Republica Moldova
GUVERNUL
HOTĂRÂRE  Nr. HG718/2023
din 26.09.2023
pentru aprobarea Reglementării tehnice
privind sticla cristal 
Publicat : 12.10.2023 în MONITORUL OFICIAL Nr. 383-386 art. 902 Data intrării în vigoare
UE
În temeiul art.3 alin.(6) din Legea nr.420/2006 privind activitatea de reglementare
tehnică (republicată în Monitorul Oficial al Republicii Moldova, 2017, nr. 92-102, art. 125),
cu modificările ulterioare, Guvernul HOTĂRĂȘTE:
1. Se aprobă Reglementarea tehnică privind sticla cristal (se anexează).
2. Prezenta hotărâre intră în vigoare la expirarea a 12 luni de la data publicării în
Monitorul Oficial al Republicii Moldova.
PRIM-MINISTRU Dorin RECEAN
Contrasemnează:
Viceprim-ministru,
ministrul dezvoltării
economice și digitalizării Dumitru Alaiba
Nr. 718. Chişinău, 26 septembrie 2023.
Aprobată
prin Hotărârea Guvernului nr. 718/2023
REGLEMENTARE TEHNICĂ
privind sticla cristal
Reglementarea tehnică privind sticla cristal transpune Directiva Consiliului nr.69/493/CEE  din  15  decembrie  1969  privind  apropierea  legislațiilor  statelor  membre
referitoare la sticla cristal, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 326 din
29.12.1969, așa cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2006/96/CE a Consiliului
din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive în domeniul liberei circulații a
mărfurilor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României.
I. DISPOZIȚII GENERALE
1. Reglementarea tehnică privind sticla cristal (în continuare – Reglementare tehnică )
stabilește cerințele privind clasificarea, caracteristicile, etichetarea și metodele pentru
determinarea caracteristicilor chimice și fizice ale categoriilor de sticlă cristal.
2. Prezenta Reglementare tehnică se aplică produselor clasificate la poziția 7013 din
Nomenclatura combinată a mărfurilor, aprobată prin Legea nr. 172/2014.
II. CERINȚE GENERALE CU PRIVIRE
LA PUNEREA LA DISPOZIȚIE PE PIAȚĂ
3. Produsele din sticlă cristal sunt puse la dispoziție pe piață numai dacă respectă
prezenta Reglementare tehnică.
4. Fiecare produs din sticlă cristal, în funcție de caracteristicile stabilite în coloanele
3-6  din  tabelul  prezentat  în  anexa  nr.  1,  trebuie  să  fie  etichetat  cu  denumirea
corespunzătoare prevăzută în coloana 1 din tabelul menționat.
5. Etichetarea produselor din sticlă, asemănătoare ca aspect cu produsele din sticlă
cristal, cu denumiri prevăzute în coloana 1 din tabelul prezentat în anexa nr. 1, atunci când
acestea nu dețin caracteristicile stabilite în coloanele 3‑6 din tabelul menționat, nu este
permisă.
6. Dacă un produs din sticlă cristal este etichetat cu o denumire prevăzută în coloana
1 din tabelul prezentat în anexa nr. 1, acesta poate purta simbolul de identificare
corespunzător, prevăzut și descris în coloanele 7 și 8 din tabelul prezentat în anexa nr. 1.
7. Denumirea și simbolul de identificare, prevăzute în tabelul prezentat în anexa nr.
1, pot fi aplicate pe aceeași etichetă.
8. În cazul în care o marcă comercială, denumirea unui producător sau orice altă
inscripție conține ca parte principală, ca adjectiv sau ca rădăcină a unui cuvânt, o denumire
prevăzută în coloana 1 din tabelul prezentat în anexa nr. 1 sau o denumire care poate fi
confundată cu aceasta, atunci marca comercială, denumirea unui producător sau orice altă
inscripție trebuie să fie precedată de:
1) denumirea vizibilă a produsului, dacă produsul deține caracteristicile stabilite în
coloanele 3-6 din tabelul prezentat în anexa nr. 1;
2) descrierea clară a produsului, dacă acesta nu deține caracteristicile stabilite în
coloanele 3-6 din tabelul prezentat în anexa nr. 1.III. SUPRAVEGHEREA PIEȚEI
9. Supravegherea pieţei și controlul produselor din sticlă cristal care sunt puse la
dispoziție pe piață se efectuează de către Inspectoratul de Stat pentru Supravegherea
Produselor Nealimentare şi Protecţia Consumatorilor, în condiţiile Legii nr. 162/2023
privind supravegherea pieței și conformitatea produselor.
10. În  cazul  în  care  Inspectoratul  de  Stat  pentru  Supravegherea  Produselor
Nealimentare şi Protecţia Consumatorilor constată că produsul din sticlă cristal care cade
sub incidența prezentei Reglementări tehnice prezintă un risc, acesta efectuează o evaluare
a produsului în cauză, acoperind cerințele stabilite la capitolul II.
