רגולציה מאפשרת: מתווה להרחבת אימוץ 
הדין האירופי וייעולו והסרת חסמים ביבוא  
מזון במסלול האירופי  
 
 
 
 
תזכיר חוק הגנה על בריאות הציבור )מזון( )תיקון מס' 5  והוראות שעה( )הרחבת אימוץ הדין האירופי
וייעולו והסרת חסמים ביבוא מזון במסלול האירופי(, התשפ"ד 2024 
 
דוח סיכום הערכת השפעות הרגולציהRIA ( 
7.3.2024 
 
עורכת המסמך: פנינה אורן שנידור, מנהלת שירות המזון הארצי 
 
  
 
 1. הגדרת התכלית והצורך בהתערבות 
1.1 רקע 
ממשלת ישראל הגדירה את הפחתת יוקר המחייה כאחד מיעדיה המרכזיים. לשם מימוש היעד,  
הוקמה ועדת שרים לענייני יוקר המחייה )להלן: ועדת השרים(. ועדת השרים הגדירה את ההוצאה על  
צריכה, שהינה אחת ההוצאות העיקריות של משקי הבית בישראל, כמיקוד לעבודתה.  
ביום 12.9.2023, במסגרת דיון של ועדת השרים, נוכח הקשיים הרבים אשר חווים יבואנים בייבוא
לישראל ונוכח יוקר המחייה, הטיל ראש הממשלה על שר הכלכלה ושר האוצר להביא לאישור ועדת  
השרים ליוקר המחיה טיוטת תזכיר חוק אשר יכלול את כלל תחומי הייבוא שבאחריות כלל משרדי  
הממשלה הרלבנטיים, "ושבבסיסה העיקרון שלפיו מוצר שניתן לשווק במדינות האיחוד האירופי ניתן  
יהיה לשווק בישראל וזאת בהתבסס על הדין האירופי".1  
הציבור הישראלי מוציא בשנה כ150 מיליארד ₪ על מוצרי צריכה, מתוכם כ92 מיליארד
המהווים כ61%, על מזון. לפי דו"ח הOECD שפורסם במהלך2023, ישראל היא מהמדינות היקרות
ביותר מבין המדינות החברות בארגון עם רמת מחירים הגבוהה ב 38% לעומת הממוצע של מדינות
הארגון. כאשר בתחום המזון הפער הוא אפילו גבוה יותר ומוצרי צריכה בסיסים בתחום המזון כגון  
לחם, גבינות וחלב  –יקרים ב 50 עד 70 אחוזים יותר מאשר מחירם הממוצע במדינות הארגון. אחד
הגורמים המרכזיים שמזהה המחקר ליוקר המחייה בתחום המזון הינה רמת הריכוזיות של שוק  
המזון בישראל, כאשר לפי המחקר, בין השנים 2015- 2020, נתח השוק של עשרת הספקים הגדולים
ביותר בתעשיית המזון הישראלית היווה כ54% בממוצע מכלל שוק המזון בישראל ונכון לשנת2020  ,
הספק הגדול ביותר החזיק בנתח שוק של כ12%.2 
במציאות של יוקר מחייה הקשור ישירות לרמת ריכוזיות גבוהה, פתיחת המשק לייבוא מהווה את
אחד הכלים המשמעותיים להורדת יוקר המחייה. זאת מכוון שבאמצעות יבוא ניתן להסתמך על  
מדיניות שלהן יתרון יחסי בייצור מוצרים שונים מתחום המזון לעומת ישראל אשר יכולים לייצר  
מוצרים בעלי אופי דומה, בעלות פחותה. פתיחת הייבוא גם צפויה להשפיע על הפחתת הריכוזיות  
הייחודית במשק הישראלי והרחבת רמת התחרותיות בין ספקים שונים בתחום המזון.     
התערבות ממשלתית המבקשת להקל על יוקר המחייה בתחום המזון נדרשת לאזן בין שני שיקולי  
המדיניות שבנידון: מחד   -להבטיח כי המזון המיוצר, המשווק בישראל והמיובא אליה, הינו ברמת   
איכות, תקינות ובטיחות נאותים, תוך עמידה באמות המידה שנקבעו בחקיקת המזון, ומאידך    -
 
1 פרוטוקול ועדת שרים למאבק ביוקר המחיה יום שלישי, כ"ו באלול התשפ"ג12 - בספטמבר2023 (, סעיף1 . 
2 en (Accessed on 05 March 2024)- OECD (2024), Price level indices (indicator). doi: 10.1787/c0266784  
 
 להבטיח זמינות והנגשה של מזון מגוון בעלויות סבירות לכלל הציבור תוך התחשבות בשיקולים של
יוקר מחייה, והכל תוך שמירה על בריאות הציבור.  
רפורמת היבוא בתחום המזון, שכבר נכנסה לתוקף בתאריך 01/2023, כוללת מספר צעדים מרכזיים
בתחום הפחתת יוקר המחייה והסרת חסמי ייבוא בתחום המזון, לרבות: פתיחת הייבוא המקביל של  
מזון רגיל )המכונה "רפורמת הקורנפלקס"(, אימוץ מס' תקנות האיחוד האירופי לעניין בטיחות מזון,  
ביטול רשמיותם של עשרות תקנים ישראליים בתחום המזון, והוספת "המסלול האירופי" ביבוא מזון  
רגיש )המבוסס על הצהרות "היבואן הנאות"(. 
לצד הטמעת המהלכים כאמור לעיל, ולאור מדיניות הממשלה וועדת השרים לקבוע הקלות נוספות  
בתחום הייבוא שיקדמו הפחתה של יוקר המחייה  –מסמך זה מציג רובד משמעותי נוסף של המתווה   
להסרת חסמים והקלה על הייבוא בתחום המזון. זאת, באמצעות ארבעה מהלכים רגולטוריים  
עיקריים:  
)1( העמקת ההרמוניזציה עם הדין האירופי בהיבטים הקשורים לבטיחות מזון, באמצעות 
הרחבת האימוץ של הוראות האיחוד ב19  תקנות אירופאיות )נוספות על ה4  שכבר אומצו
בעניין: מסירת מידע וסימון, סימון גלוטן במזון, הוראות בעניין תוספת של ויטמינים  
ומינרלים למזון, תוספי מזון, חומרי טעם וריח, ועוד. זאת, בכפוף לחריגים שנועדו להבטיח  
את בריאות הציבור, תוך התאמה לתנאים בארץ, ובהם: שמירה על מדיניות  zero tolerance 
בליסטריה, רשימת אלרגנים מותאמת לאוכלוסייה בישראל, סימון בסמלים אדומים וכפיות
סוכר וסימון בשפה העברית. 
)2( ייעול מנגנון האימוץ שבסעיף3השינויים בדין האירופי שאומץ, וכן עדכון מנגנון האכיפה המנהלית וקביעת ההפרות בעקבות  א לחוק )על דרך ההפניה(, פישוט הליכי העדכון השוטפים של 
הרחבת האימוץ, והכל לצורך אימוץ מהיר ויעיל של החקיקה האירופית בישראל.  
)3( הקלות משמעותיות בתנאים ליבוא מזון במסלול האירופי בידי היבואן הנאות 
)4( קביעת חובה לניהול מערכת בטיחות עצמית לכלל העוסקים במזון בישראל, ובהם 
המשווקים, כמחויב באיחוד האירופי.  
 
1.2 זיהוי הבעיה וסיבותיה 
תופעה בלתי רצויה    
 
 1 . הציבור הישראלי מוציא בשנה כ150  מיליארד ש"ח על מוצרי צריכה מתוכם כ92  מיליארד ש"ח
על מזון,  5  מיליארד ש"ח על תמרוקים8  מיליארד ש"ח על מוצרי חשמל ועוד46  מיליארד ש"ח
על כל יתר המוצרים.3  
2 . המחירים בישראל בתחום מוצרי הצריכה יקרים משמעותית ביחס למדינות מפותחות מקבילות
מחירי המזון )ללא פירות וירקות( יקרים בישראל בכ47%, ויתר מוצרי הצריכה יקרים יותר בכ-
20%-30%.4  
3 . העלות השנתית העודפת שמשלם משק בית בשנה על פערי המחירים עומדת על כ20  אלף ש"ח כל
שנה.  
בעיית חסמי הסחר בייבוא  
במהלך שנות ה90 קודמה בישראל תוכנית ליברליזציה אשר כללה הפחתת מכסים משמעותית
פתיחה של שווקים  שונים לייבוא. עם זאת, אל מול ירידת המכסים עלה הצורך בהוראות רגולציה  
אשר יבטיחו כי המוצרים המיובאים לישראל בטוחים  לצריכה . ברגולציה זו יש חשיבות בשעה שהיא  
מיועדת לבטיחות ובריאות הציבור אך כאשר היא אינה נקבעת באופן אופטימלי עלולות להיות לה  
השלכות שליליות כגון, בין היתר, עלייה של יוקר המחייה. ניתן לראות זאת באופן מובהק שבמוצרים  
שנפתחו לייבוא בשנות ה90  ושהרגולציה עליהם אינה מהווה חסם יבוא )משום שאין עליהם רגולציה  
ישראלית( כגון  –ריהוט והלבשה והנעלה, רמת המחירים בישראל ירדה דרמטית בהיקפים של עשרות   
אחוזים. עם זאת, במוצרים שמהווים את מרבית הצריכה של משק הבית הישראלי כגון מזון לרבות  
פירות וירקות ומזון מן החי, תמרוקים, ומוצרים החייבים בתקן רמת המחירים עלתה בעשרות  
אחוזים. זאת בעיקר בעשור הראשון של שנות ה2000  . 
בשנת2020 משקל היבוא בתוצר בישראל היה23.4%  לעומת משקל של47.1% בממוצע מדינות ה-
OECD. כאשר בשנים האחרונות אף נרשמת מגמה של המשך הירידה בהיקף הייבוא כאחוז
מהתוצר.  
להלן יוצגו 2  הבעיות המרכזיות המייצרות חסמי ייבוא, בהתאם לניתוח שבוצע במסגרת עבודת
המטה בעניין הסרת חסמים ביבוא מזון:  
1. היעדר התאמה של הרגולציה הישראלית לרגולציה בשווקים משמעותיים 
חסם הסחר העיקרי, מלבד החסמים המכסיים שחלים בעיקר על מוצרי חקלאות, הוא בכך 
שהרגולציה בישראל למוצרי צריכה, על אף כלל הרפורמות שנעשו, אינה תואמת באופן מלא לרגולציה  
המקובלת במדינות מפותחות עם שווקים משמעותיים. בנוסף, הבירוקרטיה החלה על הייבוא לישראל  
 
