Додаток І до Технічного регламенту  
ДОДАТОК І  
ВИМОГИ ЩОДО КЛАСИФІКАЦІЇ НЕБЕЗП ЕЧНОСТІ ТА 
НАНЕСЕННЯ ІНФОРМАЦІЇ ПРО НЕБЕЗПЕКУ  ДЛЯ НЕБЕЗПЕЧНОЇ 
ХІМІЧНОЇ ПРОДУКЦІЇ  
У цьому додатку наведені критерії класифікації небезпе чності , які 
використовуються для визначення класів небезпе чності  і диференціацій у 
межах класів, а також додаткові положення щодо відповідності цим 
критеріям.  
1. ЧАСТИНА А. ЗАГАЛЬНІ ПРИНЦИПИ КЛАСИФІКАЦІЇ 
НЕБЕЗПЕ ЧНОСТІ  ТА НАНЕСЕННЯ ІНФОРМАЦІЇ ПРО НЕБЕЗПЕКУ  
1.0. Визначення  
Газ – це хімічна речовина, я ка: 
1) за температури 50 oC має тиск пари понад 300 кПа (за абсолютною 
величиною); або  
2) є повністю газоподібною за температури 20 oC та нормального 
тиску 101,3 кПа;  
Рідина – це хімічна речовина або суміш хімічних речовин, яка:  
1) за температури 50 oC має тиск пар и, який не перевищує 300 кПа  
(3 бар);  
2) не є повністю газоподібною за температури 20 oC та стандартного 
тиску 101,3 кПа; і  
3) має температуру  плавлення або початкову т емпературу  плавлення 
20 oC або менше за стандартного тиску 101,3 кПа.  
Тверда речовина – це хімічна речовина або суміш хімічних речовин, 
яка не підпадає під визначення рідини або газу.  
1.1. Класифікація небезпе чності  хімічних речовин та сумішей  
1.1.0. Співпраця щодо відповідності умовам цього Технічного 
регламенту  
Постачальники у ланцюгу постачан ня повинні співпрацювати щодо 
дотримання вимог щодо класифікації небезпе чності , нанесення інформації 
про небезпеку та пакування, визначених у цьо му Технічно му регламент і. 
Постачальники промислового сектора можуть співпрацювати один з 
одним шляхом створення  мережі або у інший спосіб, з метою забезпечення 
обміну даними та експертними оцінками під час класифікації небезпечності  
хімічної продукції відповідно до Розділу II цього Технічного регламенту . 
Постачальники повинні належно задокументувати підстави, на ос нові яких 
приймаються рішення щодо класифікації небезпечності , а також забезпечити 
доступ уповноважених органів у сфері забезпечення хімічної безпеки та 
управління хімічною продукцією , а за запитом – також  органів державного 
нагляду, – до документації, даних та інформації, на основі яких проводиться 
класифікація небезпечності . Проте якщо постачальники співпрацюють 
подібним чином, кожен з них несе повну відповідальність за класифікацію 2 
Продовження додатка I 
небезпечності , нанесен ня інформації про небезпеку  та пакування хімічних 
речовин та сумішей, які він надає на ринку, а також за дотримання будь -яких 
інших вимог цього Технічного регламенту . 
Така мережа може також бути використана для обміну інформацією та 
є належною практикою, м етою якої  є спрощення виконання зобов’язань 
щодо надання повідомлень про класифікацію небезпечності та інформацію 
про небезпеку хімічної речовини . 
1.1.1.  Роль і застосування експертного висновку та підходу ваги доказів  
1.1.1.1.  У випадках, коли критерії к ласифікації не можуть бути 
застосовані безпосередньо до наявної виявленої інформації, або якщо в 
наявності є лише інформація, зазначена у пункті 2 7 цього Технічного 
регламенту , слід застосувати підхід ваги доказів з використанням експертних 
висновків, як ц е встановлено у пунктах 37 - 38 цього Технічного регламенту  
відповідно.  
1.1.1.2. Підхід до класифікації небезпечності  сумішей може 
передбачати застосування експертних наукових висновків задля забезпечення 
використання наявної інформації для якомога більшої  кількості сумішей з 
метою захисту здоров’я людей та довкілля. Експертні оцінки також можуть 
бути використані для інтерпретації даних при класифікації небезпечності  
хімічних речовин, особливо у тих випадках, коли необхідним є застосування 
підходу ваги дока зів. 
1.1.1.3. Підхід ваги доказів означає, що вся наявна інформація, яка 
стосується визначення небезпеки, розглядається в сукупності, включаючи 
результати обґрунтованих досліджень in vitro , відповідні дані, отримані під 
час досліджень на тваринах, інформац ію, отриману в результаті застосування 
підходу категоризації (групування, метод аналогій (read -across)), результати, 
отримані в результаті застосування моделей (Q)SAR, загальні епідеміологічні 
дані та результати дослідження практичного досвіду впливу певни х хімічних 
речовин на людину (дані щодо професійних захворювань та дані щодо 
наслідків нещасних випадків, епідеміологічні і клінічні дослідження, 
документально засвідчені звіти про клінічні випадки і спостереження). 
Вагомість інформації залежить від якості  та узгодженості даних. Інформація 
про хімічні речовини та суміші, яка  призводить до їх класифікації 
небезпечності , а також результати досліджень місця дії, механізму чи 
принципу дії вважається належною та достовірною. У окремому 
обґрунтуванні ваги доказів  повинні враховуватися як позитивні, так і 
негативні результати досліджень.  
1.1.1.4. Якщо при проведенні оцінки небезпечності хімічної продукції 
для здоров’я людини (Частина В) виявлені небезпечні ефекти, відповідно до 
результатів досліджень на тваринах а бо на основі епідеміологічних даних та 
досвіду впливу на людину, то це, як правило, призводить до прийняття 
рішення про класифікацію небезпечності  хімічної продукції. Якщо 
епідеміологічні дані та дані, отримані в результаті практичного досвіду 
впливу певно ї хімічної продукції на людину, та дані, які були отримані в 3 
Продовження додатка I 
результаті досліджень на тваринах, суперечливі, то їх якість і достовірність 
повинні бути оцінені для прийняття рішення щодо класифікації 
небезпечності . Як правило, достовірним, надійним та репре зентативним 
епідеміологічним даним та таким, які отримані на основі практичного 
досвіду впливу певних сумішей, або хімічних речовин, які входять до їх 
складу, на людину (включно з епідеміологічними дослідженнями, 
достовірними та науково обґрунтованими досл ідженнями конкретних 
випадків, як зазначено у цьому Додатку, або даними, виявленими на основі 
статистичних показників) надається перевага перед іншими даними. 
Незважаючи на це, навіть добре організовані та проведені епідеміологічні 
дослідження можуть не ма ти достатньої кількості об’єктів спостереження, 
яке дозволило б виявити порівняно рідкісні, але суттєві несприятливі ефекти, 
або оцінити фактори, які можуть бути неправильно витлумачені. Позитивні 
результати проведених досліджень на тваринах не обов’язково  слід відхиляти 
за відсутності позитивних епідеміологічних даних та даних, отриманих в 
результаті практичного досвіду впливу хімічної продукції на людину. У 
такому разі повинна проводитись оцінка надійності, якості і статистичної 
потужності як даних дослід жень впливу на людину, так і даних, отриманих у 
результаті досліджень на тваринах.  
1.1.1.5. Для проведення оцінки небезпечності хімічної продукції для 
здоров’я людини (Частина В), повинні бути розглянуті шляхи впливу, 
інформація про механізм токсичної дії та результати дослідження 
метаболізму з метою визначення відповідних несприятливих ефектів для 
здоров’я людини. Якщо в результаті аналізу такої інформації, надійність та 
якість якої гарантована, виникли сумніви щодо того, що ці несприятливі 
ефекти виникают ь у людини, може бути встановлена класифікація 
небезпечності  за нижчою категорією. У разі існування науково 
обґрунтованих доказів про те, що механізм або принцип дії не можуть бути 
застосовані до людини, то дана хімічна речовина або суміш хімічних речовин 
не підлягають класифікації небезпечності . 
1.1.2.  Специфічні ліміти концентрацій, примножуючі коефіцієнти та 
загальні порогові концентрації  
1.1.2.1. Специфічні ліміти концентрацій, примножуючі коефіцієнти 
повинні  застосовуватись відповідно до пунктів 4 1 - 46 цього Технічного 
регламенту . 
1.1.2.2. Порогові концентрації  
1.1.2.2.1. Порогові концентрації вказують на те, що хімічна речовина 
повинна враховуватися при проведенні класифікації небезпечності  хімічної 
речовини або суміші, яка містить цю небезпечну речо вину у формі домішки, 
добавки або складової (див. пункт 47 цього Технічного регламенту ). 
1.1.2.2.2. Порогові концентрації, про які йдеться мова у пункті 47 цього 
Технічного регламенту , повинні  бути наступними:  
1) щодо небезпек для здоров’я людини та довкілля, в Частинах В, Г і Д 
цього Додатка:  4 
Продовження додатка I 
а) для хімічних речовин, для яких специфічний ліміт концентрації 
встановлений для відповідного класу небезпечності  або диференціації у 
межах класу або в Частині В  Додатка VI, або в Реєстрі класифікації 
небезпечн ості та елементів інформації про небезпеку хімічної продукції , і 
коли відповідний  клас небезпечності  або диференціація у межах класу 
наведені у Таблиці 1.1 – найнижче значення специфічного ліміту 
концентрації і відповідного значення загального порогу конц ентрації 
встановлені в Таблиці 1.1; або  
б) для хімічних речовин, для яких встановлений специфічний ліміт 
концентрації для відповідного класу небезпечності  або диференціації у 
межах класу або в Частині В Додатка VI, або в Реєстрі класифікації 
небезпечності та елементів інформації про небезпеку хімічної продукції , і 
коли відповідний  клас небезпечності  або диференціація у межах класу не 
наведені у Таблиці 1.1 цього Додатка - специфічний ліміт концентрації, який 
встановлений або в Частині В Додатка VI до цього  Технічного регламенту , 
або в Реєстрі класифікації небезпечності та елементів інформації про 
небезпеку хімічної продукції ; або  
в) для хімічних речовин, для яких не встановлений специфічний ліміт 
концентрації для відповідного класу небезпечності  або диферен ціації у 
межах класу або в Частині В Додатка VI до цього Технічного регламенту , або 
в Реєстрі класифікації небезпечності та елементів інформації про небезпеку 
хімічної продукції , і коли відповідний  клас небезпечності  або диференціація 
у межах класу наведе ні у Таблиці 1.1 цього Додатка - відповідний загальний 
поріг концентрації встановлений у цій таблиці, або  
г) для хімічних речовин, для яких не встановлений специфічний ліміт 
концентрації для відповідного класу небезпечності  або диференціації у 
межах класу або в Частині В Додатка VI до цього Технічного регламенту , або 
в Реєстрі класифікації небезпечності та елементів інформації про небезпеку 
хімічної продукції , і коли відповідний  клас небезпечності  або диференціація 
у межах класу не наведені у Таблиці 1.1, загальний ліміт концентрації 
встановлений у відповідних пунктах Частин В, Г і Д цього Додатка.  
2) щодо небезпек для водних біоресурсів  відповідно до пункту 4.1 
цього Додатка:  
а) для хімічних речовин, для яких встановлений примножуючий 
коефіцієнт для відпов ідної категорії або в Частині В Додатка VI до цього 
Технічного регламенту , або в Реєстрі класифікації небезпечності та елементів 
інформації про небезпеку хімічної продукції – загальний поріг концентрації 
зазначений у Таблиці 1.1, скоригований із застосуван ням калькуляції, 
наведеної в пункті 4.1 цього Додатка; або;  
б) для хімічних речовин, для яких не встановлений примножуючий 
коефіцієнт для відповідної категорії або в Частині В Додатка VI до цього 
Технічного регламенту , або в Реєстрі класифікації небезпечно сті та елементів 
інформації про небезпеку хімічної продукції  – відповідний загальний поріг 
концентрації зазначений у Таблиці 1.1.  5 
Продовження додатка I 
 
