SFS-nummer · 2010:1877 · 
Varumärkeslag (2010:1877)
Departement:  Justitiedepartementet L3 
Utfärdad:  2010-12-09 
Ändring införd:  t.o.m. SFS 2020:545 
Ikraft:  2011-07-01 överg.best. 
1 kap. Grundläggande bestämmelser 
Lagens tillämpningsområde 
Varumärken och andra varukännetecken 1 § I denna lag finns bestämmelser om varumärken och  
andra varukännetecken för varor eller tjänster som  
tillhandahålls i en näringsverksamhet och som var och en kan  förvärva ensamrätt till. Lag (2018:1652). 
Kollektiv-, garanti- och kontrollmärken 2 § En förening, ett bolag eller en annan sammanslutning  
kan förvärva ensamrätt för sina medlemmar att använda  
gemensamma varumärken (kollektivmärken) och andra  varukännetecken i näringsverksamhet. 
En myndighet som meddelar föreskrifter om eller kontrollerar  
varor eller tjänster kan förvärva ensamrätt till varumärken  
(garanti- eller kontrollmärken) och andra varukännetecken för  
användning för sådana varor eller tjänster som föreskrifterna  
eller kontrollerna avser, under förutsättning att myndigheten  inte tillhandahåller varor eller tjänster av detta slag.  
Detsamma gäller för andra som fastställer krav för eller  
kontrollerar varor eller tjänster. Lag (2018:1652). 
EU-varumärken 3 § Lagen innehåller även vissa bestämmelser om  
EU-varumärken. 
Med EU-varumärken avses varumärken enligt Europaparlamentets  
och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om  
EU-varumärken. Lag (2017:993). 
Vad som kan utgöra ett varumärke 4 § Ett varumärke kan bestå av alla tecken som har  
särskiljningsförmåga och som tydligt kan återges i Patent-  
och registreringsverkets varumärkesregister. 
Med tecken avses särskilt ord, inbegripet personnamn, samt  
figurer, bokstäver, siffror, färger, ljud och formen eller  utstyrseln på en vara eller dess förpackning. 
Lag (2018:1652). 
Särskiljningsförmåga 5 § Ett varukännetecken ska anses ha särskiljningsförmåga  
om det kan skilja varor eller tjänster som tillhandahålls i  en näringsverksamhet från dem som tillhandahålls i en  
annan. Page 1 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Bristande särskiljningsförmåga kan bero på att ett  
varukännetecken endast består av tecken eller benämningar  
som 
1. i handeln visar varans eller tjänstens art, kvalitet,  
kvantitet, avsedda användning, värde, geografiska ursprung  
eller andra egenskaper eller tidpunkten för när varan är  
framställd eller tjänsten är utförd, eller 
2. i dagligt språkbruk eller enligt branschens vedertagna  
handelsbruk kommit att bli en sedvanlig beteckning för varan  
eller tjänsten. 
Vid bedömningen av om ett varukännetecken har  
särskiljningsförmåga ska hänsyn tas till att det kan förvärva  
förmågan genom användning. Lag (2018:1652). 
Förvärv av ensamrätt 
Ensamrätt genom registrering 6 § Ensamrätt till varumärken kan förvärvas genom registrering 
i varumärkesregistret enligt 2 kap. Registret förs av Patent- 
och registreringsverket. 
Ensamrätt till varumärken kan också förvärvas genom 
internationell registrering enligt 5 kap. 
Ensamrätt genom inarbetning 7 § Ensamrätt till varukännetecken kan förvärvas utan 
registrering genom inarbetning. 
Ett varukännetecken ska anses inarbetat om det här i landet 
inom en betydande del av den krets till vilken det riktar sig 
(omsättningskretsen) är känt som beteckning för de varor eller 
tjänster som tillhandahålls under kännetecknet. Om 
varukännetecknet är inarbetat endast inom en del av landet, gäller ensamrätten endast inom det området. 
Ensamrätt till näringskännetecken och personnamn som  
varukännetecken 
8 § Den som innehar ett företagsnamn eller ett annat  
näringskännetecken har ensamrätt till kännetecknet som  varukännetecken. Om näringskännetecknet är skyddat endast  
inom en del av landet, gäller ensamrätten endast inom det  
området.  
Den som använder sitt personnamn som varukännetecken har  
ensamrätt till kännetecknet som varukännetecken, om namnet  
har särskiljningsförmåga för de varor eller tjänster som det  används för. Om namnet används endast inom en del av landet,  
gäller ensamrätten endast inom det området. Lag (2018:1652). 
Kännetecken som inte kan omfattas av ensamrätt 9 § Ensamrätt kan inte förvärvas till kännetecken som endast  
utgörs av en form eller annan egenskap som  
1. följer av varans art,  2. är nödvändig för att varan ska uppnå ett tekniskt  
resultat, eller 
3. ger varan ett betydande värde. Lag (2018:1652). Ensamrättens innebörd 10 § Ensamrätten till ett varukännetecken enligt 6–8 §§  
innebär att ingen annan än innehavaren, utan dennes  
tillstånd, i näringsverksamhet får använda ett tecken för  
varor eller tjänster, om tecknet är  Page 2 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 71. identiskt med varukännetecknet och används för varor eller  
tjänster av samma slag,  
2. identiskt med eller liknar varukännetecknet och används  
för varor eller tjänster av samma eller liknande slag, om det  
finns en risk för förväxling, inbegripet risken för att  
användningen av tecknet leder till uppfattningen att det  
finns ett samband mellan den som använder tecknet och  
innehavaren av varukännetecknet, eller 
3. identiskt med eller liknar ett varukännetecken som här i  
landet är känt inom en betydande del av omsättningskretsen,  
om användningen utan skälig anledning drar otillbörlig fördel  
av eller är till skada för varukännetecknets  
särskiljningsförmåga eller anseende, oavsett om användningen  
avser varor eller tjänster av samma, liknande eller annat  
slag. 
Som användning anses särskilt att 1. förse varor eller deras förpackningar med tecknet, 2. bjuda ut varor till försäljning, föra ut dem på marknaden,  
lagra dem för dessa ändamål eller bjuda ut eller  tillhandahålla tjänster under tecknet, 
3. importera eller exportera varor under tecknet, 4. använda tecknet som ett företagsnamn eller ett annat  
näringskännetecken eller som en del av ett företagsnamn eller  
ett annat näringskännetecken, och 
5. använda tecknet i affärshandlingar och reklam. Ensamrätten till ett varukännetecken innebär också att ingen  
annan än innehavaren, utan dennes tillstånd, i  
näringsverksamhet får transitera eller vidta liknande  
tullåtgärd med varor av samma slag under ett tecken som är  identiskt med eller som i väsentliga drag inte kan särskiljas  
från varukännetecknet. Detta gäller dock inte om innehavaren  
av varukännetecknet saknar rätt enligt lagen i  
destinationslandet att hindra att varorna släpps ut på  
marknaden där. Lag (2018:1652). 
Begränsning av ensamrätten 11 § Ensamrätten till ett varukännetecken ger inte något  
självständigt skydd för en del av kännetecknet som saknar  
särskiljningsförmåga. 
Ensamrätten till ett varukännetecken hindrar inte att någon  
annan, när det sker i enlighet med god affärssed, i  näringsverksamhet använder 
1. sitt personnamn eller sin adress, 2. uppgifter om varans eller tjänstens art, kvalitet,  
kvantitet, avsedda användning, värde, geografiska ursprung  
eller andra egenskaper eller tidpunkten för när varan är  framställd eller tjänsten är utförd, eller 
3. varukännetecknet för att identifiera eller hänvisa till  
innehavarens varor eller tjänster. 
Ensamrätten till ett varukännetecken hindrar inte heller att  
någon annan i näringsverksamhet använder tecknet i sin reklam  för att direkt eller indirekt peka ut innehavaren eller  
dennes varor eller tjänster (jämförande reklam) på ett sätt  
som är förenligt med marknadsföringslagen (2008:486). 
Ensamrätten till ett kollektiv-, garanti- eller kontrollmärke  
hindrar inte att någon annan i näringsverksamhet använder sig  
av tecken eller benämningar som anger geografiskt ursprung,  om det sker i enlighet med god affärssed. Ensamrätten till  Page 3 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7ett sådant märke hindrar inte att den som har rätt att  
använda ett geografiskt namn gör detta. Lag (2018:1652). 
Konsumtion av ensamrätten 
12 § Ensamrätten till ett varukännetecken hindrar inte att 
någon annan än innehavaren använder kännetecknet för varor som 
innehavaren, eller någon med innehavarens samtycke, fört ut 
under varukännetecknet på marknaden inom Europeiska ekonomiska 
samarbetsområdet. 
Första stycket gäller inte när varornas skick förändrats eller 
försämrats sedan de förts ut på marknaden eller när det finns 
någon annan skälig grund för innehavaren att motsätta sig 
användningen. 
Kolliderande rättigheter Företrädesrätt 13 § Gör flera anspråk på ensamrätt till varukännetecken som är 
identiska eller liknar varandra på det sätt som anges i 10 §, 
ska den ha företräde som har tidigaste grund för sitt anspråk, 
om inte annat följer av 14 eller 15 §. 
Verkan av passivitet (registrerade varumärken) 14 § Rätten till ett registrerat varumärke ska gälla vid sidan 
av en äldre rätt till ett varukännetecken som är identiskt 
eller likartat på det sätt som anges i 10 §, om 
1. ansökan om registrering gjorts i god tro, och 
2. innehavaren av den äldre rätten har känt till och funnit sig 
i att det yngre varumärket efter registreringsdagen har använts 
här i landet fem år i följd. 
Om varumärket har använts endast för en del av de varor eller 
tjänster som det är registrerat för, ska rätten gälla endast 
för dessa varor eller tjänster. 
Verkan av passivitet (inarbetade varukännetecken) 15 § Rätten till ett inarbetat varukännetecken ska gälla vid 
sidan av en äldre rätt till ett varukännetecken som är identiskt eller likartat på det sätt som anges i 10 §, om 
innehavaren av den äldre rätten inte inom rimlig tid vidtagit 
åtgärder för att hindra användningen av det yngre kännetecknet. 
Mellankommande rättigheter 16 § Rätten till ett registrerat varumärke ska gälla vid  
sidan av en äldre rätt till ett varukännetecken, om  
1. det äldre varukännetecknet inte hade särskiljningsförmåga  
på ingivningsdagen eller, i förekommande fall,  
prioritetsdagen för det yngre varumärket, 
2. det äldre varukännetecknet, när det är identiskt eller  
likartat på det sätt som anges i 10 § första stycket 2, inte  
hade tillräcklig särskiljningsförmåga så att det fanns en  
risk för förväxling på ingivningsdagen eller, i förekommande  
fall, prioritetsdagen för det yngre varumärket, eller  
3. det äldre varukännetecknet, när det är identiskt eller  
likartat på det sätt som anges i 10 § första stycket 3, inte  var känt inom en betydande del av omsättningskretsen på  
ingivningsdagen eller, i förekommande fall, prioritetsdagen  
för det yngre varumärket. Lag (2018:1652). 
Samexistens 17 § I de fall som avses i 14–16 §§ hindrar inte rätten  
till det yngre varukännetecknet användningen av det äldre. Page 4 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7På yrkande av någon av parterna, får en domstol i de fall som  
avses i 15 § om det är skäligt besluta att ett av  kännetecknen, eller båda, endast får användas på särskilt  
sätt, såsom i ett visst utförande eller med tillägg av  
ortsangivelse eller innehavarens namn. Ett sådant beslut får  
dock inte avse ett registrerat varumärke. Lag (2018:1652). 
Uppgiftsskyldighet 
18 § Vid utgivning eller annat tillgängliggörande av  
lexikon, handböcker eller andra liknande skrifter i tryckt  
eller elektronisk form är författaren, utgivaren eller  
förläggaren skyldig att se till att ett registrerat varumärke  
inte återges i skriften utan uppgift om att varumärket är  
skyddat genom registrering, om innehavaren av varumärket  
begär att uppgiften ska finnas med och återgivningen ger  intryck av att varumärket är en sedvanlig beteckning för de  
varor eller tjänster som varumärket är registrerat för. 
I fråga om en skrift i tryckt form ska en uppgift enligt  
första stycket föras in senast i nästa utgåva. I fråga om en  
skrift i elektronisk form ska uppgiften föras in utan  
dröjsmål. Lag (2018:1652). 
2 kap. Nationell registrering av varumärken Ansökan om registrering Ansökans innehåll 
1 § Den som vill registrera ett varumärke ska ansöka om  
detta hos Patent- och registreringsverket. Ansökan ska  
innehålla 
1. uppgifter om sökandens namn eller företagsnamn och  
adress, 
2. uppgifter om ombuds namn och adress,  
3. en tydlig återgivning av varumärket, och 4. en tydlig förteckning över de varor eller tjänster som  
varumärket avser och vilka klasser dessa tillhör (varu- eller  
tjänsteförteckning). 