3 למ"ס, נתוני2019 
4 OECD, נתוני2017 )הנתונים הכי עדכניים נכון למועד זה  
 
 גם היא אינה תואמת למקובל במדינות מפותחות, היא מייקרת את עלויות הייבוא באופן שגם
משתרשר לעלות המוצר הסופי וגם חוסמת יבואנים קטנים מכניסה לשוק.   
חשוב לחדד, בהרבה מקרים החסם העיקרי לייבוא אינו תלוי בכלל רגולטורי כזה או אחר ששונה  
בחוסר התאמתה המלאה לרגולציה הקיימת במדינות מהרגולציה המקובלת במדינות מפותחות אלא 
מפותחות.  
על מנת לעמוד על הבעיה בצורה סדורה, נחלק את הייבוא לישראל ל3 קבוצות של מוצרים בהתאם
לסוג הידע של היבואן על המוצר תוך עמידה תמציתית על קשיי הייבוא בכל קבוצה במצב החוקי  
הקיים:  
א.  קבוצה 1 – מוצרים המיובאים בדרך שבה ליבואן יש קשר ישיר עם היצרן  
1( קיים קושי לבקש מהיצרן לעשות התאמות ייחודיות לישראל 
2( לא כל יבואן )גם אלה שיש להם קשר עם היצרן( יכול להשיג את כלל המסמכים
מהיצרן )הקושי האמור מתעצם כאשר הבקשה היא לקבל את מסמכי היצרן מראש,  
כלומר בעת הייבוא עצמו, ולא רק במקרה של פיקוח(.  
ב. קבוצה 2 - מוצרים בייבוא מקביל 
1( בחלק ממוצרי הצריכה הדרישות הרגולוטריות כיום מחייבות קשר עם היצרן שלא
מאפשר יבוא מקביל.   
2( גם כאשר מתאפשר ייבוא מקביל, ההתאמות הייחודיות לישראל מגבילות מאוד
את היקף המוצרים שאפשר לייבא באופן מקביל )צריך לייבא מוצר שיוצר במפעל  
הספציפי שעשה התאמות לישראל(.  
3( היבואנים הישירים בתיאום עם היצרנים מתאימים את המוצרים כדי שיהיו
שונים ממדינות אחרות כדי למנוע יבוא מקביל )גודל וכדומה(.   
4( על פי הדין הקיים כיום, הוכחת הזהות בין המוצר המשווק בישראל למוצר
המיובא בייבוא מקביל מתבצעת באמצעות בדיקות מעבדה המוכיחות את זהות  
המוצר באופן המייקר את התהליך.  
ג. קבוצה 3 - מוצרים שטרם נמכרים בישראל וליבואן אין קשר בהם עם היצרן  
לדוגמא מוצרים של יצרן X  שהיבואן הרשמי, חברהY, החליטה משיקוליה לא למכור
בישראל כי יכולים להוות תחרות למוצרים המקומיים שלה. המוצרים הללו נגישים ליבואנים  
ישראלים שיש להם קשר עם קמעונאים זרים. אולם היבואנים הישראלים לא מצליחים לרוב  
לייבאם ממספר סיבות:  
1( הקמעונאים הזרים הם מפיצים באירופה ולא יודעים להיענות לבקשת היבואנים
הישראלים, הנדרשות מכוח הרגולציה בישראל, כמולספק הוכחות על עמידה  
ברגולציה )ולפיכך לא יכולים להיות מיובאים על בסיס קבוצה 1 . (  
 
 2( אין מוצרים זהים כאלה בישראל )ולכן אינם יכולים להיות מיובאים בייבוא
מקביל על בסיס קבוצה  2.( 
המצב האמור מביא לתוצאה לפיה כמעט ולא ניתן לייבא מוצרים בקבוצה3 כיום לישראל 
לאור האמור לעיל ועל מנת להרחיב את היקף הייבוא לישראל, יש לבחון הקלה בכללים 
החלים על ייבוא של מוצרים מאירופה לישראל.  
כאשר יבואן ישראלי פונה אל יצרנים או ספקים מטעמם ומבקש שייצרו מוצרים שיעמדו ברגולציה   
הישראלית שאותה הם אינם מכירים, או שהם אינם מעוניינים בכך מכיוון שישראל בשל גודלה אינה  
שוק יעד אטרקטיבי או שהם נעתרים אך נדרשים להתאמות הכוללות למידה של הפערים בין ישראל  
לבין השווקים המרכזיים ואף לעיתים נדרשים לביצוע התאמות במוצר או בדיקות ייחודיות.   
גם במצבים בהם הרגולציה דומה הדרישות התהליכיות שונות, כגון מסמכים או בדיקות מעבדה שלא  
קיימים בשווקים אחרים, דבר שמייצר חסם.  פערים אלו, גם שינויים קטנים לכאורה, מהווים חסם  
סחר בכך שהם מקשים על יבואנים לפעול בשוק ובכך שעלויות הכניסה לשוק הישראלי הכרוכות  
בדרישות הייחודיות לישראל, מתגלגלות לעלות המוצר.   
כמו כן, הרבה מהיבואנים בשוק המקומי הינם יבואנים קטנים שמייבאים כמויות קטנות במחזורים  
נמוכים של מיליונים בודדים. יבואנים אלו, מאופיינים ביכולת מוגבלת להשיג מסמכים, בין אם אין  
להם גישה מלאה ליצרן ובין שהספק או היצרן לא מוכנים לעמוד בכל הדרישות של השוק המקומי.  
בנוסף הנטל הבירוקרטי עבורם מהווה מרכיב משמעותי שיכול להגיע בתחומי המזון והתקינה ליותר  
מ10%. עלות זו, מועמסת בסופו של תהליך הייבוא על מחיר המוצר שהצרכן משלם 
2. היעדר קיומה של רגולציה קוהרנטית ואחודה על כל שרשרת המזון 
בין המאפיינים הבולטים של הרגולציה על המזון במדינות מפותחות, ובפרט במדינות האיחוד  
האירופי, הוא קיומה של רגולציה קוהרנטית ואחודה על כל שרשרת המזון, כולל פיקוח אחיד: החל  
ממזון בייצור מקומי, עובר למזון בדרכי השיווק ומזון מיבוא, עד לשיווקו לצורך אכילתו )המכונה  
בעגה המקצועית "From farm to fork"(. מאפיין נוסף הוא מימוש דה-פקטו של אחריות "העוסקים   
במזון" )יצרנים, יבואנים, משווקים של מזון(. זאת, מתוך תפיסה שלעוסקים במזון השליטה  
המיטבית והידע המרבי על תהליכי הייצור, היבוא ו/או השיווק של המזון שבתחום עיסוקם, ולפיכך  
להם האחריות הראשונית על הבטחת בטיחותו ואיכותו, כאשר לרגולטור "אחריות על".   
תפיסה זו גוזרת שינוי מהיסוד של תפיסות מושרשות של שירות המזון ותעשיית המזון בישראל, הן  
במישור הרגולטורי והן במישור הפיקוח על המזון: במישור הרגולטורי  –ניתן יותר חופש לעוסק   
במזון לקבוע את התנאים הנוגעים לבטיחות במזון )כגון: קביעת אורך חיי מדף על ידי יצרן מזון,  
הכנת תכנית בטיחות עצמית של יצרן/יבואן, ועוד(, ובמישור הפיקוח  –מעבר מפיקוח השם דגש על   
בדיקת מסמכים לאורך תהליכי הייצור/שיווק/יבוא של המזון, לפיקוח בדרכי השיווק, המבוסס על  
הצהרות והתחייבויות העוסק במזון והשם דגש על אכיפה בדיעבד )post -marketing surveillance   . (  
 
 אימוץ של תפיסת רגולציה אחודה על כל שרשרת המזון הינו מאתגר ובמידה מסוימת לא מעשי לעת
הזו במציאות הרגולטורית הישראלית, בה תחום המזון מצוי באחריות משרדים נוספים: משרד   
החקלאות שבסמכותו שלב הגידול של המזון ופיקוח על התוצרת החקלאית הגולמית עד לשיווקה,  
ומשרד הכלכלה האמון על קביעת התקנים, ובהם תקני מזון אשר קובעים, בין היתר, דרישות לסימון  
מזון. מתוך כך, חוליות רבות בשרשרת האספקה )לרבות גורמי ייצור מקומי( אינן נמצאות כיום במצב  
המאפשר אימוץ מלא של רגולציה של מדינות מפותחות )כפי שנראה להלן( או של מעבר מיידי/ מלא  
לתפיסה המבוססת על אחריות העוסקים במזון.  
תוצאת מצב זה הינה חוסר אחידות ברגולציה ובפיקוח על המזון בכל שרשרת המזון בישראל, קיומו  
של סטנדרט כפול ו/או שונה לגבי אותו סוג מזון, בין שלבי הייצור/גידול, לבין השיווק, וכן בין מזון  
בייצור מקומי לבין מזון בייבוא  –מצב לא רצוי אשר, על פניו, לא משרת את ציבור המפוקחים או   
הצרכנים, לא תורם לבריאות הציבור, ובוודאי לא תורם להנגשת המזון, גיוונו והפחתת עלויותיו.  
למותר לציין כי איכות המזון לצרכן הסופי היא פונקציה של החוליה החלשה ביותר בשרשרת, ועל כן  
מהלך של טיוב הרגולציה, ובכלל זה המהלך המלא להעברת האחריות על העוסקים במזון ומיקוד  
הפיקוח בדרכי השיווק, חייב להיות הדרגתי, על מנת לאפשר לגורמים מקומיים להסתגל. כמו כן,  
הדבר ידרוש כאמור, רתימת משרדים אחרים, ובפרט משרד החקלאות לעניין תוצרת חקלאית  
גולמית, ומשרד הכלכלה לעניין דרישות סימון המוסדרות בתקנים, ונקיטת צעדים רגולטורים  
משלימים מצדם.  
לקשיים ולחסמים המפורטים לעיל במסגרת שתי הבעיות המרכזיות שהוצגו, מספר השלכות שליליות  
מהותיות:   
א. יצרנים רבים בעולם אינם מעוניינים לייצר לשוק הישראלי בשל הצורך בידע או בהתאמות  
הנדרשות. בשל כך נמנעת הגעה של מזון מגוון ומגוון.   
ב. היצרנים שמעוניינים לייצר לישראל עושים זאת בעלויות גבוהות יותר, אם בשל צורך בעצירת פסי  
ייצור להתאמת המוצר, ואם בשל צורך בבדיקות ייחודיות שאורכות זמן ומשאבים.   
ג. יצרנים שיש להם מספר מפעלים ברחבי העולם ומוכנים לבצע התאמות לישראל עושים זאת בדרך  
כלל במפעל ספציפי עבור יבואן ספציפי ובכך מונעים יבוא מקביל של אותו מוצר לישראל מיתר  
המפעלים.   
ד. ההכנות הרגולטוריות ליבוא לישראל אורכות זמן רב ועלויות רבות מצד היבואן. עלויות אלו מהוות  
חסם כניסה ליבואנים קטנים ותחרותיים.   
ה. למוצרים חדשים שמיוצרים על ידי יצרנים שמוכנים לייצא לישראל לוקח זמן רב להגיע בשל  
הצורך בהתאמת המוצר ובדיקת עמידתו ברגולציה הישראלית.    
 