Таблиця 1.1  
Загальні порогові концентрації  
Клас небезпечності  Загальні порогові концентрації * 
Хімічна продукція, яка проявляє гостру 
токсичність у разі впливу на організм 
людини :  
Категорія 1 -3 
Категорія 4  0,1 %  
1 % 
Хімічна продукція, яка спричиняє 
ураження  (подразнення ) шкіри  1 % (1) 
Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні 
пошкодження (подразнення) органів зору  1 % (2) 
Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову 
токсичність для органів -мішеней та (або) 
систем органів за умови одноразового 
впливу , Категорія 3  1% (3) 
Хімічна продукція, яка спричиняє 
небезпеку токсичної аспірації  1% 
Хімічна продукція, яка проявляє 
токсичність для водних біоресурсів :  
При короткостр. впливі, Категорія 1  
При довготрив. впливі, Категорія 1  
При довготрив. впливі, Категорія 2 -4 0,1 % (4) 
0,1 % (4) 
1 % 
(1) або < 1% за необхідності, див.: пункт 3.2.3.3.1 цього Додатка  
(2) або < 1 % за необхідності, див.: пункт 3.3.3.3.1 цього Додатка  
(3) або < 1 % за необхідності, див.: пункт 3.8.3.4.6 цього Додатка  
(4) або < 0,1 % за необхідності, див.: пункт 4.1.3.1 цього Додатка  
 
1.1.3.  Класифікація небезпечності  суміші за відсутності даних 
дослідж ень для всієї суміші: принцип екстраполяції  
Якщо суміш в цілому не досліджувалась для визначення її небезпечних 
властивостей, але існують обґрунтовані дані для схожих випробуваних 
сумішей та окремих небезпечних хімічних речовин, які входять до її складу, 
для цілей можливого визначення суміші як небезпечної, ці дані повинні  
використовуватись відповідно до принципів екстраполяції даних, про які 
йдеться у пункті 38 цього Технічного регламенту , і які описані у подальшому 
для кожного окремого класу небезпечності  у Частині В і Частині Г цього 
Додатка, з дотриманням будь -яких специфічних умов для сумішей у 
кожному класі небезпечності . 
1.1.3.1. Розбавлення  
Якщо випробувана суміш розбавляється хімічною речовиною 
(розчинником), класифікація небезпе чності  якої така ж сама, або нижча, ніж 
класифікація  найменш небезпечного компонента вихідної суміші, та якщо 
розчинник очікувано не вплине на класифікацію небезпечності  інших 
компонентів суміші, то слід застосувати одне з наступного:  6 
Продовження додатка I 
нова суміш повинна бути кла сифікована еквівалентно класифікації 
небезпечності  первинної суміші;  
 повинен застосовуватись метод, описаний у Частині В або в Частині Г 
цього Додатка для класифікації сумішей, коли наявні дані для деяких або 
усіх компонентів суміші;  
для класифікації небе зпечності  сумішей, які проявляють гостру 
токсичність при впливі на організм людини, слід застосовувати метод, який 
базується на компонентах суміші (формули адитивності).  
1.1.3.2. Відмінності між партіями хімічної продукції  
Класифікація небезпечності випроб уваної партії суміші є здебільшого 
еквівалентною класифікації небезпечності  суміші з іншої партії, яка була 
виготовлена одним і тим же виробником, або виготовлена під його 
контролем, окрім випадків, коли є підстави вважати, що існують суттєві 
відмінності, які впливають на класифікацію небезпечності  цієї партії 
продукції. У таких випадках класифікація небезпечності  повинна 
проводитись заново.  
1.1.3.3.  Концентрація невипробуваних  небезпечних сумішей  
У разі класифікації сумішей відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.8, 3.9, 
3.10 і 4.1 цього Додатка, якщо випробувана суміш класифікована за 
найвищою категорією або підкатегорією  у межах класу , і концентрація 
компонентів випробуваної суміші, які класифіковані за цією категорію чи 
підкатегорію, збільшується, то отри мана невипробувана суміш повинна бути 
класифікована за цією ж категорією або підкатегорією без проведення 
додаткових випробувань.  
1.1.3.4.  Екстраполяція в межах однієї категорії  
У разі класифікації небезпечності  сумішей відповідно до пунктів 3.1, 
3.2, 3.3,  3.8, 3.9, 3.10 і 4.1 цього Додатка, якщо є три суміші (А, Б і В) з 
ідентичними компонентами і суміші А і Б мають однакову  класифікацію 
небезпечності , а суміш В складається з таких же небезпечних компонентів, 
що і суміші А і Б, і концентрація цих компонент ів має проміжне значення 
між концентраціями компонентів у сумішах А і Б, то суміш В класифікується 
так само , що і суміші А і Б.  
1.1.3.5. Суттєво схожі суміші  
Якщо є:  
1) дві суміші, кожна з яких містить два компоненти:  
а) A + Б  
б) В + Б;  
2) концентрація компонента Б є загалом однаковою в обох сумішах;  
3) концентрація компонента А в суміші [а)] дорівнює концентрації 
компонента В у суміші [б)];  
4) дані щодо небезпечності компонентів А і В є в наявності і ці 
компоненти мають однакову класифікацію небезпечнос ті, при цьому вони не 
впливають на класифікацію небезпечності  компонента Б.  7 
Продовження додатка I 
Якщо суміші відповідно до підпункту а) або б) цього пункту вже 
класифіковано на основі даних досліджен ь, то інша суміш повинна бути так 
само класифіковано . 
1.1.3.6. Перегляд класиф ікації небезпечності , якщо змінився склад 
суміші  
Для застосування пункту 5 3 цього Технічного регламенту , визначено 
наступні зміни до початкової концентрації:  
 
Таблиця 1.2  
Принцип екстраполяції у разі змін у складі суміші  
Початковий діапазон концентрації 
складової частини  Дозволене відхилення у початковій 
концентрації складової частини  
≤ 2,5 %  ± 30 %  
2,5 < C ≤ 10 %  ± 20 %  
10 < C ≤ 25 %  ± 10 %  
25 < C ≤ 100 %  ± 5 %  
 
1.1.3.7.  Аерозолі  
У разі класифікації небезпечності  сумішей  відповідно до пунктів 3.1, 
3.2, 3.3, 3.4, 3.8 і 3.9 цього Додатка, для аерозольної форми суміші повинна 
бути присвоєна така ж класифікація небезпечності , як і для неаерозольної 
форми суміші, за умови, що доданий пропелент не впливає на небезпечні 
властивос ті суміші під час розпилювання.  
1.2.  Вимоги щодо нанесення інформації про небезпеку  
1.2.1.  Загальні правила нанесення інформації про небезпеку відповідно 
до пунктів 98 - 102 цього Технічного регламенту  
1.2.1.1. Піктограми небезпе чності  повинні  бути вико нані у формі 
квадрату, встановленого на кут.  
1.2.1.2. Піктограми небезпечності , як вони наведені у Додатку V до 
цього Технічного регламенту , повинні  бути виконані у вигляді чорного 
символу на білому фоні з червоною окантовкою достатньої ширини, для того, 
щоб їх можна було добре бачити.  
1.2.1.3. Кожна піктограма небезпечності  повинна займати принаймні 
одну п’ятнадцяту розміру зони етикетки, яка призначена для розміщення 
інформації відповідно до пунктів 57  - 58 цього Технічного регламенту . 
Мінімальна площа д ля кожної піктограми небезпечності не може бути 
меншою, ніж 1 см2. 
1.2.1.4. Розміри етикетки та кожної піктограми наведені у таблиці 1.3.  
 