En ansökan om registrering av ett kollektiv-, garanti- eller  
kontrollmärke ska även innehålla uppgifter om vilka som ska  
ha rätt att använda varumärket och de övriga villkor som ska  
gälla för användningen. I fråga om ett kollektivmärke ska  
dessutom uppgift lämnas om vilka förutsättningar som gäller  
för medlemskap i sammanslutningen. 
Sökanden ska betala föreskriven ansökningsavgift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan  
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare  
föreskrifter om ansökningsförfarandet. Lag (2018:1652). 
Ingivningsdag 
1 a § Ingivningsdagen för en ansökan om registrering är  
den dag då följande har getts in till Patent- och  
registreringsverket:  
1. en uppgift om att det som getts in är en ansökan om  
registrering,  
2. en uppgift om sökandens namn eller företagsnamn,  3. en tydlig återgivning av varumärket, och  4. en förteckning över de varor eller tjänster som varumärket  
avser. Lag (2018:1652). Page 5 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Ändring av ansökan 
2 § En sökande får göra sådana oväsentliga ändringar i det 
sökta varumärket som inte påverkar helhetsintrycket. Vidare får 
sökanden begränsa varu- eller tjänsteförteckningen i ansökan. 
Delning av ansökan 3 § En ansökan som avser flera varor eller tjänster får delas i 
två eller flera ansökningar som varorna eller tjänsterna 
fördelas på. Ansökning!rna ska anses ha samma ingivningsdag och 
prioritet som den ursprungliga ansökan. 
Allmänna registreringsvillkor 4 § Ett varumärke får inte registreras om det endast  
utgörs av en form eller annan egenskap som  
1. följer av varans art,  2. är nödvändig för att varan ska uppnå ett tekniskt  
resultat, eller  
3. ger varan ett betydande värde. Lag (2018:1652). 
5 § Ett varumärke som ska registreras måste ha 
särskiljningsförmåga för de varor eller tjänster som det avser. 
6 § Tecken eller benämningar, som i näringsverksamhet används 
för att ange varornas eller tjänsternas geografiska ursprung får registreras som kollektiv-, garanti- eller kontrollmärken 
även om de enligt 1 kap. 5 § andra stycket 1 saknar 
särskiljningsförmåga. 
Hinder mot registrering på grund av hänsyn till allmänna 
intressen 
7 § Ett varumärke får inte registreras om varumärket 
1. strider mot lag eller annan författning eller mot goda  
seder eller allmän ordning,  
2. är ägnat att vilseleda allmänheten i fråga om varans eller  
tjänstens art, kvalitet, geografiska ursprung eller någon  annan omständighet, 
3. utan tillstånd innehåller en sådan statlig eller  
internationell beteckning eller ett sådant kommunalt vapen  
som enligt lag eller annan författning inte får användas  
obehörigen som varumärke, eller något som lätt kan förväxlas  
med en sådan beteckning eller ett sådant vapen, 
4. utan tillstånd innehåller ett sådant kännetecken som  
enligt lagen (2014:812) om skydd för kännetecken i den  
internationella humanitära rätten inte får användas  
obehörigen som varumärke, eller något som kan förväxlas med  
ett sådant kännetecken, 
5. innehåller en ursprungsbeteckning, en geografisk  
beteckning, en beteckning för ett traditionellt uttryck för  
vin eller en beteckning för en garanterad traditionell  
specialitet, i den utsträckning beteckningen är skyddad  
enligt unionsrätten,  
6. innehåller eller består av något som är ägnat att  
uppfattas som en geografisk beteckning för vin eller  
spritdrycker och märket avser vin eller spritdrycker av annat  
ursprung, eller  
7. innehåller eller i väsentliga delar återger en äldre  
växtsortbenämning som avser en växtsort av samma eller  
närstående växtart, i den utsträckning växtsorten är skyddad  enligt växtförädlarrättslagen (1997:306) eller  Page 6 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7unionsrätten. 
Ett kollektiv-, garanti- eller kontrollmärke  
får inte registreras om villkoren för märkets användning  
strider mot goda seder eller allmän ordning. Ett  
kollektivmärke som avses i 6 § får vidare inte registreras om  
villkoren inte tillåter medlemskap i sammanslutningen för  
alla som tillhandahåller sådana varor eller tjänster som  
märket avser och varorna eller tjänsterna har sitt ursprung i  
det geografiska område som märket avser. Lag (2018:1652). 
Hinder mot registrering på grund av andra rättigheter 8 § Ett varumärke får inte registreras om varumärket 1. är identiskt med ett äldre varukännetecken för varor eller  
tjänster av samma slag, 
2. är identiskt med eller liknar ett äldre varukännetecken  
för varor eller tjänster av samma eller liknande slag, om det  
finns en risk för förväxling, inbegripet risken för att  
användningen av varumärket leder till uppfattningen att det  
finns ett samband mellan den som använder varumärket och  
innehavaren av varukännetecknet, 
3. är identiskt med eller liknar ett äldre varukännetecken  
som är känt inom en betydande del av omsättningskretsen, och  
användningen av varumärket utan skälig anledning skulle dra  
otillbörlig fördel av eller vara till skada för  
varukännetecknets särskiljningsförmåga eller anseende,  
oavsett om användningen avser varor eller tjänster av samma,  liknande eller annat slag, eller 
4. kan förväxlas med ett kännetecken som användes här i  
landet eller i utlandet av någon annan vid tidpunkten för  
ansökan och som fortfarande används, om sökanden var i ond  
tro vid tidpunkten för ansökan. 
Med ett varukännetecken avses i första stycket 1–3 
1. ett varumärke som är registrerat enligt detta kapitel,  2. ett varumärke som är registrerat genom en internationell  
varumärkesregistrering som enligt 5 kap. fått giltighet i  
Sverige,  
3. ett varukännetecken som är inarbetat, om det inarbetade  
skyddet gäller inom en väsentlig del av landet, samt  
4. ett EU-varumärke. Lag (2018:1652). 9 § De hinder för registrering av varumärken som anges i  
8 § första stycket 1–3 gäller på motsvarande sätt i fråga om 
1. ett registrerat företagsnamn som används i  
näringsverksamhet, och 
2. ett sådant personnamn eller ett sådant annat  
näringskännetecken än ett registrerat företagsnamn som är  skyddat enligt 1 kap. 8 §, om skyddet gäller inom en  
väsentlig del av landet. Lag (2018:1652). 
10 § Ett varumärke får inte registreras om det innehåller  
eller består av 
1. något som är ägnat att uppfattas som någon annans  
företagsnamn, 
2. något som är ägnat att uppfattas som någon annans  
efternamn som har särskilt skydd eller någon annans allmänt  
kända konstnärsnamn eller ett likartat namn, om användningen  
av märket skulle medföra en nackdel för bäraren av namnet och  
om namnet uppenbarligen inte syftar på någon sedan länge  avliden,  Page 7 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 73. en bild av någon annan som uppenbarligen inte syftar på  
någon sedan länge avliden, eller 
4. något som kränker någon annans upphovsrätt till ett  
litterärt eller konstnärligt verk eller någon annans rätt  
till en fotografisk bild eller ett mönster. Lag (2018:1652). 
11 § Bestämmelserna i 8-10 §§ utgör inte hinder mot 
registrering, om den som innehar den äldre rättigheten medger registreringen. 
Undantag för en del av ett varumärke från skydd 12 § Om ett varumärke innehåller en beståndsdel som inte kan 
registreras ensam för sig, och det finns en uppenbar risk för 
att registreringen av märket leder till ovisshet om ensamrättens omfattning, får denna beståndsdel uttryckligen 
undantas från skyddet vid registreringen. 
Om beståndsdelen senare uppfyller kraven för registrering, får 
delen eller varumärket i sin helhet registreras efter ny 
ansökan utan sådant undantag som avses i första stycket. 
Varu- och tjänsteklasser 
13 § Varumärken registreras i en eller flera klasser av varor 
eller tjänster. Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer meddelar närmare föreskrifter om indelningen i 
klasser. 
Prioritet 
14 § En ansökan om registrering av ett varumärke i Sverige ska, 
i förhållande till andra ansökningar eller till användning som 
skett av andra varukännetecken, anses gjord samtidigt med en 
ansökan om registrering av varumärket som sökanden, eller någon 
som har överlåtit sin rätt till sökanden, först gjort i ett annat land, om förutsättningarna i andra-fjärde styckena är 
uppfyllda. 
Den tidigare ansökan ska ha gjorts i 1. ett annat land som är anslutet till Pariskonventionen den 20 
mars 1883 för industriellt rättsskydd (SÖ 1970:60), 
2. en stat som är ansluten till eller ett område som är 
anslutet till avtalet om upprättande av 
världshandelsorganisationen (SÖ 1995:30), eller 
3. en annan stat eller ett annat område, om svenska ansökningar 
ger rätt till motsvarande prioritet där, och om lagstiftningen där i huvudsak stämmer överens med Pariskonventionen. 
Ansökan om registrering av varumärket i Sverige ska göras inom 
sex månader från det att ansökan gjordes i det andra landet 
eller området. 
En sökande som vill ha prioritet ska begära det innan 
varumärket har  registrerats. Sökanden ska lämna uppgifter om 
1. vem som gjorde den tidigare ansökan, 2. var och när den tidigare ansökan gjordes, och 3. den tidigare ansökans nummer, så snart det är möjligt. 15 § Patent- och registreringsverket får förelägga sökanden att 
inom en viss tid styrka rätten till prioritet genom att ge in 
1. ett bevis om sökandens namn och om ingivningsdagen, utfärdat 
av den myndighet som har mottagit den tidigare ansökan, och 
2. en av samma myndighet styrkt kopia av ansökan och, i Page 8 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7förekommande fall, en bild som visar varumärket. 
Den förelagda tiden får inte löpa ut tidigare än tre månader 
från ingivandet av ansökan om registrering av varumärket i 
Sverige. 
Följer sökanden inte föreläggandet, gäller inte rätten till 
prioritet. Sökanden ska upplysas om detta i föreläggandet. 
16 § En ansökan om registrering av ett varumärke ska i 
förhållande till andra ansökningar eller till användning som 
skett av andra varukännetecken anses gjord första gången 
varumärket använts för en vara eller tjänst i samband med 
visning på en internationell utställning enligt konventionen 
den 22 november 1928 om internationella utställningar (SÖ 
1996:30), om förutsättningarna i andra och tredje styckena är 
uppfyllda. 
Ansökan om registrering av varumärket ska göras inom sex 
månader efter det att varumärket första gången användes på 
utställningen. 
En sökande som vill ha prioritet ska begära det innan 
varumärket har registrerats samt visa när varumärket användes på utställningen. Sökanden ska då också ge in de handlingar som 
sökanden vill åberopa för att visa att utställningen var sådan 
som avses i första stycket. 
Handläggningen av en ansökan om registrering Prövningen av ansökan 17 § Uppfyller ansökan inte kraven i 1 § första och andra 
styckena och 2 § eller finns det något hinder mot registrering 
enligt 4-10 §§, ska Patent- och registreringsverket förelägga 
sökanden att avhjälpa bristerna eller att yttra sig inom en 
viss tid. I föreläggandet ska det upplysas om att ansökan kan 
komma att avskrivas, om sökanden inte svarar i rätt tid. Har sökanden inte betalat ansökningsavgiften, ska verket förelägga 
sökanden att betala avgiften. I föreläggandet ska det upplysas 
om att ansökan kan komma att avskrivas, om sökanden inte 
betalar i rätt tid. 
Svarar sökanden inte i rätt tid på ett föreläggande enligt 
första stycket, eller underlåter sökanden att betala ansökningsavgiften efter föreläggande om att betala den, får 
Patent- och registreringsverket avskriva ansökan. 
18 § Finns det en brist eller ett hinder enligt 17 § första 
stycket första  meningen även efter det att sökanden har yttrat 
sig, ska ansökan helt eller delvis avslås, om det inte finns 
skäl att förelägga sökanden på nytt. 
Avskrivning vid återkallelse 19 § Återkallar sökanden ansökan, ska ärendet avskrivas. Återupptagande av en avskriven ansökan 
20 § Patent- och registreringsverket ska återuppta en ansökan 
som avskrivits enligt 17 § andra stycket, om sökanden inom två 
månader efter utgången av förelagd tid kompletterar eller 
ändrar sin ansökan. 
Sökanden ska betala föreskriven återupptagningsavgift. 
Överföring av ansökan på grund av bättre rätt 
21 § Om någon påstår inför Patent- och registreringsverket att 
han eller hon har bättre rätt till varumärket än sökanden, och 
saken är oviss, får verket förelägga honom eller henne att 
väcka talan vid domstol inom en viss tid. Om talan inte väcks i 
tid, får påståendet lämnas utan avseende vid den fortsatta prövningen av ansökan. Föreläggandet ska innehålla en Page 9 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7upplysning om detta. 
Pågår ett mål om bättre rätt till varumärket vid domstol, får 
Patent- och registreringsverket förklara ärendet om 
registrering vilande till dess att målet avgjorts slutligt. 
