Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]Utskrift fra Lovdata - 14.11.2018 14:36
 
 
Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
 
 
Dato LOV-2010-03-26-8
Departement Justis- og beredskapsdepartementet
Sist endret LOV-2015-06-19-65 fra 01.10.2015
Publisert I 2010 hefte 4
Ikrafttredelse 01.07.2010
Endrer LOV-1961-03-03-4, LOV-1961-03-03-5
Rettsområde Immaterialrett ► Varemerke. Firma
Kunngjort 26.03.2010   kl. 15.30
Korttittel Varemerkeloven – vml
 
 
Jf. tidligere  lov 3 mars 1961 nr. 4 om varemerker og lov 3 mars 1961 nr. 5 om fellesmerker. Jf. EØS-avtalen vedlegg XVII nr. 9 h (dir 2008/95). Dir 2008/95 er
avløst av dir 2015/2436. Dir 2015/2436 er pr. okt 2017 ikke innlemmet i EØS-avtalen.
 
Kapittel 1. Alminnelige bestemmelser
 § 1. Enerett til varemerke mv.
Enhver kan oppnå enerett  til å bruke et varemerke som kjennetegn for varer eller tjenester i næringsvirksomhet etter
bestemmelsene i denne loven (varemerkerett).
En forening eller annen sammenslutning kan oppnå enerett for sine medlemmer til å bruke et felles varemerke for varer eller
tjenester i næringsvirksomhet (kollektivmerke). Myndighet, stiftelse, selskap eller annen sammenslutning som fastsetter normer
for eller fører annen kontroll med varer eller tjenester, kan oppnå enerett til å bruke et varemerke for slike varer eller tjenester
som normene eller kontrollen gjelder (garanti- eller kontrollmerke). Varemerker som nevnt i leddet her kalles fellesmerker.
Den som bruker eget navn  eller beskyttet forretningsnavn  som kjennetegn for sine varer eller tjenester, har beskyttelse etter
reglene i loven her mot andres urettmessige bruk av navnet som varemerke innenfor samme geografiske område.
 
 § 2. Tegn som kan være varemerke
Et varemerke kan bestå av alle slags tegn som er egnet til å skille en virksomhets varer eller tjenester fra andres, for eksempel
ord og ordforbindelser, herunder slagord, navn, bokstaver, tall, figurer og avbildninger, eller en vares form, utstyr eller
emballasje.
Det kan ikke oppnås varemerkerett til tegn som utelukkende består av en form som følger av varens art, er nødvendig for å
oppnå et teknisk resultat eller tilfører varen en betydelig verdi.
 § 3. Stiftelse av varemerkerett
Varemerkerett kan oppnås for hele riket  ved registrering i varemerkeregistret etter bestemmelsene i kapittel 2 .
Varemerkerett kan også oppnås for hele riket  ved internasjonal registrering etter bestemmelsene i kapittel 10 .Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]Varemerkerett oppnås uten registrering når merket er innarbeidet. Et varemerke anses innarbeidet når og så lenge det i
omsetningskretsen her i riket for slike varer eller tjenester det gjelder, er godt kjent som noens særlige kjennetegn. Foreligger
innarbeidelse bare i en del av riket,  gjelder eneretten bare for dette området.
  
§ 4. Varemerkerettens innhold
Varemerkeretten innebærer at ingen uten samtykke fra innehaveren av varemerkeretten (merkehaveren) i næringsvirksomhet
kan bruke:
a)tegn som er identisk med varemerket for slike varer eller tjenester som varemerket er beskyttet for
 
b)tegn som er identisk med eller ligner varemerket for varer eller tjenester av samme eller lignende slag, såfremt det er risiko
for forveksling, for eksempel ved at bruken av tegnet kan gi inntrykk av at det finnes en forbindelse mellom tegnet og
varemerket.
 
For et varemerke som er velkjent her i riket, innebærer varemerkeretten at ingen uten samtykke fra merkehaveren kan bruke et
tegn som er identisk med eller ligner varemerket for varer eller tjenester av samme eller annet slag, hvis bruken ville medføre enurimelig utnyttelse av eller skade på det velkjente varemerkes særpreg eller anseelse (goodwill).
Som bruk anses blant annet:
a)å sette merket på varer eller deres emballasje
 
b)å tilby varer for salg eller på annen måte bringe dem på markedet, lagre eller levere dem under tegnet, eller å tilby eller
levere tjenester under tegnet
 
c)å innføre eller utføre varer med merket på
 
d)å bruke tegnet på forretningspapirer og i reklame.
 
Også muntlig bruk av tegnet anses som bruk.
 
§ 5. Begrensning av varemerkeretten
Varemerkerett oppnådd ved registrering omfatter ikke slik del av et varemerke som det ikke ville være adgang til å registrere
særskilt.
Varemerkeretten er ikke til hinder for at noen i samsvar med god forretningsskikk bruker:
a)sitt navn,  sitt foretaksnavn  eller sin adresse
 
b)angivelser som gjelder varens eller tjenestens art, beskaffenhet, mengde, formål, verdi, geografiske opprinnelse,
tidspunktet for varens fremstilling eller for prestasjon av tjenesten eller andre egenskaper ved varen eller tjenesten
 
c)varemerket, når dette er nødvendig for å angi bruksformålet for en vare eller tjeneste, for eksempel når merket angir atvarens bruksformål er som tilbehør eller reservedel.
 
Enerett til en geografisk opprinnelsesbetegnelse oppnådd ved registrering som fellesmerke er ikke til hinder for at andre
bruker betegnelsen når bruken skjer i samsvar med god forretningsskikk.
 
 
§ 6. Konsumpsjon av varemerkeretten
Varemerkeretten er ikke til hinder for bruk av varemerket for varer som av innehaveren eller med dennes samtykke er brakt i
omsetning innenfor Det europeiske økonomiske samarbeidsområde (EØS) under varemerket.
Første ledd gjelder ikke hvis innehaveren har rimelig grunn til å motsette seg fortsatt omsetning av varene, for eksempel hvis
varenes tilstand er endret eller forringet etter at de ble brakt i omsetning.
 § 7. Forrang ved kollisjon mellom rettigheter
Gjør flere hver for seg krav på enerett til identiske eller lignende varemerker, jf. § 4, har den forrang som har eldst
rettsgrunnlag for sitt krav, med mindre annet følger av bestemmelsene i § 8.
 § 8. Virkninger av passivitet
Retten til et registrert varemerke skal bestå ved siden av en eldre kjennetegnsrett, dersom innehaveren av den eldre retten harLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]kjent til og avfunnet seg med at det yngre varemerket etter registreringsdagen  har vært brukt her i riket i fem år i sammenheng,
og søknaden om registrering av det yngre merket ble innlevert i god tro. Hvis det yngre varemerket har vært brukt bare for noen
av de varer eller tjenester det er registrert for, skal retten bestå bare for disse varene eller tjenestene.
Retten til et innarbeidet varemerke skal bestå ved siden av en eldre kjennetegnsrett hvis innehaveren av den eldre retten ikke
innen rimelig tid har tatt skritt for å hindre bruken av det yngre varemerket. Innehaveren av en eldre rett til et varemerke som er
velkjent, jf. § 4 annet ledd, anses for å ha handlet innen rimelig tid når vedkommende tar skritt for å hindre bruken innen fem år
etter at vedkommende fikk kjennskap til bruken.
 
 § 9. Sameksistens
I tilfeller som nevnt i § 8 og § 35 annet ledd annet punktum kan innehaveren av den yngre retten ikke motsette seg bruk av det
eldre kjennetegnet, selv om innehaveren av den eldre retten ikke lenger kan gjøre sin rett gjeldende mot bruk av det yngre
varemerket.
I tilfeller som nevnt i § 8 annet ledd kan retten, om den finner det rimelig, ved dom bestemme at det ene eller begge
kjennetegn i fremtiden bare må brukes på en bestemt måte, slik som i en bestemt utforming eller med et klargjørende tillegg
som for eksempel innehaverens navn eller en stedsangivelse, eller bare må brukes for bestemte varer eller tjenester eller innen etbestemt område.
Annet ledd gjelder tilsvarende for tilfeller der samme eller lignende varemerker er innarbeidet for forskjellige innehavere i
forskjellige deler av riket.
 
