ЗАТВЕРДЖЕНО постановою Кабінету Міністрів України від ____ ________ 2023 р. № _____    ТЕХНІЧНІ ВИМОГИ  до експлуатації установок зі спалювання відходів та  установок із сумісного спалювання відходів  1. Ці Технічні вимоги до експлуатації установок зі спалювання відходів та установок із сумісного спалювання відходів (далі – Вимоги) визначають основні умови, що висуваються до операторів стаціонарних та мобільних установок спалювання відходів або установок сумісного спалювання відходів під час їх експлуатації, для запобігання їх негативному впливу на здоров’я людей та навколишнє природне середовище. 2. Вимоги є обов’язковими для виконання усіма операторами установок, крім установок, які визначені частинами третьою та четвертою статті 38 Закону України «Про управління відходами». 3. У цих Вимогах терміни вживаються у такому значенні: залишки відходів – будь-які рідкі або тверді відходи, які утворюються на установці спалювання відходів; оператор установки – суб’єкт господарювання, що здійснює або має намір здійснювати технічну експлуатацію стаціонарної та мобільної установки спалювання відходів або установки сумісного спалювання відходів, яка перебуває у його власності, довірчій власності, оперативному управлінні, господарському віданні або користуванні; Інші терміни вживаються у значенні, наведеному у Законах України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про охорону атмосферного повітря» та «Про управління відходами». 4. Оператор установки здійснює діяльність на установці спалювання відходів або установці сумісного спалювання відходів та впроваджує відповідні заходи з покращення екологічних характеристик установки відповідно до вимог стандарту ДСТУ ISO 14001:2015 (ISO 14001:2015, IDT). Системи екологічного управління. Вимоги та настанови щодо застосування. 5. Експлуатація установки спалювання відходів або установки сумісного спалювання відходів повинна відбуватися у такий спосіб, щоб досягнути такого рівня спалювання, за якого вміст загального органічного вуглецю в шлаку та зольних залишках від спалювання складає менше 3 %, або кількість останніх при спалюванні є меншою за 5 % сухої маси спаленого матеріалу. 6. Для досягнення цілей, передбачених пунктом 5 цих Вимог, оператор установки застосовує такі загальні методи управління як: 2  удосконалена система контролю – застосування автоматичної системи для контролю ефективності горіння та запобігання та/або скорочення викидів, включаючи використання високоефективного моніторингу експлуатаційних параметрів, викидів та скидів;  оптимізація процесу спалювання – це удосконалення системи подачі  відходів, температури, швидкості потоку та точок впорскування первинного та вторинного повітря горіння, а також удосконалення  конструкції та роботи установки спалювання відходів або установки сумісного спалювання відходів. 7. Оператор установки під час експлуатації установки спалювання відходів або установки сумісного спалювання відходів відповідно до правил технічної експлуатації установок спалювання відходів та установок сумісного спалювання відходів, затверджених Міндовкілля розробляє та затверджує: 1) план локалізації і ліквідації аварій та їх наслідків; 2) план моніторингу установки; 3) план управління залишками відходів.  8. План локалізації і ліквідації аварій та їх наслідків має містити заходи із запобігання, виявлення та контролю пожеж, який має ґрунтуватися на ризиках та включати використання систем автоматичного виявлення пожеж та оповіщення, а також систем ручного та/або автоматичного втручання та контролю пожежі.  У разі якщо технологічним регламентом передбачено спалювання на установці небезпечних відходів, план локалізації і ліквідації аварій та їх наслідків, що розроблюється для такої установки, також має включати програми навчання персоналу з питань запобігання вибухів та пожеж, гасіння пожеж та знання хімічних ризиків (маркування, канцерогенні речовини, токсичність, корозійність, пожежна небезпека). 9. План моніторингу установки як документ або частина інструкції з експлуатації установки спалювання відходів або установки сумісного спалювання відходів, має містити основні вимоги до здійснення оператором установки моніторингу технологічних процесів установки, а також моніторингу стану навколишнього природного середовища, включаючи вплив шуму та запаху. 10. План управління залишками відходів як частина плану управління відходами підприємства, що розробляється відповідно до статті 53 Закону України «Про управління відходами» має містити заходи, спрямовані на мінімізацію утворення залишків, оптимізацію повторного використання, регенерації, перероблення та/або рекуперацію енергії із залишків, а також на забезпечення належної утилізації таких залишків. 