa  i något avseende kommer att utformas i enlighet med den nya regleringen. 
Sammantaget är bedömningen att regleringen på sikt kommer att leda till at t i stort sett 
alla grisningsboxar i något avseende kommer att vara anpassade efter den nya 
regleringen.  
 
Högre beläggningsgrad  
Regleringen innebär framför allt att de företag som ska bygga system med 
foderstationer för sinsuggor kan bygga ett mer kostnad seffektivt system jämfört med 
tidigare. I Sverige finns ca 1 000 företag som håller suggor. Hur många av dessa företag 
som kommer att välja detta system i samband med investeringar är svårt att svara på. En  
bedömning som gjorts efter samråd med representan ter från  grisnäringen  är att systemet 
troligen kommer att bli vanligast i de besättningar som har 400 suggor eller fler. 
Därutöver kommer systemet även att förekomma i mindre besättningar, dock i 
blygsammare omfattning. Sammanfattningsvis är det rimligt at t anta att systemet 
framöver i någon form kan komma att förekomma i ca 50 -60 procent av de suggplatser 
som kommer att byggas  framöver .  
 
System med foderliggbås  
Ändringen är redaktionell och måste göras med anledning av att ny paragraf 3 kap. 19 a 
§ införs  (se nedan).  
 
3 kap. 19 a §  
Regleringen innebär att de företag som ska bygga för sinsuggor får fler 
inhysningssystem att välja mellan. I Sverige finns ca 1 000 företag som håller suggor. 
Hur många av dessa företag som kommer att välja det system som nu reg leras är svårt 
att svara på .  En bedömning som gjorts efter samråd med representanter från 
grisnäringen är att systemet troligen kommer att förekomma i 70 – 80 procent av 
besättningar na oavsett besättningarnas storlek.  
 
4 kap. 11 §  
Regleringen riktar sig t ill alla som håller får med tillgång till ligghall med utfordring.  I 
Sverige finns ca 8 600 djurhållare som har får. Regleringen berör de som håller sina får 
som utegångsdjur med tillgång till ligghall. Flertalet fårbesättningar håller dock sina får 
instal lade under den kalla årstiden varför regleringen endast berör en liten andel av 
besättningarna, uppskattningsvis ca 10  procent. Flertalet av dessa är troligen mindre  
besättningar där utfodring oftast görs utanför ligghallen. Bedömningen är därför att en 
förhållandevis liten andel av det totala antalet fårbesättningar i landet , uppskattningsvis 
mindre än 5 procent, är direkt berörda av regleringen .  
 
6 kap. 8 §  
Regleringen berör de drygt 50 uppfödare av slaktkycklingföräldrar som finns i landet. 
(Värphönspro duktionen har normalt inte dessa relativt sett större ströytor, vilka behövs 
för att underlätta parning hos de tyngre slaktkycklingdjuren. Dessa företag berörs därför 
inte i praktiken.)  
 
Allmänna råd till 6 kap. 9 §  
Regleringen berör samtliga företag som h åller värphöns och unghöns.  Totalt finns det ca 
4 600  företag enligt Jordbruksstatistisk årsbok 2013 . 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 27 (29) 6 kap. 5 -6, 22 §§  
Regleringen berör u nghönsuppfödare inom värphönsproduktionen. För närvarande finns 
ca 2,7 miljoner unghönsplatser hos de 83 unghönsuppf ödare som är  anslutna till 
Svenska Äggs djuromsorgsprogram. Av dessa ca 2,7 miljoner unghönspla tser finns ca 
900 000 platser i unghönsburar i 29 företag . Det är alltså dessa 29 företag som är direkt 
berörda av regleringen.  
 
 
8. Beskrivning av vilken tidsåt gång regleringen kan föra med 
sig för företagen och vad regleringen innebär för företagens 
administrativa kostnader.  
 
Regleringen påverkar inte  de administrativa kostnaderna  för företagen. Vissa regleringar 
bedöms däremot medför a initiala kostnader för för etagen i form av arbetstid för att 
anpassa sin djurhållning. Sådan arbetstid redovisas under punkt 4 ovan. Detsamma 
gäller för de regleringar som bedöms medföra minskade kostnader genom mindre 
arbetstidsåtgång för t.ex. skötseln av djuren.  
 
 
9. Beskrivning  av vilka andra kostnader den föreslagna 
regleringen medför för företagen och vilka förändringar i 
verksamheten som företagen kan behöva vidta till följd av den 
föreslagna regleringen .   
Regleringen bedöms inte medföra andra kostnader än de som angetts i p unkt 4  ovan . 
 
 
10. Beskrivning av i vilken utsträckning regleringen kan komma 
att påverka konkurrensförhållandena för företagen  
 
De flesta regleringarna som görs p åverkar kostnaderna i någon mån  antingen i positiv 
riktning eller i negativ riktning för före tagen (se punkt 4). Dessa r eglering ar bedöms  
dock  inte påverka konkurrensförutsättningarna för berörda företag i någon betydande 
omfattning.  Det finns  dock några regleringar där Jordbruksverket kan se att 
konkurrensförhållandena för berörda företag påverka s i positiv riktning. Det gäller 
regleringarna i 3 kap. 19 -19 a §§ som gäller för företag som producerar  smågrisar . Detta 
eftersom regleringarna bedöms leda till förbättrad lönsamhet.  
 