§ 10. Villedende varemerker mv.
Hvis et varemerke er villedende,  eller av merkehaveren eller noen annen med merkehaverens samtykke blir brukt på en måte
som er egnet til å villede,  kan retten ved dom forby bruk av varemerket eller slike former for bruk som anses villedende, samt gi
andre påbud som anses nødvendig.
Søksmål etter første ledd kan reises av Patentstyret  og enhver som har rettslig interesse i det.
  § 11. Gjengivelse av varemerke i lærebøker mv.
Ved utgivelse av leksikon, håndbok, lærebok eller lignende skrift av faglig innhold har skriftets forfatter, hovedredaktør,
utgiver og forlegger plikt til, etter krav fra innehaveren av et registrert varemerke,  å sørge for at merket ikke blir gjengitt uten at
det samtidig fremgår at det er beskyttet ved registrering.
Hvis et krav etter første ledd som er fremsatt i rimelig tid ikke blir etterkommet, kan det kreves at den som kravet ble rettet til,
skal bekoste en rettelse offentliggjort på den måte og i det omfang som finnes rimelig.
Krav etter første ledd anses alltid etterkommet hvis varemerket gjengis sammen med symbolet ® på en tydelig måte.
 
 
Kapittel 2. Nasjonal søknad om registrering av varemerke
 
§ 12. Søknaden om registrering
Søknad om registrering av et varemerke leveres skriftlig til Patentstyret.
Søknaden skal oppgi:
a)søkerens navn og adresse
 
b)en gjengivelse av merket
 
c)en liste over de varer eller tjenester som merket søkes registrert for.
 
En søknad om registrering av et fellesmerke skal dessuten inneholde de bestemmelser som er fastsatt for bruken av merket.
Søknaden skal i tillegg oppfylle de kravene som er fastsatt av Kongen i forskrift. Det skal betales fastsatt avgift.
 Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00] 
§ 13. Endring av søknaden
I et varemerke som er søkt registrert kan det gjøres uvesentlige endringer som ikke påvirker helhetsinntrykket av merket.
Listen over varer eller tjenester som merket søkes registrert for kan begrenses.
 
§ 14. Alminnelige registreringsvilkår
Et varemerke som skal registreres må bestå av et tegn som kan beskyttes etter § 2 og som kan gjengis grafisk. Det må ha
særpreg som kjennetegn for slike varer eller tjenester som det gjelder.
Et varemerke kan ikke registreres hvis det utelukkende, eller bare med uvesentlige endringer eller tillegg, består av tegn eller
angivelser som:
a)angir varens eller tjenestens art, beskaffenhet, mengde, formål, verdi eller geografiske opprinnelse, tiden for fremstillingen
av varen eller prestasjonen av tjenesten, eller andre egenskaper ved varen eller tjenesten, eller
 
b)i alminnelig språkbruk eller etter lojal og etablert forretningsskikk utgjør sedvanlige betegnelser for varen eller tjenesten.
 
Vilkårene i første og annet ledd må være oppfylt både på søknadsdagen og registreringsdagen. Ved vurderingen etter første
ledd annet punktum og annet ledd skal det tas hensyn til alle omstendigheter som forelå på søknadsdagen, og særlig tilvirkninger av bruk av varemerket før dette tidspunktet.
Et tegn som i næringsvirksomhet brukes for å angi den geografiske opprinnelsen for en vare eller tjeneste, kan uten hinder av
annet ledd bokstav a registreres som fellesmerke.
 
 
§ 15. Varemerke som strider mot offentlige interesser
Et varemerke kan ikke registreres hvis det:
a)strider mot lov,  offentlig orden eller moral,
 
b)er egnet til å villede,  for eksempel med hensyn til varens eller tjenestens art, beskaffenhet eller geografiske opprinnelse,
eller
 
c)uten tillatelse inneholder et våpen eller annet tegn som er omfattet av straffeloven  § 165 bokstav b og § 166, et statsflagg,
eller noe som er egnet til å oppfattes som slikt tegn eller flagg.
 
For vin og brennevin kan det heller ikke registreres varemerke som består av eller inneholder noe som er egnet til å oppfattes
som en geografisk opprinnelsesbetegnelse for vin eller brennevin, med mindre varen har den geografiske opprinnelsen
betegnelsen utpeker.
 
 
§ 16. Varemerke som strider mot andres rettigheter
Et varemerke kan ikke registreres uten samtykke av vedkommende rettighetshaver hvis:
a)bruk av merket ville krenke en annens rett her i riket til et varemerke eller foretaksnavn eller annet forretningskjennetegn,
 
b)merket er egnet til å forveksles med et varemerke, foretaksnavn eller annet forretningskjennetegn  som en annen har tatt i
bruk som kjennetegn for varer eller tjenester før søkeren og fortsatt bruker, og søkeren kjente til bruken da søknaden om
registrering ble innlevert, slik at leveringen dermed må anses å ha skjedd i strid med god forretningsskikk,
 
c)merket inneholder noe som er egnet til å oppfattes som en annens navn,  kunstnernavn eller portrett, med mindre det
åpenbart siktes til en forlengst avdød person,
 
d)merket inneholder noe som er egnet til å oppfattes som den særpregede tittelen på en annens beskyttede åndsverk,  eller
krenker en annens rett her i riket til et åndsverk eller et fotografisk bilde  eller en design,  eller
 
e)merket krenker en annens rett her i riket til en betegnelse som er beskyttet i forskrift etter lov 17. juni 1932 nr. 6  om
kvalitetskontroll med landbruksvarer m.v. eller lov 19. desember 2003 nr. 124  om matproduksjon og mattrygghet mv.
 
 
 
§ 17. UnntaksanmerkningLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]Inneholder et varemerke en bestanddel som ikke kan registreres særskilt, kan Patentstyret  for å unngå uvisshet om
varemerkerettens omfang, sette som vilkår for registrering at det ved en unntaksanmerkning angis at denne bestanddelen ikke
omfattes av den beskyttelsen registreringen gir. Det forhold at unntaksanmerkning ikke er gjort, har ikke betydning for
varemerkerettens omfang.
Om det senere viser seg at den bestanddelen av merket som har blitt unntatt fra beskyttelsen, vil kunne registreres særskilt,
kan merkehaveren i en ny søknad kreve registrering av delen eller av merket i dets helhet uten unntaksanmerkning.
 
 
§ 18. Vare- og tjenesteklasser
Varemerker registreres for bestemte varer eller tjenester innenfor bestemte vare- eller tjenesteklasser. Inndelingen i vare- og
tjenesteklasser fastsettes av Kongen.
 
 § 19. Prioritet
Den som har innlevert en søknad om registrering av et varemerke i en fremmed stat tilsluttet Pariskonvensjonen 20. mars 1883
om beskyttelse av industriell eiendomsrett eller WTO-avtalen 15. april 1994 om opprettelse av Verdens handelsorganisasjon, og
som innen seks måneder etter dette søker om registrering av varemerket her i riket,  kan kreve at den nye søknaden skal anses
som innlevert samtidig som den første søknaden.
Den som første gang har brukt et varemerke for en vare i forbindelse med en fremvisning på en internasjonal utstilling som
nevnt i konvensjonen 22. november 1928 om internasjonale utstillinger, og som innen seks måneder etter dette søker om
registrering av varemerket her i riket,  kan kreve at søknaden skal anses som innlevert på den dagen da varemerket for første
gang ble vist frem på utstillingen.
Kongen kan i forskrift fastsette nærmere vilkår for retten til å kreve prioritet. Kongen kan også fastsette at prioritet kan kreves
i andre tilfeller enn nevnt i første og annet ledd.
 
 
§ 20. Prøving av registreringsvilkårene
Patentstyret  skal påse at søknaden oppfyller kravene i §§ 12 til 15, at eventuelle krav om unntaksanmerkning er etterkommet,
og at det ikke foreligger registrerte varemerker eller søknader om registrering som er til hinder for at søknaden tas til følge.
Patentstyret  undersøker ikke særskilt om det finnes andre registreringshindre som nevnt i § 16. Hvis Patentstyret likevel blir
oppmerksom på slike hindre, skal søknaden prøves mot dem.
 