 ו. גם במקרים בהם הרגולציה המהותית זהה אבל קיים שוני בדרישות של בדיקות ותהליכים נוספים
כגון סימון ייחודי בישראל, היבואן נדרש לעמוד ברגולציה בעצמו למרות שיבואן באופן רגיל אינו  
מיומן בכך ובהתאם התהליכים גם אורכים זמן וגם מייקרים את המוצר.   
ז. פגיעה בתחרות בגלל הדרישה ליבוא מזון רגיש  שליבואן יש קשר ישר או עקיף ליצרן המזון  
ז. חסמים אלו בולטים במיוחד כאשר לאחרונה מעוניינות רשתות שיווק זרות שלהן סל מוצרים רחב  
במיוחד, אשר מיוצר על ידי מספר יצרנים רב ברחבי העולם, להיכנס לישראל.   
 
2.1 תכליות ויעדי הרגולציה המוצעת 
מזה תקופה עובדים צוותים במשרד הבריאות, ובראשם צוותים של שירות המזון הארצי, הלשכה  
המשפטית וחטיבת כלכלה, רגולציה וחדשנות, על מנת לטייב את הרגולציה על מזון, תוך דגש על  
ייבוא מזון לישראל. מתווה זה גובש לאחר עבודת מטה מקיפה, התייעצות עם מומחים שונים בארץ  
ובחו"ל בתחום המזון, ולימוד מעמיק של תפיסות רגולטוריות בעולם בתחום זה, ובפרט הנעשה  
במדינות האיחוד האירופי.  
במרכז המתווה המוצע עומד הייעוד העיקרי של שירות המזון הארצי: להבטיח כי המזון המיוצר,  
בהתאם  המשווק בישראל והמיובא אליה, הינו ברמת איכות, תקינות ובטיחות נאותים, וזאת, " 
למקובל באסדרה במדינות המפותחות, לרבות בתקנים בין-לאומיים מקובלים ולפיקוח המבוסס על   
ניהול סיכונים והכל במגמה לאפשר זמינות והנגשה של מגוון מזון בעלויות סבירות לכלל הציבור, תוך  
", כקבוע בסעיף שמירה על בריאות הציבור 1 לחוק המזון 
כמתחייב ממושכלות יסוד של רגולציה מיטבית וכפי שעולה לעיל מחוק המזון, השגת יעדים אלה  
תובטח על ידי מעבר לתרבות רגולטורית המבוססת על ניהול סיכונים מושכל של כל הגורמים  
בשרשרת האספקה  –מפוקחים ומפקחים כאחד. בכך, יתאפשר לתושבי ישראל ליהנות ממזון בטוח   
ואיכותי העומד, בראש ובראשונה, באמות מידה מחמירות לשמירה על בריאות הציבור, ועם זאת מזון  
ממגוון רחב, זמין ומונגש, תוך צמצום חסמי הייבוא לישראל, הקטנת עלויות והפחתת יוקר המחייה.  
לאור התועלות המובהקות של הרפורמה במזון שנכנסה לתוקף בינואר  2023, ובהן: ייעול וטיוב
הרגולציה במזון, הסרת חסמים, הרחבת המגוון במזון, הוזלת עלותו ומתוך כך הפחתת יוקר המחיה    - 
להלן מוצע מתווה הכולל צעדים נוספים להרחבה והעמקת הרפורמה במזון, המושתתים על עקרונות  
הדין באיחוד האירופי. זאת באמצעות קידום חקיקה ממשלתית "להרחבת אימוץ הדין האירופי  
וייעולו והסרת חסמים ביבוא מזון במסלול האירופי.    
מטרת הצעת החוק היא להסיר חסמים רגולטוריים וכלכליים, בכל הנוגע לאסדרה בתחום המזון, 
והכל תוך הבטחת בריאות הציבור. זאת, על ידי מהלך רגולטורי משולב להרחבת אימוץ הדין האירופי  
וייעולו והסרת חסמים ביבוא מזון במסלול האירופי הכולל ארבעה רכיבים מרכזיים ומשלימים:   
 
 א. העמקת ההרמוניזציה עם הדין האירופי בהיבטים הקשורים לבטיחות מזון, באמצעות  
הרחבת האימוץ של הוראות האיחוד ב21  תקנות אירופאיות )נוספות על ה4  שכבר אומצו
בעניין: מסירת מידע וסימון, סימון גלוטן במזון, הוראות בעניין תוספת של ויטמינים  
ומינרלים למזון, תוספי מזון, חומרי טעם וריח, ועוד. זאת, בכפוף לחריגים שנועדו להבטיח  
את בריאות הציבור, תוך התאמה לתנאים בארץ, ובהם: שמירה על מדיניותzero tolerance   
בליסטריה, רשימת אלרגנים מותאמת לאוכלוסייה בישראל, סימון בסמלים אדומים וכפיות
סוכר וסימון בשפה העברית. 
ב. ייעול מנגנון האימוץ שבסעיף  3א לחוק )על דרך ההפניה(, פישוט הליכי העדכון השוטפים של
השינויים בדין האירופי שאומץ, וכן עדכון מנגנון האכיפה המנהלית וקביעת ההפרות בעקבות  
הרחבת האימוץ, והכל לצורך אימוץ מהיר ויעיל של החקיקה האירופית בישראל.  
ג. הקלות משמעותיות בתנאים ליבוא מזון במסלול האירופי בידי היבואן הנאות.  
ד. קביעת חובה לניהול מערכת בטיחות עצמית לכלל העוסקים במזון בישראל, ובהם 
המשווקים, כמחויב באיחוד האירופי.  
המודל המוצע הוא בהתאם לעיקרון "מה שטוב לאירופה טוב למדינת ישראל", וזאת בכפוף לניהול  
סיכונים של כל הגורמים בשרשרת האספקה: מפוקחים ומפקחים כאחד. יישום המודל יאפשר  
לתושבי ישראל ליהנות ממגוון מזון רחב זמין ומונגש, בטוח ואיכותי העומד באמות מידה  
מחמירות של שמירה על בריאות הציבור, תוך יצירת וודאות רגולטורית לעוסקים, צמצום חסמי  
יבוא והקטנת עלויות היבוא והייצור של המזון. 
הצעדים שלובים ותלויים אלה באלה, שכן רק בהינתן מהלך נרחב ועמוק של אימוץ הדין האירופי  
ועקרונותיו כאמור לעיל, ניתן יהיה לאפשר יבוא של מזון המשווק באירופה, תוך הסתמכות על 
עמידתו בדין האירופי. משמעות המתווה בכללותו היא שהיבוא כמו גם הייצור המקומי, מוגנים 
, הדומה למקבילתה האירופית, כך שעם יישומה ניתן  תשתית רגולטורית ופיקוחית אחודהתחת  
ליישם פיקוח על תקינות המזון ובטיחותו, הגם אם מיובא תחת כפיפות לדין האירופי. 
  
 
  