Таблиця 1.3  
Мінімальні розміри етикеток та піктограм небезпе чності  
Об’єм упаковки  Розміри етикетки (в міліметрах) 
для розміщення інформації 
відповідно до пунктів 57 - 58 
цього Технічного регламенту  Розміри кожної піктограми 
(в міліметрах)  
Не перевищує 3 -х Якщо можливо, принаймні 52 х 74  Не менше ніж 10 х 10  8 
Продовження додатка I 
літрів:  Якщо можливо, принаймні 
16 х 16  
Понад 3 літра, але не 
перевищує 50 літрів:  Принаймні 74 х 105  Принаймні 23 х 23  
Понад 50 літрів, але не 
перевищує 500 літрів  Принаймні 105 х 148  Принаймні 32 х 32  
Понад 500 літрів:  Принаймні 148 х 210  Принаймні 46 х 46  
1.3.  Відхилен ня від вимог щодо нанесення інформації про небезпеку  в 
окремих випадках  
Відповідно до пункту 74 цього Технічного регламенту  щодо нанесення 
інформації про небезпеку  повинні  застосовуватися наступні винятки:  
1.3.1.  Пересувні газові балони  
Для пересувних газових балонів ємністю по воді не більше 150 л 
дозволяється використовувати одне з наступного:  
1) Формат і розміри етикетки повинні  відповідати вимогам «ДСТУ EN 
ISO 7225:2022 (EN ISO 7225:2007, IDT; ISO 7225:2005, IDT) «Газові балони. 
Попереджувальні етик етки» . У цьому разі на етикетку може бути нанесене 
загальне найменування або промислове чи торгівельне найменування 
хімічної речовини чи суміші за умови, що перелік небезпечних хімічних 
речовин, які входять до складу суміші, нанесений на корпус газового ба лона 
чітко та без можливості його змивання або витирання.  
2) Інформація, яка зазначена у пунктах 57 - 58 цього Технічного 
регламенту , може бути нанесена на міцну інформаційну табличку або 
етикетку, яка міцно прикріплена до балона.  
1.3.2.  Газові балони для пропану, бутану або скрапленого нафтового 
газу 
1.3.2.1. Якщо пропан, бутан та скраплений нафтовий газ або суміш, яка 
містить ці хімічні речовини, які класифіковані відповідно до критеріїв, 
визначених у цьому Додатку, надаються на ринку у закритих балонах 
багаторазового користування або в одноразових балончиках у якості 
паливних газів, які вивільнюються виключно для спалювання  відповідно до 
стандарту DIN EN 417:2012 «Одноразові металеві балончики для 
скрапленого нафтового газу, з клапаном чи без клапана, дл я використання з 
переносними приладами – Конструкція, перевірка, випробування, 
маркування» , на такі балони повинна наноситись лише відповідна піктограма 
небезпечності , а також вид и небезпечного впливу та попередження про 
небезпечний вплив відповідно до неб езпеки легкозаймистості.  
1.3.2.2. Не обов’язково розміщувати на етикетці інформацію щодо 
несприятливих ефектів внаслідок впливу на здоров’я людини та довкілля. 
Натомість, постачальник хімічної продукції повинен надати цю інформацію 
наступним користувачам х імічної продукції або розповсюджувачам у 
паспорті безпечності хімічної продукції.  
1.3.2.3. Споживачам повинна надаватись інформація, яка достатня для 
вжиття усіх необхідних заходів щодо охорони здоров’я та забезпечення 
хімічної безпеки.  9 
Продовження додатка I 
1.3.3.  Аерозолі та  ємності , які обладнані герметичною розпилювальною 
насадкою, які містять хімічну продукцію, яка класифікована як небезпечна за 
класом « хімічна продукція, яка спричиняє небезпеку токсичної аспірації»  
Стосовно застосування пункту 3.10.4 цього Додатка, хімічн і речовини 
або їх суміші, класифіковані відповідно до критеріїв, які зазначені у пунктах 
3.10.2 - 3.10.3 цього Додатка, не потребують нанесення інформації про 
небезпеку  щодо цієї небезпеки у разі надання їх на ринку в  якості  
аерозольних розпилювачів або в ємностях , оснащених герметичною 
розпилювальною насадкою.  
1.3.4.  Компактні метали, сплави, суміші хімічних речовин, які містять 
полімери або еластомери  
1.3.4.1.  Компактні метали, сплави, суміші хімічних речовин, які 
містять полімери або еластомери, не пот ребують нанесення інформації про 
небезпеку  відповідно до цього Додатка, якщо форма, у якій вони надаються 
на ринку, не становить небезпеку для водних біоресурсів  або здоров’я 
людини при вдиханні, проковтуванні або при контакті зі шкірою, 
незважаючи на те, що відповідно до критеріїв, зазначених у цьому Додатку, 
вони класифіковані як небезпечні.  
1.3.4.2. Натомість, постачальник повинен надати інформацію 
наступним ко ристувачам хімічної продукції або розповсюджувачам у 
паспорті безпечності хімічної продукції.  
1.3.5.  Хімічна продукція, яка класифікована за класом небезпечності  
«вибухова хімічна продукція» та яка надається на ринку України з метою 
одержання вибухового а бо піро технічного  ефекту  
Хімічна продукція, яка класифікована за класом небезпечності  
«вибухова хімічна продукція», відповідно до пункту 2.1 цього Додатка, та 
яка надається на ринку України з метою одержання вибухового або 
піротехнічного  ефекту, повинна бу ти промаркована та упакована відповідно 
до вимог, які висуваються тільки до вибухової хімічної продукції.  
1.3.6.  Хімічна продукція, яка класифікована за класом « хімічна 
продукція, яка спричиняє корозію металів» за Категорією 1, але не 
класифікована за клас ом « хімічна продукція, яка спричиняє ураження  
(подразнення ) шкіри» та/або « хімічна продукція, яка спричиняє серйозні 
пошкодження (подразнення) органів зору » , за Категорією 1  
Для хімічної продукції, яка класифікована за класом « хімічна 
продукція, яка сприч иняє корозію металів» за Категорією 1, але не 
класифікована за класом « хімічна продукція, яка спричиняє ураження 
(подразнення) шкіри » та/або « хімічна продукція, яка спричиняє серйозні 
пошкодження (подразнення) органів зору », за Категорією 1, та яка є готов ою 
упакованою продукцією для використання споживачами, не вимагається 
нанесення на етикетку піктограми небезпечності  «GHS05».  
1.4. Щодо використання альтернативної назви хімічної речовини у 
складі суміші  10 
Продовження додатка I 
1.4.1.  Вибір хімічної назви (назв) для сумішей, при значених для 
використання у парфумерній промисловості  
Стосовно хімічних речовин, які існують у природі, хімічна назва або 
назви типу «ефірне масло …» або «екстракт …» може бути використана 
замість хімічних назв компонентів цього ефірного масла або екстракт у, як 
зазначено у пункті 60 цього Технічного регламенту . 
1.5. Звільнення від вимог щодо нанесення інформації про небезпеку  та 
пакування  
1.5.1.  Звільнення від застосування положень пунктів  57 - 58 цього 
Технічного регламенту  відповідно до пункту 93 цього Технічного регламенту  
1.5.1.1. У разі застосування пункту 93 цього Технічного регламенту , 
елементи інформації про небезпеку  відповідно до пунктів 57 - 58 цього 
Технічного регламенту , можуть бути нанесені в один із таких способів:  
1) на розкладних етикетках; або  
2) на етикетках, які кріпляться шнурком; або  
3) на зовнішній упаковці.  
 1.5.1.2.    Етикетка на будь -якій внутрішній упаковці повинна містити 
принаймні піктограму небезпечності  відповідно до пункту 65 цього 
Технічного реглам енту , ідентифікатор небезпечної хімічної продукції , 
відповідно до пунктів 59 - 63 цього Технічного регламенту , назву та номер 
телефону постачальника хімічної речовини.  
1.5.2.  Звільнення від застосування положень пунктів 57 - 58 цього 
Технічного регламенту  відповідно до пункту  94 цього Технічного регламенту  
1.5.2.1. Нанесення інформації про небезпеку  на упаковки, вміст яких не 
перевищує 125 мл.  
1.5.2.1.1. Види небезпечного впливу  та попередження про небезпечний 
вплив  хімічної продукції, які відповідають класи фікаціям небезпечності , 
перерахованим нижче, можуть не зазначатися у інформації про небезпеку  
відповідно до пунктів 57 - 58 цього Технічного регламенту , коли:  
1) вміст упаковки не перевищує 125 мл; та  
2) хімічна продукція класифікується за одн им або декіл ькома 
наступними класами небезпечності та категоріями у межах класу : 
а) «Гази, які окиснюють», Категорія 1;  
б) «Гази, які перебувають під тиском »; 
в) «Легкозаймисті рідини», Категорії 2 або 3;  
ґ) «Легкозаймисті тверді речовини», Категорії 1 або 2;  
г) «Са мореактивна хімічна продукція», Типи C -F;  
д) «Хімічна продукція, яка самонагрівається», Категорія 2;  
е) «Хімічна продукція, яка при контакті з водою виділяє займисті гази», 
Категорії 1, 2 або 3;  
є) «Рідини, які окиснюють», Категорії 2 або 3;  
ж) «Тверді р ечовини, які окиснюють», Категорії 2 або 3;  
з) «Органічні пероксиди», Типи C -F; 11 
Продовження додатка I 
и) «Хімічна продукція, яка проявляє гостру токсичність у разі впливу 
на організм людини », Категорія 4, якщо хімічна продукція не постачається 
широкому загалу;  
і) «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження (подразнення) шкіри », 
Категорія 2;  
ї) «Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору », Категорія 2;  
й) «Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -
мішеней та (або ) систем органів за умови одноразового впливу », Категорії 2 
або 3, якщо хімічна продукція не постачається широкому загалу;  
к) «Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -
мішеней та (або) систем органів за умови багаторазового впливу », Категорії 
2, якщо хімічна продукція не постачається широкому загалу;  
л) « Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для водних 
біоресурсів » –гостра токсичність, Категорія 1;  
м) « Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для водних 
біоресурсів » – хронічна токсичність, Категорії 1 або 2.  
Винятки щодо нанесення інформації про небезпеку  щодо займистості 
аерозолів на упаковки малих розмірів визначені у Технічному регламенті 
аерозольних розпилювачів.  
1.5.2.1.2.  Попередження про небезпечний вплив , які відп овідають 
класифікаціям небезпечності , які перераховані нижче, можуть не зазначатися 
у інформації про небезпеку  відповідно до пунктів 57  - 58 цього Технічного 
регламенту , коли:  
1) вміст упаковки не перевищує 125 мл; та  
2) хімічна продукція класифікується з а одним або декількома 
наступними класами небезпечності та категоріями у межах класу : 
а) «Легкозаймисті гази», Категорія 2;  
б) «Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для репродуктивної 
системи людини: ефекти при грудному вигодовуванні (вплив на або через 
лактацію)»;  
в) « Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для водних 
біоресурсів » – хронічний вплив, Категорії 3 або 4.  
1.5.2.1.3. Піктограми небезпечності , сигнальні слова, види 
небезпечного впливу , попередження про небезпечний вплив , які 
відпові дають класифікаціям небезпечності , перерахованим нижче, можуть не 
зазначатися у інформації про небезпеку , як того вимагають положення 
пунктів 57 - 58 цього Технічного регламенту , коли:  
1) вміст упаковки не перевищує 125 мл; та  
2) хімічна продукція класифі кується за наступним класом 
небезпечності : 
а) «Хімічна продукція, яка спричиняє корозію металів».  
1.5.2.2. Нанесення інформації про небезпеку  на розчинну упаковку для 
одноразового використання  12 
Продовження додатка I 
Елементи інформації про небезпеку , вимоги щодо яких передбачені  
пунктами 57 - 58 цього Технічного регламенту , можуть не наноситися на 
розчинну упаковку, призначену для одноразового використання, коли:  
1) вміст кожної розчинної упаковки не перевищує 25 мл;  
2) класифікація небезпечності  вмісту розчинної упаковки проводиться 
лише за одним або декількома класами небезпечності та категоріями у межах 
класу , зазначених у пунктах 1.5.2.1.1 [підпункт 2)], 1.5.2.1.2 [підпункт 2)] або 
1.5.2.1.3 [підпункт 2)] цього Додатка; та  
3) розчинна упаковка  знаходиться всередині зовнішньої упаковки, яка 
повністю задовольняє вимоги пунктів 5 7 - 58 цього Технічного регламенту . 
1.5.2.3. Пункт 1.5.2.2 цього Додатка не застосовується щодо хімічної 
продукції, яка є пестицидом (засобом захисту рослин ), або дезінфек ційним 
засобом (біоцидом).  
1.5.2.4. Нанесення інформації про небезпеку  на внутрішню упаковку, 
вміст якої не перевищує 10 мл  
1.5.2.4.1. Елементи інформації про небезпеку , вимоги щодо нанесення 
яких передбачені пунктами 57 - 58 цього Технічного регламенту , можуть не 
наноситися на внутрішню упаковку, якщо:  
1) вміст внутрішньої упаковки не перевищує 10 мл;  
2) хімічна продукція надається на ринку для постачання 
розповсюджувачам або наступним користувачам для використання тільки у 
науково -технічних та дослідно -технологічних розробках або для аналізу 
контролю якості; та  
3) внутрішня упаковка знаходиться всередині зовнішньої упаковки, яка 
повністю задовольняє вимоги пунктів 57 - 58 цього Технічного регламенту . 
1.5.2.4.2. Незалежно від застосування пунктів 1.5.1.2  та 1.5.2.4.1 цього 
Додатка, етикетка на внутрішній упаковці повинна містити ідентифікатор 
небезпечних хімічних речовин та, де це доцільно, піктограми небезпечності  
«GHS01», «GHS05», «GHS06» та/або «GHS08». Якщо призначається більше 
двох піктограм небезпеч ності , то піктограмам «GHS06» та «GHS08» 
надається перевага перед піктограмами «GHS01» та «GHS05».  
1.5.2.5. Пункт 1.5.2.4 цього Додатка не  застосовується щодо хімічної 
продукції, яка є пестицидом (засобом захисту рослин), або дезінфекційним 
засобом (біоцид ом). 
 