 § 21. Retten til varemerket
Den som godtgjør å ha retten til et varemerke i en søknad som er innlevert av en annen, kan kreve at Patentstyret  overfører
søknaden. Vedkommende skal i så fall betale ny søknadsavgift.
Er det tvil om rettighetsforholdet, kan Patentstyret  oppfordre vedkommende som krever søknaden overført til seg til å reise
søksmål innen en frist som Patentstyret fastsetter. Reises ikke søksmål innen fristen, kan Patentstyret se bort fra kravet.
Vedkommende som krever overføring, skal gjøres oppmerksom på dette.
Pågår sak om overføring for Patentstyret,  kan søknaden ikke endres, henlegges, avslås eller innvilges før spørsmålet om
overføring er endelig avgjort.
Er det reist søksmål om retten til varemerket, skal Patentstyret  utsette behandlingen av sak om registrering eller overføring
inntil søksmålet er rettskraftig avgjort.
Patentstyret skal gi melding om avgjørelse i overføringssaken til søkeren og den som har krevd søknaden overført til seg.
Endelig avgjørelse om at søknaden overføres, skal innføres i varemerkeregistret og kunngjøres.
 
 
§ 22. Registrering og kunngjøringLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]Hvis søknaden oppfyller vilkårene i § 20, skal varemerket registreres og registreringsbrev sendes til søkeren. Registreringen
skal kunngjøres.
Når et fellesmerke registreres, skal også bestemmelsene som er fastsatt for bruken av merket registreres og kunngjøres. Blir
bestemmelsene senere vesentlig endret, skal den endrede teksten straks meldes til Patentstyret  for registrering og kunngjøring.
 
 § 23. Mangler ved søknaden
Hvis søknaden ikke oppfyller vilkårene i § 20, skal Patentstyret  gi søkeren melding om dette og informere om virkningene
manglene kan få. Søkeren skal gis en rimelig frist for uttalelse og om mulig retting av manglene.
Om manglene blir rettet innen den fristen Patentstyret  setter, skal søknaden regnes som innlevert den dagen da den kom inn til
Patentstyret. Søknaden regnes likevel ikke som innlevert før gjengivelsen av varemerket og listen over de varer eller tjenester
merket skal registreres for, har kommet inn til Patentstyret.
Hvis søkeren ikke har uttalt seg eller rettet manglene innen fristens utløp, skal søknaden henlegges.
Behandlingen av en henlagt søknad skal gjenopptas hvis søkeren uttaler seg eller retter manglene innen to måneder etter
utløpet av fristen. Det skal betales fastsatt avgift. Behandlingen av en søknad kan bare gjenopptas én gang. 
 
§ 24. Avslag
Hvis søknaden har mangler som ikke blir rettet etter § 23, skal søknaden avslås, med mindre Patentstyret  finner at søkeren bør
gis en ny frist for retting.
 
 
§ 25. Innsyn i dokumentene i søknadssaken
Enhver kan fra og med søknadsdagen kreve innsyn i søknaden med vedlegg og alle dokumenter i saken, om ikke annet er
bestemt i annet og tredje ledd.
Opplysninger om forretningshemmeligheter kan unntas fra offentlighet hvis søkeren krever det. Når slikt krav er innlevert, blir
opplysningene ikke offentlige før kravet er endelig avslått. Opplysninger som har betydning for om varemerket kan registrereseller for varemerkerettens omfang kan ikke unntas fra offentlighet. Bestemmelser for bruken av fellesmerke kan heller ikke
unntas fra offentlighet. Offentleglova  § 12 gjelder tilsvarende.
Dokumenter som Patentstyret  har utarbeidet for sin egen interne saksforberedelse kan unntas fra offentlighet.
 
 
Kapittel 3. Innsigelse og oppheving
 
§ 26. Innsigelse
Når registreringen av et varemerke er kunngjort, kan enhver fremsette innsigelse mot registreringen. En innsigelse skal
fremsettes skriftlig og må være kommet inn til Patentstyret  innen tre måneder fra kunngjøringsdagen.
Innsigelsen skal inneholde:
a)innsigerens navn og adresse
 
b)angivelse av hvilken registrering innsigelsen gjelder
 
c)de grunner innsigelsen bygger på
 
d)nødvendig dokumentasjon av forhold som påberopes til støtte for innsigelsen.
 
Innsigelsen skal i tillegg oppfylle de krav som er fastsatt av Kongen i forskrift.
Når en innsigelse er kommet inn til Patentstyret,  skal dette innføres i varemerkeregistret og kunngjøres.
 
 Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]§ 27. Behandling av innsigelser
Hvis innsigelsen ikke oppfyller vilkårene i § 26, skal Patentstyret  gi en rimelig frist for uttalelse og om mulig retting av
manglene. Blir manglene ikke rettet innen utløpet av fristen, skal innsigelsen avvises, med mindre Patentstyret finner at det bør
gis en ny frist for retting.
Merkehaveren skal snarest mulig gis melding om innsigelsen og anledning til å uttale seg.
Er det innlevert to eller flere innsigelser mot samme registrering, kan Patentstyret  slå sakene sammen til én sak hvis det ikke
fremsettes en saklig begrunnet innvending mot dette.
Patentstyret  kan bare ta hensyn til forhold som er berørt i innsigelsen. Er en innsigelse trukket tilbake, kan Patentstyret
fortsette innsigelsesbehandlingen hvis særlige grunner taler for det. 
 
§ 28. Retten til varemerket
Hvis en innsiger krever registreringen av varemerket overført til seg, skal Patentstyret  overføre registreringen hvis retten til
varemerket blir godtgjort. Vedkommende skal i så fall betale ny søknadsavgift. § 21 annet til femte ledd gjelder tilsvarende.
 
 
§ 29. Avgjørelse i innsigelsessaker
Patentstyret  skal oppheve registreringen av et varemerke helt eller delvis hvis den er skjedd i strid med §§ 14 til 16 og
registreringshindringen fortsatt foreligger. Registreringen av et fellesmerke  skal også oppheves hvis søknaden ikke inneholdt
bestemmelser om bruken av merket og mangelen ikke ble rettet under søknadsbehandlingen.
Hvis det ikke foreligger hinder for at registreringen opprettholdes, skal innsigelsen forkastes.
Merkehaveren og innsigeren skal gis melding om Patentstyrets avgjørelse i saken. Når saken er endelig avgjort, skal utfallet
innføres i varemerkeregistret og kunngjøres. 
 § 30. Oppheving på grunn av søknader med bedre prioritet
Hvis det etter at en søknad om registrering av et varemerke er imøtekommet, viser seg at en annen søknad etter § 19 skal anses
som innlevert før den førstnevnte søknaden, og Patentstyret  antar at den andre søknaden helt eller delvis ville ha utgjort
registreringshinder for den førstnevnte søknaden, skal Patentstyret gi merkehaveren melding om dette og anledning til å uttaleseg innen en rimelig frist. Blir søknaden med best prioritet imøtekommet, skal Patentstyret etter utløpet av den nevnte fristenoppheve den første registreringen i den utstrekning den best prioriterte søknaden er til hinder for at registreringen blir stående.
Første ledd gjelder tilsvarende hvis Patentstyret  antar at en eldre søknad som blir gjenopptatt etter § 23 fjerde ledd eller tatt
under behandling etter § 80, ville ha utgjort registreringshinder for en yngre søknad som allerede er imøtekommet.
Første ledd gjelder dessuten tilsvarende hvis Patentstyret  får melding om at en internasjonal varemerkeregistrering skal ha
virkning i Norge etter § 70 og antar at den internasjonale registreringen ville ha utgjort registreringshinder for en imøtekommet
søknad som anses innlevert på en senere dag enn den internasjonale registreringen skal ha virkning her i riket fra, jf. § 72.
Endelig avgjørelse i saker etter paragrafen her skal innføres i varemerkeregistret og kunngjøres.
  
§ 31. Innsyn i dokumenter
Enhver kan kreve innsyn i dokumentene i saker om innsigelse og oppheving. Bestemmelsene i § 25 annet og tredje ledd
gjelder tilsvarende.
 
Kapittel 4. Varemerkeregistreringens gyldighetstid. Merkeendring
 
§ 32. Registreringens varighet
Varemerkeregistreringen gjelder i ti år fra søknadsdagen. Registreringen kan deretter fornyes for ti år av gangen. Hver periodeLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]løper fra utgangen av den forrige perioden.
 