3. חלופות 
3/2 תיאור וניתוח החלופות 
חלופה 0 – . משמעותה של חלופה זו הינה המשך אימוץ מזדחל ונקודתי של  השארת המצב הקיים 
תקנות אירופאיות בתחום המזון והתקינה בכפוף לחריגים שייקבעו ביחס לכל תקנה שתאומץ במטרה  
להבטיח את בריאות הציבור, תוך התאמה לתנאים בארץ.  
חלופה זו תשמר בטווח המיידי, הבנוני והארוך מציאות של היעדר רגולציה קוהרנטית ואחודה על כל  
שרשרת המזון.   
חלופה 1 – . משמעותה של חלופה  הכרה אוטומטית של מוצרים המאושרים לשיווק באיחוד האירופי 
זו היא קביעת עיקרון של "הכרה אוטומטית" בישראל, המבוסס על "עיקרון ההדדיות" החל בתוך  
האיחוד האירופי. לפי עיקרון ההדדיות, הקיים כחלק מהגדרת השוק הפנימי בתוך האיחוד האירופי,  
במקרים בהם אין דרישות אחידות למוצר באיחוד האירופי )למשל, לא קיימת דירקטיבה אירופית  
המסדירה את המוצר(, על כל מדינות האיחוד לאפשר שיווק של מוצרים שיוצרו במדינות אחרות  
באיחוד  –גם אם הם אינם תואמים לדרישות הבטיחות המקומיות. כלומר, קיימת הכרה הדדית   
ברגולציות המקומיות בין מדינות האיחוד.   
לא ידוע על מדינה מחוץ לאיחוד האירופי שאימצה חלופה זו באופן מלא. לרבות המודל השוויצרי,  
שכפי שיוצג בהמשך, איננו גורס "הכרה אוטומטית" המבוססת באופן מלא )וחד צדדי( על עיקרון  
ההדדיות הפנימי של האיחוד האירופי. כפי שיוצג להלן, בסעיף 2.2 ניתוח והשוואת, רגולציית המזון
השוויצרית דומה למעשה ברוחה לגישה החדשה של שירות המזון הארצי המוצגת בחלופה  3. גישה
שמקדמת "הרמוניזציה" עם הדין האירופי, "בתנאים והחרגות", על בסיס ניהול סיכונים והתאמה  
לתנאים במדינה המאמצת. היות ולא קיים בפועל או בתיאוריה מודל מגובש של "הכרה אוטומטית",  
לא ניתן לבצע ניתוח מעמיק של החלופה מעבר לציון המוסכמות שהוצגו ברקע ובהגדרת הבעיה  
במסמך זה לפיהן  -בין המאפיינים הבולטים של רגולציה מיטיבה בתחום המזון ובפרט הרגולציה על   
המזון במדינות מפותחות, ובפרט במדינות האיחוד האירופי, הוא קיומה של רגולציה קוהרנטית 
ואחודה על כל שרשרת המזון, כולל פיקוח אחיד: החל ממזון בייצור מקומי, עובר למזון בדרכי  
השיווק ומזון מיבוא, עד לשיווקו לצורך אכילתו )המכונה בעגה המקצועית "From farm to fork  .("
אימוץ של מודל הכרה אוטומטית בתחום המזון ייצר חוסר קוהרנטיות וחוסר אחידות במערכת
הרגולטורית הישראלית, יבוא של מזון בהיעדר דין בישראל לפקח עליו ואף סביר שייצר חשיפה  
משמעותית של הציבור לסיכונים בשל אי התאמתו לתנאים ולמאפייני האוכלוסייה והצריכה בישראל   
 
 חלופה2 – . העמקת ההרמוניזציה עם הדין האירופי בהיבטים  הרמוניזציה ללא החרגות וסייגים 
הקשורים לבטיחות מזון, באמצעות הרחבת האימוץ של הוראות האיחוד ב 21 תקנות אירופאיות
)נוספות על ה4 שכבר אומצו(, בעניין: מסירת מידע וסימון, סימון גלוטן במזון, הוראות בעניין
תוספת של ויטמינים ומינרלים למזון, תוספי מזון, חומרי טעם וריח, ועוד. זאת, ללא סייגים וללא  
החרגות המבוססות על הליך ניהול סיכונים פנים-ישראלי וללא התאמה למציאות הישראלית.   
לרבות: ביטול מדיניות  zero tolerance בליסטריה, ביטול דרישות ייחודיות בעניין התייחסות
לרשימת אלרגנים מותאמת לאוכלוסייה בישראל, ביטול סימון בסמלים אדומים וכפיות סוכר, ביטול  
הדרישה לסימון בשפה העברית וכיוצא באלו התאמות, סייגים והחרגות.  
נכון לעת הזו, בהתבסס על הדיונים המקצועיים שנערכו בין צוותי משרדי הממשלה הרלוונטיים, דיוני  
ועדת השרים ועבודת המטה המתבצעת במשרד הבריאות, נראה כי ההחרגה המרכזית שיש כוונה  
לבטל אותה ולאמץ לגביה את הנורמות האירופאיות הינה מדיניות אפס סבילות לליסטריה. ככל  
שאכן ישנה כוונה ליישום מלא של הנורמות האירופיות לעניין ליסטריה, יישום כוונה זו מחייב מספר  
צעדים מקדימים הנדרשים לטובת יישום המהלך ושמירה על בטיחות הציבור.   
חלופה 3 – . העמקת ההרמוניזציה עם  הרמוניזציה רחבה בכפוף לחריגים והתאמות לתנאים בישראל 
הדין האירופי בהיבטים הקשורים לבטיחות מזון, באמצעות הרחבת האימוץ של הוראות האיחוד ב-
21 תקנות אירופאיות )נוספות על ה4 שכבר אומצו(, בעניין: מסירת מידע וסימון, סימון גלוטן במזון
הוראות בעניין תוספת של ויטמינים ומינרלים למזון, תוספי מזון, חומרי טעם וריח, ועוד. זאת, בכפוף  
לחריגים שנועדו להבטיח את בריאות הציבור, תוך התאמה לתנאים בארץ, ובהם: שמירה על   
מדיניות zero tolerance )אפס סבילות( בליסטריה, רשימת אלרגנים מותאמת לאוכלוסייה בישראל
סימון בסמלים אדומים וכפיות סוכר וסימון בשפה העברית. 
3/3 ניתוח והשוואת חלופות  
 
כחלקת מתהליך ניתוח החלופות תוצג ראשית התייחסות מפורטת למודל השוויצרי, אליו מתייחסים  
כאמור חלק מהעוסקים בנושא "רפורמת הייבוא", כאל דוגמא מוצלחת לכאורה ליישום חלופה 1 -  
. לאחר מכן, יוצגו הן ניתוח משווה  הכרה אוטומטית של מוצרים המאושרים לשיווק באיחוד האירופי 
מפורט המתייחס ל 4 החלופות והן דירוג השוואתי של החלופות על בסיס6 קריטריונים מבחינים
לבסוף, תוצג החלופה הנבחרת באופן מפורט.    
 התייחסות למודל השוויצרי:  
יש הטוענים כי המודל השוויצרי לייבוא חופשי מאירופה, המבוסס על עקרון "הכרה הדדית" החל  
באיחוד האירופי ונגזר מתוקף פסק-דין המכונה " Cassis de Dijon "– מהווה דוגמא מוצלחת
לחלופה 1 – . כלומר, הטענה היא  הכרה אוטומטית של מוצרים המאושרים לשיווק באיחוד האירופי  
 
 שהמודל השוויצרי מהווה מודל "אוטומטי" המאפשר, לכאורה, "כניסה חופשית" של מוצרי מזון
לפיו, "כל מוצר המשווק באיחוד האירופי ומתאים לרגולציה באיחוד האירופי יותר לכניסה חופשית  
בישראל".  
שירות המזון ביחד עם חטיבת כלכלה רגולציה וחדשנות במשרד הבריאות, ערכו בירור מקצועי  
ומעמיק לבחינת המודל השוויצרי הנידון בנוגע למוצרי מזון, לבחינת טענה זו. מהבירור המקצועי  
עולה כי הרושם לפיו המודל השוויצרי מייצר מנגנון המאפשר "כניסה חופשית/אוטומטית" של מוצרי  
מזון, אינו משקף את המציאות נכונה. המודל השוויצרי כרוך בהתניות ותנאים מחמירים ומנוהל ע"י  
הרגולטור האמון על בטיחות המזון. יתרה מזאת, קדמו לו מהלכי עומק יסודיים של אימוץ והתאמה  
לדין האירופי, שהכינו את התשתית לאימוץ העיקרון של הCassis de Dijon. מהלכי עומק
יסודיים אשר למותר לציין שטרם נעשו בדין הישראלי. 
המודל השוויצרי הנו "כלל -משקי", דהיינו חל על שורה של מוצרי צריכה ולא רק על מזון, וככל שאנו   
מעמיקים בלימודו אנו מוצאים שהמודל השוויצרי עבור מוצרי מזון מחמיר יותר מאשר במוצרי  
צריכה אחרים, מאחר ויש הבנה גורפת בשוויץ, כמו גם באיחוד האירופי, כי למזון יש אפיון ייחודי, הן  
בכל הנוגע למהותו ולדרישות הבטיחות שלו ושל רכיביו, והן בכל הנוגע לצרכים המשתנים של צרכני  
המזון. משכך יישום המודל השוויצרי בהיבטי המזון, לוקח בחשבון דרישות אלה ומספק מענה פרטני  
וייחודי המתאים לשוויץ, זאת על מנת לשמור על האיזון המתבקש בין פתיחת שווקי היבוא לבין  
שמירה על בריאות הציבור.   
בנוסף, נודעת חשיבות עצומה לעובדה כאמור לעיל, לפיה טרם החלת המודל בשוויץ, חוק המזון של  
שוויץ עבר הרמוניזציה עם חקיקת המזון האירופית על מנת להסיר חסמי סחר ולקבוע אותם  
סטנדרטים הקיימים באירופה לעניין בטיחות מזון, ורק בכפוף למיפוי ועיגון דרישות ייחודיות 
לשוויץ לגבי בטיחות, איכות והרכב המזונות, הוחלט על יישום עיקרון הCassis de Dijon . 
לסיכום, ממצאי הבירור המקצועי שנערך על-ידי משרד הבריאות מעידים כי רגולציית המזון   
השוויצרית דומה למעשה ברוחה לגישה החדשה של שירות המזון הארצי לעניין "הרמוניזציה" עם  
הדין האירופי, כפי שהתבטאה במסגרת רפורמת המזון, בין היתר לעניין חקיקות אירופיות שאומצו  
ואלו שבכוונת משרד הבריאות לאמץ, "בתנאים והחרגות", על בסיס ניהול סיכונים. זאת, לצד נדבכים  
נוספים ברפורמה כמו ביטול רשמיות של תקני מזון, הוספת חובת "יבואן נאות" "יצרן נאות", שכולם  
כאחד נועדו במטרה להוביל להרמוניזציה עם הדין האירופי. הגישות בשתי המדינות מוכיחות כי אין  
ולא יכול להיות אימוץ של הדין האירופי בשיטת "גזור והדבק", ולכל שיטה האיזונים והבלמים שלה,  
ובמילים אחרות  –ניהול סיכונים המותאם לה. בהתאם לכך, מסמך  RIA זה אינו מייחד למודל
השוויצרי חלופה נפרדת אלא רואה במודל השוויצרי דוגמא מבוססת ליישום חלופה  3 . 
 