2. ЧАСТИНА Б. ФІЗИЧНІ НЕБЕЗПЕКИ  
2.1. Вибухова хімічна продукція  
2.1.1.  Визначення  
2.1.1.1. До вибухової хімічної продукції належать:  
1) вибухові речовини та їх суміші;  
2) вибухові вироби, за винятком пристроїв, які містять вибухові хімічні 
речовини  або суміші в такій кількості або такого характеру, що їх 
ненавмисне або випадкове займання або ініціювання не проявиться зовні 
пристрою у вигляді викидів, вогню, диму, тепла або сильного звуку; та  13 
Продовження додатка I 
3) хімічні речовини, суміші та вироби, про які не йдеться мова в 
підпунктах 1) та 2) цього пункту, які виготовлені з метою одержання 
практичного вибухового чи піро технічного  ефекту.  
2.1.1.2.  Для цілей цього Технічного регламенту  слід застосовувати такі 
визначення:  
Вибухова речовина (або суміш вибухових речовин) – це тверда або 
рідка хімічна речовина (або суміш хімічних речовин), яка сама по собі здатна 
до хімічної реакції з виділенням газів такої температури і тиску з такою 
швидкістю, які призводять до пошкодження оточуючих предметів. 
Піротехнічні речовини входять  до цієї категорії навіть у тому разі, якщо вони 
не виділяють газів.  
Піротехнічна речовина (або суміш піротехнічних речовин) – це хімічна 
речовина або суміш хімічних речовин, які призначені для створення ефекту у 
вигляді тепла, вогню, звуку або диму або їх  комбінації у результаті 
самопідтримуваних екзотермічних хімічних реакцій, які протікають без 
детонації.  
Нестабільна вибухова речовина – це хімічна речовина або суміш 
вибухових хімічних речовин, яка є термічно нестабільною та/або занадто 
чутливою за нормал ьного поводження, транспортування та використання.  
Вибуховий виріб – виріб, який містить одну або більше вибухових 
хімічних речовин або їх сумішей.  
Піротехнічний виріб – це виріб, який містить одну або більше 
піротехнічних хімічних речовин або їх сумішей.  
Вибухова хімічна продукція, призначена безпосередньо для створення 
вибуху – це хімічна речовина, суміш хімічних речовин або виріб, які 
виготовлені з метою одержання практичного вибухового або піро технічного  
ефекту.  
2.1.2.  Критерії класифікації небезпечност і 
1.2.1.  Загальна схема класифікації вибухової хімічної продукції, яка 
розглядається на предмет віднесення її до категорії нестабільної вибухової 
хімічної продукції, зображена на рисунку 2.1.2. Методи випробувань описані 
у Частині I Рекомендацій ООН з пер евезення небезпечних вантажів 
(Посібник з випробувань та критеріїв).  
2.1.2.2. Вибухова хімічна продукція, яка не класифікована за 
категорією нестабільна вибухова хімічна продукція, в залежності від 
небезпеки, яку вона становить, повинна бути віднесена до о днієї з шести 
категорій:  
1) Категорія  1.1 Хімічна продукція, яка здатна вибухати масою (вибух 
масою – це вибух, який практично миттєво розповсюджується на всю масу 
продукту);  
2) Категорія 1.2 Хімічна продукція, яка не здатна вибухати масою, але 
для якої ха рактерною є небезпека розкидання;  
3) Категорія 1.3 Хімічна продукція, яка характеризується  пожежною  
небезпекою, а також або незначною небезпекою вибуху, або незначною 14 
Продовження додатка I 
небезпекою розкидання, або тим і іншим, але не створює небезпеки вибуху 
масою:  
а) яка при  горінні виділяє значну кількість теплового випромінювання; 
або 
б) яка загоряється одна за одною (ефект доміно) з незначним ефектом 
вибуху та/або розкидання;  
4) Категорія 1.4 Хімічна продукція, яка становить несуттєву небезпеку 
вибуху:  
хімічні речовини, їх  суміші та вироби, які становлять лише незначну 
небезпеку вибуху у разі займання або ініціювання. Дія вибуху обмежується 
здебільшого упаковкою, при цьому не очікується розкидання уламків 
значних розмірів або на значну відстань. Зовнішнє джерело ініціювання  не 
повинне призвести до миттєвого вибуху вмісту упаковки;  
5) Категорія 1.5 Хімічна продукція  дуже низької чутливості, яка 
характеризується небезпекою вибуху масою:  
хімічні речовини і суміші, які характеризуються небезпекою вибуху 
масою, але мають настільк и низьку чутливість, що існує дуже мала 
ймовірність їх ініціювання або переходу від горіння до детонації за 
нормальних умов;  
6) Категорія 1.6 Вироби надзвичайно низької чутливості, яким не 
властива небезпека вибуху масою:  
вироби, які містять лише хімічні р ечовини надзвичайно низької 
чутливості  
і які характеризуються дуже незначною ймовірністю випадкового 
ініціювання або поширення вибуху.  
2.1.2.3. Вибухова хімічна продукція, яка не класифікується за 
категорією нестабільна вибухова хімічна продукція, повинна  бути віднесена 
до однієї із шести категорій , зазначених у пункті 2.1.2.2 цього Додатка, на 
базі серій випробувань 2 -8, описаних у Частині I Рекомендацій ООН з 
перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв), 
відповідно до нижченавед еної таблиці 2.1.1.  
Таблиця 2.1.1.  
Критерії класифікації небезпечності  для класу  
«Вибухова хімічна продукція»  
Категорія  Критерії  
Нестабільна 
вибухова 
хімічна 
продукція 
або 
вибухова 
хімічна 
продукція , 
яка 
належить до 
Категорій  
1.1 – 1.6 Для вибухової хімічної продукції для визначення її належності до Категорій 1.1  – 
1.6 необхідно виконати наступну основну серію випробувань:  
Випробування на вибуховість: Відповідно до випробувань ООН серії 2 (розділ 12 
Рекомендацій ООН з перевезення небез печних вантажів (Посібник з випробувань 
та критеріїв). Вибухова хімічна продукція, призначена безпосередньо для 
створення вибуху, не підлягає випробуванням ООН серії 2.  
Випробування на чутливість: відповідно до випробувань ООН серії 3 (розділ 13 
Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань 
та критеріїв).  
Випробування на термостійкість: відповідно до випробувань ООН серії 3 (с) 
(підрозділ 13.6.1 Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник 15 
Продовження додатка I 
з випробу вань та критеріїв). Для віднесення до правильної категорії повинні бути 
проведені додаткові випробування.  
2.1.2.4. Якщо вибухова хімічна продукція неупакована або 
переупакована в упаковку, яка відрізняється від упаковки заводу -виробника 
чи аналогічної упа ковки, така продукція повинна пройти повторні 
випробування.  
2.1.3.  Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин, сумішей або виробів, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезп еку відповідно до Таблиці 2.1.2.  
Таблиця 2.1.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності  
 «Вибухова хімічна продукція»  
Класифікац
ія Нестабіль
на 
вибухова 
хімічна 
продукція  Категорія  
1.1 Категорія  
1.2 Категорія  
1.3 Категорія  
1.4 Категорі
я 1.5 Катего
рія  1.6 
Піктограма 
небезпечно
сті 
       
Сигнальне 
слово  Небезпека  Небезпека  Небезпека  Небезпека  Увага  Небезпек
а Немає  
Види 
небезпечно
го впливу  Н200: 
Нестабіль
на 
вибухова 
хімічна 
продукція  Н201: 
Вибухова 
хімічна 
продукція; 
небезпека 
вибуху 
масою  H202: 
Вибухова 
хімічна 
продукція; 
значна 
небезпека 
розкидува
ння H203: 
Вибухова 
хімічна 
продукція; 
небезпека 
пожежі, 
вибуху 
або 
розкидува
ння H204: 
Небезпека 
пожежі 
або 
розкидува
ння H205: 
Можливі
сть 
вибуху 
масою 
під час 
пожежі  Немає  
Попередже
ння про 
небезпечни
й вплив  
(попередже
ння 
впливу)  P201  
P202  
P280  P210  
P230  
P234  
P240  
P250  
P280  P210  
P230  
P234  
P240  
P250  
P280  P210  
P230  
P234  
P240  
P250  
P280  P210  
P234  
P240  
P250  
P280  P210  
P230  
P234  
P240  
P250  
P280  Немає  
Попередже
ння про 
небезпечни
й вплив  
(при 
впливі)  P370 + 
P372 +  
P380 + 
P373  P370 + 
P372 +  
P380 + 
P373  P370 + 
P372 +  
P380 + 
P373  P370 + 
P372 +  
P380 + 
P373  P370 + 
P372 +  
P380 + 
P373  
 
P370 + 
P380 + 
P375  P370 + 
P372 +  
P380 + 
P373  Немає  
Попередже
ння про P401  P401  P401  P401  P401  P401  Немає  
16 
Продовження додатка I 
небезпечни
й вплив  
(при 
зберіганні)  
Попередже
ння про 
небезпечни
й вплив  
(при 
видаленні)  P501  P501  P501  P501  P501  P501  Немає  
Примітка 1: Неупакована вибухова хімічна продукція або вибухова хімічна 
продукція, переупакована в упаковку, яка відрізняється від упаковки заводу -виробника чи 
аналогічної упаковки, повинна бути промаркована із зазначенням усіх наступних 
елементів інформац ії про небезпеку : 
1) піктограма небезпечності : бомба, яка вибухає (GHS01);  
2) сигнальне слово: « Небезпека »; та  
3) вид небезпечного впливу : «Вибухова продукція; небезпека вибуху масою»  
крім випадку, коли небезпека відноситься до однієї з категорій , зазначених у 
Таблиці 2.1.2. У такому разі повинні бути зазначені відповідна піктограма небезпечності , 
сигнальне слово та/або вид небезпечного впливу . 
Примітка 2: Хімічні речовини та суміші у тому вигляді, у якому вони 
постачаються, для яких отримані пози тивні результати під час випробування серії 2 
відповідно до розділу 12 Частини I Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних 
вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв), які не класифікуються за класом 
небезпечності  «Вибухова хімічна продукція» (базуючис ь на негативному результаті 
випробування серії 6 відповідно до розділу 16 Частини I Рекомендацій ООН з перевезення 
небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв), але все ще мають 
вибухонебезпечні властивості. Користувач повинен бути проінформо ваний про ці 
вибухонебезпечні властивості, оскільки вони повинні  бути враховані при поводженні з 
цією хімічною продукцією, особливо у тих випадках, якщо хімічна речовина або суміш 
була розпакована або переупакована, а також при зберіганні цієї хімічної про дукції. З цієї 
причини про вибухонебезпечні властивості хімічної продукції слід повідомити у розділі 2 
і розділі 9 та інших розділах паспорта безпечності хімічної продукції, у відповідних 
випадках.  
2.1.4.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при про веденні 
класифікації небезпечності  
2.1.4.1. Віднесення хімічної продукції до класу «Вибухова хімічна 
продукція» і подальше віднесення її до тієї чи іншої категорії у межах класу 
небезпечності  є надзвичайно складною процедурою, яка складається з трьох 
етапів. Тому слід звернутися до Частини 1 Рекомендацій ООН з перевезення 
небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв).  
На першому етапі слід з’ясувати, чи має дана хімічна продукція  
вибухові ефекти (випробування серії 1). На другому етапі проводиться 
процедура віднесення (випробування серій 2 -4), на третьому етапі 
проводиться процедура віднесення до відповідної категорії у межах класу 
небезпечності  (випробування серій 5 -7). Оцінка то го, чи є та чи інша хімічна 
речовина  кандидатом на віднесення до «АМОНІЮ НІТРАТУ ЕМУЛЬСІЯ, 
СУСПЕНЗІЯ або ГЕЛЬ, проміжна сировина для бризантних вибухових 
речовин», чи вона є досить нечутливою для віднесення її до класу «Рідини, 
які окиснюють» (пункт 2.13 ц ього Додатка) або до класу «Тверді речовини, 17 
Продовження додатка I 
які окиснюють» (пункт 2.14 цього Додатка), проводиться на основі 
випробувань серії 8.  
Деяка вибухова хімічна продукція , змочен а водою або спиртами, або 
розбавлен а іншими хімічними речовинами з метою стримування  її вибухових 
властивостей, може бути класифікована як десенсибілізована вибухова 
хімічна продукція (див. пункт 2.17 цього Додатка).  
Певні фізичні небезпеки (обумовлені вибухонебезпечними 
властивостями) змінюються внаслідок розбавлення, як у випадку 
десенс ибілізованої вибухової хімічної продукції, в результаті включення їх 
до складу суміші або виробу, зміни способу пакування або під впливом 
інших факторів.  
Процедура класифікації небезпечності  виконується з використанням 
наступної схеми прийняття рішення (ди в. рис. 2.1.1 -2.1.4).  
  18 
Продовження додатка I 
Рисунок 2.1.1: Загальна схема процедури віднесення хімічної 
продукції до класу небезпечності  «Вибухова хімічна продукція» (Клас 1 
відповідно до класифікації небезпечних вантажів )  
 
(*)Див.: Рекомендації ООН з перевезення небезпечних вантажів, 16 -е перевидання, 
підрозділ 2.1.2.  
 
  
ХІМІЧНА ПРОДУКЦІЯ, ЯКА 
ПІДЛЯГАЄ ПРОВЕДЕННЮ 
КЛАСИФІКАЦІЇ НЕБЕЗПЕ ЧНОСТ І
КЛАСИФІКУ ВАТИ  ЯК 
НЕСТАБІЛЬНУ 
ВИБУХОВУ ХІМІЧНУ 
ПРОДУКЦІЮВІДХИЛИТИ
Хімічна продукція не є 
вибуховоюПРОЦЕДУРА 
ВІДНЕСЕННЯ
ВІДНЕСЕННЯ ДО 
КАТЕГОРІЙ У 
МЕЖАХ КЛАСУВІДНЕСЕННЯ ДО 
ГРУПИ 
СУМІСНОСТІ
КАТЕГОРІЇ 1.1, 1.2, 
1.3, 1.4, 1.5 або 1.6Група сумісності А, 
В,С, D, E, F, G, H, J, 
K, L, N
або S(*)
КОД КЛАСИФІКАЦІЇ 
НЕБЕЗПЕЧНОСТІ(*)КЛАСИФІКУВАТИ ЯК 
ВИБУХОВУ ХІМІЧНУ 
ПРОДУКЦІЮ19 
Продовження додатка I 
Рисунок 2.1.2 Процедура попереднього віднесення хімічної 
продукції до класу небезпечності  «Вибухова хімічна продукція» (Клас 1 
для перевезення)  
 