§ 33. Fornyelse av registreringen
Krav om fornyelse leveres skriftlig til Patentstyret  tidligst ett år før og senest seks måneder etter registreringsperiodens utløp.
Det skal betales fastsatt avgift. Blir kravet om fornyelse innlevert etter utløpet av registreringsperioden, skal det betales en
tilleggsavgift.
Innbetaling av fornyelsesavgift med angivelse av varemerkets registreringsnummer innen fristene i første ledd skal anses som
et krav om fornyelse.
Fornyelsen av en registrering skal innføres i varemerkeregistret og kunngjøres.
 
 
§ 34. Endring av registrert varemerke
Merkehaveren kan kreve at Patentstyret  gjør endringer i et registrert varemerke hvis endringene er uvesentlige og ikke
påvirker helhetsinntrykket av merket. Det skal betales fastsatt avgift.
En endring av et registrert merke skal innføres i varemerkeregistret og kunngjøres. Nytt registreringsbrev skal sendes til
merkehaveren.
 
 
Kapittel 5. Overprøving, ugyldighet og sletting
 
§ 35. Ugyldighet
En registrering av et varemerke skal helt eller delvis settes til side som ugyldig ved dom eller ved avgjørelse av Patentstyret
(administrativ overprøving) etter §§ 38 til 40 hvis registreringen er skjedd i strid med §§ 14 til 16 og ikke kan bestå etter § 8
første ledd. Registreringen av et fellesmerke  skal settes til side som ugyldig hvis søknaden ikke inneholdt bestemmelser om
bruken av merket og mangelen ikke ble rettet under søknadsbehandlingen.
Registreringen skal likevel ikke settes til side som ugyldig av den grunn at bruk av varemerket ville krenke retten til et
registrert varemerke, hvis vilkårene etter § 37 for å slette registreringen av dette merket for de varer eller tjenester det gjelder, er
oppfylt. En registrering skal heller  ikke settes til side som ugyldig av den grunn at bruk av merket ville krenke retten til et
innarbeidet varemerke, hvis innarbeidelse bare foreligger innenfor en mindre del av riket.
 
 
§ 36. Sletting ved degenerasjon mv.
En registrering av et varemerke skal helt eller delvis slettes ved dom eller ved administrativ overprøving etter bestemmelsene i
§§ 38 til 40 hvis:
a)merket er blitt stridende mot offentlig orden eller moral,
 
b)merket, som følge av merkehaverens handlinger eller passivitet, er blitt den alminnelige betegnelsen innen bransjen forslike varer eller tjenester som det er registrert for,
 
c)merket, som følge av den bruk merkehaveren eller noen med hans samtykke har gjort av det for slike varer eller tjenestersom det er registrert for, er blitt egnet til å villede,  særlig med hensyn til varenes eller tjenestenes art, beskaffenhet eller
geografiske opprinnelse, eller
 
d)endringer i bestemmelsene for bruken av fellesmerke  ikke er meldt som påbudt i § 22 annet ledd annet punktum, eller
fellesmerke er brukt i strid med de leverte bestemmelsene uten at merkehaveren innen rimelig tid har tatt skritt for å hindre
slik bruk.
 
 
 § 37. Sletting ved manglende bruk av varemerke
En registrering av et varemerke skal helt eller delvis slettes ved dom eller ved administrativ overprøving etter §§ 38 til 40 hvisLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]merkehaveren ikke innen fem år fra den dagen da endelig avgjørelse om registrering av merket ble truffet, har tatt merket i reell
bruk her i riket for de varer eller tjenester det er registrert for, eller hvis bruken har vært avbrutt i fem år i sammenheng.
Registreringen skal likevel ikke slettes hvis det foreligger rimelig grunn for unnlatelsen eller avbrytelsen.
Som bruk av varemerket etter første ledd regnes også bruk av merket i en form som bare skiller seg fra den form det er
registrert i ved enkeltheter som ikke endrer dets særpreg, og anbringelse av merket her i riket på varer eller deres emballasje for
eksport. Som merkehaverens bruk regnes også bruk som en annen gjør med samtykke fra merkehaveren.
En registrering skal ikke slettes hvis bruk av varemerket startes eller gjenopptas etter utløpet av femårsperioden, men før det
er reist søksmål eller fremsatt krav om administrativ overprøving for å få registreringen slettet. Det skal likevel ikke tas hensyn
til bruk i de siste tre månedene før søksmål reises eller krav om administrativ overprøving fremsettes, hvis forberedelser tilbruken er innledet først etter at merkehaveren har fått kjennskap til at søksmål kan bli reist eller krav om overprøving fremsatt.
 
§ 38. Delvis ugyldighet og sletting
Hvis et grunnlag for ugyldighet eller sletting etter §§ 35 til 37 bare gjelder noen av de varene eller tjenestene varemerket er
registrert for, skal registreringen settes til side som ugyldig eller slettes med virkning bare for disse varene eller tjenestene. 
§ 39. Krav om sakstilknytning mv.
Søksmål eller krav om administrativ overprøving som bygger på §§ 35 til 37 kan reises eller fremsettes av enhver som har
rettslig interesse i saken.  Krav om administrativ overprøving kan også fremsettes av merkehaveren. Søksmål som bygger på §§
14, 15 eller 36 kan også reises av Patentstyret.
 
 § 40. Levering og behandling av krav om administrativ overprøving
Kravet om administrativ overprøving etter §§ 35 til 37 kan fremsettes når innsigelsesfristen er utløpt og eventuelle
innsigelsessaker er endelig avgjort. Kravet skal leveres skriftlig til Patentstyret  og inneholde:
a)navnet og adressen til den som har innlevert kravet
 
b)angivelse av hvilken varemerkeregistrering kravet gjelder
 
c)de grunner kravet bygger på
 
d)nødvendig dokumentasjon av forhold som påberopes til støtte for kravet.
 
Kravet skal i tillegg oppfylle de vilkårene som er fastsatt av Kongen i forskrift. Det skal betales fastsatt avgift.
Hvis kravet ikke oppfyller vilkårene i første ledd og § 39, skal Patentstyret  gi en rimelig frist for uttalelse og om mulig retting
av manglene. Blir manglene ikke rettet innen utløpet av fristen, skal kravet avvises hvis ikke Patentstyret finner at det bør gis enny frist for retting. Patentstyret kan også avvise kravet hvis saken ikke egner seg for avgjørelse av Patentstyret, særlig fordi de
faktiske forholdene er omtvistet eller lite opplyst.
Er kravet fremmet av andre enn innehaveren av registreringen, skal Patentstyret  snarest mulig gi denne melding om kravet
med en rimelig frist for uttalelse. Den som krever administrativ overprøving, skal gi melding om dette i rekommandert brev til
alle lisenshavere som er registrert i varemerkeregistret med adresse. Dokumenteres det ikke at det er gitt slik melding, kanPatentstyret fastsette en frist for å gi melding. Oversittes fristen, skal kravet avvises.
Er det innlevert to eller flere krav om overprøving av den samme varemerkeregistreringen, kan Patentstyret  forene sakene hvis
det ikke fremsettes en saklig begrunnet innvending mot dette.
Patentstyret  kan bare ta hensyn til forhold som er berørt i kravet.
  § 41. Forholdet mellom saker for Patentstyret og domstolene
Krav om administrativ overprøving kan ikke fremsettes så lenge et søksmål om ugyldighet eller sletting ikke er rettskraftig
avgjort.  Hvis det reises søksmål om ugyldighet eller sletting før det er truffet endelig avgjørelse i sak om administrativ
overprøving, skal Patentstyret  stanse behandlingen inntil søksmålet er rettskraftig avgjort hvis kravet om administrativ
overprøving er fremsatt av andre enn merkehaveren.
Den som har fremsatt krav om administrativ overprøving, kan ikke reise søksmål om ugyldighet eller sletting mens saken
pågår hos Patentstyret.Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]Krav om administrativ overprøving kan ikke fremsettes av en part som tidligere har reist søksmål om ugyldighet eller sletting
hvis reglene om rettskraft  er til hinder for at det reises nytt søksmål om det samme forholdet.
 