22 § Om någon visar inför Patent- och registreringsverket att 
han eller hon har bättre rätt till varumärket än sökanden, ska 
verket på yrkande överföra ansökan på honom eller henne. Den 
som ansökan överförs på ska betala ny ansökningsavgift. 
Ansökan får inte ändras, avskrivas, avslås eller bifallas 
förrän yrkandet har prövats slutligt. 
Registrering 23 § Om ansökan om registrering av ett varumärke uppfyller de 
krav som avses i 1 § första-tredje styckena och 2 § och det 
inte finns något hinder mot registrering enligt 4-10 §§, ska 
Patent- och registreringsverket föra in varumärket i 
varumärkesregistret. Beslutet ska kungöras. 
Om en ansökan har avslagits delvis, ska varumärket föras in i 
varumärkesregistret och kungöras för återstående varor eller tjänster när beslutet har vunnit laga kraft. 
När ett kollektiv-, garanti- eller kontrollmärke registreras 
ska också uppgifter om de villkor som gäller för att varumärket 
ska få användas föras in i registret och kungöras. 
Invändning Tidsfrist för invändning och invändningens innehåll 24 § När Patent- och registreringsverket har kungjort en  
registrering av ett varumärke får invändning göras mot den.  
Invändningen ska ha kommit in till verket inom tre månader  
från kungörelsedagen. Om invändningen inte har kommit in i  rätt tid, ska den avvisas. 
Invändningen ska innehålla uppgifter om 1. invändarens namn eller företagsnamn och adress, 2. ombuds namn och adress, 3. den registrering som invändningen avser, och  4. de omständigheter som åberopas till grund för  
invändningen. 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan  
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare  
föreskrifter om invändningsförfarandet. Lag (2018:1652). 
Brister i invändningen 25 § Om invändningen är så bristfällig att den inte kan läggas 
till grund för en prövning av ärendet, ska Patent- och registreringsverket förelägga invändaren att avhjälpa bristerna 
inom en viss tid. Följs inte föreläggandet, ska invändningen 
avvisas. Invändaren ska upplysas om detta i föreläggandet. 
Underrättelse om invändningen 26 § Patent- och registreringsverket ska underrätta innehavaren 
av det  registrerade varumärket om invändningen och ge denne 
tillfälle att yttra sig inom en viss tid. 
Om det är uppenbart att invändningen är ogrundad, ska den 
genast avslås. 
Samförståndslösning Page 10 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 727 § På begäran av innehavaren av det registrerade  
varumärket och invändaren ska Patent- och registreringsverket  
bestämma en tidsfrist på minst två månader då parterna ska  försöka komma överens. Fristen får förlängas, om parterna  
begär det. Lag (2018:1652). 
Prövning av en återkallad invändning 28 § Återkallas invändningen, får invändningsförfarandet ändå 
fullföljas om det finns särskilda skäl. Invändningsförfarandet får dock inte fullföljas om det till grund för invändningen 
endast har åberopats hinder som avses i 8-10 §§. 
Lag (2018:1652). 
Ändringar i ett registrerat varumärke Beslut om invändningen 29 § Har en invändning gjorts ska Patent- och  
registreringsverket, om det finns något hinder som avses i  
4–10 §§ mot registreringen, häva registreringen helt eller  
delvis. Detta gäller dock inte om annat följer av 30 §. 
En invändning som helt eller delvis grundas på ett hinder som  
avses i 8–10 §§ ska avslås i motsvarande utsträckning om den  
har gjorts av någon som inte invänder i eget intresse och  
innehavaren av det registrerade varumärket begär det. 
Om registreringen på grund av en invändning har hävts helt  
eller delvis, ska registreringen tas bort ur  
varumärkesregistret i motsvarande utsträckning när avgörandet  har fått laga kraft. Beslutet ska kungöras. Lag (2018:1652). 
30 § Om en invändning mot registreringen av ett varumärke  
grundas på att ett äldre registrerat varumärke enligt 8 §  
utgör hinder och det på ingivningsdagen eller, i förekommande  
fall, prioritetsdagen för det yngre varumärket hade gått mer  
än fem år sedan frågan om registrering av det äldre  varumärket blev slutligt avgjord gäller följande.  
Registreringen av det yngre varumärket får hävas endast om  
det äldre varumärket har tagits i verkligt bruk för de varor  
eller tjänster som ligger till grund för invändningen på det  
sätt som avses i 3 kap. 2 § eller, om det äldre varumärket är  
ett EU-varumärke, på det sätt som avses i artikel 18 i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av  den 14 juni 2017 om EU-varumärken, inom de fem senaste åren  
före ingivningsdagen eller prioritetsdagen för det yngre  
varumärket. 
Om det äldre varumärket inte har använts i den utsträckning  
som anges i första stycket, får registreringen av det yngre  
varumärket ändå hävas om det finns giltiga skäl till att det  äldre varumärket inte har använts i den utsträckningen. 
Lag (2018:1652). 
Oväsentliga ändringar i ett registrerat varumärke 31 § På ansökan av innehavaren av ett registrerat varumärke får 
det i varumärkesregistret göras sådana oväsentliga ändringar i varumärket som inte påverkar helhetsintrycket. 
Den som ansöker om ändring i ett varumärke ska betala 
föreskriven avgift. 
När ett registrerat varumärke ändras ska detta antecknas i 
varumärkesregistret och kungöras. Lag (2018:1652). 
Delning av en registrering 32 § En registrering av ett varumärke som avser flera varor 
eller tjänster får delas i två eller flera registreringar som 
varorna eller tjänsterna fördelas på. Registreringarna ska 
anses ha samma ingivningsdag och prioritet som den ursprungliga registreringen Page 11 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Lag (2018:1652). 
Ändring av villkor för användning av kollektiv-, garanti- eller 
kontrollmärken 
33 § Om det efter registreringen görs någon ändring av de  
villkor som gäller för att ett kollektiv-, garanti- eller  
kontrollmärke ska få användas, ska innehavaren anmäla detta  
till Patent- och registreringsverket. 
De ändrade villkoren ska föras in i varumärkesregistret och  
kungöras, under förutsättning att de villkor som gäller för  
varumärkets användning fortfarande uppfyller kraven i 1 §  
andra stycket och att det inte finns något hinder mot att  
föra in de ändrade villkoren enligt 7 § andra stycket. 
Lag (2018:1652). 
Registreringens varaktighet 
34 § Registreringen gäller i tio år från ingivningsdagen  
för ansökan om registrering. Lag (2018:1652). 
Förnyelse av en registrering 
35 § Registreringen kan förnyas helt eller delvis varje  
gång för en period på tio år räknat från utgången av  
föregående registreringsperiod. En ansökan om förnyelse ska  
ha kommit in till Patent- och registreringsverket tidigast  
sex månader före och senast sex månader efter  
registreringsperiodens utgång. 
Den som ansöker om förnyelse ska betala föreskriven  
förnyelseavgift inom den frist som anges i första stycket. En  
inbetalning av förnyelseavgiften som görs inom denna frist  
ska anses utgöra en ansökan om förnyelse. 
Ett beslut att förnya en registrering ska föras in i  
varumärkesregistret och kungöras. Lag (2018:1652). 
36 § Om det inte framgår vilken varumärkesregistrering som 
ansökan om förnyelse avser eller om förnyelseavgiften inte har 
betalats, ska Patent- och registreringsverket förelägga 
sökanden att avhjälpa bristerna. I föreläggandet ska det finnas 
en upplysning om att ansökan kan komma att avskrivas om 
sökanden inte svarar i rätt tid. 
Svarar sökanden inte i rätt tid på ett föreläggande enligt 
första stycket, eller underlåter sökanden att betala 
förnyelseavgift efter föreläggande om att betala den, får 
Patent- och registreringsverket avskriva ansökan. Finns det en 
brist enligt första stycket även efter det att sökanden har 
yttrat sig, ska ansökan om förnyelse avslås, om det inte finns skäl att förelägga sökanden på nytt. 
Patent- och registreringsverket ska återuppta en ansökan som 
avskrivits enligt andra stycket, om sökanden inom två månader 
efter utgången av förelagd tid kompletterar sin ansökan. 
Sökanden ska betala föreskriven återupptagningsavgift. 
Lag (2018:1652). 
Avförande av registrering 37 § Om innehavaren inte förnyar registreringen eller om han 
eller hon begär att den ska tas bort helt eller delvis, ska 
registreringen avföras ur varumärkesregistret i motsvarande 
utsträckning. Beslutet ska kungöras. Lag (2018:1652). 
3 kap. Hävning av registrering Grunder för hävning Allmänna grunder 
1 § En registrering av ett varumärke får hävas om Page 1 2 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 71. märket har registrerats i strid mot denna lag, 
2. registreringen fortfarande strider mot lagen, 
3. rätten till märket ändå inte får bestå enligt 1 kap. 14,  
15 eller 16 §, och 
4. annat inte följer av 1 a § i detta kapitel. 
En registrering får vidare hävas om  
1. varumärket, till följd av innehavarens handlande eller  
passivitet, i handeln har blivit en allmän beteckning för  
sådana varor eller tjänster som registreringen avser,  
2. varumärket har kommit att strida mot lag eller annan  
författning eller mot goda seder eller allmän ordning, eller  
3. varumärket har blivit ägnat att vilseleda allmänheten i  
fråga om varans eller tjänstens art, kvalitet, geografiska  
ursprung eller någon annan omständighet och detta är en följd  
av det bruk innehavaren eller någon med hans eller hennes  
samtycke gjort av märket för sådana varor eller tjänster som  det är registrerat för. 
Vid en prövning av om en registrering ska hävas på grund av  
bristande särskiljningsförmåga ska endast sådan  
särskiljningsförmåga beaktas som varumärket har förvärvat  
genom användning före ansökan om hävning. Lag (2018:1652). 
1 a § Om ett yrkande om hävning av en registrering av ett  
varumärke grundas på att ett äldre registrerat varumärke  
enligt 2 kap. 8 § utgör hinder och det vid tidpunkten för  
ansökan om hävning hade gått mer än fem år sedan frågan om  
registrering av det äldre varumärket blev slutligt avgjord  
gäller följande. Registreringen av det yngre varumärket får  
hävas endast om det äldre varumärket har tagits i verkligt  bruk för de varor eller tjänster som ligger till grund för  
yrkandet på det sätt som avses i 2 § eller, om det äldre  
varumärket är ett EU-varumärke, på det sätt som avses i  
artikel 18 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU)  
2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken, inom de fem  
senaste åren före ansökan om hävning. 
Om det på ingivningsdagen eller, i förekommande fall,  
prioritetsdagen för det yngre varumärket hade gått mer än fem  
år sedan frågan om registrering av det äldre varumärket blev  
slutligt avgjord, ska det äldre varumärket dessutom ha tagits  
i verkligt bruk inom de fem senaste åren före ingivningsdagen  
eller prioritetsdagen. 
Om det äldre varumärket inte har använts i den utsträckning  
som anges i första och andra styckena, får registreringen av  
det yngre varumärket ändå hävas om det finns giltiga skäl  
till att det äldre varumärket inte har använts i den  
utsträckningen. Lag (2018:1652). 
Underlåten användning 2 § En registrering av ett varumärke får hävas om innehavaren 
inte har gjort verkligt bruk av märket i Sverige för de varor 
eller tjänster som det registrerats för inom fem år från den 
dag då frågan om registrering slutligt har avgjorts eller inom 
en period av fem år i följd. Registreringen får dock inte hävas 
på grund av underlåten användning om det finns giltiga skäl till att varumärket inte har använts. 
Med sådant bruk som avses i första stycket likställs 1. att varumärket används i en annan form än den registrerade, 
om avvikelsen avser endast detaljer som inte förändrar märkets 
särskiljningsförmåga, och Page 1 3 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 72. att varor eller deras emballage har försetts med varumärket 
här i landet endast för exportändamål. 
Med att ett varumärke används av innehavaren likställs att 
varumärket används av någon annan med innehavarens samtycke. 
Registreringen får inte hävas om varumärket har använts under 
tiden mellan utgången av femårsperioden och ingivandet av 
ansökan om hävning av registreringen. Användning som påbörjas 
eller återupptas efter femårsperiodens utgång och inom tre månader före ingivandet av ansökan om hävning ska dock lämnas 
utan avseende, om förberedelserna för att påbörja eller 
återuppta användningen vidtogs efter det att innehavaren fått 
kännedom om att en ansökan om hävning kunde komma att göras. 
Kollektiv-, garanti- och kontrollmärken 
3 § En registrering av ett kollektiv-, garanti- eller  
kontrollmärke får hävas, förutom på de grunder som anges i 1  
eller 2 §, om 
1. märket har använts på ett sätt som inte är förenligt med  
villkoren för användningen och innehavaren inte har vidtagit  
rimliga åtgärder för att förhindra den användningen, 
2. villkoren för användning av märket har ändrats och  
innehavaren inte har anmält detta till Patent- och  
registreringsverket enligt 2 kap. 33 § första stycket,  
eller 
3. villkoren för användning av märket har ändrats och  
förts in i varumärkesregistret i strid mot denna lag och  
villkoren fortfarande strider mot lagen. Lag (2018:1652). 