(*)Для цілей класифікації небезпечності  розпочинат и з випробувань серії 2  
ХІМІЧНА РЕЧОВИНА / СУМІШ, ЯКА ПІДЛЯГАЄ 
ПРОВЕДЕННЮ КЛАСИФІКАЦІЇ НЕБЕЗПЕЧНОСТІ
ВИРІБ, ЯКИЙ ПІДЛЯГАЄ ПРОВЕДЕННЮ 
КЛАСИФІКАЦІЇ НЕБЕЗПЕЧНОСТІ
Чи є хімічна 
речовина / суміш такою, яка 
виготовлена з метою створення 
практичного вибухового або 
піротехнічного ефекту?
Чи підходить хімічна
речовина / суміш 
для віднесення її до 
«АМОНІЮ НІТРАТУ ЕМУЛЬСІЯ, 
СУСПЕНЗІЯ або ГЕЛЬ, проміжна 
сировина для 
бризантних вибухових 
речовин » (АНЕ)?
Чи є хімічна речовина / суміш 
вибуховою?
ВИПРОБУВАННЯ СЕРІЇ 1 (*)
ВИПРОБУВАННЯ СЕРІЇ 2
Чи є хімічна речовина / суміш
надто   нечутливою для 
віднесення її до цього Класу?  
ВИПРОБУВАННЯ СЕРІЇ 3
Чи є хімічна речовина 
термічно стабільною? 
Чи є хімічна 
речовина / суміш
надто небезпечною у тій формі, в 
якій вона
досліджувалася?
Хімічну речовину / суміш 
помістити у капсулу та/або 
упаковку
ВИПРОБУВАННЯ СЕРІЇ 4
Чи є виріб, упакований 
виріб або упакована 
хімічна речовина/ суміш
надто небезпечною?
НЕ Є ВИБУХОВОЮ ХІМІЧНОЮ 
ПРОДУКЦІЄЮ
КЛАСИФІКУВАТИ як нестабільну 
вибухову хімічну продукцію
ПОПЕРЕДНЬО ВІДНЕСТИ 
ДО ЦЬОГО КЛАСУ 
НЕБЕЗПЕЧНОСТІ  
(перейти до рисунка 2.1.3) 
Хімічна речовина/ суміш 
розглядаються на предмет 
віднесення до цього Класу  
НіНі
ВИПРОБУВАННЯ СЕРІЇ 8
Переходьте до рисунка 
2.1.4
ТакТак
Ні
Так
Ні
ТакНіТакТакНі
НіТак20 
Продовження додатка I 
Рисунок 2.1.3. Процедура віднесення хімічної продукції до класу 
небезпечності  «Вибухова хімічна продукція» (Клас 1 для перевезення ) 
 
(*) Докладніше див. Розділ 3.3 Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів.   
ХІМІЧНА ПРОДУКЦІЯ, ПОПЕРЕДНЬО ВІДНЕСЕНА ДО ЦЬОГО КЛАСУ НЕБЕЗПЕЧНОСТІ
(з рисунка 2.1.2) 
Чи підходить цей виріб для 
віднесення його до Категорії 1.6? 
Чи підходить ця хімічна 
речовина / суміш для віднесення її до 
Категорії 1.5?
ВИПРОБУВАННЯ СЕРІЇ 7
 ВИПРОБУВАННЯ СЕРІЇ 5
Це виріб надзвичайно низької 
чутливості?
 Це хімічна речовина / суміш 
дуже низької чутливості, яка 
характеризується небезпекою вибуху 
масою?
Запакувати дану 
хімічну речовину / 
суміш
ВИПРОБУВАННЯ 
СЕРІЇ 6
Результатом є вибух масою?
Чи є головною небезпекою 
небезпека розкидання?
Чи є головною 
небезпекою теплове 
випромінювання 
та / або бурхливе 
горіння, 
але без небезпеки
вибуху 
або небезпеки
розкидання?
Чи буде ця небезпека заважати 
пожежогасінню  безпосередньо поруч? 
Чи спостерігаються небезпечні ефекти 
поза упаковкою?
Чи вироблена ця хімічна 
продукція з метою проведення 
практичного, вибухового чи 
піротехнічного ефекту?
Чи є цей продукт виробом,
виключеним за визначенням?
(пункт 2.1.1.1 (2) цього Додатку)
НЕ ВИБУХОВА 
ХІМІЧНА 
ПРОДУКЦІЯ
КАТЕГОРІЯ 
1.6
КАТЕГОРІЯ 
1.5
КАТЕГОРІЯ 1.4
Група сумісності S
КАТЕГОРІЯ 1.4
Групи сумісності не S
КАТЕГОРІЯ 
1.3
КАТЕГОРІЯ 
1.2
КАТЕГОРІЯ 
1.1Ні
Так
Ні
ТакТак
Ні
Так
НіТакНіНіНі
Так
ТакНіНіНі
Так
НіТак
Так21 
Продовження додатка I 
Рисунок 2.1. 4. Процедура класифікації небезпечності  для амонію 
нітрату емульсії, суспензії або гелю (АНЕ)  
 
ВИПРОБУВАННЯ СЕРІЇ 8
ВИПРОБУВАННЯ  8 (а). 
Випробування на термостійкість . 
Чи є хімічна речовина / суміш термостійкою ?
ВИПРОБУВАННЯ  8 (b). 
Повне випробування АНЕ на передачу детонації
через зазор . 
Чи є хімічна речовина / суміш надто чутливою до удару ,
Для того , щоб її можна було віднести до класів небезпеки 
«Рідини , які окиснюють » або 
«Тверді речовини , які окиснюють »?
Випробування 8 (с)
Випробування по Коенену .
Чи є хімічна речовина / суміш дуже чутливою до ефекту 
інтенсивного нагрівання у замкненому просторі ?
Хімічна речовина / суміш АНЕ має бути віднесена до класу 
небезпеки «Рідини , які окиснюють », Категорія 2,
або до класу небезпеки «Тверді речовини , які окиснюють », 
Категорія 2 
(див. пункти 2.13 та 2.14 цього Додатку )Класифікувати як нестабільну вибухову хімічну 
продукцію
Хімічна речовина / суміш має розглядатися для цілей 
класифікації як вибухова хімічна продукція , але не як 
нестабільна вибухова хімічна продукція . Якщо відповідь 
на питання «Це хімічна речовина / суміш 
дуже низької чутливості , яка характеризується 
небезпекою вибуху масою ?» на рисунку 2.1.3 є 
негативною («Ні»), то ця хімічна речовина / суміш має 
бути віднесена до Категорії 1.1.
Хімічна речовина / суміш має розглядатися для цілей 
класифікації як вибухова хімічна продукція Категорії 
1.5, слід розпочати випробування серії 5. Якщо відповідь 
на питання «Це хімічна речовина / суміш 
дуже низької чутливості , яка характеризується 
небезпекою вибуху масою ?» на рисунку 2.1.3 є 
позитивною («Так»), то ця хімічна речовина / суміш має 
бути віднесена до Категорії 1.5. Якщо відповідь «Ні», 
хімічна речовина / суміш має бути віднесена до Категорії 
1.1.Ні
Так
Так
НіНіТак22 
Продовження додатка I 
2.1.4.2. Процедура попередньої перевірки (скринінгу)  
Вибухонебезпечні властивості зумовлені наявністю в молекулі хімічної 
речовини певних функціональних груп, здатних вступати в реакції, які 
супроводжуються дуже швидким підвищенням температури або тиску. Мета 
процедури попередньої перевірки полягає у виявленні присутності таких 
реакційних груп і потенціалу швидкого вивільнення енергії. Якщо під час 
процедури поп ередньої перевірки встановлюється, що хімічна продукція є 
потенційно вибухонебезпечною, то повинна проводитись процедура 
віднесення до класу 1 (див. пункт 10.3. Рекомендацій ООН з перевезення 
небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв).  
Прим ітка:  
Якщо енергія екзотермічного розкладу органічних сполук становить 
менше 800 Дж/г, то випробування серії 1 (а) на розповсюдження детонації 
або випробування серії 2 (а) на чутливість до детонуючого удару проводити 
не потрібно. Для органічних хімічних р ечовин та їх сумішей з енергією 
розкладу, яка становить 800 Дж/г та більше, немає необхідності проводити 
випробування 1 (а) та 2 (а) у тому випадку, коли результати випробувань на 
балістичній мортирі Mk.IIId (F.1) або результати випробувань на балістичній 
мортирі (F.2), або результати випробувань на БМ за методом Трауцля (F.3) 
при ініціюванні вибуху стандартним детонатором № 8 (див. Додаток 1 до 
Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з 
випробувань та критеріїв)) дають негативний резул ьтат «ні». У такому 
випадку результати випробувань 1 (а) та 2 (а) слід вважати як « -».  
2.1.4.3.  Процедуру віднесення для класу небезпечності  «Вибухова 
хімічна продукція» не потрібно застосовувати, якщо:  
1) хімічна речовина не містить функціональних груп , які свідчать про 
вибухонебезпечні властивості. Приклади функціональних груп, присутність 
яких може вказувати на вибухонебезпечні властивості, наведені у таблиці 
А6.1 Додатка 6 до Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів 
(Посібник з випробувань  та критеріїв); або  
2) хімічна речовина містить кисневмісні функціональні групи, які 
свідчать про вибухонебезпечні властивості, причому розрахований кисневий 
баланс становить менше мінус 200.  
Кисневий баланс розраховується для хімічної реакції:  
𝐶𝑥𝐻𝑦𝑂𝑧+[𝑥+(𝑦4⁄)−(𝑧2⁄)],𝑂2→𝑥 𝐶𝑂2+(𝑦2⁄)𝐻2𝑂 
з використанням наступної формули:  
Кисневий  баланс = −1600  [2𝑥+(𝑦2⁄)−𝑧]/молекулярна  маса ; 
3) для органічної хімічної речовини або гомогенної суміші органічних 
хімічних речовин, яка містить функціональні групи, які свідчать  про 
вибухонебезпечні властивості:  
енергія екзотермічного розкладу складає менше 500 Дж/г, або  
початкова температура екзотермічного розкладу 500°С, або більше.  
як зазначено у Таблиці 2.1.3  
 23 
Продовження додатка I 
 
Таблиця 2.1.3.  
Прийняття рішення щодо застосування процедури відн есення для 
класу небезпечності  «Вибухова хімічна продукція» для органічних хімічних 
речовин, або гомогенних сумішей органічних хімічних речовин.  
Енергія екзотермічного 
розкладу (Дж/г)  Початкова температура 
екзотермічного розкладу (°С)  Застосовувати процедуру 
віднесення?  
< 500  < 500  Ні 
< 500  ≥ 500  Ні 
≥ 500  < 500  Так 
≥ 500  ≥ 500  Ні 
Енергія екзотермічного розкладу може бути визначена за допомогою відповідного калориметричного 
методу  (див. пункт 20.3.3.3  Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів.  Посібник з 
випробувань та критеріїв)  
4) для сумішей неорганічних хімічних речовин, які окиснюють, з 
органічною( -ми) речовиною( -ами), концентрація неорганічної хімічної 
речовини, яка окиснює, складає:  
менше 15 % за вагою, якщо хімічна речовина від несена до Категорії 1 
чи Категорії 2 за класами «Рідини, які окиснюють» або «Тверді речовини, які 
окиснюють»;  
менше 30% за вагою, якщо хімічна речовина, віднесена до Категорії 3 
за класами «Рідини, які окиснюють» або «Тверді речовини, які окиснюють».  
2.1.4 .4. Щодо сумішей, які містять будь -які відомі вибухові хімічні 
речовини, повинна застосовуватись процедура віднесення для вибухової 
хімічної продукції.  
2.2. Легкозаймисті гази  
2.2.1.  Визначення  
2.2.1.1. Легкозаймистий газ – це газ або суміш газів, який ( яка) має 
діапазон займистості з повітрям за температури 20°С і за умови нормального 
тиску 101,3 кПа.  
2.2.1.2. Пірофорний газ означає легкозаймистий газ, який може 
самозайматися в повітрі за температури 54 ° C або нижче.  
2.2.1.3. Хімічно нестійкий газ – це легкозаймистий газ, який при вступі 
в реакцію призводить до вибуху навіть за відсутності повітря або кисню.  
2.2.2.  Критерії класифікації небезпечності  
2.2.2.1  Легкозаймистий газ повинен бути віднесений до Категорій 1А, 
1В або до Категорії 2 згідно із табл ицею 2.2.1. Легкозаймисті гази, які є 
пірофорними та/або хімічно нестійкими, завжди повинні бути віднесені до 
Категорії  1А.  
 