11. Evaluarea menţionată la pct. 10 se bazează pe metodele de încercări prevăzute în
anexa nr. 2 și care sunt efectuate de către laboratoarele de încercări acreditate, utilizate
pentru supravegherea pieței conform art. 24 din Legea nr. 162/2023 privind supravegherea
pieței și conformitatea produselor.
12. În cazul în care, pe parcursul evaluării menționate la pct. 10, Inspectoratul de
Stat pentru Supravegherea Produselor Nealimentare şi Protecţia Consumatorilor constată
că produsul din sticlă cristal nu îndeplinește cerințele stabilite în prezenta Reglementare
tehnică, acesta ia măsurile corespunzătoare pentru a interzice sau a restricționa punerea la
dispoziție pe piață a produsului din sticlă cristal ori pentru a retrage produsul de pe piață.
Anexa nr. 1
la Reglementarea tehnică privind sticla cristal
Clasificarea produselor din sticlă cristal
Denumirea
categorieiNote Caracteristici Simbol de
identificare
oxizi
metalici,%i Indicele
de
refracțieduritatea
suprafețe
iformă descriere
Cristal
superior 30%Cifra în
procente
reprezintă
conținutul
de oxid de
plumbPbO ≥ 30 ≥ 3,00nD ≥
1,545
Simbol
rotund,
culoare
aurie,
diametru:
Ø ≥1 cmCristal cu
plumb 24%PbO ≥ 24 ≥ 2,90nD ≥
1,545Sticlă
cristalinăZnO
BaO
PbO K2O
separat
sau în total
≥ 10 %≥ 2,45nD ≥
1,520
Simbol
pătrat,
culoare
argintie,
latura:
L ≥ 1 cm
Cristalin-
sticlă sonorăBaO
PbO
K2O
separat
sau în total
≥10 %≥ 2,40Vickers
550 ± 20
Simbol sub
formă de
triunghi
echilateral,
culoare
argintie,
latura:
L ≥ 1 cm
Anexa nr. 2
la Reglementarea tehnică privind sticla cristal
Metode
pentru determinarea proprietăţilor chimice
şi fizice ale categoriilor de sticlă cristal
1. Analize chimice
1) Determinarea combinației BaO + PbO
Se cântăresc, cu o precizie de 0,0001 grame, aproximativ 0,5 grame de praf de sticlă
care se introduc într-un vas de platină. Se umezește cu apă şi se adaugă 10 mililitri de
soluție 15% de acid sulfuric şi 10 mililitri de acid fluorhidric. Se încălzește pe baie de nisip
până când se degajă vapori albi. Se lasă să se răcească şi se tratează din nou cu 10 mililitri
de acid fluorhidric. Se încălzește până la reapariția vaporilor albi. Se lasă să se răcească şi
se clătesc pereții vasului cu apă. Se încălzește până la reapariția vaporilor albi. Se lasă să se
răcească, se adaugă cu grijă 10 mililitri de apă, apoi se transferă într-un pahar de 400
mililitri. Se clătește vasul de câteva ori cu soluție de 10% acid sulfuric şi se diluează la 100
mililitri cu aceeaşi soluție. Se fierbe 2-3 minute. Se lasă să stea peste noapte.
Se trece printr-un creuzet de filtrare cu porozitatea 4, se spală mai întâi cu soluție de
10% acid sulfuric, apoi de două sau de trei ori cu alcool etilic. Se usucă timp de o oră în
etuvă la 150°C. Se cântărește BaSO(4)+PbSO(4).
2) Determinarea BaO
Se cântăresc, cu o precizie de 0,0001 grame, aproximativ 0,5 grame de praf de sticlă
care se introduc într-un vas de platină. Se umezește cu apă şi se adaugă 10 mililitri de acid
fluorhidric şi 5 mililitri de acid percloric. Se încălzește pe baie de nisip până se degajă
vapori albi.Se lasă să se răcească şi se adaugă încă 10 mililitri de acid fluorhidric. Se încălzește
până la reapariția vaporilor albi. Se lasă să se răcească şi se clătesc pereții vasului cu apă
distilată. Se încălzește din nou şi se evaporă până aproape de uscare. Se începe din nou cu
50 mililitri de soluție 10% acid clorhidric şi se încălzește ușor pentru a favoriza dizolvarea.
Se transferă într-un pahar de 400 mililitri şi se diluează până la 200 de mililitri cu apă. Se
aduce la fierbere şi se trece un curent de hidrogen sulfurat prin soluția fierbinte. Când
precipitatul de sulfură de plumb se lasă la fundul vasului, se întrerupe trecerea hidrogenului
sulfurat. Se trece prin hârtie de filtru fină şi se spală cu apă rece saturată cu hidrogen
sulfurat.
Se fierb filtratele şi apoi, dacă este necesar, se reduc prin evaporare la 300 mililitri.
Se adaugă amestecului la fierbere 10 mililitri de soluție 10% acid sulfuric. Se oprește
fierberea şi se lasă să stea cel puțin 4 ore.