Partiell hävning 4 § Om det finns grund för hävning av en registrering endast 
för en del av de varor eller tjänster som ett varumärke har registrerats för, ska registreringen hävas för dessa varor 
eller tjänster. 
Tillvägagångssätt 5 § Den som vill inleda ett förfarande för att häva en  
registrering kan föra talan vid domstol eller ansöka om  hävning av registreringen hos Patent- och registreringsverket  
enligt 6–21 §§ (administrativ hävning). I 2 kap. 29 § finns  
det bestämmelser om att en registrering av ett varumärke får  
hävas efter det att någon gjort en invändning mot  
registreringen. 
Ett förfarande för att häva en registrering med stöd av 1 §  
andra stycket, 2, 3 eller 4 § eller 2 kap. 4, 5 eller 7 § får  
också inledas av en myndighet. Regeringen kan med stöd av  
8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilken  
myndighet som får göra detta. Lag (2018:1652). 
Administrativ hävning 
Ansökans innehåll 
6 § En ansökan om administrativ hävning ska innehålla 1. uppgifter om parterna i den utsträckning som anges i 33 kap. 
1 § rättegångsbalken, 
2. ett yrkande om hävning och uppgift om den registrering som 
yrkandet avser, och 
3. en redogörelse för de omständigheter som åberopas till grund 
för yrkandet om hävning. 
En sökande ska betala föreskriven ansökningsavgift. Page 1 4 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
meddelar närmare föreskrifter om vad ansökan i övrigt ska 
innehålla. 
Brister i ansökan 7 § Är ansökan så bristfällig att den inte kan läggas till 
grund för handläggning av ärendet, ska Patent- och 
registreringsverket förelägga sökanden att avhjälpa bristerna 
inom en viss tid. Detsamma gäller om sökanden inte har betalat ansökningsavgiften. 
Följer sökanden inte föreläggandet, ska ansökan avvisas. 
Sökanden ska upplysas om detta i föreläggandet. 
Ansökan ska också avvisas om den avser någon annan åtgärd än 
hävning av en registrering eller om det finns något annat hinder mot att den tas upp till prövning. 
Avskrivning vid återkallelse 8 § Återkallar sökanden ansökan, ska ärendet avskrivas. Ogrundad ansökan 9 § Om det kan antas att ansökan är ogrundad, ska ansökan 
behandlas som om innehavaren har bestritt den. I sådant fall 
ska 13 § tillämpas. 
Föreläggande för innehavaren att yttra sig 
10 § Tar Patent- och registreringsverket upp ansökan till 
prövning, ska verket förelägga innehavaren av registreringen 
att yttra sig inom en viss tid från det att ansökan delgavs 
innehavaren. 
I föreläggandet ska innehavaren uppmanas att 
1. ange om ansökan medges eller bestrids och, om ansökan 
bestrids, skälen för bestridandet, och 
2. lämna de uppgifter om sig själv som avses i 33 kap. 1 § 
första-tredje styckena rättegångsbalken, i den utsträckning 
uppgifterna i ansökan är ofullständiga eller felaktiga. 
I föreläggandet ska det upplysas om att ärendet kan komma att 
avgöras även om innehavaren inte svarar. Regeringen eller den 
myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare 
föreskrifter om vad föreläggandet i övrigt ska innehålla. 
Delgivning av föreläggandet 
11 § Föreläggandet enligt 10 § ska delges innehavaren. 
Delgivningen ska ske på det sätt som enligt rättegångsbalken 
gäller för delgivning av stämning i tvistemål. 
En kopia av ansökningshandlingarna ska fogas till föreläggandet 
när handlingarna innehåller något utöver vad som framgår av 
föreläggandet. 
Ska sökanden se till att delgivning sker, tillämpas 32 kap. 2 § 
rättegångsbalken. 
12 § Har Patent- och registreringsverket inte kunnat delge 
föreläggandet, ska verket pröva om försöken till delgivning ska 
fortsätta eller om sökanden ska erbjudas att själv se till att delgivning sker. Hänsyn ska tas till det arbete och den kostnad 
som dittills har lagts ned på delgivningen, förutsättningarna 
för att fortsatta försök ska lyckas samt omständigheterna i 
övrigt. Antar sökanden inte erbjudandet, ska ansökan avvisas. 
Ska sökanden se till att delgivning sker, tillämpas 32 kap. 2 § 
rättegångsbalken. Page 1 5 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Överlämnande till domstol 
13 § Om innehavaren i rätt tid bestrider ansökan helt eller  
delvis, ska Patent- och registreringsverket underrätta  
sökanden om detta. Vill sökanden vidhålla sitt yrkande, kan  
han eller hon begära att ärendet eller, om bestridandet avser  
endast en del av yrkandet, ärendet i den bestridda delen ska  
överlämnas till domstol. 
En begäran om överlämnande ska ha kommit in till Patent- och  
registreringsverket inom en månad från den dag då  
underrättelsen om bestridandet sändes till sökanden. I sin  
begäran ska sökanden ange de omständigheter och de bevis som  
åberopas, samt ange vad som ska styrkas med varje bevis.  
Sökanden ska samtidigt ge in de skriftliga bevis och andra  
handlingar som åberopas. 
Om sökanden har begärt överlämnande i rätt tid, ska Patent-  
och registreringsverket överlämna ärendet till domstolen. Om  
sökanden inte har begärt överlämnande i rätt tid, ska ärendet  
skrivas av i den del det är bestritt. Lag (2016:228). 
14 § En underrättelse om att innehavaren har bestritt ansökan  
enligt 13 § första stycket ska innehålla en upplysning om 
1. att sökanden kan begära överlämnande till domstol, 2. inom vilken tid en sådan begäran ska ges in,  3. vad en sådan begäran ska innehålla, och  
4. vad som i övrigt anges i 13 §. 
Lag (2016:228). 
Hävning av registreringen 15 § Har innehavaren inte bestritt ansökan i rätt tid, ska 
Patent- och registreringsverket häva registreringen i enlighet med ansökan. Har innehavaren bestritt endast en del av ansökan, 
ska verket häva registreringen i den obestridda delen. 
Återvinning 16 § Innehavaren av en registrering som hävts enligt 15 § får  
ansöka om återvinning. En sådan ansökan ska ha kommit in till  Patent- och registreringsverket inom en månad från dagen för  
beslutet. 
Om innehavaren har ansökt om återvinning i rätt tid, ska  
Patent- och registreringsverket överlämna ärendet till  
domstolen. I annat fall ska verket avvisa ansökan. 
Lag (2016:228). 
Underrättelser 17 § Underrättelse om hävning ska sändas till sökanden och 
innehavaren. 
Avvisas en ansökan om hävning, ska Patent- och 
registreringsverket underrätta sökanden om detta. Avvisas en 
ansökan om återvinning, ska verket underrätta innehavaren om 
detta. Meddelar verket något annat beslut som innebär att 
ärendet avgörs, ska både sökanden och innehavaren underrättas 
om beslutet, om det inte är uppenbart onödigt. 
Rättskraft 18 § Sedan tiden för ansökan om återvinning löpt ut, har ett 
beslut om hävning enligt 15 § rättskraft i enlighet med vad som 
gäller för en dom i ett tvistemål som har vunnit laga kraft. 
Den fortsatta handläggningen i domstolen 
19 § Om ett ärende har överlämnats till domstolen, ska talan  Page 1 6 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7anses väckt när ansökan om administrativ hävning kom in till  
Patent- och registreringsverket. De handlingar som sökanden  
gett in ska anses som stämningsansökan. Stämning ska anses  utfärdad när domstolen beslutar om målets handläggning. 
Lag (2016:228). 
20 § Har upphävts genom lag (2016:228). 21 § Om ett ärende har överlämnats till domstolen ska  
käranden betala föreskriven tilläggsavgift. I ett sådant fall  ska det som anges i 42 kap. 3 och 4 §§ rättegångsbalken om  
ansökningsavgift gälla tilläggsavgiften.  
Om ett mål där Patent- och registreringsverket har beslutat  
om hävning avvisas av domstolen på grund av att  
tilläggsavgiften inte har betalats, ska domstolen samtidigt  
undanröja Patent- och registreringsverkets beslut. Lag (2016:228). 
Avförande av registrering 22 § Om registreringen av ett varumärke har hävts helt eller 
delvis av Patent- och registreringsverket enligt 15 § eller av 
en domstol, ska registreringen avföras ur varumärkesregistret i motsvarande utsträckning när avgörandet har vunnit laga kraft. 
Beslutet ska kungöras. Lag (2014:253). 
Verkan av en hävning 23 § Om en registrering av ett varumärke har hävts med  
stöd av 1 § första stycket, ska registreringen anses aldrig  ha haft någon verkan.  
Om en registrering har hävts med stöd av 1 § andra stycket, 2  
eller 3 § ska registreringen anses ha förlorat sin verkan  
från dagen för ansökan om hävning. På yrkande av en part får  
domstolen eller, vid administrativ hävning, Patent- och  
registreringsverket bestämma att registreringen i stället ska  anses ha förlorat sin verkan den dag då det förhållande som  
utgör grund för hävningen uppkom. Lag (2018:1652). 
4 kap. Registrering såsom i hemlandet och ombud för utländska 
sökande och innehavare 
Registrering såsom i hemlandet 1 § Är sökandens hemland en stat som är ansluten till 
Pariskonventionen den 20 mars 1883 för industriellt rättsskydd, 
eller en stat som är ansluten eller ett område som är anslutet 
till avtalet om upprättande av världshandelsorganisationen, ska 
ett varumärke som är registrerat för sökanden i hemlandet 
registreras i Sverige såsom det är registrerat där, om det inte finns hinder enligt 2 §. 
Är sökandens hemland någon annan stat eller något annat område 
än som avses i första stycket, ska ett varumärke som är 
registrerat för sökanden i hemlandet registreras i Sverige 
såsom det är registrerat där, om 
1. motsvarande rätt ges i fråga om en svensk registrering i den 
staten eller i det området, 
2. där gällande lagstiftning i huvudsak överensstämmer med 
Pariskonventionen, och 
3. det inte finns hinder enligt 2 §. En sökande som begär registrering enligt denna paragraf ska 
visa att varumärket är registrerat för sökanden i hemlandet för 
de varor eller tjänster som ansökan omfattar. Detsamma gäller 
vid förnyelse av ett varumärke som registrerats enligt denna 
paragraf. 
2 § Ett varumärke får inte registreras enligt 1 § om det helt Page 1 7 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7saknar särskiljningsförmåga eller om det finns något hinder mot 
registrering enligt 2 kap. 4 §, 5 § andra stycket och 6-11 §§. 
Ett varumärke som har registrerats enligt 1 §, men som annars 
inte skulle ha kunnat registreras här i landet, har inte skydd 
på grund av registreringen i vidare mån eller för längre tid än 
det har i innehavarens hemland. 
Ombud och delgivning 
Ombud för den som ansöker om varumärkesregistrering 
3 § Patent- och registreringsverket får förelägga en sökande, 
som varken har hemvist i Sverige eller bedriver 
näringsverksamhet som har etablerats här, att utse och till 
verket anmäla ett ombud med behörighet att ta emot delgivning i 
ärendet och med hemvist här i landet. 
Om sökanden inte följer föreläggandet, får delgivning ske genom 
att handlingen sänds med posten till sökanden under dennes 
senaste kända adress. Delgivning ska anses ha skett när detta 
har gjorts. Sökanden ska i föreläggandet upplysas om följden av 
att föreläggandet inte följs. 
Ombud för en innehavare av en varumärkesregistrering 
4 § En innehavare av en varumärkesregistrering, som varken har 
hemvist i Sverige eller bedriver näringsverksamhet som har 
etablerats här, ska ha ett ombud som har hemvist här i landet. 
Ombudet ska ha behörighet att för innehavaren ta emot 
delgivning av stämning, kallelser och andra handlingar i mål och ärenden om varumärket med undantag av stämning i brottmål 
och av föreläggande för part att infinna sig personligen inför 
domstol. Ombudet ska anmälas till Patent- och 
registreringsverket och antecknas i varumärkesregistret. 
Om innehavaren inte har anmält något ombud, får delgivning i 
stället ske genom att den handling som ska delges sänds till innehavaren under den i varumärkesregistret antecknade 
adressen. Om någon fullständig adress inte är antecknad i 
registret, får delgivning ske genom att handlingen hålls 
tillgänglig hos Patent- och registreringsverket och ett 
meddelande om detta och om handlingens huvudsakliga innehåll 
kungörs. Delgivning ska anses ha skett när detta har gjorts. 
5 kap. Internationell varumärkesregistrering 
Vad som avses med internationell varumärkesregistrering 1 § Med en internationell varumärkesregistrering avses en 
registrering av ett varumärke som den internationella byrån hos 
Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten (Internationella byrån) har gjort i det internationella 
varumärkesregistret enligt protokollet den 27 juni 1989 till 
Madridöverenskommelsen den 14 april 1891 om den internationella 
registreringen av varumärken (SÖ 1994:82). 