  
 
 ניתוח והשוואת חלופות 
לצורך ניתוח והשוואה בין 4  החלופות הוגדרו6 קריטריונים, בהתאם למטרות וליעדים שהוגדרו
ליוזמת שינוי הרגולציה ובהתאם להגדרת הבעיה שעימה מבקש השינוי הרגולטורי להתמודד. ביחס  
לכל קריטריון ניתן ניתוח מפורט, כפי שניתן לראות בטבלה 2.2.2  וכן נקבע ציון בין1 ל5, ביחס לכל
אחת מהחלופות, כפי שניתן לראות בטבלה 2.2.1  . 
 
טבלה2.2.1 – דירוג החלופות על בסיס הקריטריונים 
  חלופה 0 -  
מצב קיים חלופה 1 –  הכרה
אוטומטית של  
מוצרים  
המאושרים  
לשיווק באיחוד  
האירופי  חלופה 2 –  
הרמוניזציה ללא
החרגות וסייגים. 
לרבות ביטול  
ההחרגה המשמרת  
מדיניות של אפס  
סבילות לליסטריה  
בדין הישראלי. חלופה 3 –  
הרמוניזציה
רחבה בכפוף  
לחריגים  
והתאמות  
לתנאים בישראל.   
יכולת ניהול סיכונים  
מושכל ע"י הרגולטור  3 1 3 5 
שמירה על בריאות
הציבור  3 2 3 5 
אחידות הדין על ייצור
מקומי ועל תוצרת  
מיובאת  1 1 5 5 
תחרות הוגנת )מבחינה
רגולטורית( בין יצרנים  
מקומיים וייצרני  
תוצרת מיובאת  1 3 4 5  
 
 הסרת חסמים ביבוא
מזון והגדלת התחרות  
התחום  3 5 5 4 
עלויות תקציביות של
המהלך  1 1 3 5 
סה"כ 12 13 20 24 – החלופה
הנבחרת  
 
 
 
  
 
  
 
טבלה2.2.1 - ניתוח והשוואת חלופות 
 חלופה 0 - מצב קיים חלופה 1 – הכרה אוטומטית של מוצרים
המאושרים לשיווק באיחוד האירופי חלופה 2 – הרמוניזציה ללא
החרגות וסייגים. לרבות  
ביטול ההחרגה המשמרת  
מדיניות של אפס סבילות  
לליסטריה בדין הישראלי.  חלופה 3 – הרמוניזציה רחבה בכפוף
לחריגים והתאמות לתנאים בישראל.   
יכולת ניהול  
סיכונים 
מושכל ע"י  
הרגולטור במצב הקיים, עיקר  
הסמכות לביצוע  
בקרת מזון והאחריות  
לבטיחותו מוטלת על  
הרגולטור. הרגולציה  
מאופיינת בריכוזיות  
רבה שמניבה חסמים  
בירוקרטים ומעורבות  
של הרגולטור בכל  
שלב בשרשרת 
האספקה. המשמעות  
היא שניהול הסיכונים  
איננו מושכל ואיננו  בתנאי הפתיחה הקיימים בישראל, לא  
קיימת התשתית שתאפשר "הכרה  
אוטומטית" ו-"כניסה חופשית" לכל מוצר   
המשווק באיחוד האירופי. בהעדר מבנה  
רגולטורי מותאם, הן ברמת הפיקוח על  
המזון המיובא בפרט והן ברמת כלל  
הפיקוח המשקי על הייבוא ובהיעדר  
תנאים מחמירים ביחס להפרות של הדין    -
לא ניתן לקיים ניהול סיכונים מושכל  
לשמירה על בריאות הציבור במצב של 
"הכרה אוטומטית" כמוצע בחלופה.   
חלופה זו, קובעת למעשה שאין דין שחל  
על מוצרי מזון מיובאים ומעקרת יכולת  המודל המוצע בחלופה 2  
תואם את העיקרון לפיו
"מה שטוב לאירופה טוב  
למדינת ישראל" באופן  
מיטבי, אך הוא פוגע ביכולת  
ניהול הסיכונים ביחס  
לתוצרת מזון מיובאת  
ובפרט ביחס לסיכונים שהם  
ייחודים למאפייני  
האוכלוסייה, מאפייני  
שרשרת אספקת המזון  
ולהרגלי הצריכה הקיימים  
בישראל. לאוכלוסייה  המודל המוצע הוא בהתאם לעיקרון  
"מה שטוב לאירופה טוב למדינת  
ישראל", וזאת בכפוף לניהול סיכונים  
של כל הגורמים בשרשרת האספקה:  
מפוקחים ומפקחים כאחד. יישום  
המודל יאפשר לתושבי ישראל ליהנות  
ממגוון מזון בטוח ואיכותי העומד  
באמות מידה מחמירות של שמירה על  
בריאות הציבור.    
 
 יעיל. ואינו מתמרץ את
העוסק במזון  
להתמקצע ולהכיר  
לעומק את המזון בו  
הוא עוסק .  פיקוח אפקטיבית של הרגולטור על  
בטיחות המזון.  בישראל ישנם רגישויות  
שונות אשר לא נפוצות  
באירופה ומשכך הרגולציה  
האירופית אינה עוסקת  
בהם. קבלה של הדין  
האירופי לא החרגות  
התואמות את מאפייני  
האוכלוסיה בישראל עלול  
לפגוע באותן אוכלוסיות  
שמירה על  
בריאות  
הציבור לכאורה, הרגולציה  
הריכוזית וניהול  
הסיכונים המלא  
אמורים להבטיח  
שמירה אופטימלית על  
בריאות הציבור.  
בפועל, המנגנון הקיים  
מחייב היקפי פיקוח  
שאינם ריאליים. בהעדר היכולת לבצע ניהול סיכונים  
מושכל, לא ניתן להבטיח שמירה על  
בריאות הציבור.   
בפרט הדברים נכונים בתחום המזון  
מאחר ולמזון מאפיינים ייחודיים, בכל  
הנוגע למהותו, לדרישות הבטיחות,  
ההרכב, ולצרכים המשתנים של הצרכנים  
בין אוכלוסיות שונות. הכרה אוטומטית  
ללא יכולת להחריג "מזונות רגישים"  
)כגון: מזון לתינוקות, תרכובות המשך  
לתינוקות וכו'( אינה מאפשרת את  
ההקפדה על האיזון המתבקש בין פתיחת  המודל המוצע בחלופה 2  
מאפשר שמירה סבירה על
בריאות הציבור בטווח  
הארוך אך פוגע ברמת  
השמירה על בריאות הציבור  
בטווח המיידי והבנוני. שכן  
המודל אינו לוקח בחשבון  
את מאפייני האוכלוסיה,  
מאפייני שרשרת אספקת  
המזון ומאפייני הרגלי  
הצריכה הקיימים בישראל.  
ניתן להניח שבטווח הארוך,  המודל המוצע בחלופה 3 מאפשר
שמירה מיטבית על בריאות הציבור  
בישראל הן בטווח המיידי והן בטווח  
הארוך. ההתאמות וההחרגות 
המוצעות תואמים את מאפייני שרשרת  
האספקה בישראל ואת מאפייני צריכת  
המזון בישראל.    
 
 שווקי היבוא לבין שמירה על בריאות
הציבור.  העוסקים בתחום המזון  
והצרכנים בישראל ילמדו  
להכיר את התנאים הנגזרים  
מאימוץ ללא החרגות. אך  
בטווח המיידי, השינוי  
המוצע ללא התאמות עשוי  
לייצר פגיעה מסויימת  
ברמת השמירה על בריאות  
הציבור.     
אחידות הדין  
על ייצור  
מקומי ועל 
תוצרת 
מיובאת דין אחיד, משמעויות  
שונות.   פערים משמעותיים בהוראות הדין  
ובמשמעויות הנגזרות מהן. במצב המוצע  
בחלופה, תוצרת מיובאת המשווקת  
באירופה  תהא כפופה אך ורק לדין  
האיחוד האירופי ואילו תוצרת ישראלית  
וזו המיובאת שלא במסלול האירופי תהא  
כפופה לדין הישראלי, שאינו תואם ואינו  
בהרמוניזציה מבחינת דרישותיו ומנגנוניו  
לדין האירופי.   
היעדר יכולת לבצע פיקוח על תוצרת  
מיובאת המשווקת באירופה.  משמעות המתווה המוצע  
בחלופה 2 בכללותו היא
שהיבוא כמו גם הייצור  
המקומי, מוגנים תחת  
תשתית רגולטורית  
ופיקוחית אחודה, הדומה  
למקבילתה האירופית, כך  
שעם יישומה ניתן ליישם 
פיקוח על תקינות המזון  
ובטיחותו, הגם אם מיובא  
תחת כפיפות לדין האירופי.  משמעות המתווה המוצע בחלופה  3  
בכללותו היא שהיבוא כמו גם הייצור
המקומי, מוגנים תחת תשתית 
רגולטורית ופיקוחית אחודה, הדומה  
למקבילתה האירופית, כך שעם יישומה  
ניתן ליישם פיקוח על תקינות המזון  
ובטיחותו, הגם אם מיובא תחת  
כפיפות לדין האירופי. על היבואן  
הנאות במסלול האירופי לא יחולו שתי  
מערכות דינים )ישראלית ואירופית(  
כפי המצב כיום אלא הדין שיחול עליו   
 
 על היבואן הנאות במסלול
האירופי לא יחולו שתי  
מערכות דינים )ישראלית  
ואירופית( כפי המצב כיום  
אלא הדין שיחול עליו יהיה  
דין האירופי למעט החריגים  
בהוראות המאומצות.   יהיה דין האירופי למעט החריגים  
בהוראות המאומצות.   
תחרות הוגנת  
)מבחינה  
רגולטורית( 
בין יצרנים  
מקומיים 
וייצרני תוצרת  
מיובאת הדין הקיים אחיד "על  
הנייר" מבחינת  
תוצרת מקומית  
לעומת תוצרת  
מיובאת. אלא  
שבפועל, היצרן  
המקומי פועל  
בהתאמה לדין  
בישראל ואילו על  
התוצרת המיובאת  
חלות עלויות  
משמעותיות  
להתאמתה לדין  
הישראל. כך יוצא  יש להניח שיישום החלופה המוצעת ייצר  
אי הוגנות משמעותית בתחרות, לטובת  
יבואני מזון במסלול האירופי לעומת  
היצרנים המקומיים. ויתר יבואני המזון  משמעות המתווה המוצע  
בחלופה 2 בכל הנוגע לתנאי
התחרות, היא שנוצר מחד  
תשתית רגולטורית  
ופיקוחית אחידה ומנגד, כל  
יצרן יכול להמשיך ולפעול  
בהתאם לתנאים המוכרים  
לו ולשמר את ליבת מאפייני  
המודל העסקי של פעילותו.  
בכך מתאפשרת תחרות  
הוגנת עם מחירי כניסה  
מינימליים לשוק הישראלי.    
כן יש לציין כי ביטול של  
כלל ההחרגות המוצעות  משמעות המתווה המוצע בחלופה  3  
בכל הנוגע לתנאי התחרות, היא שנוצר
מחד תשתית רגולטורית ופיקוחית  
אחידה ומנגד, כל יצרן יכול להמשיך  
ולפעול בהתאם לתנאים המוכרים לו  
ולשמר את ליבת מאפייני המודל  
העסקי של פעילותו. בכך מתאפשרת  
תחרות הוגנת עם מחירי כניסה  
מינימליים לשוק הישראלי המגולמים  
בין היתר בהחרגות ובהתאמות  
המוצעות.    
 