11. Оператор установки веде облік відходів, що приймаються на оброблення, за обсягом, джерелами утворення та даними про утворювача 3  згідно з вимогами Порядку державного обліку відходів та подання звітності, затвердженого Міндовкілля. 12. Процедура попереднього приймання відходів включає процедуру збору інформації про відходи, що надходять для спалювання або сумісного спалювання, і може включати відбір зразків, проб, перевірку та аналіз відходів та їх характеристики, для отримання достатніх знань про склад відходів, а також для запобігання утворення ризиків щодо: 1) небезпечних властивостей відходів; 2) ризиків безпеки процесу оброблення; 3) безпеки праці; 4) впливу на навколишнє природнє середовище. 13. Під час приймання відходів, що надходять для спалювання або сумісного спалювання, оператор установки відповідно до вимог, що затверджуються Міндовкілля, здійснює моніторинг відходів в залежності від їх типу:  побутові відходи та інші відходи, що не є небезпечними;  осад стічних вод;  небезпечні відходи. 14. Оператор установки відстежує приймання та зберігання відходів на території установки спалювання відходів або установки сумісного спалювання відходів та здійснює щоденне заповнення електронних облікових форм. 15. Під час приймання та зберігання відходів, оператор установки здійснює маркування відходів, які зберігаються у визначених оператором місцях, що не є приймальним відділенням або резервуаром установки, тобто в контейнерах, барабанах, тюках або інших формах упаковки, у тому числі таких місцях, що відповідають ліцензійним умовам здійснення провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами. 16. Оператор установки зберігає на території установки спалювання відходів або установки сумісного спалювання відходів таку кількість відходів, яка має відповідати потужності установки, а у разі зберігання небезпечних відходів – не більше двотижневої потужності установки. 17. Відходи, що надходять до установки для спалювання або сумісного спалювання, підлягають сортуванню залежно від їх властивостей, щоб легше та екологічно безпечніше зберігати та обробляти відходи.  У разі якщо небезпечні відходи мають бути змішані перед обробленням, окрім тих, що визначені статтею 29 Закону «Про управління відходами», оператор установки здійснює перевірку сумісності таких відходів перед змішуванням. Перевірка сумісності здійснюється шляхом тестування для виявлення будь-яких небажаних та/або потенційно небезпечних хімічних 4  реакцій між відходами, таких як полімеризація, виділення газу, екзотермічна реакція, розкладання. 18. Місця тимчасового зберігання відходів на території установки спалювання відходів або установки сумісного спалювання відходів, оператор установки облаштовує непроникними поверхнями з дренажною структурою, з достатньою ємністю для зберігання відходів. Для тимчасового зберігання небезпечних відходів, оператор установки облаштовує майданчик, який має бути покритий неруйнівним і непроникним для небезпечних відходів матеріалом з автономним зливовідводом, що виключає потрапляння поверхневого стоку з майданчиків у загальний зливовідвід та захищає відходи від дії атмосферних опадів та вітру відповідно до ДСТУ 4462.3.01:2006. 19. Для зменшення екологічних ризиків, пов’язаних із зберіганням медичних відходів, оператор установки забезпечує спалювання одноразових герметизованих  контейнерів, а також очищення та дезінфекцію багаторазових контейнерів, у разі їх використання. 20. Для покращення загальної екологічної ефективності спалювання відходів, зменшення вмісту незгорілих речовин у шлаках та золі, а також  зменшення викидів у атмосферне повітря від спалювання відходів, оператор установки застосовує попередні операції з відходами перед їх спалюванням, а саме:  сортування; змішування та перемішування відходів, окрім тих, що визначені статтею 29 Закону «Про управління відходами», медичних інфекційних відходів, відходів з запахом або відходів, які схильні до виділення летких речовин; подрібнення відходів, у разі необхідності таке подрібнення здійснюється щодо побутових відходів перед змішуванням. 21. Медичні відходи, які є епідемічно (інфекційно) небезпечні відходи, підлягають спалюванню у топковій камері без попереднього змішування з іншими категоріями та видами відходів, і за відсутності безпосереднього контакту працівників з такими видами відходів. 22. Шлаки та/або зола, що утворюються в результаті спалювання відходів, з урахуваннями вимог екологічного законодавства використовуються при будівництві доріг або можуть слугувати для пересипки шарів відходів на полігонах. _________________