Patent- och registreringsverket är varumärkesmyndighet i 
Sverige i ärenden om internationell varumärkesregistrering. 
Ansökan om internationell varumärkesregistrering Vem som får ansöka om internationell varumärkesregistrering 2 § Den som innehar eller har ansökt om en svensk 
varumärkesregistrering, och som är svensk medborgare, har hemvist i Sverige eller bedriver näringsverksamhet som har 
etablerats här får ansöka om internationell registrering av 
varumärket. 
Var ansökan ges in och dess innehåll 3 § En ansökan om internationell varumärkesregistrering  
ska vara ställd till Internationella byrån men ges in till  Page 18 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Patent- och registreringsverket. Ansökan ska vara skriven på  
engelska och innehålla 
1. uppgifter om sökandens namn eller företagsnamn och  
adress, 
2. uppgifter om ombuds namn och adress, 3. uppgifter om nummer och datum för den svenska registrering  
eller ansökan om registrering som den internationella ansökan  bygger på, 
4. en tydlig återgivning av varumärket, 5. en tydlig förteckning över de varor eller tjänster som  
varumärket begärs registrerat för och vilka klasser dessa  
tillhör (varu- eller tjänsteförteckning), 
6. uppgift om i vilka länder den internationella  
varumärkesregistreringen ska gälla, och  
7. de övriga uppgifter om återgivningen av varumärket,  
sökandens anknytning till Sverige och annat som en ansökan  
ska innehålla enligt föreskrifter som meddelas av regeringen  eller av den myndighet som regeringen bestämmer.  
Sökanden ska betala föreskriven ansökningsavgift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan  
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare  
föreskrifter om ansökningsförfarandet. Lag (2018:1652). 
Behandlingen av ansökan 4 § Patent- och registreringsverket ska kontrollera om ansökan 
uppfyller kraven i 3 § och om uppgifterna i ansökan stämmer 
överens med uppgifterna i den varumärkesregistrering som 
sökanden har eller har ansökt om i Sverige. 
Uppfyller ansökan inte de krav som avses i första stycket, ska 
Patent- och registreringsverket förelägga sökanden att avhjälpa 
bristerna inom en viss tid. Detsamma gäller om sökanden inte 
har betalat ansökningsavgiften. Följer sökanden inte 
föreläggandet, ska ansökan avskrivas. Sökanden ska upplysas om 
detta i föreläggandet. 
Uppfyller ansökan kraven, ska Patent- och registreringsverket 
skicka ett intyg om detta till Internationella byrån 
tillsammans med ansökan. 
5 § Om sökanden återkallar ansökan innan Patent- och 
registreringsverket har skickat intyg och ansökan till Internationella byrån, ska ärendet avskrivas. 
Återupptagande av en avskriven ansökan 6 § Patent- och registreringsverket ska återuppta en ansökan 
som avskrivits enligt 4 § andra stycket, om sökanden inom två 
månader efter utgången av förelagd tid kompletterar eller ändrar sin ansökan. 
Sökanden ska betala föreskriven återupptagningsavgift. Ansökan om att en internationell varumärkesregistrering ska 
gälla i ytterligare länder 
7 § Den som innehar en internationell varumärkesregistrering 
grundad på en svensk registrering eller ansökan om registrering 
får ansöka om att den internationella varumärkesregistreringen 
ska gälla i ytterligare länder. 
En ansökan enligt första stycket ges in till Internationella 
byrån. Page 1 9 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Om sökanden har hemvist i Sverige, får en ansökan enligt första 
stycket i stället ges in till Patent- och registreringsverket. 
En sådan ansökan ska vara skriven på engelska. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare 
föreskrifter om ansökans innehåll. 
Ansökan om att en internationell varumärkesregistrering ska 
gälla i Sverige 
Prövningen av ansökan 8 § Om Patent- och registreringsverket får en underrättelse 
från Internationella byrån om att någon har ansökt om att en 
internationell varumärkesregistrering ska gälla i Sverige, ska 
verket pröva om det finns något hinder mot detta. 
Sådant hinder finns om det skulle ha funnits något hinder mot 
en nationell registrering av varumärket enligt 2 kap. 4-11 §§. 
Om Patent- och registreringsverket anser att det finns hinder 
enligt andra stycket, ska verket ge Internationella byrån 
besked om att den internationella varumärkesregistreringen helt 
eller delvis inte kan gälla i Sverige. Ett sådant besked ska 
ges inom 18 månader från dagen för underrättelsen enligt första stycket samt innehålla skälen till att registreringen inte kan 
gälla här. 
Beslut om att den internationella varumärkesregistreringen inte 
ska gälla i Sverige 
9 § Har Patent- och registreringsverket lämnat ett besked till 
Internationella byrån enligt 8 § tredje stycket, ska verket 
tidigast tre månader efter det att beskedet lämnades besluta 
att den internationella varumärkesregistreringen helt eller 
delvis inte ska gälla i Sverige, om det då fortfarande finns 
något hinder som avses i 2 kap. 4-11 §§. 
Införande av varumärket i varumärkesregistret 10 § Finns det inte något hinder som avses i 2 kap. 4-11 §§, 
ska Patent- och registreringsverket föra in varumärket i 
varumärkesregistret och kungöra att den internationella 
varumärkesregistreringen gäller i Sverige. 
Om Patent- och registreringsverket har beslutat att den 
internationella varumärkesregistreringen delvis inte gäller i 
Sverige, ska varumärket föras in i varumärkesregistret och 
kungöras för återstående varor eller tjänster när beslutet har 
vunnit laga kraft. 
Invändning 
11 § När Patent- och registreringsverket har kungjort att  
den internationella varumärkesregistreringen gäller i  
Sverige, får invändning göras mot att den gäller här.  
Invändningen ska ha kommit in till verket inom tre månader  
från kungörelsedagen. Om invändningen inte har kommit in i  
rätt tid, ska den avvisas. 
Invändningen ska innehålla uppgifter om 
1. invändarens namn eller företagsnamn och adress, 2. ombuds namn och adress, 3. den internationella varumärkesregistrering som  
invändningen avser, och 
4. de omständigheter som åberopas till grund för  
invändningen. 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan  
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare  föreskrifter om invändningsförfarandet. Lag (2018:1652). Page 20 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 712 § Om invändningen är så bristfällig att den inte kan läggas 
till grund för en prövning av ärendet, ska Patent- och registreringsverket förelägga invändaren att avhjälpa bristerna 
inom en viss tid. Följs inte föreläggandet, ska invändningen 
avvisas. Invändaren ska upplysas om detta i föreläggandet. 
13 § Patent- och registreringsverket ska underrätta innehavaren 
av den internationella varumärkesregistreringen om invändningen 
och ge denne tillfälle att yttra sig inom en viss tid. 
Om det är uppenbart att invändningen är ogrundad, ska den 
genast avslås. 
14 § På begäran av innehavaren av den internationella  
varumärkesregistreringen och invändaren ska Patent- och  
registreringsverket bestämma en tidsfrist på minst två  månader då parterna ska försöka komma överens. Fristen får  
förlängas, om parterna begär det. Lag (2018:1652). 
15 § Återkallas invändningen, får invändningsförfarandet ändå 
fullföljas om det finns särskilda skäl. Invändningsförfarandet 
får dock inte fullföljas om det till grund för invändningen 
endast har åberopats hinder som avses i 2 kap. 8-10 §§. Lag (2018:1652). 
16 § Har en invändning gjorts ska Patent- och  
registreringsverket, om det finns något hinder som avses i  
2 kap. 4–11 §§ mot att den internationella  
varumärkesregistreringen gäller i Sverige, besluta att  
registreringen helt eller delvis inte ska gälla här. Detta  gäller dock inte om annat följer av 17 §. 
En invändning som helt eller delvis grundas på ett hinder som  
avses i 2 kap. 8–10 §§ ska avslås i motsvarande utsträckning,  
om den har gjorts av någon som inte invänder i eget intresse  
och innehavaren av registreringen begär det. 
Ett beslut att registreringen inte ska gälla i Sverige får  
grundas endast på en omständighet som meddelas till  
Internationella byrån inom 18 månader från dagen för  
underrättelsen enligt 8 § första stycket. Har tiden för  
invändning enligt 11 § löpt ut efter denna frist, får  
beslutet dock grundas på omständigheter som meddelas till  
Internationella byrån inom en månad från det att tiden för  invändning löpt ut. Detta gäller under förutsättning att  
Patent- och registreringsverket inom 18-månadersfristen har  
underrättat Internationella byrån om att ett meddelande om  
ett sådant beslut kan komma att översändas senare. 
Om Patent- och registreringsverket på grund av en invändning  
beslutar att registreringen helt eller delvis inte ska gälla  i Sverige, ska registreringen tas bort ur varumärkesregistret  
i motsvarande utsträckning när avgörandet har fått laga  
kraft. Beslutet ska kungöras. Lag (2018:1652). 
17 § Om en invändning mot att den internationella  
varumärkesregistreringen gäller i Sverige grundas på att ett  
äldre registrerat varumärke enligt 2 kap. 8 § utgör hinder  och det på ingivningsdagen eller, i förekommande fall,  
prioritetsdagen för den internationella registreringen hade  
gått mer än fem år sedan frågan om registrering av det äldre  
varumärket blev slutligt avgjord gäller följande. Det får  
beslutas att den internationella registreringen inte ska  
gälla här endast om det äldre varumärket har tagits i  
verkligt bruk för de varor eller tjänster som ligger till  grund för invändningen 
på det sätt som avses i 3 kap. 2 § eller, om det äldre  
varumärket är ett EU-varumärke, på det sätt som avses i  
artikel 18 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU)  
2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken, inom de fem  
senaste åren före ingivningsdagen eller prioritetsdagen för  den internationella registreringen. Page 21 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Om det äldre varumärket inte har använts i den utsträckning  
som anges i första stycket, får det ändå beslutas att den  internationella registreringen inte ska gälla här om det  
finns giltiga skäl till att det äldre varumärket inte har  
använts i den utsträckningen. Lag (2018:1652). 
Verkan av ett beslut om att en internationell 
varumärkesregistrering ska gälla i Sverige 
18 § Ett beslut om att en internationell varumärkesregistrering 
ska gälla i Sverige har verkan från den dag som Internationella 
byrån i underrättelsen enligt 8 § första stycket har angett för 
den internationella varumärkesregistreringen eller för en 
senare begäran om att registreringen ska gälla i Sverige. 
En internationell varumärkesregistrering som gäller i Sverige 
gäller på samma sätt som en nationell varumärkesregistrering. 
Bestämmelserna i 4 kap. ska dock inte tillämpas. 
Det som föreskrivs i 7 kap. om pantsättning av en ansökan om 
registrering av ett varumärke ska tillämpas även i fråga om en 
ansökan enligt 8 § första stycket om att en internationell 
varumärkesregistrering ska gälla i Sverige. 
Ett beslut om att en internationell varumärkesregistrering ska 
gälla i Sverige kan hävas enligt 3 kap. Det som föreskrivs i 
3 kap. om registrering av ett varumärke ska då i stället avse 
beslutet om att den internationella varumärkesregistreringen 
ska gälla i Sverige. Lag (2018:1652). 
19 § Om en internationell varumärkesregistrering har förnyats, 
ska detta antecknas i varumärkesregistret och kungöras. 
Lag (2018:1652). 
Utbyte av en nationell varumärkesregistrering mot en 
internationell varumärkesregistrering 
20 § När någon innehar både en internationell 
varumärkesregistrering som gäller i Sverige och en svensk 
registrering av samma varumärke, ersätter den internationella 
varumärkesregistreringen den svenska, om den internationella 
varumärkesregistreringen gäller här i landet från en senare 
tidpunkt än den svenska och alla varor eller tjänster som 
omfattas av den svenska registreringen ingår i förteckningen över de varor eller tjänster som omfattas av den 
internationella varumärkesregistreringen. Detta innebär ingen 
inskränkning i de rättigheter som kan ha förvärvats på grund av 
den svenska registreringen. 
På begäran av innehavaren ska Patent- och registreringsverket 
anteckna att den internationella varumärkesregistreringen ersätter den svenska samt kungöra detta. Lag (2018:1652). 
Följden av att en internationell varumärkesregistrering upphör 21 § Om en internationell varumärkesregistrering som gäller i 
Sverige upphör att gälla helt eller delvis, upphör dess 
giltighet här i landet i motsvarande utsträckning. En anteckning om detta ska göras i varumärkesregistret och 
kungöras. Lag (2018:1652). 