Se trece prin hârtie de filtru fină, se spală cu apă rece. Se calcinează precipitatul la
1050 °C şi se cântărește BaSO(4).
3) Determinarea ZnO
Se evaporă filtratele de la separarea BaSO(4), astfel încât să se reducă volumul
acestora la 200 mililitri. Se neutralizează cu amoniac în prezența roșului metil şi se adaugă
20 mililitri de acid sulfuric N/10. Se aduce pH-ul la 2 (pH metru) prin adăugarea de acid
sulfuric N/10 sau sodă caustică N/10, după caz, şi se precipită sulfura de zinc la rece prin
trecerea unui curent de hidrogen sulfurat. Se lasă precipitatul să sedimenteze 4 ore, apoi se
colectează pe hârtie de filtru fină. Se spală cu apă rece saturată cu hidrogen sulfurat. Se
dizolvă precipitatul de pe filtru prin turnarea a 25 mililitri de soluție 10% acid clorhidric
fierbinte. Se spală filtrul cu apă fiartă până se obţine un volum de aproximativ 150 mililitri.
Se neutralizează cu amoniac în prezența hârtiei de turnesol, apoi se adaugă unu-două grame
de urotropină solidă pentru a aduce soluția la un pH de aproximativ 5. Se adaugă câteva
picături de soluție apoasă 0,5% xilenol-oranj proaspătă şi se titrează cu o soluție de N/10 de
Complexon III până când culoarea roz virează în culoarea galben-lămâie.
4) Determinarea K(2)O
Prin precipitarea şi cântărirea tetrafenilboratului de potasiu
Procedeu: două grame de sticlă sunt atacate, după pisare şi cernere, de 2 mililitri de
HNO(3) concentrat, 15 mililitri de HCO(4), 25 mililitri de HF într‑un vas de platină pe baie
de apă, apoi pe baie de nisip. După degajarea unor vapori albi denși de acid percloric (se
continuă până la uscare), se dizolvă cu 20 de mililitri de apă fierbinte şi 2-3 mililitri de acid
clorhidric concentrat.
Se transferă într-un balon gradat de 200 mililitri şi se completează volumul cu apă
distilată.
Reactivi: soluție 6% tetrafenilborat de sodiu: se dizolvă 1,5 grame de reactiv în 250
mililitri de apă distilată. Se elimină opalescența ușoară rămasă prin adăugarea a un gram de
hidroxid de aluminiu. Se agită 5 minute şi se filtrează, avându-se grijă să se repete filtrarea
primilor 20 de mililitri obținuți.Soluția de spălare pentru precipitat: se prepară puțină sare de potasiu prin
precipitarea într-o soluție de aproximativ 0,1 grame de KCl la 50 mililitri HCl N/10, în care
se toarnă, sub agitare, soluția de tetrafenilborat până la încetarea precipitării. Se filtrează
prin produs sinterizat. Se spală cu apă distilată. Se usucă într-un desicator, la temperatura
camerei. Se toarnă apoi 20-30 miligrame din sarea rezultată în 250 mililitri de apă distilată.
Se agită din când în când. După 30 de minute se adaugă 0,5-1 grame de hidroxid de
aluminiu. Se agită pentru câteva minute. Se filtrează.
Modul de lucru: se ia o parte alicotă de acid concentrat prin evaporare, care
corespunde la aproximativ 10 miligrame de K(2)O. Se diluează până la aproximativ 100
mililitri. Se adaugă încet soluția de reactiv, aproximativ 10 mililitri, echivalentul a 5
miligrame estimate de K(2)O, sub agitare ușoară. Se lasă să se liniștească maximum 15
minute, apoi se filtrează printr-un creuzet sinterizat tarat, de porozitate 3 sau 4. Se spală cu
soluție de spălare. Se usucă 30 de minute la temperatura de 120°C. Pentru K(2)O
coeficientul de conversie este 0,13143.
5) Toleranțe admise
± 0,1 din valoarea absolută pentru fiecare determinare. Dacă analiza dă o valoare mai
mică, ce se încadrează în toleranțele admise, decât limitele fixate (30%, 24% sau 10%),
trebuie să se ia media a cel puțin 3 determinări. Dacă media respectivă este mai mare sau
egală cu 29,95%, 23,95% și, respectiv, 9,95%, sticla cristal trebuie să fie acceptată în
categoria corespunzătoare la 30%, 24% şi, respectiv, 10%.
2. Determinări fizice
1) Densitate
Metoda balanței hidrostatice cu o precizie de ± 0,01. Se cântărește o mostră de cel
puțin 20 de grame în aer şi imersată în apă distilată, la temperatura de 20 °C.
2) Indice de refracție
Indicele de refracție se măsoară pe refractometru cu o precizie de ± 0,001.
3) Microduritate
Duritatea Vickers se măsoară conform Standardului SM ASTM E 92, dar utilizându-se
o greutate de 50 de grame şi luându-se media a 15 determinări.