Reglering i 19 § avseende åtgärder i digivningsboxar bedöms kunna geno m bättre 
lönsamhet genom att smågris arnas hälsa  förbättras och att  arbetstidsåtgång en minskas . 
Regleringen i 19 § avseende högre beläggningsgrad i större suggrupper (> 39 
suggor/grupp) leder till ett effektivare utnyttjande av stallarna samt en minskad 
arbetstidsåtgång per sugga. När det gäller regleringen i 19 a § bedöms att denna 
reglering kunna leda till förbättrad lönsamhet. Detta eftersom systemet jämfört med 
flera andra system kan leda till förbättra d hållbarhet hos suggornas, förbättrad fertilitet 
m.m. samt vara mer  arbetseffektivt.  
  
När det gäller 6 kap. 5 -6, 22 §§ kan konkurrensförhållandena komma att påverkas 
negativt för företagen . Detta eftersom regleringen kräver att företagen gör invest eringar  
i sina burar . Regleringen innebär å andra sidan at t berörda unghöns kommer att födas 
upp i sådana syste m som de ska hållas i som vuxna. Detta bör sannolikt ge ett mervärde  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 28 (29) genom en förbättrad äggproduktion. Som nämnt s ovan visar forsk ning på goda resultat 
vad gäller t.ex. stress och be nstyrka  hos djuren . Investeringen bör därför även kunna 
generera ett ekonomiskt mervärde  på grund av detta . I vilken omfattning sådana 
eventuella  mervärde n motsvarar investeringskostnaderna är dock inte utrett.  
 
11. Beskrivning av hur regleringen i andra avseenden kan 
komma a tt påverka företagen  
 
Utöver vad som angetts ovan bedöms r egleringarna  i förenkla för företagen  och 
kontrollmyndigheterna . Detta eftersom många föreskrifter nu görs tydligare med 
minskad risk för feltolkningar eller att olika bedömningar görs i landet.  
 
 
12. Konsekvenser för landsbygden  
Vi bedömer att de föreskriftsändringar som görs sammantaget kommer att leda till en 
positiv utveckling av landsbygden. Detta eftersom flera av ändringarna förväntas leda 
till förbättrad lönsamhet och därmed ökad konkurrensk raft för företag med djurhållning.  
 
Tydligare regler  
Vissa av ändringarna gör vi för att det ska bli tydligt för alla berörda hur föreskrifterna 
ska tolkas och tillämpas. Det ger en ökad trygghet för djurägarna samt minskar risken 
att olika bedömningar gör s av länsstyrelsen i samband med förprövningar och 
djurskyddskontroller. Genom att föreskrifterna blir tydligare minskar risken att 
djurägarna måste göra kostsamma ändringsåtgärder i efterhand för att kunna leva upp 
till kraven.  
 
Regler för flexiblare lösn ingar  
Flera ändringar ger djurägarna ökade möjligheter att välja hur de ska hålla sina djur. 
Dessa ändringar kommer att ha ekonomisk betydelse för djurägarna eftersom 
kostnaderna för investeringar kan minska och djuren kan skötas på ett effektivare sätt. 
Som en följd av det bedömer vi att de företag som verkar på landsbygden förbättrar sin 
konkurrenskraft, vilket är positivt för landsbygdens utveckling.  
 
Förbättrad djurvälfärd  
Några av de ändringar som görs innebär att djurskyddskraven utökas. Det gäller fr amför 
allt de föreskrifter som berör unghönsuppfödningen men också det krav som nu ställs 
när det gäller nötkreaturens behov av social kontakt. I dessa fall kan vi inte se att 
ändringarna kommer att bidra till en positiv utveckling av landsbygden men att 
ändringarna ändå är nödvändiga att göra för att säkerställa djurvälfärden. I dessa fall har 
vi alltså gjort en avvägning mellan djurskyddsnyttan och nyttan för landsbygdens 
utveckling och kommit fram till att djurens välfärd i dessa fall väger tyngre.  
 
(Mer detaljerad information om hur respektive ändring påverkar företagen samt vilka 
företag som berörs framgå r av punkterna 3 -4 och 7 -10 ovan)  
 
 
 
 
  
Dnr 5.2.16 -893/14  
 
 29 (29) 13. Tidigt samråd  
 
I frågor som rör regleringen för nötkreatur, med undantag från 2 kap. 17  och 24 §§, har 
samrå d skett  med Växa Sverige, LRF, Sveriges nötköttsproducenter, Svenska 
Djurhälsovården, Sveriges mjölkbönder och Djurens Rätt . 
 
I frågor som rör regleringen för grisar, med undantag från 1 kap. 26 a § andra stycket 
samt 3 kap. 16 § , har samråd skett med Sver iges Grisföretagare, Svenska 
Djurhälsovården, Lundens Djurhälsa samt Svenska Pig.  
 
I frågor rörande fjäderfä har samråd skett med Jordbruksverkets referensgrupper för 
värphöns respektive matfågel. I dessa grupper ingår bl.a. Svenska Ägg respektive 
Svensk F ågel. I båda grupperna ingår även representanter för forskningsinstitutioner och 
djurskyddsorganisationer.    
 
 
 
 
Kontaktpersoner   
I frågor rörande regleringar för nötkreatur:  
Annika Hultgren, tel 036 -15 51 93, annika.hultgren@jordbruksverket.se     
 
I frågor rörande regleringar för grisar och får:  
Gunnar Palmqvist, tel 036 -15 61 10, gunnar.palmqvist@jordbruksverket.se   
 
I frågor rörande fjäderfä:  
Kristina O dén, tel 036 -15 61 25 , kristina.oden@jordbruksverket.se