Omvandling av en internationell varumärkesregistrering till en 
nationell varumärkesregistrering 
22 § Om en internationell varumärkesregistrering som gäller i 
Sverige upphör att gälla helt eller delvis inom fem år från den 
dag som Internationella byrån angett för registreringen i 
underrättelsen enligt 8 § första stycket på grund av att den 
ursprungliga registreringen eller ansökan om registrering inte 
längre kan utgöra grund för en internationell 
varumärkesregistrering, och innehavaren därefter ansöker om 
registrering av samma varumärke i Sverige, ska denna ansökan anses gjord den dag som Internationella byrån har angett för Page 2 2 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7den internationella varumärkesregistreringen. Detta gäller 
under förutsättning att 
1. ansökan görs inom tre månader från den dag då den 
internationella varumärkesregistreringen upphörde, och 
2. de varor eller tjänster som anges i ansökan också omfattades 
av den internationella varumärkesregistreringens verkan i 
Sverige. 
Uppgift om att en internationell varumärkesregistrering har 
upphört att gälla eller om att en sådan ansökan som avses i 
första stycket har gjorts ska antecknas i varumärkesregistret 
och kungöras. Lag (2018:1652). 
23 § Om en internationell varumärkesregistrering som gäller i 
Sverige upphör att gälla på grund av en uppsägning av protokollet den 27 juni 1989 till Madridöverenskommelsen den 14 
april 1891 om den internationella registreringen av varumärken, 
och innehavaren därefter ansöker om registrering av samma 
varumärke i Sverige, ska denna ansökan anses gjord den dag som 
Internationella byrån har angett för den internationella 
varumärkesregistreringen. Detta gäller under förutsättning att 
1. ansökan görs inom två år från den dag då uppsägningen fick 
verkan, och 
2. de varor eller tjänster som anges i ansökan också omfattades 
av den internationella varumärkesregistreringens verkan i 
Sverige. 
Uppgift om att en internationell varumärkesregistrering har 
upphört att gälla, eller om att en sådan ansökan som avses i 
första stycket har gjorts, ska antecknas i varumärkesregistret 
och kungöras. Lag (2018:1652). 
6 kap. Överlåtelse och licens 
Överlåtelse 
Allmänt om överlåtelse 1 § Ett sådant varukännetecken som avses i 1 kap. 6 och  
7 §§ kan överlåtas helt eller delvis. Överlåtelsen kan ske  
separat eller i samband med en överlåtelse av den  näringsverksamhet där varukännetecknet används. 
Vid överlåtelse av en näringsverksamhet ingår ett sådant  
varukännetecken som avses i första stycket och som hör till  
näringsverksamheten i överlåtelsen, om inte något annat har  
avtalats. 
Vad som sägs i första och andra styckena om varukännetecken  
tillämpas även på en ansökan om registrering av ett  
varumärke. Lag (2018:1652). 
Anteckning om överlåtelse 2 § En överlåtelse av ett registrerat varumärke ska på  
begäran antecknas i varumärkesregistret och kungöras. En  
anteckning och kungörelse ska också göras på begäran av den  
som genom en dom som har fått laga kraft fått fastställt att  
han eller hon har bättre rätt till ett registrerat  
varumärke. 
En överlåtelse av en ansökan om registrering av ett varumärke  
ska på begäran antecknas i Patent- och registreringsverkets  
diarium. 
Den som begär en anteckning enligt första eller andra stycket  
ska betala föreskriven avgift. Lag (2018:1652). 
Verkan av en anteckning om innehavare eller sökande Page 2 3 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 73 § I ett mål eller ärende om ett nationellt registrerat  
varumärke ska den som är antecknad som innehavare i  
varumärkesregistret anses vara innehavare av varumärket. I  ett mål eller ärende om ett varumärke som är föremål för en  
nationell ansökan om registrering ska den som är antecknad  
som sökande i Patent- och registreringsverkets diarium anses  
som sökande av varumärket. 
I ett mål eller ärende om ett internationellt registrerat  
varumärke ska den som är antecknad som innehavare i det  internationella varumärkesregistret anses vara innehavare av  
varumärket. Lag (2018:1652). 
Licens Allmänt om licens 
4 § Innehavaren av ett varukännetecken som avses i 1 kap. 6 och 
7 §§ kan ge någon annan rätt att använda kännetecknet (licens) 
för en del av eller alla de varor eller tjänster som 
kännetecknet är registrerat eller inarbetat för samt för hela 
eller en del av landet. Licensen kan vara exklusiv eller icke- 
exklusiv. En licenstagare får inte överlåta sin rätt vidare 
utan samtycke av innehavaren av kännetecknet. 
Innehavaren av varukännetecknet kan åberopa de rättigheter som 
ensamrätten innebär gentemot en licenstagare som överträder en 
bestämmelse i licensavtalet med avseende på 
1. licensens giltighetstid, 
2. den form under vilken kännetecknet får användas, 
3. arten av de varor eller tjänster för vilka licensen är 
utfärdad, 
4. det geografiska område inom vilket kännetecknet får 
användas, eller 
5. kvaliteten på de av licenstagaren tillverkade varorna eller 
tillhandahållna tjänsterna. 
Anteckning om licens 
5 § En licens som avser ett registrerat varumärke ska på 
begäran antecknas i varumärkesregistret och kungöras. En licens 
som avser ett varumärke som är föremål för en ansökan om 
registrering ska på begäran antecknas i Patent- och 
registreringsverkets diarium. Den som begär att en licens 
antecknas ska betala föreskriven avgift. 
Om det visas att licensen har upphört att gälla, ska 
anteckningen tas bort. Ett beslut att ta bort en anteckning ur 
registret ska kungöras. 
7 kap. Pantsättning av ett registrerat varumärke Om panträttens uppkomst 1 § Ett registrerat varumärke eller en ansökan om registrering 
av ett varumärke kan pantsättas enligt detta kapitel. 
2 § Panträtt i ett registrerat varumärke eller i en ansökan om 
registrering av ett varumärke uppkommer genom registrering av 
ett skriftligt avtal om pantsättning av egendomen. Registrering görs i varumärkesregistret eller, om avtalet avser en 
varumärkesansökan, i Patent- och registreringsverkets diarium. 
Den som ansöker om registrering ska betala föreskriven avgift. 
Har en registrerad panträtt övergått till någon annan, ska 
detta på begäran antecknas i varumärkesregistret, om det är 
fråga om ett registrerat varumärke, eller i Patent- och registreringsverkets diarium, om det är fråga om en Page 2 4 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7varumärkesansökan. Den som begär en anteckning ska betala 
föreskriven avgift. 
Företrädesordning vid flera upplåtelser av panträtt 
3 § Har panträtt upplåtits till flera var för sig, har den 
upplåtelse företräde för vilken ansökan om registrering först 
kom in till Patent- och registreringsverket, om inte något 
annat har avtalats. 
Görs samma dag ansökan om registrering av flera upplåtelser, 
har de sinsemellan företräde efter den tidsföljd i vilken de 
har ägt rum, om inte något annat har avtalats. Är upplåtelserna 
samtidiga eller kan det inte utredas i vilken tidsföljd de har 
skett, har de lika rätt. 
Vem som får ansöka om registrering 4 § En ansökan om registrering enligt 2 § får göras av den som 
har rätten till varumärket eller varumärkesansökan eller av den 
som panträtten har upplåtits till. Sökanden ska styrka 
upplåtarens rätt till varumärket eller varumärkesansökan. 
Vid tillämpning av första stycket ska den som i 
varumärkesregistret är antecknad som innehavare av ett 
registrerat varumärke anses ha rätt till märket, om inte något 
annat framkommer i ärendet. Avser ansökan om registrering 
pantsättning av en varumärkesansökan, ska den som i Patent- och 
registreringsverkets diarium har registrerats som sökande anses 
ha rätt till varumärkesansökan, om inte något annat framkommer 
i ärendet. 
Hinder på grund av upplåtarens bristande behörighet 5 § En ansökan om registrering enligt 2 § får inte bifallas om 
upplåtaren, när ansökan om registrering görs, inte är behörig 
att förfoga över den pantförskrivna egendomen på grund av 
utmätning, konkurs, betalningssäkring, kvarstad eller någon annan anledning. 
När en upplåtelse av panträtt kan registreras 6 § Ett avtal om pantsättning kan registreras när varumärket 
har registrerats eller, om avtalet avser en varumärkesansökan, 
när ansökan har registrerats i Patent- och registreringsverkets diarium. 
Om en pantsatt varumärkesansökan leder till att varumärket 
registreras, gäller därefter rätten till det registrerade 
varumärket som pantobjekt. 
Ogiltiga pantavtal 7 § Även om en panträtt har registrerats, gäller panträtt i den 
pantsatta egendomen endast om pantavtalet har ingåtts av någon 
som var rätt ägare till egendomen och behörig att förfoga över 
den, och om avtalet inte heller av någon annan anledning är 
ogiltigt. 
Förfallen panträtt 
8 § Panträtten är förfallen, om varumärkesansökan har överförts 
på någon annan eller rätten till varumärket eller 
varumärkesansökan på grund av bestämmelserna i denna lag inte 
vidare ska gälla. 
Avförande av en registrering 
9 § Registreringen av en panträtt ska avföras, om panträtten 
genom en dom som har vunnit laga kraft har förklarats ogiltig 
eller om panträtten har förfallit eller annars har upphört att 
gälla. 
Sakrättsligt skydd för pantsättningen Page 2 5 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 710 § Pantsättning gäller från tiden för ansökan om registrering 
enligt 2 § mot den som senare förvärvar äganderätt eller annan rätt till egendomen. 
Ett licensavtal gäller mot panthavaren, om avtalet har ingåtts 
före ansökan om registrering av pantavtalet. 
11 § Bestämmelser i annan lag om handpanträtt vid utmätning 
eller i konkurs gäller också för panträtt i ett varumärke eller en varumärkesansökan. När ansökan om registrering enligt 2 § 
kommer in till Patent- och registreringsverket medför det samma 
rättsverkningar som när en panthavare tar en lös sak i 
besittning. 
Säljs rätten till ett pantsatt varumärke eller en pantsatt 
varumärkesansökan vid utmätning eller i konkurs, består sådana licensavtal som avses i 10 § andra stycket. 
Försäljning av panten 12 § Panthavaren får sälja panten och ta ut sin fordran ur 
köpeskillingen endast om panthavaren dessförinnan har 
underrättat gäldenären och andra kända sakägare om försäljningen och dessa har fått skälig tid att bevaka sin 
rätt. 
Vid en försäljning enligt första stycket består sådana 
licensavtal som avses i 10 § andra stycket. 
8 kap. Straffansvar, vitesförbud, skadestånd m.m. Straffansvar 1 § Den som gör intrång i rätten till ett varukännetecken  
(varumärkesintrång) döms, om det sker uppsåtligen eller av  
grov oaktsamhet, för varumärkesbrott till böter eller fängelse  
i högst två år. 
Om brottet begåtts uppsåtligen och är att anse som grovt, döms  
för grovt varumärkesbrott till fängelse i lägst sex månader  
och högst sex år. Vid bedömningen av om brottet är grovt ska  
det särskilt beaktas om gärningen 
1. har föregåtts av särskild planering, 2. har utgjort ett led i en brottslighet som utövats i  
organiserad form, 
3. har varit av större omfattning, eller 4. annars har varit av särskilt farlig art. Första och andra styckena gäller inte vid intrång i den rätt  
till ett varukännetecken som avses i 1 kap. 10 § tredje  
stycket. Den som har överträtt ett vitesförbud enligt 3 § får  
inte dömas till ansvar för intrång som omfattas av förbudet. 
För försök eller förberedelse till varumärkesbrott eller grovt  
varumärkesbrott döms det till ansvar enligt 23 kap.  
brottsbalken. 
Åklagaren får väcka åtal för brott endast om åtal är motiverat  
från allmän synpunkt. Lag (2020:545). 
Förverkande av egendom och av hjälpmedel vid brott 2 § Egendom med avseende på vilken brott föreligger enligt 1 § 
ska förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I 
stället för egendomen får dess värde förklaras förverkat. Även 
utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är 
uppenbart oskäligt. Detsamma gäller vad någon har tagit emot 
som ersättning för kostnader i samband med ett sådant brott, eller värdet av det mottagna, om mottagandet utgör brott enligt Page 2 6 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 71 §. 
Egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt 1 § får 
förklaras förverkad, om det behövs för att förebygga brott 
eller om det annars finns särskilda skäl. Detsamma gäller 
egendom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott 
enligt 1 §, om brottet har fullbordats eller om förfarandet har 
utgjort ett straffbart försök eller en straffbar förberedelse. 
I stället för egendomen får dess värde förklaras förverkat. 
Vitesförbud 
3 § På yrkande av den som innehar ett varukännetecken enligt  
1 kap. 6–8 §§, eller av den som på grund av licens har rätt  
att utnyttja ett varukännetecken, får domstolen vid vite  
förbjuda den som gör eller medverkar till varumärkesintrång  
att fortsätta med det. 
Om käranden visar sannolika skäl för att varumärkesintrång,  
eller medverkan till intrång, förekommer och om det skäligen  
kan befaras att svaranden genom att fortsätta intrånget,  
eller medverkan till det, förringar värdet av ensamrätten  
till varukännetecknet, får domstolen meddela vitesförbud för  
tiden till dess att målet slutligt har avgjorts eller något  annat har beslutats. Innan ett sådant förbud meddelas ska  
svaranden ha fått tillfälle att yttra sig, om inte ett  
dröjsmål skulle medföra risk för skada. 