 שבמצב הקיים
התחרות מיטיבה עם  
היצרנים המקומיים  
ומקשה על ייבוא  
תוצרים.    בחלופה 3  לרבות בעניין
מדיניות אפס סבילות  
לליסטריה  -צפויה לייצר   
עלויות התאמה מסויימות  
וחד פעמיות על הייצרנים  
המקומיים ועל העוסקים  
המקומיים בשרשראות  
אספקת מזון.   
הסרת חסמים  
ביבוא מזון 
והגדלת 
התחרות 
התחום המסלול האירופי  
)"יבואן נאות"( כפי  
שכבר אומץ בחוק  
מייצר במצב הקיים  
הקלה רגולטורית  
משמעותית על  
יבואנים המבקשים  
לייבא מזון המשווק  
במדינות האיחוד  
האירופי, ובכך הוא  
תורם, גם אם במידה  
מוגבלת, להסרת  
חסמים והגדלת  הסרה מוחלטת של חסמי הייבוא בתחום  
המזון, באופן שיוגבל למוצרים המשווקים  
באיחוד האירופי.   במסגרת החלופה מוצע כי  
לצד אימוץ התקנות יתבצע  
תיקון לסעיף 3א בחוק
באופן שיפשט את הליכי  
העדכון של השינויים שחלים 
מעת לעת, בדין האירופי  
שאומץ בישראל.   
כמו כן, יתבצע שינוי מהותי  
של "המסלול האירופי"  
הקיים כיום בחוק כך שעל  
"יבואן נאות" המייבא  
במסלול זה, די שיעמוד בדין  
האיחוד האירופי ולא בדין  במסגרת החלופה מוצע כי לצד אימוץ  
התקנות יתבצע תיקון לסעיף 3א בחוק
באופן שיפשט את הליכי העדכון של  
השינויים שחלים מעת לעת, בדין  
האירופי שאומץ בישראל.   
כמו כן, יתבצע שינוי מהותי של 
"המסלול האירופי" הקיים כיום בחוק  
כך שעל "יבואן נאות" המייבא במסלול  
זה, די שיעמוד בדין האיחוד האירופי  
ולא בדין הישראלי, וזאת במסגרת  
הוראת שעה כהוראת מעבר, עד 
להשלמת ההטמעה המלאה של הדין  
האירופי בדין הישראלי.    
 
 התחרות בתחום
המזון בישראל.   הישראלי, וזאת במסגרת  
הוראת שעה כהוראת מעבר,  
עד להשלמת ההטמעה  
המלאה של הדין האירופי  
בדין הישראלי.   
באופן זה המטווה מסיר  
חסמים משמעותיים  
העומדים בפני ייבוא מוצרי  
מזון לישראל ומאפשר את  
כניסתם של שחקנים רבים  
ומגוונים.  באופן זה המטווה מסיר חסמים  
משמעותיים העומדים בפני ייבוא  
מוצרי מזון לישראל ומאפשר את 
כניסתם של שחקנים רבים ומגוונים.   
 
 עלויות
תקציביות של  
המהלך  לכאורה המצב הקיים  
אינו מחייב עלויות  
תקציביות חדשות.  
בפועל, לאור מגמת  
יוקר המחייה המעמיר  
בישראל ולאור המגמה  
הרגולטורית להסרת  
חסמי הייבוא, הנחה  
סבירה היא כי  
במוקדם או במאוחר  
ידרש משרד הבריאות  
לקדם רפורמה נוספת  
בתחום ייבוא מזון.  
שירות המזון נמצא  
כיום בהליך מתמשך  
של ארגון מחדש לצד  
עדכון תפיסת  
ההפעלה, הדרכת  
והכשרת גורמי  
המקצוע והמפקחים  
וכו', לאור הרפורמה  לא ניתן להעריך את העלויות התקציביות  
ליישום החלופה. שכן, מדובר במודל  
רעיוני בלבד ללא תיאוריה מפותחת וללא  
בנצ'מרק אודות יישום פרקטי שלו במשק  
כלשהו מחוץ למדינות האיחוד האירופי.  
כאמור בניתוח המקדים, המודל השיצרי  
אינו מהווה יישום של חלופה זו ואינו  
מאפשר "הכרה אוטומטית" ללא  
התאמות תשתיתיות וללא החרגות  
וסייגים.   לצד הצרכים והעלויות  
המוצגות ביחס לחלופה 3  ,
יישום מלא של נורמות
אירופיות ללא החרגות  
והתאמות, מחייב עלויות  
תקציביות ומשקיות  
נוספות.   
דוגמא מרכזית ניתן לראות  
באפשרות לאימוץ של  
מדיניות האיחוד האירופי  
ביחס לליסטריה   -וביטול   
מדיניות אפס סבילות  
לליסטריה הנהוגה בארץ.   
מהלך שכזה יחייב צעדים  
משמעותיים כגון: החלה של  
האספקה לרבות חומרי גלם  הרגולציה גם על כל שרשרת  
מן החי, שנמצא באחריות  
משרד החקלאות; התאמה  
והכשרה ייעודית של המנגנון 
המקצועי בחטיבת הבריאות  המתווה המוצע מחייב יצירה של  
סביבה רגולטורית חדשה שבמרכזה  
ניצב רגולטור אפקטיבי, שהינו מומחה  
ועדכני, המסוגל לבצע את תפקידו  
כ"מפקח על" במקצוענות, תוך למידה  
מתמדת, ועם קשר רציף עם מדינות  
מפותחות בעולם, בפרט עם האיחוד  
האירופי לאור הקירבה הרעיונית.   
לשם השגת יעדים חיוניים אלה, יש  
צורך במיצוב מחדש של שירות המזון  
כ"מנהל מזון" וחיזוק היכולות  
המקצועיות של שירות המזון, הייעוץ  
המשפטי והמעבדות, על ידי הוספה של  
תקנים ותקציב וכן מינוי נציגות קבועה  
בבריסל של נציג ממנהל המזון במשרד  
הבריאות, לרבות הרחבת הגישה של  
מנהל המזון למערכת Rapid Alart 
System Food and Feed (RASFF) . 
 
על פי הערכת עלויות שביצע משרד
הבריאות נדרש לתקצב במסגרת יישום   
 
 שכבר נכנסה לתוקף
בראשית 2023  .
השארת המצב הקיים
על קנו תמנע את  
האפשרות למנף את  
המהלכים הארגוניים  
הקיימים ותחייב את  
המדינה בעלויות  
"התנעה" מחדש,  
כאשר יוחלט כן  
להוציא מהלך של  
הרחבת אימוץ הדין  
האירופי והסרת  
חסמים ביבוא מזון,  
בעתיד. לתפיסת גורמי  
המקצוע במשרד  
הבריאות, מהלך כזה  
הינו בלתי נמנע.   הציבורית; בניית מערך  
פיקוח ייעודי; התאמת  
מעבדות לשיטות הבדיקה  
ולצרכי הבדיקות הנהוגות  
באיחוד האירופי ועוד.   
 
יתרה מכך, קודם לצעדים  
אלו, על מנת להבטיח  
שמירה נאותה על בריאות  
הציבור, נדרש יהיה לבצע  
מחקר מקדים ומקיף אודות  
שכיחות וריכוז חיידקי  
ליסטריה במזון המשווק,  
אודות נתוני צריכה, נתונים  
אפידמיולוגיים, הערכת  
סיכונים ייעודית, קביעת  
רמת ההגנה הנדרשת  
)ALOP - Appropriate 
Level of Protection ;(
הערכת השפעות אימוץ
הנורמה וניטור מתמשך של  המתווה:   
32 תקנים 
 -תוספת תקציב של כ  25  מליון
בבסיס התקציב   
 -תוספת תקציב חד  -פעמי בסך כ 5  
מיליון  
 
 שכיחות החיידק במוצרי
מזון שלגביהם קיים סיכום  
יתר להימצאות חיידקי  
ליסטריה.   
  