 
 24 
Продовження додатка I 
Таблиця 2.2.1.  
Критерії класифікації небезпечності  для легкозаймистих газів  
Категорія  Критерії  
1А Легкозаймистий газ  Гази, які за температури 20 °С і за умови нормального тиску 101,3 
кПа:  
 
1) є займистими в суміші з повітрям у концентрації ≤ 13 %  за 
об’ємом; або  
2) мають діапазон займистості з повітрям ≥ 12% незалежно від 
нижньої межі займистості, у разі, якщо вони не відповідають  
критеріям віднесення до Категорії 1B.  
Пірофорний газ  Легкозаймисті гази, які можуть самозайматися в повітрі за 
температури ≤54 ° C.  
Хімічно 
нестійкий газ  А Легкозаймисті гази, які є хімічно нестійкими за температури 20°С і 
за умови нормального тиску 101,3 кПа.  
B Легкозаймисті гази, які є хімічно нестійкими за температури понад 
20 °С та/або за умов тиску, який перевищує 101,3 кПа  
1B Легкозаймистий 
газ  Гази, які відповідають критеріям класифікації небезпечності  для 
легкозаймистих газів Категорії 1А, але які не є пірофорними, хімічно 
нестійкими, і які мають принаймні:  
1) нижню межу легкозаймистості в повітрі понад 6% за об’ємом; або  
2) швидкість горіння при фактичних параметрах менше 10 см/с.  
2 Легкозаймистий 
газ  Гази, крім тих, які належать до Категорій 1А або 1В, для яких за 
температури 20 °C і за умови нормального тиску 101,3 кПа 
встановлений діапазон займистості у суміші з повітрям.  
Примітка 1 : Аерозолі не повинні  бути класифіковані як легкозаймисті гази; д ив. пункт 2.3 
цього Додатка . 
Примітка 2 : Легкозаймистий газ, який відповідає критеріям віднесення до Категорії 1А, 
має бути віднесений до Категорії 1А за замовчуванням, у разі відсутності даних, які 
дозволяють віднести його до Категорії 1B.  
Примітка 3 : Самозаймання пірофорних газів не завжди відбувається негайно; може мати 
місце певна затримка.  
Примітка 4 : За відсутності даних про пірофорність, суміш легкозаймистих газів повинна 
бути класифікована як пірофорний газ, якщо вона містить понад 1% (за об’ємом ) 
пірофорного( -их) компонента( -ів). 
2.2.3.  Інформація про небезпеку   
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.2.2.  
Таблиця 2.2.2.  
Елементи інформації про небезпеку  для класу  
«Легкозаймисті гази»  
 Категорія 
1А Гази, віднесені до Категорії 1А, які 
відповідають критеріям віднесення до 
пірофорних або нестійких газів  
Категорії  А / Категорії В  Категорія 
1В Категорія 
2 
 Пірофорний 
газ Хімічно нестійкий газ  
Категорія 1А  Категорія 1В  
Піктограма 
небезпечності  
     Немає 
піктогра
ми 
Сигнальне Небезпека  Небезпека  Небезпека  Небезпека  Небезпека  Увага  
25 
Продовження додатка I 
слово  
Види 
небезпечного 
впливу  H220: 
Надзвичайно 
займистий 
газ H220: 
Надзвичайно 
займистий 
газ. 
H232: Може 
самозаймат
ися при 
контакті з 
повітрям  H220: 
Надзвичайно 
займистий 
газ. 
H230: Може 
вступати в 
реакції, які 
супроводжую
ться вибухом 
навіть за умов 
відсутності 
повітря  H220: 
Надзвичайно 
займистий газ.  
H231: Може 
вступати в 
реакції, які 
супроводжуютьс
я вибухом навіть 
за умов 
відсутності 
повітря при 
підвищеному 
тиску та/або 
підвищеній 
температурі  Н221: 
Легкозайми
стий газ  
 Н221: 
Легкозай
мистий 
газ 
 
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  
(попередження 
впливу)  P210  P210  
P222 
P280  Р202  
Р210  Р202  
Р210  Р210  Р210  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
впливі)  P377  
P381  P377  
P381  P377  
P381  P377  
P381  P377  
P381  P377  
P381  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні)  Р403  Р403  Р403  Р403  Р403  Р403  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  Немає  Немає  Немає  Немає  Немає  Немає  
Якщо легкозаймистий газ або суміш легкозаймистих газів 
класифікуються як пірофорні та / або хімічно нестійкі, то у цьому разі будь -
яка релевантна класифікація небезпечності  повинна бути відображена в 
паспорті безпечності хімічної продукції, а релевантні елементи повинні бути 
включені до інформації про небезпеку .  
Процедура класифікації небезпечності  викладена у наступній схемі 
(див. рис. 2.2.1).  
Рисунок 2.2.1. Схема прийнятт я рішення щодо класифікації небезпеки 
легкозаймистих газів  26 
Продовження додатка I 
Хімічна речовина / суміш хімічних речовин є газом
Чи має вона діапазон займистості з повітрям за температури 20°С і за умови 
нормального тиску 101,3 кПа?
Чи може  вона самозайматися в повітрі за температури 54 ° C або 
нижче?(*)
Чи є вона хімічно нестійкою за температури 20 °С та за умови 
нормального тиску 101,3 кПа?
Чи є вона хімічно нестійкою за температури понад 20 °С та/або за умов 
тиску, який перевищує 101,3 кПа?
Не класифікується як легкозаймистий газ
Категорія 1А
Пірофорний газ та хімічно нестійкий газ, 
Категорія А
Небезпека
Категорія 1А
Пірофорний газ та хімічно нестійкий газ, 
Категорія В
Небезпека
Категорія 1А
Пірофорний газ
Небезпека
Чи є вона хімічно нестійкою за температури 20 °С та за умов нормального тиску
101,3 кПа?
Категорія 1А
Хімічно нестійкий газ, Категорія 1А
Небезпека
НіТак
Так
Ні
НіНі
Так
Так
Так
Ні
Чи є вона хімічно нестійкою за температури понад 20 °С та/або за умов тиску, 
який перевищує 101,3 кПа?
Категорія 1А
Хімічно нестійкий газ, Категорія 1В
Небезпека
За температури 20 °С і за умови нормального тиску 101,3 кПа вона:
1) є займистою в суміші з повітрям у концентрації  13 % за об  ємом?; або
2) має діапазон займистості з повітрям       незалежно від нижньої межі 
займистості?
Категорія 2
Немає піктограми
Увага
Чи має вона нижню межу легкозаймистості в повітрі понад 6% за об  ємом; та/або 
швидкість горіння при фактичних параметрах менше 10 см/с?
Категорія 1А
Небезпека
Категорія 1В
НебезпекаТак
НіНі
ТакНі або 
невідомо
Так
*За відсутності даних про пірофорність, суміш легкозаймистих газів повинна бути класифікована як пірофорний газ, якщо вона міс тить понад 1% 
(за об ємом) пірофорного( -их) компонента( -ів).
 27 
Продовження додатка I 
2.2.4.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.2.4.1. Легкозаймистість повинна визначатись за допомогою 
випробувань або у випадку сумішей, якщо є достатньо даних, – за допомогою 
розрахунків відповідно до ДСТУ EN ISO 10156:2022 (EN ISO 10156:2017, 
IDT; ISO 10156:2017, IDT) «Газові балони. Гази та газо ві суміші. Визначення 
потенціалу займання та окислювальної здатності для вибору випускних 
отворів клапанів балона » та, якщо застосовується швидкість горіння при 
фактичних параметрах для Категорії 1В, – додатк ів А і С до ДСТУ ISO 
817:2012 «Холодоагенти. Сис тема позначання» . Замість випробувального 
обладнання відповідно до ДСТУ EN ISO 10156:2022  може бути застосован е 
обладнання для  метод у з використанням труби згідно з ДСТУ EN 1839:2019 
(ЕN 1839:2017, IDT) «Визначення концентраційних меж вибуховості та 
гранич ної концентрації кисню (LOC) для горючих газів та парів ». 
2.2.4.2.  Пірофорність має бути визначена за температури 54 °C 
відповідно до ДСТУ EN 60079 -20-1:2017 (EN 60079 -20-1:2010, IDT) 
«Вибухонебезпечні середовища. Частина 20 -1. Характеристики матеріалів 
для класифікації газів і парів. Методи та результати випробування»  або DIN 
51794 :2003  “Determining the ignition temperature of petroleum products” 
(«Визначення температури займання нафтопродуктів»).  
2.2.4.3. Процедура класифікації небезпечності  для пірофорни х газів не 
є обов’язковою, якщо досвід виробництва або поводження з ними свідчить, 
що хімічна речовина не самозаймається при контакті з повітрям за 
температури 54 ° С або нижче. Суміші легкозаймистих газів, щодо яких не 
були проведені випробування щодо пір офорних властивостей, і які містять 
понад 1% пірофорних компонентів, повинні бути класифіковані як 
пірофорний газ.  
Експертне судження про властивості та фізичну небезпеку пірофорних 
газів та їх сумішей слід використовувати при оцінці потреби в класифікаці ї 
горючих сумішей, що містять один відсоток або менше пірофорних 
компонентів. Для оцінки необхідності класифікації небезпечності  сумішей 
легкозаймистих газів, які містять ≤ 1% пірофорних компонентів, повинен 
бути використаний експертний висновок про власти вості і фізичні небезпеки 
пірофорних газів і їх сумішей. У цьому разі питання про проведення 
випробування потрібно розглядати тільки тоді, коли експертний висновок 
вказує на необхідність додаткових даних для цілей сприяння процесу 
класифікації.  
2.2.4.4. Хімічна нестійкість визнача єтся відповідно до методу, 
описаного у Частині III Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних 
вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв). Якщо розрахунки відповідно 
до ДСТУ ISO 10156 :2022 (EN ISO 10156:2017, IDT; ISO 10156:2017, IDT)  
свідчать про те, що газова суміш не є легкозаймистою, то в цьому разі немає 
необхідності проводити випробування на визначення хімічної нестійкості для 
цілей класифікації небезпечності . 28 
Продовження додатка I 
2.3. Легкозаймисті  аерозолі та аерозолі  
2.3.1.  Визначення  
Аерозольний розпилювач – продукція, що складається з ємності 
одноразового використання, виготовленої з металу, скла або пластмаси, яка 
містить стиснений, зріджений або розчинений під тиском газ із рідиною, 
пастою або  порошком чи без них, і оснащеної випускним пристроєм, який 
вивільняє її вміст у вигляді твердих чи рідких частинок, завислих у газі, піні, 
пасті чи порошку, або в рідкому чи газоподібному стані.  
2.3.2.  Критерії класифікації небезпечності  
2.3.2.1. Легкоза ймисті аерозолі та аерозолі повинні  бути віднесені до 
однієї з трьох категорій у межах  цього класу небезпечності , в залежності від 
їх займистості та теплоти згоряння. Вони повинні  розглядатись на предмет 
віднесення їх до Категорій 1 або 2, якщо вони містя ть понад 1 %  компонентів 
(за масою), які класифікуються як легкозаймисті відповідно до критеріїв, 
визначених цій Частині:  
«Легкозаймисті гази, в тому числі хімічно нестійкі»  (див. пункт 2.2 
цього Додатка);  
рідини з температурою спалаху ≤ 93 °C, які містять  хімічні речовини, 
які класифіковані за класом «Легкозаймисті рідини», відповідно до пункту 
2.6 цього Додатка;  
«Легко займисті тверді речовини» (див.  пункт 2.7 цього Додатка);  
або якщо їх теплота згоряння становить щонайменше 20 кДж/г.  
Примітка 1:  Легкозай мисті компоненти не містять пірофорні речовини і суміші, а 
також ті, які самонагріваються або небезпечно реагують з водою, оскільки такі 
компоненти ніколи не входять до складу аерозолю.  
Примітка 2.  Легкозаймисті аерозолі та аерозолі додатково не підпадають  під дію 
положень пункту 2.2 (легкозаймисті гази), пункту 2.5 ( гази, які перебувають під тиском ), 
пункту 2.6 (легкозаймисті рідини) та пункту 2.7 (легкозаймисті тверді речовини) цього 
Додатка. Разом з тим, в залежності від свого складу, аерозолі та легкозаймисті аерозолі 
можуть підпадати під дію положень щодо інших класів небезпечності , включно з 
необхідністю внесення певних елементів інформації про небезпеку . 
2.3.2.2.  Аерозолі повинні бути віднесені до однієї з трьох категорій у 
межах свого класу небезпечності, зважаючи на масу їхніх займистих 
компонентів, теплоту згоряння, а також на результати вип робування на 
займистість аерозолів, що піняться, та результати випробування на 
займистість щодо визначення відстані, на якій відбувається займання 
аерозолів, що розпиляються, і результати випробування та займистість у 
замкнутому об’ємі аерозолів, що розпил яються, відповідно до рис. 2.3.1[а)] -
2.3.1[в)] цього Додатка і пунктів 31.4 - 31.6 Частини III Рекомендацій ООН з 
перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв). 
Аерозолям, які не відповідають критеріям для присвоєння їм категорії 1  або 
категорії 2, має бути присвоєна категорія 3.  
Примітка : Аерозолі, які містять понад 1 % легкозаймистих компонентів, або які 
мають теплоту згоряння 20 кДж/г і більше, щодо яких не проводилися випробування на 
займистість, мають бути віднесені до Категорі ї 1.» 
 29 
Продовження додатка I 
Рис. 2.3.1 (a)  
Схема прийняття рішення щодо класифікації небезпечності  
аерозолів/легкозаймистих аерозолів  
АЕРОЗОЛЬ / ЛЕГКОЗАЙМИСТИЙ АЕРОЗОЛЬ
Чи містить        легкозаймистих компонентів (за 
масою) і чи теплота згоряння становить 20 кДж/г?
Чи містить         легкозаймистих компонентів (за 
масою) і чи теплота згоряння становить      кДж/г?Категорія 3
Немає піктограми 
небезпечності
Увага
Категорія 1
Небезпека
Для аерозолів/легкозаймистих аерозолів, які 
розпилюються - перейти до рисунка 2.3.1 (б)
Для  аерозолів/ легкозаймистих аерозолів, що піняться 
- перейти до рисунка 2.3.1 (в)
НіТак
Так
Ні
 