Första och andra styckena tillämpas också i fråga om försök  
eller förberedelse till intrång. 
Förbud enligt andra stycket får meddelas endast om käranden  
ställer säkerhet hos domstolen för den skada som kan  
tillfogas svaranden. Saknar käranden förmåga att ställa sådan  
säkerhet, får domstolen befria honom eller henne från detta.  
I fråga om slaget av säkerheten gäller 2 kap. 25 §  
utsökningsbalken. Säkerheten ska prövas av domstolen, om den  
inte har godkänts av svaranden. 
När målet avgörs ska domstolen pröva om förbud som har  
meddelats enligt andra stycket fortfarande ska bestå. 
I fråga om överklagande av beslut enligt andra eller fjärde  
stycket samt i fråga om handläggningen i högre domstol gäller  
rättegångsbalkens bestämmelser om överklagande av beslut  enligt 15 kap. rättegångsbalken. 
En talan om utdömande av vite förs av den som har ansökt om  
förbudet. Lag (2016:228). 
Skadestånd 
4 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet gör  
varumärkesintrång ska betala skälig ersättning för  
utnyttjandet av varukännetecknet samt ersättning för den  
ytterligare skada som intrånget har medfört. När storleken på  
ersättningen för ytterligare skada bestäms ska hänsyn  
särskilt tas till 
1. utebliven vinst, 
2. vinst som den som har begått intrånget har gjort, 3. skada på varukännetecknets anseende, 4. ideell skada, och 5. rättighetshavarens intresse av att intrång inte begås. Den som utan uppsåt eller oaktsamhet gör varumärkesintrång  
ska betala ersättning för utnyttjandet av varukännetecknet i  
den utsträckning det är skäligt. Lag (2018:1652). 
Begränsning av straffansvar och skadeståndsskyldighet i vissa Page 2 7 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7fall 
5 § Grundas en talan om varumärkesintrång på registrering 
enligt denna lag, ska 1 och 2 §§ inte tillämpas för tid före 
registreringsdagen. Inte heller 4 § ska i dessa fall tillämpas 
för tid före registreringsdagen, om inte intrånget skett 
uppsåtligen. 
Preskription av rätten till skadestånd 
6 § Rätten till ersättning för skada preskriberas, om talan 
inte väcks inom fem år från det att skadan uppkom. Rätten till 
ersättning med anledning av intrång i ett varumärke som är 
skyddat enbart på grund av registrering preskriberas dock inte 
i något fall tidigare än ett år från registreringsdagen. 
Åtgärder med egendom och hjälpmedel 
7 § På yrkande av den som har lidit varumärkesintrång får 
domstolen, efter vad som är skäligt, besluta att egendom på 
vilken varukännetecken olovligen förekommer ska återkallas från 
marknaden, ändras eller förstöras eller att någon annan åtgärd 
ska vidtas med den. Detsamma gäller i fråga om hjälpmedel som har använts eller varit avsett att användas vid intrånget. 
Sådan egendom som avses i första stycket får tas i beslag om 
det skäligen kan antas att ett brott enligt 1 § har begåtts. I 
fråga om ett sådant beslag tilllämpas reglerna om beslag i 
brottmål i allmänhet. 
Första och andra styckena tillämpas också i fråga om försök 
eller förberedelse till intrång. 
Ett beslut om åtgärd enligt första stycket får inte innebära 
att den som har lidit varumärkesintrång ska betala ersättning 
till den som åtgärden riktas mot. 
Åtgärder enligt första stycket ska bekostas av svaranden om det 
inte finns särskilda skäl mot detta. 
Ett beslut som avses i denna paragraf ska inte meddelas, om 
förverkande eller någon åtgärd till förebyggande av missbruk 
ska beslutas enligt 2 § eller enligt brottsbalken. 
Spridning av information om dom i mål om varumärkesintrång 
8 § På yrkande av käranden får domstolen, i mål om 
varumärkesintrång, besluta att den som har gjort eller 
medverkat till intrånget ska bekosta lämpliga åtgärder för att 
sprida information om domen i målet. 
Första stycket tillämpas också i fråga om försök eller 
förberedelse till intrång. 
9 kap. Informationsföreläggande och intrångsundersökning Informationsföreläggande 
Grundläggande bestämmelser 
1 § Om en sökande visar sannolika skäl för att någon har gjort 
ett varumärkesintrång, får domstolen vid vite besluta att någon 
eller några av dem som anges i andra stycket ska ge sökanden 
information om ursprung och distributionsnät för de varor eller 
tjänster som intrånget gäller (informationsföreläggande). Ett sådant beslut får meddelas på yrkande av den som innehar 
varukännetecknet enligt 1 kap. 6-8 §§ eller den som på grund av 
licens har rätt att utnyttja detta. Det får bara meddelas om 
informationen kan antas underlätta utredning av ett intrång som 
avser varorna eller tjänsterna. 
Skyldigheten att lämna information omfattar den som Page 28 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 71. har gjort eller medverkat till intrånget, 
2. i kommersiell skala har förfogat över en vara som intrånget 
gäller, 
3. i kommersiell skala har använt en tjänst som intrånget 
gäller, 
4. i kommersiell skala har tillhandahållit en elektronisk 
kommunikationstjänst eller en annan tjänst som har använts vid intrånget, eller 
5. har identifierats av någon som anges i 2-4 såsom delaktig i 
tillverkningen eller distributionen av en vara eller 
tillhandahållandet av en tjänst som intrånget gäller. 
Information om varors eller tjänsters ursprung och 
distributionsnät kan särskilt avse 
1. namn på och adress till producenter, distributörer, 
leverantörer och andra som innehaft varorna eller 
tillhandahållit tjänsterna, 
2. namn på och adress till avsedda grossister och detaljister, 
och 
3. uppgifter om hur mycket som har producerats, levererats, 
mottagits eller beställts och om vilket pris som har bestämts 
för varorna eller tjänsterna. 
Första-tredje styckena tillämpas också i fråga om försök eller 
förberedelse till intrång. 
2 § Ett beslut om informationsföreläggande får meddelas  
endast om skälen för åtgärden uppväger den olägenhet eller  
det men i övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av  
den eller för något annat motstående intresse. 
Skyldigheten att lämna information enligt 1 § omfattar inte  
uppgifter vars yppande skulle röja att uppgiftslämnaren eller  
någon honom eller henne närstående som avses i 36 kap. 3 §  
rättegångsbalken har begått en brottslig handling. 
I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av  
den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende  på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av  
sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG  
(allmän dataskyddsförordning) finns bestämmelser som  
begränsar hur mottagna personuppgifter får behandlas. 
Lag (2018:287). 
Handläggningen av frågor om informationsföreläggande 3 § Om ett yrkande om informationsföreläggande riktar sig mot  
den som är sökandens motpart i ett mål om intrång, ska  
bestämmelserna om rättegång som gäller för det målet  
tillämpas. Ett beslut om informationsföreläggande får  
överklagas särskilt. 
Om yrkandet om informationsföreläggande riktar sig mot någon  
annan än den som anges i första stycket, ska lagen (1996:242)  
om domstolsärenden tillämpas. Domstolen får bestämma att  
vardera parten ska svara för sina rättegångskostnader. 
En talan om utdömande av vite får föras av den som har ansökt  
om föreläggandet. Lag (2016:228). 
Rätt till ersättning samt underrättelseskyldighet 4 § Den som på grund av 1 § andra stycket 2-5 har förelagts att 
enligt första stycket samma paragraf lämna information, har 
rätt till skälig ersättning för kostnader och besvär. 
Ersättningen ska betalas av den som har framställt yrkandet om informationsföreläggande. Page 2 9 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Den som tillhandahåller en elektronisk kommunikationstjänst och 
som till följd av ett informationsföreläggande har lämnat ut information som avses i 6 kap. 20 § lagen (2003:389) om 
elektronisk kommunikation ska sända en skriftlig underrättelse 
om detta till den som uppgifterna gäller tidigast efter en 
månad och senast efter tre månader från det att informationen 
lämnades ut. Kostnaden för underrättelsen ersätts enligt första 
stycket. 
Intrångsundersökning 
Grundläggande bestämmelser 5 § Om det skäligen kan antas att någon har gjort eller 
medverkat till ett varumärkesintrång, får domstolen för att 
bevisning ska kunna säkras om intrånget besluta att en undersökning får göras hos denne för att söka efter föremål 
eller handlingar som kan antas ha betydelse för en utredning om 
intrånget (intrångsundersökning). Ett sådant beslut får 
meddelas på yrkande av den som innehar varukännetecknet enligt 
1 kap. 6-8 §§ eller den som på grund av licens har rätt att 
utnyttja detta. Om rättegång inte är inledd, ska yrkandet 
framställas skriftligen. 
Ett beslut om intrångsundersökning får meddelas endast om 
skälen för åtgärden uppväger den olägenhet eller det men i 
övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den eller 
för något annat motstående intresse. 
Första och andra styckena tillämpas också i fråga om försök 
eller förberedelse till intrång. 
Handläggningen av frågor om intrångsundersökning 6 § Innan ett beslut om intrångsundersökning meddelas ska  
motparten ha fått tillfälle att yttra sig. Domstolen får dock  
omedelbart meddela ett beslut som gäller till dess att annat  har beslutats, om ett dröjsmål skulle medföra risk för att  
föremål eller handlingar som har betydelse för utredning om  
intrånget skaffas undan, förstörs eller förvanskas. 
I övrigt ska en fråga om intrångsundersökning som uppkommer  
då en rättegång inte är inledd handläggas på samma sätt som  
om frågan uppkommit under en rättegång. Lag (2016:228). 
Ställande av säkerhet och överklagande av beslut 7 § Ett beslut om intrångsundersökning får meddelas endast om 
sökanden ställer säkerhet hos domstolen för den skada som kan 
tillfogas motparten. Saknar sökanden förmåga att ställa 
säkerhet, får domstolen befria sökanden från det. I fråga om slaget av säkerhet gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken. 
Säkerheten ska prövas av domstolen, om den inte har godkänts av 
motparten. 
I fråga om överklagande av domstolens beslut om 
intrångsundersökning och i fråga om handläggningen i högre 
domstol gäller vad som föreskrivs i rättegångsbalken om överklagande av beslut enligt 15 kap. rättegångsbalken. 
Beslut om intrångsundersökning 8 § Ett beslut om intrångsundersökning ska innehålla uppgifter 
om 
1. vilket ändamål undersökningen ska ha, 
2. vilka föremål och handlingar som får eftersökas, och 3. vilka utrymmen som får genomsökas. Om det behövs, ska domstolen även besluta om andra villkor för 
verkställandet. Page 30 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7Verkställighet av ett beslut om intrångsundersökning 
9 § Ett beslut om intrångsundersökning gäller omedelbart. Om 
ansökan om verkställighet inte har gjorts inom en månad från 
beslutet, förfaller det. 
10 § Ett beslut om intrångsundersökning verkställs av 
Kronofogdemyndigheten enligt de villkor som domstolen har 
beslutat och med tillämpning av 1-3 kap., 17 kap. 1-5 §§ samt 18 kap. utsökningsbalken. Sökandens motpart ska underrättas om 
verkställigheten endast om beslutet om intrångsundersökning har 
tillkommit efter motpartens hörande. Myndigheten har rätt att 
ta fotografier och göra film- och ljudupptagningar av sådana 
föremål som den får söka efter. Myndigheten har också rätt att 
ta kopior av och göra utdrag ur sådana handlingar som den får 
söka efter. 
En intrångsundersökning får inte omfatta en skriftlig handling 
som avses i 27 kap. 2 § rättegångsbalken. 
Juridiskt biträde och rätt att närvara vid 
intrångsundersökningen 
11 § När ett beslut om intrångsundersökning ska verkställas har 
motparten rätt att tillkalla ett juridiskt biträde. I avvaktan 
på att biträdet inställer sig får verkställigheten inte 
påbörjas. Detta gäller dock inte, om 
1. undersökningen därigenom onödigt fördröjs, eller 
2. det finns en risk att ändamålet med åtgärden annars inte 
uppnås. 
Vid verkställigheten får Kronofogdemyndigheten anlita det 
biträde av en sakkunnig som behövs. 
Myndigheten får tillåta att sökanden eller ett ombud för 
sökanden är närvarande vid undersökningen för att bistå med 
upplysningar. Om ett sådant tillstånd ges, ska myndigheten se 
till att sökanden eller ombudet inte i större utsträckning än 
som kan motiveras av verkställigheten får kännedom om 
förhållanden som kommer fram. 
Återgång av en åtgärd vid intrångsundersökning 
12 § Om sökanden inte inom en månad från det att 
verkställigheten avslutats väcker talan eller på något annat 
sätt inleder ett förfarande om saken, ska en åtgärd som 
företagits vid verkställigheten av intrångsundersökningen 
omedelbart gå åter, i den utsträckning det är möjligt. Detsamma gäller om ett beslut om intrångsundersökning hävs sedan 
verkställighet genomförts. 