 § 42. Ugyldighet og sletting i visse særlige tilfeller
Hvis merkehaveren og den som angriper registreringen av varemerket, er enige om det, kan spørsmålet om registreringens
gyldighet eller om sletting kreves endelig avgjort av Klagenemnden for industrielle rettigheter.  Det skal betales fastsatt avgift.
  
§ 43. Sletting ved ukjent adresse mv.
Er det begrunnet tvil om en merkehaver finnes, kan enhver fremsette skriftlig krav overfor Patentstyret  om at registreringen
slettes. Det samme gjelder hvis merkehaverens adresse er ukjent. Det skal betales fastsatt avgift.
Før sletting etter første ledd kan skje, skal Patentstyret  oppfordre merkehaveren til å melde seg innen en rimelig frist.
Oppfordringen skal gis i rekommandert brev eller på annen betryggende måte. Er merkehaverens adresse ukjent, gis
oppfordringen ved kunngjøring i Norsk Varemerketidende.
Har merkehaveren ikke meldt seg innen fristen, skal Patentstyret  treffe avgjørelse om å slette registreringen av varemerket.
 
 
§ 44. Virkningen av avgjørelser om ugyldighet eller sletting
En rettskraftig dom  eller endelig avgjørelse fra Patentstyret  om å sette en registrering helt eller delvis til side som ugyldig, har
virkning allerede fra den dag søknaden om registrering ble innlevert.
En rettskraftig dom  eller endelig avgjørelse fra Patentstyret  om å slette en registrering, har virkning fra det tidspunktet da
søksmål ble reist eller krav om sletting innlevert til Patentstyret. Etter krav fra en part i saken kan det likevel fastsettes i en domeller avgjørelse som bygger på § 36 at avgjørelsen skal ha virkning fra et tidligere tidspunkt da et grunnlag for sletting forelå.
  
§ 45. Oppheving av eget tiltak
Hvis en registrering av et varemerke, en fornyelse eller en endring av en registrering har skjedd ved en åpenbar feil, kan
Patentstyret  av eget tiltak helt eller delvis oppheve registreringen.
Merkehaveren skal gis melding med rimelig frist for uttalelse før oppheving finner sted.
 
 
§ 46. Sletting ved registreringsperiodens utløp mv.
Registreringen av et varemerke skal slettes etter utløpet av registreringsperioden hvis registreringen ikke blir fornyet, eller
hvis merkehaveren skriftlig krever at registreringen slettes.
Er det reist søksmål om retten til varemerket, kan registreringen ikke slettes etter krav fra merkehaveren før søksmålet er
rettskraftig  avgjort.
  
§ 47. Innføring i varemerkeregistret og kunngjøring
Er det fremsatt krav om administrativ overprøving av en varemerkeregistrering, eller reist søksmål om ugyldighet eller sletting
av en slik registrering, skal dette innføres i varemerkeregistret og kunngjøres. Når saken er endelig avgjort, skal utfallet innføresi varemerkeregistret og kunngjøres.
Endelig avgjørelse om oppheving av en registrering etter § 45 skal innføres i varemerkeregistret og kunngjøres. Det samme
gjelder endelig avgjørelse om ugyldighet eller sletting etter § 42 og sletting etter §§ 43 og 46.
 § 48. Innsyn i dokumenter
Enhver kan kreve innsyn i dokumentene i saker for Patentstyret  etter dette kapitlet. Bestemmelsene i § 25 annet og tredje leddLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]gjelder tilsvarende.
 
 
Kapittel 6. Klage og søksmål
 
§ 49. Klage over avgjørelse fra Patentstyret
Avgjørelsen fra Patentstyret av en søknad om varemerkeregistrering eller et krav om at en internasjonal varemerkeregistrering
skal ha virkning i Norge, kan påklages av søkeren til Klagenemnden for industrielle rettigheter (Klagenemnden)  hvis
avgjørelsen har gått søkeren imot. Det samme gjelder avgjørelse fra Patentstyret om å avvise en søknad om internasjonalvaremerkeregistrering etter § 68 tredje ledd.
Avgjørelsen av en innsigelsessak kan påklages til Klagenemnden av den parten som avgjørelsen har gått imot. Blir et krav om
overføring av en søknad etter § 21 eller en registrering etter § 28 innvilget, kan avgjørelsen påklages til Klagenemnden av
søkeren eller merkehaveren.
Avgjørelsen av en sak om administrativ overprøving etter §§ 35 til 37, jf. § 40, kan påklages til Klagenemnden av den parten
som avgjørelsen har gått imot. Dette gjelder ikke avgjørelse om å avvise kravet etter § 40 annet ledd tredje punktum.
Avgjørelsen om å oppheve en registrering etter §§ 30 eller 45, eller om å slette en registrering etter § 43, kan påklages til
Klagenemnden av merkehaveren.
Avgjørelsen om å avvise eller avslå krav om:
1.gjenopptagelse etter § 23 fjerde ledd
 
2.unntak fra offentlighet etter § 25 annet ledd, §§ 31, 48, § 51 femte ledd og § 76
 
3.innsyn i dokumenter i saker etter loven her
 
4.fornyelse av varemerkeregistrering etter § 33
 
5.endring av et varemerke etter § 34
 
6.at saken blir tatt under behandling etter § 80
 
kan påklages til Klagenemnden av den som har fremsatt kravet.
Andre avgjørelser fra Patentstyret kan ikke påklages.
 
 
§ 50. Levering av klage
En klage leveres skriftlig til Patentstyret  innen to måneder etter den dagen melding om avgjørelsen ble sendt vedkommende
part. Klagen skal oppgi:
a)klagerens navn og adresse
 
b)avgjørelsen som det klages over
 
c)hvilken endring som ønskes i avgjørelsen
 
d)hvilke grunner klagen bygger på.
 
Klagen skal i tillegg oppfylle de vilkårene som er fastsatt av Kongen i forskrift. Det skal betales fastsatt klageavgift.
 
 § 51. Behandling av klage
Andre parter i saken skal snarest mulig gis melding om klagen med en rimelig frist for uttalelse.
Er vilkårene for å behandle klagen oppfylt, kan Patentstyret  oppheve eller endre avgjørelsen hvis det finner det klart at klagen
vil føre frem. Blir det ikke truffet slik avgjørelse, skal saken forelegges for Klagenemnden.  Gir Patentstyret en uttalelse til
Klagenemnden, skal en kopi sendes til partene.
Hvis vilkårene for å behandle klagen ikke er oppfylt, skal klageren gis en rimelig frist for uttalelse og om mulig retting av
manglene. Blir manglene ikke rettet innen utløpet av fristen, skal klagen avvises hvis ikke Klagenemnden finner at det bør gis
en ny frist for retting.Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]Tas klagen under behandling, skal Klagenemnden foreta de undersøkelser som klagen gir grunn til. Den kan ta hensyn til
forhold som ikke er berørt i klagen. Er klagen trukket tilbake, kan Klagenemnden fortsette behandlingen av saken hvis det
foreligger særlige grunner for dette.
Enhver kan kreve innsyn i dokumentene i klagesaker. Bestemmelsene i § 25 annet og tredje ledd gjelder tilsvarende.
 
 
§ 52. Domstolsprøving av avgjørelser fra Klagenemnden for industrielle rettigheter
Avgjørelse fra Patentstyret  kan bare bringes inn for domstolene hvis klageretten etter § 49 har blitt brukt, og Klagenemnden
for industrielle rettigheter (Klagenemnden)  har avgjort klagen. Første punktum berører ikke retten til å reise søksmål om
ugyldighet eller sletting etter §§ 35 til 37 eller om retten til varemerket.
Klagenemndens avgjørelse i klagesak kan bringes inn for domstolene av den parten som avgjørelsen har gått imot, om ikke
annet følger av tredje ledd. Søksmål må reises innen to måneder etter den dagen da melding om avgjørelsen ble sendt
vedkommende part. Opplysning om søksmålsfristen skal inntas i meldingen om avgjørelsen. Søksmål rettes mot staten ved
Klagenemnden.
Avgjørelsen i Klagenemnden av sak om overføring av en søknad eller registrering kan ikke bringes inn for domstolene. Det
samme gjelder avgjørelse der Klagenemnden avviser eller forkaster en innsigelse, avviser eller avslår et krav om administrativ
overprøving etter § 40, eller opprettholder en avgjørelse fattet av Patentstyret om slik avvisning, forkasting eller avslag.
 