שירות המזון הארצי 
משרד הבריאות  
ת.ד.  20301  תל אביב6473912 
Call.habriut@moh.health.gov.i 
טל  5400  פקס 02-5655969 
 Food Control Services 
Ministry of Health 
P.O.B 20301 Tel -Aviv 6473912  
Call.habriut@moh.health.gov.il   
Tel *5400 Fax: 02-5655969  
  
הצגת החלופה הנבחרת חלופה 3 – הרמוניזציה רחבה בכפוף לחריגים והתאמות לתנאים
בישראל.  
המודל המוצע גובש בהתאם לעיקרון "מה שטוב לאירופה טוב למדינת ישראל", וזאת בכפוף  
לניהול סיכונים של כל הגורמים בשרשרת האספקה: מפוקחים ומפקחים כאחד. יישום המודל  
יאפשר לתושבי ישראל ליהנות ממגוון מזון רחב זמין ומונגש, בטוח ואיכותי העומד באמות מידה  
מחמירות של שמירה על בריאות הציבור, תוך יצירת וודאות רגולטורית לעוסקים, צמצום חסמי  
יבוא והקטנת עלויות היבוא והייצור של המזון. 
המודל מורכב מ4 צעדים מרכזיים1( הרמוניזציה בין חקיקת המזון בישראל לדין האירופי  -
באמצעות הרחבת האימוץ של הוראות האיחוד ב21 תקנות אירופאיות )נוספות על ה4 שכבר
אומצו(, בכפוף לחריגים שנועדו להבטיח את בריאות הציבור, תוך התאמה לתנאים בארץ. )2  (
ייעול ופישוט מנגנון האימוץ לפי סעיף3א לחוק3( הקלות וחובות ביבוא מזון במסלול האירופי
בידי היבואן הנאות. )4( קביעת חובת יישום מערכת בטיחות עצמית על כלל העוסקים במזון 
הצעדים שלובים ותלויים אלה באלה, שכן רק בהינתן מהלך נרחב ועמוק של אימוץ הדין 
האירופי ועקרונותיו כאמור לעיל, ניתן יהיה לאפשר יבוא של מזון המשווק באירופה, תוך 
הסתמכות על עמידתו בדין האירופי. משמעות המתווה בכללותו היא שהיבוא כמו גם הייצור 
המקומי, מוגנים תחת תשתית רגולטורית ופיקוחית אחודה, הדומה למקבילתה האירופית, כך 
שעם יישומה ניתן ליישם פיקוח על תקינות המזון ובטיחותו, הגם אם מיובא תחת כפיפות לדין 
האירופי. 
להלן פירוט הצעדים המוצעים: 
עיקר 1: הרמוניזציה בין חקיקת המזון לדין האירופי 
1. אחד החסמים הקיימים כיום לייבוא מזון מאירופה הוא השוני בין חקיקת המזון הישראלית
לבין זו האירופית. בכדי להתגבר על הפערים בין הדין האירופי לזה הישראלי, ומתוך הבנה  
שעמידה בדין האירופי בתחום המזון מאפשרת ייבוא מזון ברמה בטיחותית גבוהה הכפופה  
לרגולציה איכותית, מוצע לאמץ, לצד תקנות הסימון, 21 תקנות של האיחוד האירופי בחקיקת
המזון העוסקות בהיבטים של בטיחות מזון וזאת בנוסף ל4 תקנות שכבר אומצו ונכנסו לתוקף ב
01.01.2023, ובנוסף לקבוע את החובה לניהול מערכת בטיחות עצמית 
2. המהלך האמור מהווה למעשה את הבסיס העיקרי להרמוניזציה בין דרישות החקיקה בישראל
לזו הנהוגה באירופה בכל הנוגע לבטיחות המזון.   
3. ההוראות שיאומצו יחולו על כלל העוסקים במזון, יבואנים ויצרנים כאחד, בכפוף לתקופות
מעבר, לתנאים והחרגות ולחובת שמירת דינים כמפורט בנספח  1 להלן  
4. חריגים לאימוץ: שמירה על מדיניות אפס סבילות לליסטריה, סימון מזון בסמלים אדומים
סימון כפיות הסוכר, רשימת אלרגנים המתאימה לאוכלוסייה בישראל וחובת תווית בעברית.   
שירות המזון הארצי 
משרד הבריאות  
ת.ד.  20301  תל אביב6473912 
Call.habriut@moh.health.gov.i 
טל  5400  פקס 02-5655969 
 Food Control Services 
Ministry of Health 
P.O.B 20301 Tel -Aviv 6473912  
Call.habriut@moh.health.gov.il   
Tel *5400 Fax: 02-5655969  
 עם זאת, ככל שיש כוונה להביא, יש הכרח לבצע את הצעדים והפעולות כמפורט בנספח2 להלן  
 
עיקר 2: ייעול ופישוט מנגנון האימוץ לפי סעיף3א לחוק 
1. פישוט וייעול הליכי העדכון של שינויים בדין האירופי שאומץ לפי סעיף3א לחוק 
א. כאשר מדובר בשינוי בדין האירופי המצוי בנספח להוראה מאומצת, ובכוונת שירות 
המזון, להטמיעו ללא שינויים או החרגות  -העדכון המטמיע את השינוי בנספח, יבוצע  
באמצעות הודעה של מנהלת שירות המזון שתפורסם באתר אינטרנט של משרד  
הבריאות.  
ב. בכל מקרה בו מדובר בעדכון שינוי הנספח תוך החרגות או בתנאים או בעדכון של  
שינוי בגוף ההוראות המאומצות  -העדכון יהיה )כפי שהיום( בצו בחתימת שר הבריאות.  
2. ייעול וצמצום המקרים בהם פונים לאישור וועדת חריגים –הפנייה לוועדת חריגים תהיה רק   
כאשר מדובר בשינוי מהותי בהוראות המאומצות, ולא בעריכה/שינויים טכניים, וכן כאשר מדובר  
בהחמרה ביחס לדין האירופי, ולא בהקלה לעוסקים במזון.  
3. לעניין ההפרות, מוצע 
א. במקרה של הפרה יהיה אפשר להטיל עיצום ללא חובה בהתראה לפני, למעט במקרים 
שהוגדרו בנוהל התראה לפני הטלת עיצום כספי, ופורסמו באתר האינטרנט לפי סעיף  
277 לחוק המזון 
ב. רשימת ההפרות שיופיעו בתוספת השנייה ב' לחוק, תהיה מצומצמת ככל הניתן,  
ותיוחד לנושאים מהותיים ומובהקים בתקנה המאומצת, וזאת בפירוט מצומצם ביחס 
לקיים היום וללא הפניות לסעיפים קונקרטיים או לנספחים בתקנה המאומצת, כנדרש 
היום לענין הפרות הקיימות כיום בחוק, שכן בניגוד להן, בכל הנוגע להפרת ההוראות  
המאומצות, אין מדובר בעבירות פליליות.  
 
עיקר 3:  הקלות וחובות ביבוא מזון במסלול האירופי בידי היבואן הנאות 
1. העיקרון 
יבואן נאות שייבא מוצרי מזון המשווקים באירופה במסגרת המסלול האירופי יצטרך להוכיח כי  
המזון המיובא עומד בהוראות הדין האירופי. לשם הוכחה זו, על היבואן לבקש מהספק מסמכים  
שיתמכו בכך שהמזון משווק באירופה כדין. מדובר במסמכים הנגישים ממילא לספק ונדרשים  
ממנו לאור דרישות הוראות הדין האירופי. בנוסף, היבואן יצטרך להוכיח כי הוא יבואן נאות  
המקיים ומיישם, לגבי כל מוצר מזון ,תוכנית ניהול סיכונים שעליה התחייב וכן שנקט בפעולות  
נוספות הנגזרות מתוכנית ניהול הסיכונים וזאת כפי שיפורט בהמשך.   
  
שירות המזון הארצי 
משרד הבריאות  
ת.ד.  20301  תל אביב6473912 
Call.habriut@moh.health.gov.i 
טל  5400  פקס 02-5655969 
 Food Control Services 
Ministry of Health 
P.O.B 20301 Tel -Aviv 6473912  
Call.habriut@moh.health.gov.il   
Tel *5400 Fax: 02-5655969  
 בעקבות התיקון המוצע, יבואן נאות יוכל ליבא את המוצרים במסגרת המסלול האירופי, באופן
מהיר ונטול בירוקרטיה.   
2. ההקלות שיחולו על יבואן נאות במסלול האירופי 
א. יבואן מזון במסלול האירופי לא יהיה חייב להיות בקשר ישיר עם יצרן המזון או עם 
ספק אשר לו קשר ישיר ליצרן המזון  –להקלה זו יש חשיבות רבה הואיל והיא פותחת  
בפני היבואנים אפשרויות רבות לייבוא מזון מספקים שונים שכיום לא ניתן לרכוש מהם 
מזון. הקלה זו מאפשרת גם ייבוא מוצרים רב יותר ביבוא מבלי שיש ליבואן קשר עם  
יצרן המזון, בשונה מההוראות הנוהגות כיום.   
ב. על המזון לעמוד הן בדרישות הדין האירופי ככל שאינן סותרות את ההוראות  
המאומצות והן בחקיקת המזון הישראלית. הגדרת "חקיקת המזון" הישראלית למשך 
תקופת הוראת השעה לא תכלול את התקנים הרשמיים לפי חוק התקנים וצווים לפי חוק  
הגנת הצרכן. משמעות הדברים למעשה היא כי על היבואן הנאות במסלול האירופי לא 
יחולו שתי מערכות דינים )ישראלית ואירופית( כפי המצב כיום אלא הדין שיחול עליו 
יהיה דין האירופי למעט החריגים בהוראות המאומצות.   
 
יודגש כי ההקלות שהוצגו לעיל מתאפשרות הודות לתהליך הרמוניזציה  ששירות המזון מקדם  
בין חקיקת המזון בישראל לחקיקה האירופית, בהיבטים הנוגעים לבטיחות מזון.  
במסלול האירופי, ניתן יהיה לייבא כל מזון )הן מזון רגיל והן מזון רגיש( למעט מזון המנוי  
בתוספת השתיים עשרה: מזון יעודי, תוספי תזונה, מזונות המיועדים לתינוקות ופעוטות, בשר  
ומוצריו, דגים ומוצרי דגים, ביצים ומוצרי ביצים, משקאות משכרים, מוצרי חלב מחלב לא  
מפוסטר ועלי צמח הגת.   
 