Hantering av material från intrångsundersökningen 13 § Kronofogdemyndigheten ska förteckna fotografier och film- 
och ljudupptagningar av föremål samt kopior av och utdrag ur handlingar från intrångsundersökningen. Materialet ska hållas 
tillgängligt för sökanden och motparten. 
10 kap. Övriga bestämmelser Vissa bestämmelser om rättegången 
Behörig domstol 
1 § Patent- och marknadsdomstolen är rätt domstol i  1. mål och ärenden enligt denna lag om de inte ska handläggas  
enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister, och  
2. mål som avses i artikel 124 i Europaparlamentets och  Page 31 of 3 6 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om  
EU-varumärken.  
Det som sägs i rättegångsbalken om inskränkning av domstols  
behörighet i fråga om tvist som ska tas upp i annan ordning  
än inför domstol ska inte tillämpas i fråga om ett yrkande om  
informationsföreläggande eller intrångsundersökning. 
Lag (2018:1652). 
Särskilda förutsättningar för att väcka talan 2 § En licenstagare får väcka en talan om  
varumärkesintrång endast om innehavaren av varukännetecknet  
samtycker till det. Även utan samtycke får den som har en  
exklusiv licens väcka en talan om varumärkesintrång, om  
innehavaren av varukännetecknet inte själv väcker en sådan  
talan inom skälig tid från det att licenstagaren underrättade  innehavaren om att licenstagaren avser att väcka talan. Detta  
stycke ska också tillämpas i fråga om en fastställelsetalan  
avseende ett varukännetecken. 
Om innehavaren av varukännetecknet väcker en talan om  
varumärkesintrång, får en licenstagare alltid väcka en talan  
om ersättning enligt 8 kap. 4 §. 
Första stycket gäller inte om något annat har avtalats. 
Lag (2018:1652). 
3 § Den som har rätt att använda ett sådant  
varukännetecken som avses i 1 kap. 2 § får väcka en talan om  
varumärkesintrång endast om innehavaren av varukännetecknet  samtycker till det. Detta ska också tillämpas i fråga om en  
fastställelsetalan avseende ett varukännetecken. 
Innehavaren av varukännetecknet har rätt till ersättning  
enligt 8 kap. 4 § för intrång i den rätt som en användare  
har. En användare får dock väcka en talan om ersättning för  
egen räkning om innehavaren av varukännetecknet samtycker  till det eller om innehavaren väcker en talan om  
varumärkesintrång som inte innefattar något yrkande om  
ersättning enligt 8 kap. 4 § för intrång i användarens  
rätt. 
Första stycket gäller inte om något annat har avtalats.  
Lag (2018:1652). 
4 § En panthavare får väcka en talan om varumärkesintrång  
med anledning av intrång i den pantsatta egendomen endast om  
innehavaren av det registrerade varumärket har underrättats  
om det. En underrättelse ska också lämnas när en panthavare  
vill väcka en fastställelsetalan avseende ett registrerat  
varumärke. 
Första stycket gäller inte om något annat har avtalats. 
Lag (2018:1652). 
Invändning om ogiltighet 5 § Om det förs en talan om intrång i ett registrerat  
varumärke och den som talan förs mot gör gällande att  
registreringen är ogiltig, får frågan om ogiltighet prövas  
endast sedan en talan om hävning har väckts. Domstolen får  
förelägga den som gör gällande att registreringen är ogiltig  
att inom en viss tid väcka en sådan talan. Utan att en talan  
om hävning har väckts får dock frågan om ogiltighet prövas i  
ett brottmål och i ett fall som avses i 6 §. 
Första stycket ska också tillämpas om det i ett mål som  
gäller fastställelsetalan avseende ett registrerat varumärke  
görs gällande att registreringen är ogiltig.  
Lag (2018:1652). 
Särskilda förutsättningar för att bifalla en talan som avser  
intrång Page 3 2 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 76 § Om det förs en talan om intrång i ett registrerat  
varumärke och det vid tidpunkten för talans väckande hade  gått mer än fem år sedan frågan om registrering av varumärket  
blev slutligt avgjord gäller följande. Talan får bifallas  
endast om varumärket, inom de fem senaste åren före talans  
väckande, har tagits i verkligt bruk på det sätt som avses i  
3 kap. 2 § för de varor eller tjänster som ligger till grund  
för talan. 
Om en talan enligt första stycket avser intrång genom  
användning av ett yngre registrerat varumärke och det på  
ingivningsdagen eller, i förekommande fall, prioritetsdagen  
för det yngre varumärket hade gått mer än fem år sedan frågan  
om registrering av det äldre varumärket blev slutligt  
avgjord, ska det äldre varumärket dessutom ha tagits i  
verkligt bruk inom de fem senaste åren före ingivningsdagen  eller prioritetsdagen. 
Om det äldre varumärket inte har använts i den utsträckning  
som anges i första och andra styckena, får talan ändå  
bifallas om det finns giltiga skäl till att det inte har  
använts i den utsträckningen. 
Första–tredje styckena ska också tillämpas när det förs en  
fastställelsetalan om att ett visst förfarande utgör intrång  
i ett registrerat varumärke. Lag (2018:1652). 
7 § En talan om varumärkesintrång genom användning av ett  
yngre EU-varumärke får bifallas endast om det finns grund för  
att häva registreringen av EU-varumärket enligt artiklarna  60.1, 60.3, 60.4, 61.1, 61.2 eller 64.2 i Europaparlamentets  
och rådets förordning (EU) 2017/1001. 
Första stycket ska också tillämpas när det förs en  
fastställelsetalan om att ett visst förfarande utgör intrång  
i ett varukännetecken. Lag (2018:1652). 
Hinder mot att döma till ansvar m.m. 
8 § Om en registrering av ett varumärke har hävts med stöd  
av 3 kap. 1 § första stycket, får domstolen inte döma till  
ansvar enligt 8 kap. 1 § eller besluta om ersättning eller  
annan åtgärd enligt 8 eller 9 kap. Om en registrering har  
hävts med stöd av 3 kap. 1 § andra stycket, 2 eller 3 §, får  domstolen inte döma till ansvar enligt 8 kap. 1 §. 
Lag (2018:1652). 
Behandling av personuppgifter 9 § Utöver det som anges i 3 kap. 8 och 9 §§ lagen  
(2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s  dataskyddsförordning får personuppgifter om lagöverträdelser  
som innefattar brott enligt 8 kap. 1 § behandlas om detta är  
nödvändigt för att ett rättsligt anspråk ska kunna  
fastställas, göras gällande eller försvaras. 
Lag (2018:1652). 
Särskilda bestämmelser om EU-varumärken  10 § Föreskriven avgift ska betalas av den som  1. begär omvandling av en registrering av ett EU-varumärke  
eller en ansökan om registrering av ett EU-varumärke till en  
ansökan om nationell registrering av ett varumärke, eller  
2. begär ett intyg enligt artikel 120.3 i Europaparlamentets  
och rådets förordning (EU) 2017/1001, i den ursprungliga  
lydelsen. Lag (2018:1652). 
11 § Vid intrång i ett EU-varumärke tillämpas  
bestämmelserna i 8 kap. 1 § om ansvar för varumärkesintrång.  
I övrigt gäller 9 §, 8 kap. 2–8 §§ och 9 kap. i den  utsträckning inte något annat följer av Europaparlamentets  Page 3 3 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7och rådets förordning (EU) 2017/1001, i den ursprungliga  
lydelsen. I dessa fall ska det som sägs om varumärkesintrång  
gälla intrång i ett EU-varumärke.  
Bestämmelserna i 8 kap. 1 och 2 §§ gäller dock inte vid  
intrång i ett EU-varumärke i en sådan transitsituation som  
avses i artikel 9.4 i Europaparlamentets och rådets  
förordning (EU) 2017/1001, i den ursprungliga lydelsen.  
Lag (2018:1652). 
Förbud mot utmätning av inarbetade varukännetecken 
12 § Rätten till ett varukännetecken enligt 1 kap. 7 § får  
inte utmätas. Om innehavaren försätts i konkurs, ingår dock  
rätten i konkursboet. Lag (2018:1652). 
Överklagande 13 § Ett slutligt beslut av Patent- och  
registreringsverket enligt denna lag får överklagas till  
Patent- och marknadsdomstolen inom två månader från dagen för  
beslutet.  
Ett slutligt beslut i ett ärende om registrering av ett  
varumärke får överklagas endast av sökanden. Detsamma gäller  
för ett slutligt beslut i ett ärende om att en internationell  
varumärkesregistrering ska gälla i Sverige. Ett slutligt  
beslut med anledning av en invändning mot en registrering får  
överklagas endast av innehavaren av varumärket och av  
invändaren. Ett slutligt beslut med anledning av en  
invändning mot att en internationell varumärkesregistrering  ska gälla i Sverige får överklagas endast av innehavaren av  
den internationella varumärkesregistreringen och av  
invändaren.  
Denna paragraf gäller inte beslut i ärenden om administrativ  
hävning av en registrering. Lag (2018:1652). 
14 § Ett beslut enligt 3 kap. 15 § om administrativ  
hävning av en registrering av ett varumärke får inte  
överklagas. Detsamma gäller ett beslut om överlämnande till  
domstol eller avskrivning enligt 3 kap. 13 § tredje stycket.  
Andra beslut i ärenden om administrativ hävning får  
överklagas till Patent- och marknadsdomstolen inom tre veckor  
från dagen för beslutet. Beslut under handläggningen av ett  sådant ärende får inte överklagas särskilt. Lag (2018:1652). 
Kungörande 15 § Kungörelser enligt denna lag ska göras i en särskild  
publikation som ges ut av Patent- och registreringsverket.  
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan  
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare  
föreskrifter om kungörelser enligt denna lag.  
Lag (2018:1652). 
Bemyndigande 
16 § Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter i  
ärenden enligt denna lag. Lag (2018:1652). 
Övergångsbestämmelser 
2010:1877 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2011, då varumärkeslagen 
(1960:644) och kollektivmärkeslagen (1960:645) ska upphöra att 
gälla. 
2. Lagen ska tillämpas även på varukännetecken som har 
inarbetats, varumärken som har registrerats eller varumärkesregistreringar som har sökts före ikraftträdandet, om Page 3 4 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7inte annat följer av 3-5. 
3. Ett varumärke som har registrerats före ikraftträdandet får 
inte hävas på grund av att det strider mot 2 kap. 7 § andra 
stycket. 
4. Bestämmelserna i 8 kap. 8 § och 9 kap. 1-4 §§ ska inte 
tillämpas när intrånget, eller försöket eller förberedelsen 
till intrånget, har begåtts före den 1 april 2009. 
5. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om åtgärder 
som har vidtagits eller rättigheter som har förvärvats före 
ikraftträdandet. 
6. Nationella och internationella varumärken som genom 
registrering har beviljats skydd i Sverige enligt äldre 
föreskrifter ska anses utgöra sådana varukännetecken som avses i 2 kap. 8 § andra stycket 1 och 2. 
2016:228 1. Denna lag träder i kraft den 1 september 2016. 2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för mål som har  
avgjorts av Patentbesvärsrätten före ikraftträdandet.  
3. Mål och ärenden som har inletts i Stockholms tingsrätt  
eller Svea hovrätt före ikraftträdandet ska överlämnas till  
Patent- och marknadsdomstolen respektive Patent- och  
marknadsöverdomstolen.  
4. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för övriga mål och  
ärenden som har inletts i allmän domstol före  
ikraftträdandet. 
2016:374 1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 2016.  2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om åtgärder  
som har vidtagits eller rättigheter som har förvärvats före  
ikraftträdandet. För varumärken som har registrerats eller  
varumärkesregistreringar som har sökts före ikraftträdandet  
gäller dock de nya bestämmelserna. 
2018:1652 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019. 2. Lagen tillämpas även på varukännetecken som har  
inarbetats, varumärken som har registrerats och ansökningar  
om registreringar som har gjorts före ikraftträdandet, om  inte annat följer av 3–6. 
3. Bestämmelsen i 2 kap. 1 a § tillämpas inte på varumärken  
som har registrerats eller varumärkesregistreringar som har  
sökts före ikraftträdandet. 
4. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om a) registreringens varaktighet för varumärken som har  
registrerats eller varumärkesregistreringar som har sökts  
före ikraftträdandet, och  
b) åtgärder som har vidtagits eller rättigheter som har  
förvärvats före ikraftträdandet.  
5. Ett garanti- eller kontrollmärke som har registrerats före  
ikraftträdandet får inte hävas på grund av det nya kravet i 1  
kap. 2 § andra stycket på att innehavaren inte får  
tillhandahålla varor eller tjänster av det slag som märket  
avser. 
6. Ett varumärke som har registrerats före ikraftträdandet  Page 3 5 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7får inte hävas på grund av utvidgningen av  
registreringshindret i 2 kap. 4 §.  Page 3 6 of 36 Regeringskansliets rättsdatabase r
2020-1 2-21 http://rattsinfo/ sfst?bet=2010:187 7