 
Kapittel 7. Overdragelse og lisens mv.
 
§ 53. Overdragelse
En varemerkerett kan overdras i eller uten forbindelse med den virksomheten som varemerket er knyttet til.
Ved overdragelse av virksomhet går rett til varemerker som er knyttet til virksomheten over til erververen hvis ikke annet er
avtalt.
 
§ 54. Lisens
En merkehaver kan gi en annen rett til å bruke varemerket i næringsvirksomhet (lisens). Lisenshaveren kan ikke overdra retten
videre hvis ikke annet er avtalt.
Merkehaveren kan påberope bestemmelsene i kapittel 8  overfor en lisenshaver som overtrer lisensavtalens bestemmelser om
varigheten av lisensen, i hvilken utforming merket kan brukes, hvilke varer eller tjenester det kan brukes for, hvilket geografisk
område merket kan brukes i, eller kvaliteten av de varer eller tjenester merket kan brukes for. 
§ 55. Utlegg mv.
En varemerkerett kan ikke være gjenstand for utlegg  eller annen separat tvangsforfølgning  fra fordringshaverne.
 
 
§ 56. Innføring av overdragelser og lisenser i varemerkeregistret mv.
Søksmål som gjelder et registrert varemerke, kan alltid reises mot den som står som merkehaver i varemerkeregistret, og
meldinger som Patentstyret  skal gi merkehaveren, kan alltid sendes til denne.
Er retten til et registrert varemerke overdratt til en annen,  skal dette innføres i varemerkeregistret og kunngjøres hvis en av
partene ber om det. § 78 gjelder tilsvarende.
En lisens til et varemerke som er registrert eller søkt registrert, skal innføres i varemerkeregistret og kunngjøres hvis en av
partene ber om det. Det samme gjelder hvis en registrert lisens er overdratt eller opphørt.
 
 Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]Kapittel 8. Sanksjoner mot varemerkeinngrep
 
§ 57. Forbud mot inngrep
Den som har gjort inngrep  i en annens rett etter denne loven, eller medvirket til det, kan ved dom forbys å gjenta handlingen.
Den som har gjort vesentlige forberedelsestiltak med sikte på å utføre en handling som vil utgjøre inngrep, eller på annen måte
har opptrådt slik at det er særlig grunn til å frykte at vedkommende vil gjøre inngrep, kan ved dom forbys å gjennomføre
handlingen.
 
 § 58. Vederlag og erstatning for varemerkeinngrep
For forsettlig eller uaktsomt varemerkeinngrep  skal inngriperen betale til rettighetshaveren:
a)vederlag svarende til en rimelig lisensavgift for utnyttelsen, samt erstatning for skade som følge av inngrepet som ikke
ville oppstått ved lisensiering,
 
b)erstatning for skade som følge av inngrepet, eller
 
c)vederlag svarende til vinningen som er oppnådd ved inngrepet.
 
Vederlag og erstatning fastsettes etter det av grunnlagene i bokstav a til c som er gunstigst for rettighetshaveren.
Er det handlet forsettlig eller grovt uaktsomt, skal inngriperen, dersom rettighetshaveren krever det, i stedet for vederlag og
erstatning fastsatt etter første ledd, betale vederlag svarende til det dobbelte av en rimelig lisensavgift for utnyttelsen.
Første og annet ledd gjelder tilsvarende ved medvirkning.
For inngrep som har skjedd i god tro skal inngriperen i den grad det ikke fremstår som urimelig, betale vederlag svarende til
en rimelig lisensavgift for utnyttelsen eller til vinningen som er oppnådd ved inngrepet.
Ansvaret etter første til tredje ledd kan lempes etter lov 13. juni 1969 nr. 26  om skadeserstatning § 5-2.
Innehaveren av et fellesmerke kan kreve erstatning også for skade som er påført andre som har rett til å bruke merket.
 
 § 59. Tiltak for å hindre inngrep
For å hindre inngrep  kan retten i den utstrekning det finnes rimelig, gi pålegg om forebyggende tiltak for produkter som utgjør
inngrep i en varemerkerett og for materialer og hjelpemidler som hovedsakelig er brukt, eller tilsiktet brukt, til å fremstille slike
produkter. Slikt pålegg kan blant annet gå ut på at produkter og materialer og hjelpemidler skal:
a)tilbakekalles fra handelen,
 
b)definitivt fjernes fra handelen,
 
c)ødelegges, eller
 
d)utleveres til rettighetshaveren.
 
Avgjørelsen av om tiltak skal pålegges og valget mellom mulige tiltak skal skje ut fra en forholdsmessighetsvurdering. Det skal
blant annet tas hensyn til inngrepets alvorlighet, virkningene av tiltakene og tredjeparts interesser.
Første ledd gjelder tilsvarende i tilfeller som nevnt i § 57 annet punktum.
Tiltak etter paragrafen her skal ikke være betinget av at rettighetshaveren yter kompensasjon til den tiltaket retter seg mot, og
påvirker ikke rettighetshaverens rett til vederlag eller erstatning etter § 58. Tiltak skal gjennomføres for saksøktes regning hvis
ikke særlige grunner taler mot det.
 
 
§ 59 a. Formidling av informasjon om dom i sak om inngrep
I dom i sak om inngrep  kan retten bestemme at informasjon om dommen skal formidles på passende måte for inngriperens
regning. Dette gjelder tilsvarende ved medvirkning til inngrep og i tilfeller som nevnt i § 57 annet punktum.
  
§ 60. Grunnlag for frifinnelse i sivile sakerLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]I sivile saker  om inngrep i registrert varemerke kan det bare bygges på at registreringen er ugyldig eller kan slettes etter
bestemmelsene i §§ 35 til 37, hvis det først er avsagt rettskraftig dom  for ugyldighet eller sletting eller hvis Patentstyret  har
truffet endelig avgjørelse om dette.
 
 
§ 61. Straff
Den som begår varemerkeinngrep  straffes med bøter eller fengsel i inntil ett år.
Dersom det foreligger særlig skjerpende omstendigheter, er straffen bøter eller fengsel inntil tre år. Ved vurderingen av om
særlig skjerpende omstendigheter foreligger skal det særlig legges vekt på den skade som er påført rettighetshaveren, herunderskade på rettighetshaverens kommersielle omdømme, den vinning som inngriperen har oppnådd, og omfanget av inngrepet for
øvrig.
For overtredelse av denne bestemmelsen kan påtale unnlates hvis ikke allmenne hensyn tilsier påtale, jf. straffeprosessloven §
62 a. Ved inngrep i fellesmerke  anses bare merkehaveren som fornærmet.
  § 61 a. Utnyttelse før kunngjøring av registreringen
Utnytter noen uten samtykke fra søkeren et varemerke som er søkt registrert i tidsrommet mellom søknadens innlevering og
kunngjøringen av registreringen, gjelder § 57, § 58 første til tredje og femte og sjette ledd, §§ 59 og 59 a tilsvarende i den
utstrekning søknaden fører til registrering.
Foreldelsesfristen for krav etter denne paragrafen begynner ikke å løpe før varemerket er registrert.
 
 
Kapittel 9. Rettergangsbestemmelser
 
§ 62. Tvungent verneting
Følgende søksmål må reises ved Oslo tingrett:
a)søksmål om prøving av avgjørelse truffet av Klagenemnden  som omtalt i § 52
 
b)søksmål om ugyldighet eller sletting av en varemerkeregistrering etter §§ 35 til 37
 
c)sivilt søksmål  om inngrep i registrert varemerke.
 
Oslo tingrett er verneting for søkere og merkehavere som ikke har bopel i Norge.
  § 63. Søksmålsrett
Hvis det er gitt lisens  til bruk av et varemerke, kan både merkehaveren og lisenshaveren  reise søksmål om varemerkeinngrep
innenfor lisenshaverens område, med mindre annet er avtalt.
Ved inngrep i rett til fellesmerke kan bare merkehaveren reise søksmål.
  § 64. Melding om søksmål
Den som reiser søksmål om ugyldighet eller sletting av en varemerkeregistrering etter §§ 35 til 37, skal samtidig gi melding
om dette til Patentstyret  samt i rekommandert brev til enhver lisenshaver  som er innført i varemerkeregistret med adresse. En
lisenshaver som reiser søksmål om varemerkeinngrep, skal på tilsvarende måte gi melding om dette til merkehaveren.
Dokumenterer saksøkeren ikke at de nødvendige meldingene er gitt, kan retten sette en frist for å gi meldingene. Oversittes
fristen, skal saken avvises.
 
 Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]§ 65. Oversendelse av dommer
Retten skal sende Patentstyret  utskrift av dommer i sivile saker om varemerkeregistreringer eller søknader.
 
 
Kapittel 10. Internasjonal varemerkeregistrering
 
§ 66. Definisjoner
En internasjonal varemerkeregistrering er en registrering av et varemerke som er foretatt av Det internasjonale byrået ved
Verdensorganisasjonen for immateriell eiendomsrett (WIPO) etter protokollen 27. juni 1989 til overenskomsten 14. april 1891
om internasjonal registrering av varemerker (Madridprotokollen).
Patentstyret  er varemerkemyndighet i Norge i saker om internasjonal varemerkeregistrering.
 
 
§ 67. Søknad om internasjonal varemerkeregistrering
Den som er norsk statsborger eller er bosatt eller driver virksomhet i Norge og innehar en varemerkeregistrering eller har
innlevert søknad om slik registrering her i riket, kan søke om internasjonal registrering av varemerket ved å levere søknad om
det til Patentstyret.
Søknaden skal være skriftlig, avfattet på engelsk og oppgi:
a)søkerens navn og adresse
 
b)nummer og dato for den eller de norske varemerkeregistreringer eller søknader som den internasjonale registreringen skalbygge på
 
c)en gjengivelse av merket
 
d)en liste over de varer eller tjenester som merket søkes registrert for
 
e)en liste over land eller mellomstatlig organisasjon som registreringen ønskes gitt virkning for.
 
Søknaden skal i tillegg oppfylle de krav som er fastsatt av Kongen i forskrift. Det skal betales fastsatt avgift.
 
 § 68. Patentstyrets behandling av søknaden
Patentstyret  skal påse at vilkårene i § 67 er oppfylt, og at opplysningene i søknaden er i samsvar med de opplysninger som er
gitt i den eller de norske varemerkeregistreringer eller søknader som den internasjonale søknaden bygger på.
Hvis søknaden oppfyller kravene som nevnt i første ledd, skal Patentstyret  oversende søknaden til Det internasjonale byrået.
Hvis søknaden ikke oppfyller kravene som nevnt i første ledd, skal Patentstyret  gi søkeren melding om dette og informere om
virkningene manglene kan få. Søkeren skal gis en rimelig frist for uttalelse og om mulig retting av manglene. Hvis søkeren ikkehar uttalt seg eller rettet manglene innen fristens utløp, skal søknaden avvises.
 
 
§ 69. Krav om at registreringen skal ha virkning i ytterligere land mv.
Den som er norsk statsborger eller er bosatt eller driver virksomhet i Norge og som innehar en internasjonal registrering som
bygger på en norsk registrering eller søknad, og som ønsker at den internasjonale registreringen skal ha virkning i ytterligere
land eller i mellomstatlige organisasjoner, kan levere søknad om dette til Det internasjonale byrået  eller til Patentstyret.
Søknad som leveres til Patentstyret  må være skriftlig, avfattet på engelsk og oppgi:
a)søkerens navn og adresse
 
b)den internasjonale registreringens nummer
 
c)hvilket eller hvilke ytterligere land eller mellomstatlige organisasjoner registreringen ønskes gitt virkning for
 
d)om søknaden gjelder alle eller bare nærmere angitte av de varene eller tjenestene den internasjonale registreringenomfatter.Lov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00] 
 
 
§ 70. Krav om at en internasjonal varemerkeregistrering skal ha virkning i Norge
Når Patentstyret  får melding fra Det internasjonale byrået  med krav fra innehaveren om at en internasjonal
varemerkeregistrering skal ha virkning i Norge, skal Patentstyret undersøke om registreringsvilkårene i §§ 14 til 16 er oppfylt.
Er registreringsvilkårene oppfylt, skal Patentstyret  innføre den internasjonale varemerkeregistreringen i varemerkeregistret og
kunngjøre at den har virkning i Norge.
Er registreringsvilkårene ikke oppfylt, skal Patentstyret  helt eller delvis avslå å gi den internasjonale registreringen virkning i
Norge. Avslag må meldes til Det internasjonale byrået  innen 18 måneder etter at Patentstyret fikk melding som nevnt i første
ledd.
Ved avslag kan innehaveren av den internasjonale registreringen på de vilkårene som er fastsatt i forskrift, kreve at
Patentstyret foretar en fornyet vurdering av spørsmålet om den internasjonale registreringen skal ha virkning i Norge.
For Patentstyrets  behandling av krav om at en internasjonal varemerkeregistrering skal ha virkning i Norge, gjelder § 23
tilsvarende. Hvis innehaveren av den internasjonale registreringen har påberopt prioritet, gjelder § 19.
 
 § 71. Innsigelse
Enhver kan innen tre måneder fra kunngjøringsdagen fremsette innsigelse mot at den internasjonale varemerkeregistreringen
skal ha virkning i Norge. Om fremsettelse og kunngjøring av innsigelser gjelder § 26 tilsvarende. Om behandlingen av
innsigelser gjelder §§ 27 og 28 tilsvarende.
Hvis et registreringsvilkår etter §§ 14 til 16 ikke er oppfylt, skal Patentstyret  beslutte at den internasjonale registreringen helt
eller delvis ikke skal ha virkning i Norge hvis fristen etter § 70 tredje ledd annet punktum ikke er utløpt, eller Patentstyret innen
utløpet av nevnte frist har gitt Det internasjonale byrået  melding om at det kan bli innlevert innsigelse etter fristens utløp og
melding om innsigelsen er oversendt innen en måned etter utløpet av innsigelsesfristen.
Hvis registreringsvilkårene er oppfylt, skal Patentstyret  forkaste innsigelsen.
Innehaveren av den internasjonale registreringen og innsigeren skal gis melding om Patentstyrets  avgjørelse i
innsigelsessaker. Når saken er endelig avgjort, skal utfallet innføres i varemerkeregistret og kunngjøres.
 
 § 72. Virkningene av en internasjonal varemerkeregistrering
En innføring i varemerkeregistret om at en internasjonal varemerkeregistrering har virkning i Norge, har samme virkning som
om varemerket var registrert her i riket. Innføringen har virkning fra den dagen registreringen ved Det internasjonale byrået
anses for å ha skjedd eller fra dagen for en etterfølgende utpeking av Norge.
Registreringen gjelder i ti år fra den dagen registreringen ved Det internasjonale byrået  anses for å ha skjedd. Den kan fornyes
for ti år av gangen etter reglene i Madridprotokollen. Når Patentstyret  får melding fra Det internasjonale byrået om fornyelse av
en internasjonal registrering skal dette innføres i varemerkeregistret og kunngjøres.
En innføring i varemerkeregistret om at en internasjonal registrering har virkning i Norge, kan oppheves etter §§ 30 og 45, og
erklæres ugyldig eller slettes etter bestemmelsene i kapittel 5 . Oppheving etter §§ 30 og 45 må skje innen fristen i § 70 tredje
ledd annet punktum.
Overdragelse og lisensiering  av retten til internasjonale varemerkeregistreringer meldes til Det internasjonale byrået.  Søksmål
som gjelder varemerket, kan alltid reises mot den som står som innehaver i det internasjonale registeret.
 
 
§ 73. Forholdet mellom en nasjonal og en internasjonal varemerkeregistrering
Hvis noen innehar både en internasjonal registrering med virkning i Norge og en norsk registrering av det samme varemerket,
erstatter den internasjonale registreringen den norske hvis den internasjonale registreringen har virkning her i riket fra et senere
tidspunkt enn den norske, og alle varer eller tjenester som er omfattet av den norske registreringen inngår i listen over varer ellerLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]tjenester som omfattes av den internasjonale registreringen slik den gjelder for Norge. Dette innebærer ingen innskrenkninger i
rettigheter som allerede er ervervet på grunnlag av den norske registreringen.
Etter krav fra merkehaveren skal Patentstyret  innføre i varemerkeregistret og kunngjøre at den internasjonale registreringen
har erstattet den norske.
 