 30 
Продовження додатка I 
Рис. 2.3.1 (б). Схема прийняття рішення щодо класифікації 
небезпечності  аерозолів / легкозаймистих аерозолів, які розпилюються  
АЕРОЗОЛІ / ЛЕГКОЗАЙМИСТІ АЕРОЗОЛІ, ЯКІ 
РОЗПИЛЮЮТЬСЯ
Під час проведення  випробування на відстань 
займання, займання виникло на відстані       см? 
Теплота згоряння становить < 20 кДж/г?Категорія 2
Увага
Під час проведення  випробування на відстань 
займання, воно виникло на відстані       см? 
НіТак
Ні
ТакКатегорія 1
Небезпека
Під час випробування в закритому об  ємі:
1) часовий еквівалент становить       с/м3?; або
2) інтенсивність дефлаграції становить       г/м3?
Категорія 3
Немає піктограми небезпечності
УвагаКатегорія 2
Увага
Категорія 2
Увага
Так
Так
НіНі
 
  31 
Продовження додатка I 
Рис. 2.3.1 (в). Схема прийняття рішення щодо класифікації 
небезпечності  пінних аерозолів / легкозаймистих пінних аерозолів  
АЕРОЗОЛІ / ЛЕГКОЗАЙМИСТІ АЕРОЗОЛІ, ЩО 
ПІНЯТЬСЯ
Під час проведення  випробування займистості піни:
1) Висота полум  я становить       см і тривалість 
горіння складає     с?; або
2) висота полум  я становить      см і тривалість 
горіння складає      с?
Під час проведення випробування займистості піни 
висота полум  я становить      см і тривалість горіння 
складає      с?Категорія 2
Небезпека
Категорія 3
Немає піктограми небезпечності
УвагаКатегорія 1
Небезпека
Ні
НіТакТак
 
 
2.3.3.  Інформаці я про небезпеку  
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.3.1.  
 
Таблиця 2.3.1.  
Елементи інформації про небезпеку  для класу «Легкозаймисті аерозолі та аерозолі » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  
Піктограма 
небезпечності  
  Немає 
піктограми  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  Увага  
Види небезпечного 
впливу  H222: Надзвичайно 
займистий аерозоль  
H229: Ємність під 
тиском. Може вибухнути 
під час нагрівання  Н223: Легкозаймистий 
аерозоль  
H229: Ємність під тиском. 
Може вибухнути під час 
нагрівання  H229: Ємність 
під тиском. 
Може 
вибухнути під 
час нагрівання  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження 
впливу)  P210  
P211  
P251  P210  
P211  
P251  P210  
P251  
Попередження про Немає  Немає  Немає  
32 
Продовження додатка I 
небезпечний вплив  
(при впливі)  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при зберіганні)  P410 + P412  P410 + P412  P410 + P412  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при видаленні)  Немає  Немає  Немає  
 
2.3.4.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.3.4.1.  Теплота згоряння  аерозолю  (Hс) в кілоджоулях на грам 
(кДж/г) є добутком теоретичної теплоти згоряння ( Hcomb .) та коефіцієнта 
повноти згоряння, який, як правило,  є менш им ніж  1,0 ( як правило значення 
коефіцієнт у повноти  згоряння становить 0,95 або 95%).  
Для багатокомпонентних аерозолів  теплота згоряння  аерозолю  є сумою 
значень  теплоти згоряння окремих компонентів і розраховується за тако ю 
формулою:  
∆𝐻𝑐 (продукт )=∑[𝑤𝑖 % × ∆𝐻𝑐(𝑖)]𝑛
𝑖 , 
де: 
∆𝐻𝑐− теплота згоряння  аерозолю  (кДж/г);  
𝑤𝑖 %− масова частка компонента i у складі аерозолю  
∆𝐻𝑐(𝑖) –теплота згоряння компонента i (кДж/г) . 
Розраховані або визначені за результатами випробувань величини 
теплоти згоряння можна знайти у довідковій літературі (див. ASTM D 240 -19 
«Нафтопродукти. Метод визначення теплоти згоряння рідинних 
вуглеводневих палив в калориметричній бомбі» ; DIN EN ISO 13943 -2011  
«Пожежна безпека. Словник » та NFPA 30 B «Кодекс  виробництва та 
зберігання аерозольної продукції »). 
2.4. Гази, які окиснюють  
2.4.1.  Визначення  
Газ, який окиснює – це будь -який газ (або суміш газів), який може, 
зазвичай внаслідок вивільнення кисню, спричинити займання або 
підтримувати горіння інших мате ріалів більшою мірою, ніж повітря.  
2.4.2.  Критерії класифікації небезпечності  
2.4.2.1. Газ, який окиснює, повинен бути віднесений до єдиної категорії 
у межах класу небезпечності , встановленої для цього класу небезпечності , 
відповідно до таблиці 2.4.1.  
Таблиця 2.4.1  
Критерії класифікації небезпечності  для класу «Гази, які окиснюють » 
Категорія  Критерії  
1 Будь -який газ, який може, як правило, внаслідок вивільнення кисню, 
спричинити займання або підтримувати горіння інших матеріалів 
більшою мірою, ніж повітря.  
Примітка : Гази, які спричиняють займання або підтримують горіння інших 
матеріалів більшою мірою, ніж повітря, – це чисті гази або суміші газів з окисною 33 
Продовження додатка I 
здатністю понад 23,5%, яка визначається за методом, викладеним у національному 
стандарті  ДСТУ  EN ISO 10156:2022 (EN ISO 10156:2017, IDT; ISO 10156:2017, IDT) 
«Газові балони. Гази та газові суміші. Визначення потенціалу займання та окислювальної 
здатності для вибору випускних отворів клапанів балона» . 
2.4.3.  Інформація про небезпеку  
Для хімічних ре човин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.4.2.  
 
Таблиця 2.4.2.  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності   
«Гази, які окиснюють » 
Класифікація  Категорія 1  
Піктограма небезпечності  
 
Сигнальне слово  Небезпека  
Види небезпечного впливу  H270: Може спричиняти та розвивати 
пожежу ; окиснювач  
Попередження про небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P220  
P244  
Попередження про небезпечний вплив  
(при впливі)  P370 + P376  
Попередження про небезпечний вплив  
(при зберіганні)  P403  
Попередження про небезпечний вплив  
(при видаленні)  - 
2.4.4.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
З метою класифікації небезпечності  слід провести випробування газу, 
який окиснює, або розрахунки за методикою, викладеною у національному 
стандарті  ДСТУ EN ISO 10156:2022 (EN ISO 10156:2017, IDT; ISO 
10156:2017, IDT) «Газові балони. Гази та газові суміші. Визначення 
потенціалу займання та окислювальної здатності для вибору випускних 
отворів клапанів балона» . 
2.5.  Гази, які перебувають під тиском  
2.5.1. Визначення  
2.5.1.1. Гази, які перебувають під тиском , – це гази, які містяться в 
ємності під тиском 200 кПа ( манометричний) або більше за температури  
20 ºС, або у вигляді скрапленого  (зрідженого)  чи охолодженого скрапленого  
(зрідженого)  газу.  
До них н алежать стиснені гази, скраплені  (зріджені)  гази, розчинені 
гази і охолоджені скраплені гази.  
2.5.1.2. Критична температура – це температура, вище якої чистий газ 
неможливо довести до рідкого стану незалежно від ступеня стиснення.  
34 
Продовження додатка I 
2.5.2.  Критерії класифік ації небезпечності  
2.5.2.1. Гази, які перебувають під тиском , в залежності від їх 
агрегатного стану в запакованому вигляді, повинні  бути віднесені до однієї з 
чотирьох категорій , наведених у таблиці 2.5.1:  
 
Таблиця 2.5.1  
Критерії класифікації небезпечності  для класу  
«Гази, які перебувають під тиском » 
Категорія  Критерії  
Стиснений газ  Газ, який знаходиться під тиском, який залишається повністю у 
газоподібній формі за температури мінус 50 °С, включаючи усі 
гази з критичною температурою ≤ мінус 5 0 °С.  
Скраплений газ  Газ, який завантажений під тиском, є частково рідким за 
температури вище мінус 50 °С. Слід розрізняти:  
1) скраплений газ високого тиску: газ із критичною температурою 
в межах від мінус 50 °С до плюс 65 °С; та  
2) скраплений газ низьког о тиску: газ із критичною температурою 
понад плюс 65°С.  
Охолоджений 
скраплений газ  Газ, який завантажений під тиском, знаходиться частково у рідкій 
фазі через його низьку температуру.  
Розчинений газ  Газ, який завантажений під тиском, розчинений у рідкому  
розчиннику  
Примітка : Аерозолі не повинні  бути класифіковані як гази, які перебувають під 
тиском . Див. пункт 2.3 цього Додатка.  
2.5.3.  Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.5.2.  
 
Таблиця 2.5.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу  
«Гази, які перебувають під тиском » 
Класифікація  Стиснений газ  Скраплений газ  Охолоджений 
скраплений газ Розчинений газ  
Піктограма 
небезпечності  
    
Сигнальне 
слово  Увага  Увага  Увага  Увага  
Види 
небезпечного 
впливу  H280: Містить 
газ під тиском; 
може вибухати 
під час 
нагрівання . H280: Містить 
газ під тиском; 
може вибухати 
під час 
нагрівання . H281: Містить 
охолоджений газ; 
може спричинити 
низькотемпературні 
опіки або травми.  H280: Містить 
газ під тиском; 
може вибухати 
під час 
нагрівання . 
 
35 
Продовження додатка I 
Попередження 
про небез -
печний вплив  
(попередження 
впливу)  Немає  Немає  P282  Немає  
Попередження 
про небез -
печний вплив  
(при впливі)  Немає  Немає  P336 + P315  Немає  
Попередження 
про небез -
печний вплив  
(при 
зберіганні)  P410 + P403  P410 + P403  P403  P410 + P403  
Попередження 
про небез -
печний вплив  
(при 
видаленні)  Немає  Немає  Немає  Немає  
Примітка:  Якщо зазначаються  піктограми GHS02 або GHS06, піктограма GHS04 
не обов’язкова.  
2.5.4.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності . 
Для цієї групи газів слід брати до уваги інформацію щодо:  
тиску парів за температури 50oC; 
агрегатного стану за температури 20oC і нормального атмосферного 
тиску;  
критичної температури.  
Ці дані можна знайти в довідковій літературі, розрахувати чи 
визначити випробуван ням. Більшість чистих газів вже класифіковані в 
Рекомендаціях ООН з перевезення небезпечних вантажів (Типові правила).  
2.6. Легкозаймисті рідини  
2.6.1.  Визначення  
Легкозаймиста рідина – це рідина, температура спалаху якої не 
перевищує 60°С.  
2.6.2.  Критерії класифікації небезпечності  
2.6.2.1. Легкозаймисті рідини повинні  бути віднесе ні до однієї з трьох 
категорій  згідно із Таблицею 2.6.1.  
Таблиця 2.6.1  
Критерії класифікації небезпечності  для класу «Легкозаймисті рідини » 
Категорія  Критерії  
1 Температура спалаху < 23 oC і температура кипіння ≤ 35 oC 
2 Температура спалаху < 23 oC і температура кипіння > 35 oC 
3 Температура спалаху ≥ 23 oC і ≤ 60 oC (1) 
Примітка: Аерозолі не повинні  бути класифіковані як легкозаймисті рідини. Див. 
пункт 2.3. цього Додатка.  
                                           