3. חובות יבואן נאות 
תוכנית בקרת איכות עצמית   -בכדי להיות יבואן נאות במסלול האירופי, על היבואן   
הנאות ליישם תוכנית בקרת איכות ובטיחות לכל סוג מזון מסויים שהוא מבקש לייבא 
וזאת בהתאם לניהול סיכונים התואם את סוג המוצר. התוכנית תכלול נהלים, תוכנית 
דיגום מותאמת, סקר סיכונים המתייחס הן לקשר עם יצרן או ספק המזון )בכפוף  
לשאלה האם יש קשר ישיר עם היצרן או לא( והן לבטיחות המזון, סימונו, תנאי הובלתו,  
אחסונו ומכירתו תוך הבטחת עקיבות ונקיטת פעולות לתיקון הליקויים ומניעת  
הישנותם, והכל בהתאם לעקרונות הHACCP . 
4. קבלת "אישור קבלת הצהרה מאת יבואן נאות בדבר יבוא מזון במסלול האירופי  
שירות המזון הארצי 
משרד הבריאות  
ת.ד.  20301  תל אביב6473912 
Call.habriut@moh.health.gov.i 
טל  5400  פקס 02-5655969 
 Food Control Services 
Ministry of Health 
P.O.B 20301 Tel -Aviv 6473912  
Call.habriut@moh.health.gov.il   
Tel *5400 Fax: 02-5655969  
 לפי סעיף79ד, לרבות התחייבות יבואן נאות כי כל משלוח עתידי של המזון נושא ההצהרה
יעמוד בדרישות הבאות:   
א. התחייבות שהמזון משווק כדין באירופה.  
ב. התחייבות שהמזון עומד בדרישות חקיקת המזון ובדרישות האסדרה של האיחוד  
האירופי ככל שאינן סותרות את ההוראות המאומצות, בעת כניסתו לישראל.  
ג. חובת הצגת אחד מהמסמכים שלהלן לגבי המזון, במעמד קבלת אישור הצהרה  -אם 
המזון יוצר במדינה שאינה מדינה באיחוד האירופי:  
1. אישור שייצור המזון מפוקח על ידי גורם המוסמך לכך במדינת הייצור, שנתן אותו
גורם מוסמך;  
2. אישור סחר חופשי שנתן גורם המוסמך לתת אישור כאמור במדינה באיחוד האירופי 
3. תעודת בריאותhealth certificate( שנתן גורם המוסמך לתת תעודה כאמור במדינת
הייצור אף אם כינויה שונה;  
4. אישור כאמור בסעיף52 לחוק המזון המעיד כי ייצור המזון נעשה בתנאי ייצור נאותים
במדינת הייצור.  
אולם, מזון כאמור שיובא ישירות ממדינה באיחוד האירופי באמצעות ספק מהאיחוד האירופי 
אשר חתם על ההצהרה שהמוצר משווק באיחוד האירופי פטור מהצגה של אחד המסמכים 
המפורטים בפסקה ג. 
ד. הוכחת שיווק באירופה לגבי המזון אחד מאלה:  
1. חשבונית מכירה או קנייה על ידי יצרן או משווק במדינה באיחוד האירופי או
על ידי יבואן המייבא מזון אליה.  
2. תעודת משלוח ליצרן או משווק במדינה באיחוד האירופי או ליבואן המייבא
מזון אליה.  
3. אישור סחר חופשי שנתן גורם מוסמך במדינה באיחוד האירופי 
5. בשלב שחרור המזון   –
בכל הנוגע לשלב שחרור המזון מתחנת ההסגר, על היבואן יהיה להגיש בקשה לקבלת תעודת  
שחרור למזון המיובא במסלול האירופי בצירוף המסמכים שלהלן:  
1. חשבון מכרInvoice;( 
2. רשימת מטעןPacking list ; ( 
3. שטר מטעןBill of Lading;( 
4. מפרטSpecification(, כמשמעותו בסעיף96)ה(, של יצרן המזון או תוצאות בדיקה
כמשמעותה בסעיף האמור, בהתאם לבדיקות שבדק היבואן הנאות בהתאם לתוכנית הדיגום  
ולניהול סיכונים שקיים לפי סעיף 115, בעבור כל מזון מסוים שבמשלוח, המעידים כי המזון
תואם לדרישות לפי חקיקת המזון;   
שירות המזון הארצי 
משרד הבריאות  
ת.ד.  20301  תל אביב6473912 
Call.habriut@moh.health.gov.i 
טל  5400  פקס 02-5655969 
 Food Control Services 
Ministry of Health 
P.O.B 20301 Tel -Aviv 6473912  
Call.habriut@moh.health.gov.il   
Tel *5400 Fax: 02-5655969  
 5. לגבי מזון שנדרש להובילו בטמפרטורה מוגדרת או מבוקרת –גרף הטמפרטורה בהובלה;  
6. לגבי מוצרי חלב –מסמך מהיצרן המעיד על תהליך הפסטור של המוצר ותעודה וטרינרית   
)Veterinary Certificate;( 
7. לגבי דבש ומוצריו –תעודה וטרינרית ) Veterinary Certificate ; ( 
8. לגבי מוצרים המכילים ג'לטין או קולגן  –תעודה וטרינרית ) Veterinary Certificate;( 
9. לגבי פטריות או תערובותיהן כולל מוצרים שבהם פטרייה היא רכיב עיקרי –נדרש לציין   
במפרט את השם המדעי של הפטרייה שבמזון;  
10. לגבי מיקרואורגניזמים לשימוש בתעשיית המזון או כמוצר מוגמר –השם המדעי המלא של   
המיקרואורגניזמים; 
11. לגבי שימורי מזון בעלי חומציות נמוכהPH > 4.5 – כל אלה 
       )1( תעודה על טיפול עיבוד תרמיCertificate of Thermal Treatment of Low Acid 
Canned Food;( 
       )2( תעודה המעידה על תוצאות בדיקת סטריליות מסחרית שערך היצרן או תעודת בדיקת
כושר השתמרות.  
 
ו. אכיפה במסלול היבוא האירופי   
יבואן שיוכיח שקיים את כלל חובותיו כמפורט בחלק העוסק בחובות היבואן ונקט בכל האמצעים  
הנדרשים לפי דין לשמירה על המזון בהתאם ליתר הוראות החקיקה החלות על המזון, ואף על פי  
כן נמצא שהמזון אינו עומד בדרישות הרגולציה האירופית, לא יוטל עיצום כספי בשל ההפרה  
ואולם ימציא הממונה למפר, התראה מינהלית לפי הוראות פרק י"א לחוק.   
]277 -התראה מנהלית תוקן בהתאם 
יובהר כי מכלול התפיסה הרגולטורית המוצעת להלן ביחס לחובות יבואן נאות   –מתבססת על דרישה להצגת מסמכים   
שנמצאים ממילא ברשותו של ספק ו\או יצרן המשווק מזון באירופה. על כן, לא מוצגת להלן דרישה להמצאת מסמכים ייחודית
למדינת ישראל, מאחר ומדובר באותו דין.   
 
 
 
 
עיקר 4: קביעת חובת יישום מערכת בטיחות עצמית על כלל העוסקים במזון 
לשם יישום מלא של הדין האירופי בישראל, כנהוג באיחוד האירופי, מוצע להרחיב את החובה   
לניהול מערכת בטיחות עצמית על כלל משווקי המזון, ובכלל זה   -החובה לנקוט באמצעים   
סבירים כדי להבטיח שהמזון המשווק התקבל מידי עוסק במזון הפועל כדין וכי המזון האמור  
עומד בדרישות לפי חקיקת המזון, וכן לוודא שהמשווק נקט בתחום שליטתו בכל האמצעים  
הנדרשים לשם שמירה על המזון, הטיפול בו ומכירתו.  
דרישה זו בכללותה היא הכרחית לשם הסדרת תחום הסימון בדומה לקיים באירופה, ובייתר  
שאת בכל הנוגע לחובת סימונו של מזון הגורם לאלרגיה או לאי סבילות בקרב אנשים הרגישים   
שירות המזון הארצי 
משרד הבריאות  
ת.ד.  20301  תל אביב6473912 
Call.habriut@moh.health.gov.i 
טל  5400  פקס 02-5655969 
 Food Control Services 
Ministry of Health 
P.O.B 20301 Tel -Aviv 6473912  
Call.habriut@moh.health.gov.il   
Tel *5400 Fax: 02-5655969  
 אליו, על גבי אריזת מזון ארוז מראש או מזון הנמכר בתפזורת. חובת הסימון כאמור היא בין אם
הגורם הוסף באופן מכוון למזון ובין אם כתוצאה ממעבר בלתי מכוון של אותו מזון למזון הארוז  
מראש או למזון הנמכר בתפזורת בכל שלב משלבי ייצור המזון, הובלתו או החסנתו. לשם כך יש  
צורך להבטיח קיומה של מערכת בטיחות עצמית בכל השלבים.   
שירות המזון הארצי 
משרד הבריאות  
ת.ד.  20301  תל אביב6473912 
Call.habriut@moh.health.gov.i 
טל  5400  פקס 02-5655969 
 Food Control Services 
Ministry of Health 
P.O.B 20301 Tel -Aviv 6473912  
Call.habriut@moh.health.gov.il   
Tel *5400 Fax: 02-5655969  
  
3. מתודולוגיה ותהליך הכנת הדוח 
4/2 מתודולוגיה  
הדו"ח נכתב בהתבסס על עבודה מקצועית של צוותי העבודה במשרד הבריאות ובראשם צוותים  
של שירות המזון הארצי, הלשכה המשפטית וחטיבת כלכלה, רגולציה וחדשנות במשרד הבריאות.  
הדוח מתבסס בין היתר גם על תהליכי שיתוף ציבור ושיח עם מחזיקי עניין שהתקיימו לאורך כל  
תהליך קידום הרפורמה בתחום ייבוא המזון. הדו"ח נכתב בהתאם להנחיות המדריך הממשלתי  
להערכת השפעות רגולציה חדשה )RIA .( 
4/2 מקורות וחומרים 
חוק הגנה על בריאות הציבור )מזון(, תשע"ו2015  - "חוק הגנה על בריאות הציבור )מזון(, תשעו-
2015 ; 
המודל השוויצרי לייבוא חופשי מאירופה -מסמך רקע לדיון ועדת השרים ליוקר המחייה   
)KPMG, עבור משרד הכלכלה 
ייבוא מוצרי תקינה, תקשורת, מזון ותחבורה לאיחוד האירופי  –מסמך רקע לישיבה ביום   
14.09.2023 ) KPMG, עבור משרד הכלכלה 
פרוטוקול ועדת שרים למאבק ביוקר המחיה יום שלישי, כ"ו באלול התשפ"ג  12 בספטמבר2023   
אינדקס עליית מחירים ויוקר המחייהOECD  : 
OECD (2024), Price level indices (indicator). doi: 10.1787/c0266784- en (Accessed on 05 
March 2024)