 § 74. Virkningen av at en internasjonal varemerkeregistrering opphører
Hvis en internasjonal registrering helt eller delvis opphører å gjelde, opphører samtidig dens virkning i Norge i tilsvarende
utstrekning. Dette skal innføres i varemerkeregistret og kunngjøres.
 
§ 75. Omdanning til en nasjonal varemerkeregistrering
Hvis en internasjonal registrering som har virkning i Norge helt eller delvis opphører å gjelde som følge av bortfall av den
nasjonale registreringen eller søknaden som den bygger på, og innehaveren deretter overfor Patentstyret  fremsetter krav om
registrering av varemerket her i riket, skal slik registrering ha virkning fra den dagen den internasjonale registreringen fikk
virkning i Norge såfremt kravet leveres innen tre måneder fra den dagen den internasjonale registreringen opphørte, og de varer
eller tjenester som angis i kravet, var omfattet av den internasjonale registreringen slik den gjaldt i Norge.
Hvis en internasjonal registrering som har virkning i Norge helt eller delvis opphører å gjelde som følge av en oppsigelse av
Madridprotokollen, og innehaveren deretter overfor Patentstyret  fremsetter krav om registrering av varemerket her i riket, skal
slik registrering skje med virkning fra den dagen den internasjonale registreringen fikk virkning i Norge hvis kravet leveres
innen to år fra den dagen oppsigelsen fikk virkning, og de varer eller tjenester som angis i kravet, var omfattet av den
internasjonale registreringen slik den gjaldt i Norge.
 
 § 76. Innsyn i dokumenter
Enhver kan kreve innsyn i dokumenter hos Patentstyret  i saker etter kapittelet her. § 25 annet og tredje ledd gjelder
tilsvarende.
 
 
Kapittel 11. Forskjellige bestemmelser
 
§ 77. Adresse for korrespondanse
Meddelelser fra Patentstyret  eller Klagenemnden til en søker, registreringsinnehaver, innsiger eller en som har krevd
administrativ overprøving etter § 40, regnes alltid som avgitt når de er sendt til den adressen som vedkommende senest har
oppgitt til Patentstyret eller Klagenemnden. Adressen innføres i varemerkeregistret. For søkere og registreringsinnehavere somhar fullmektig, kan meddelelser sendes til fullmektigen.
Hvis den registrerte adressen viser seg å være feil, inntas meddelelsen eller et sammendrag i Norsk Varemerketidende, med
opplysning om at dokumentet kan fås hos Patentstyret eller Klagenemnden.
Kan forkynnelse eller annen prosessuell meddelelse ikke skje ved den registrerte adressen eller hos fullmektigen, gjelder annet
ledd tilsvarende for retten. Dokumentet anses i så fall som forkynt eller meddelt fire uker etter utgivelsen av NorskVaremerketidende.
Hvis en søker eller registreringsinnehaver ellers har oppnevnt en fullmektig til å representere seg i forhold som gjelder
søknaden eller registreringen, skal fullmektigens navn og adresse innføres i varemerkeregistret. Det samme gjelder hvis en
innsiger eller en som har krevd administrativ overprøving har oppnevnt en fullmektig til å representere seg i forhold som gjelder
innsigelsen eller overprøvingskravet.
 
 § 78. Bevis for registrering i hjemlandet
Den som søker om registrering av et varemerke uten å drive virksomhet her i riket, og som ikke er bosatt i en stat som er
tilsluttet Pariskonvensjonen 20. mars 1883 om beskyttelse av industriell eiendomsrett eller avtale 15. april 1994 om opprettelseLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]av Verdens handelsorganisasjon (WTO-avtalen), må godtgjøre at varemerket er registrert for vedkommende i hjemlandet for de
varer eller tjenester som søknaden gjelder.
Første ledd gjelder ikke hvis søkerens hjemland ikke krever tilsvarende bevis for varemerker som søkes registrert der av
innehaver av virksomhet i Norge.
 
§ 79. Rett til registrering som i hjemlandet
Kongen kan i forskrift bestemme at et varemerke som er registrert i en fremmed stat, på nærmere fastsatte vilkår skal kunne
registreres her i riket slik som det er registrert i den fremmede staten.
Hvis det etter første ledd registreres et varemerke som ellers ikke kunne ha oppnådd beskyttelse ved registrering her i riket,
gjelder registreringsbeskyttelsen ikke i videre omfang eller for lengre tid enn i den fremmede staten.
 § 80. Virkning av fristoversittelse
Den som overfor Patentstyret  har oversittet en frist fastsatt i eller i medhold av bestemmelsene i kapittel 2 , 4, 6 eller § 68
tredje ledd og som følge av dette har lidt rettstap, skal når denne krever det, likevel få en sak tatt under behandling hvis det
godtgjøres at vedkommende selv og eventuelt fullmektigen har vist den aktsomhet som med rimelighet kan forventes. Kravet
må være innlevert skriftlig til Patentstyret innen to måneder etter at hindringen som førte til fristoversittelsen opphørte, og senestfire måneder etter fristens utløp. Innen samme frist skal den unnlatte handlingen være foretatt. Det skal betales fastsatt avgift.
Første ledd gjelder ikke frister etter § 19 om prioritet, fristen for å klage på avgjørelser som nevnt i § 49 annet og tredje ledd
eller søksmålsfristen etter § 52 annet ledd annet punktum.
  
§ 81. Om varemerkeregistret mv.
Patentstyret  fører varemerkeregistret og utgir en tidende der registreringer mv. kunngjøres.
Enhver har rett til å få se varemerkeregistret og få bekreftet utskrift av det. For utskrifter skal det betales fastsatt avgift.
For kopier av dokumenter som er offentlige etter loven her, skal det betales fastsatt avgift. Avgiftssatsene for utskrifter og
kopier etter leddet her skal fastsettes slik at de samlete inntektene ikke blir større enn de faktiske omkostningene ved formidlig
av informasjonen, med tillegg av en rimelig fortjeneste.
 
 
§ 82. Forskrifter til loven (avgifter mv.)
Kongen kan i forskrift gi nærmere bestemmelser til utfylling og gjennomføring av loven her. Kongen kan blant annet gi
bestemmelser om:
a)levering og behandling av søknader og innsigelser, herunder om adgang til å bruke annet språk enn norsk i korrespondanse
med Patentstyret
 
b)internasjonale søknader og registreringer
 
c)deling og sammenslåing av søknader og registreringer og om avgifter for dette
 
d)lengden på frister etter loven
 
e)føring av og innsyn i varemerkeregistret
 
f)kunngjøringer etter loven
 
g)den tidende Patentstyret  utgir
 
h)avgiftssatser og betaling av avgifter.
 
 
 
Kapittel 12. Sluttbestemmelser
 
§ 83. Ikraftsettings- og overgangsbestemmelserLov om beskyttelse av varemerker (varemerkeloven)
file:///cwr.wto.org/ ...20TM%20Act%20-%20Norwegian%20-%20Lov%20om%20beskyttelse%20av%20varemerker%20(varemerkeloven).html [28/11/2018 17:39:00]Loven gjelder fra den tid Kongen bestemmer.  Fra samme tid som loven settes i kraft oppheves lov 3. mars 1961 nr. 4 om
varemerker og lov 3. mars 1961 nr. 5 om fellesmerker.
§ 32 første punktum gjelder bare for søknader som leveres etter at loven her har trådt i kraft.
Søknader om registrering av varemerke og fellesmerker som er innlevert før loven trer i kraft, skal anses å oppfylle kravene til
søknadens innhold dersom bestemmelsene om dette i lov 3. mars 1961 nr. 4 om varemerker og lov 3. mars 1961 nr. 5 om
fellesmerker med forskrifter er oppfylt.
Registrering av varemerke eller fellesmerke som er skjedd før loven trer i kraft, kan bare oppheves etter innsigelse eller settes
til side som ugyldig i den utstrekning det ville vært grunnlag for det etter lov 3. mars 1961 nr. 4 om varemerker og lov 3. mars
1961 nr. 5 om fellesmerker. Reglene om sletting i §§ 36, 37, 42 og 43 gjelder likevel også for registreringer som har skjedd før
loven trer i kraft. For øvrig gjelder loven også for registreringer som har skjedd før ikrafttredelsen. 
 
§ 84. Endringer i andre lover
– – –