1 Газойль, дизельне паливо і легке пічне паливо з температурою спалаху між ≥ 55 oC та ≤ 75 oC повинні  бути 
віднесені до К атегорії 3. 36 
Продовження додатка I 
2.6.3.  Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.6.2.  
Таблиця 2.6.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечнос ті «Легкозаймисті 
рідини » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  
Піктограма 
небезпечності  
   
Сигнальне слово  Небезпека  Небезпе ка Увага  
Види небезпечного 
впливу  H224: Надзвичайно 
займиста рідина та її 
пара  H225: Дуже 
займиста рідина та її 
пара  H226: 
Легкозаймиста 
рідина та її пара  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження 
впливу)  P210  
P233  
P240  
P241  
P242  
P243  
P280  P210  
P233  
P240  
P241  
P242  
P243  
P280  P210  
P233  
P240  
P241  
P242  
P243  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при впливі)  P303 + P361 +  
P353  
P370 + P378  P303 + P361 +  
P353  
P370 + P378  P303 + P361 +  
P353  
P370 + P378  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при зберіганні)  P403 + P235  P403 + P235  P403 + P235  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при видаленні)  P501  P501  P501  
2.6.4.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.6.4.1. Для класифікації небезпечності  легкозаймистої рідини потрібні 
дані щодо її температури спалаху і температури кипіння. Ці дані можна 
отримати методом випро бувань, знайти у довідниковій літературі або 
визначити методом розрахунку. Якщо цих даних немає, температура спалаху 
і температура кипіння повинні  бути визначені за допомогою випробувань. 
Визначення температури спалаху повинно проводитись у закритому тиглі . 
2.6.4.2. У випадку сумішей (), які містять відомі легкозаймисті рідини 
в певних концентраціях, хоча в них можуть міститися деякі нелеткі 
компоненти, наприклад, полімери та домішки, температуру спалаху не 
                                           
 На сьогодні валідизованим є метод обчислення для сумішей, які містять до шести лет ких компонентів. 
Цими компонентами можуть бути легкозаймисті рідини, такі, як вуглеводні, ефіри, спирти, складні ефіри (за 
винятком акрилатів) і вода. Разом з тим цей ме тод ще не валідизований для сумішей, які містять 
галогеновані сполуки сірки і / або фосфору, а також реактивні акрилати.  
37 
Продовження додатка I 
потрібно визначати експериментальним шляхом, якщо  температура спалаху 
суміші, розрахована за допомогою методу, викладеного у пункті 2.6.4.3 цього 
Додатка, становить щонайменше на 5°C (**) вище температури спалаху, 
передбаченої відповідним критерієм класифікації, за умови, що:  
1) відомий точний склад сумі ші (якщо продукція має певні варіанти 
складу, то для проведення оцінки повинен обиратися склад з найнижчою 
розрахованою температурою спалаху);  
2) відома нижня межа вибуховості кожного компонента (необхідно 
встановити належне співвідношення, коли ці дані ек страполюються для 
інших температур, ніж температури, передбачені умовами випробування), а 
також метод розрахунку нижньої межі вибуховості суміші;  
3) для кожного компонента суміші відомі залежність тиску насиченої 
пари та коефіцієнта активності від температ ури; 
4) рідка фаза є гомогенною.  
2.6.4.3. Відповідний метод описаний Гмехлінгом та Расмусеном 
«Визначення т емператури  спалаху горючих рідких сумішей з використанням 
UNIFAC» (Ind. Eng. Chem. Fundament, 21, 186 (1982)). Для суміші, яка 
містить нелеткі компон енти, температура спалаху визначається, базуючись 
на летких компонентах. Вважається, що нелеткий компонент лише у 
незначній мірі знижує парціальний тиск розчинників і розрахована 
температура спалаху лише незначно нижча від її вимірюваного значення.  
2.6.4.4. Можливі методи для визначення температури спалаху 
легкозаймистих рідин наведені у Таблиці 2.6.3.  
Таблиця 2.6.3  
Методи для визначення температури спалаху легкозаймистих рідин  
Національні 
стандарти  ДСТУ EN ISO 1516:2022 (EN ISO 1516:2002, IDT; ISO 1 516:2002, IDT) 
Визначення спалаху/відсутності спалаху - метод рівноваги в закритій чашці  
ДСТУ EN ISO 1523:2022 (EN ISO 1523:2002, IDT; ISO 1523:2002, IDT) 
Визначення температури спалаху. Метод рівноваги в закритій чашці  
ДСТУ ISO 2719:2006 Визначення температури спалаху горючих речовин 
методом Пенського -Мартенса в закритому тиглі (ISO 2719:2002 , IDT)  
ДСТУ EN ISO 3679:2022 (EN ISO 3679:2015, IDT; ISO 3679:2015, IDT) 
Визначення спалаху без спалаху та температури спалаху. Швидкий метод 
рівноваги в закр итій чашці  
ДСТУ EN ISO 13736:2022 (EN ISO 13736:2021, IDT; ISO 13736:2021, IDT) 
Визначення температури спалаху. Метод Абеля в закритому тиглі;  
2.6.4.5  Рідини з температурою спалаху понад 35 °C, але не вище 60 °C, 
не повинні  бути класифіковані за категорією 3, якщо в результаті 
випробування на стійкість горіння (L.2, Частина III, пункт 32 Рекомендацій 
ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та 
критеріїв)), отримані негативні результати.  
                                           
** Якщо розрахована температура спалаху перевищує температуру спалаху, що передбачена відповідним 
критерієм класифікації, менше ніж на 5 °C, то цей метод використовувати не можна, тому температура 
спалаху повинна  бути визначена експериментально.  38 
Продовження додатка I 
2.6.4.6. Можливі  методи випробування, які слід використовувати для 
визначення температури кипіння легкозаймистих рідин, наведені у  
Таблиці 2.6.4.  
Таблиця 2.6.4  
Методи визначення температури кипіння легкозаймистих рідин  
Національні 
стандарти  ДСТУ EN ISO 3405:2022 (EN ISO  3405:2019, IDT; ISO 3405:2019, IDT) 
Нафта та супутні продукти з природних або синтетичних джерел. 
Визначення характеристик дистиляції за атмосферного тиску  
ДСТУ EN ISO 3924:2022 (EN ISO 3924:2019, IDT; ISO 3924:2019, IDT) 
Нафтопродукти. Визначення розпо ділу діапазону кипіння. Метод газової 
хроматографії.  
Керівництво з 
випробувань 
ОЕСР  Керівництво з випробувань ОЕСР №103.  
Температура кипіння  
2.7.  Легкозаймисті тверді речовини  
2.7.1.  Визначення  
2.7.1.1. Легкозаймиста тверда речовина – тверда речовина або суміш, 
що є легкогорючою чи може спричиняти пожежу внаслідок тертя.  
Легкогорючі тверді речовини – порошкоподібні, гранульовані чи 
пастоподібні небезпечні речовини або суміші, які легко займаються за 
коро ткочасної дії джерела запалювання, як -от палаючий сірник, та швидко 
поширюють полум’я . 
2.7.2.  Критерії класифікації небезпечності  
2.7.2.1. Порошкоподібні, гранульовані або пастоподібні хімічні 
речовини або суміші (за винятком порошків металів чи металевих сплавів – 
див. пункт 2.7.2.2 цього Додатка) повинні  бути класифіковані за класом  
«Легкозаймисті тверді речовини», якщо час горіння, визначений під час 
одного або кількох випробувань, проведених відповідно до методу 
випробувань, який описаний у Рекомендація х ООН з перевезення 
небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв) Частина III, 
підрозділ 33.2.1), становить менше 45 с або швидкість горіння перевищує 2,2 
мм/с.  
2.7.2.2. Порошки з металів або металевих сплавів повинні бути 
класифіковані за кла сом «Легкозаймисті тверді речовини», якщо зразок із 
таких речовин (довжиною 100 мм) займається та вигорає впродовж 10 
хвилин і менше.  
2.7.2.3. Легкозаймиста тверда речовина повинна бути віднесена до 
однієї з двох категорій , встановлених для цього класу неб езпечності  з 
використанням методу N.1, описаного у Частині III, підрозділу 33.2.1 
Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з 
випробувань та критеріїв), відповідно до Таблиці 2.7.1.  
Таблиця 2.7.1  
Критерії класифікації небезпечності  для класу  «Легкозаймисті тверді речовини » 
Категорія  Критерії  
1 Випробування на швидкість горіння:  
Хімічні речовини і суміші, які не є металевими порошками:  39 
Продовження додатка I 
1) зволожена ділянка не стримує  поширення полум’я; та  
2) тривалість горіння становить < 45 с або швидкість горіння > 2,2 мм/с.  
Порошки металів:  тривалість горіння становить ≤ 5 хв.  
2 Випробування на швидкість горіння:  
Хімічні речовини і суміші, які не є порошками металів:  
1) зволожена ділянка стримує  поширення полум'я не менше ніж на 4 хв; 
та 
2) трив алість горіння становить < 45 або швидкість горіння  > 2,2 мм/с.  
Порошки металів:   тривалість горіння становить > 5 хв та ≤ 10 хв.  
Примітка 1: Випробування слід проводити для  речовини або суміші у тому ж 
агрегатному стані, у якому вона надається на ринку. Якщо, наприклад, при поставках або 
перевезеннях одна і та ж хімічна продукція надається у агрегатному стані, відмінному від 
агрегатного стану, в якому вона була випробувана, т а який, ймовірно може привести до 
істотної зміни характеристик хімічної речовини під час відповідного випробування, для 
цієї хімічної продукції також повинні  бути проведені випробування у новому агрегатному 
стані.  
Примітка 2: Аерозолі не повинні  бути класи фіковані як легкозаймисті тверді 
речовини. Див. пункт 2.3 цього Додатка.  
 
2.7.3.  Інформація про небезпеку   
Для хімічних речовин та сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації за класом небезпечності  «Легкозаймисті тверді речовини», слід 
застосовувати елементи інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 7.2.  
 
Таблиця 7.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу  
«Легкозаймисті тверді речовини » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  
Піктограма 
небезпечності  
  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  H228: Легкозаймиста тверда 
речовина  H228: Легкозаймиста тверда 
речовина  
Попередження про 
небезпечний вплив 
(попередження впливу)  P210  
P240  
P241  
P280  P210  
P240  
P241  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
впливі)  P370 + P378  P370 + P378  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
зберіганні)  Немає  Немає  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
видаленні)  Немає  Немає  
40 
Продовження додатка I 
 
2.8.  Самореактивна хімічна продукція  
2.8.1.  Визначення  
2.8.1.1. Самореактивна хімічна продукція  – це термічно нестійкі рідкі 
або тверді хімічні речовини або суміші, які здатні піддаватися бурхливому 
екзотермічному розкладу навіть без участі кисню (повітря). Це визначення не 
охоплює хімічні речовини або суміші, які класифікуються відповідно до цієї 
Частини, як вибухові хімічні речовини, органічні пероксиди і хімічна 
продукція, яка окиснює.  
2.8.1.2. Самореактивна хімічна продукція розглядається як така, яка має 
вибухові властивості, якщо під час лабораторних випробувань здатна 
детонувати, швидко згоря ти або створювати бурхливий термічний ефект при 
нагріванні у замкненому просторі.  
2.8.2.  Критерії класифікації небезпечності  
2.8.2.1. Будь -яка самореактивна хімічна продукція повинна бути 
віднесена до цього класу небезпечності , за винятком випадків, коли:  
1) це вибухова хімічна продукція відповідно до критеріїв класифікації 
небезпечності , зазначених у пункті 2.1 цього Додатка;  
2) це рідини, які окиснюють, або тверді речовини, які окиснюють, 
відповідно до критеріїв, встановлених пунктами 2.13 - 2.14 цього Д одатка, за 
винятком сумішей хімічних речовин, які окиснюють, вміст горючих 
органічних речовин у яких становить ≥ 5 % (така хімічна продукція повинна 
бути класифікована як самореактивна хімічна продукція, відповідно до 
процедури, викладеної у пункті 2.8.2.2  цього Додатка);  
3) це органічні пероксиди, відповідно до критеріїв класифікації 
небезпечності , викладених у пункті 2.15 цього Додатка;  
4) теплота розкладу становить < 300 Дж/г; або  
5) температура самоприскорюваного розкладу (ТСПР) > 75°С для 50 -
кілограмов ої упаковки (*). 
2.8.2.2. До сумішей хімічних речовин, які окиснюють, які відповідають 
критеріям класифікації небезпечності  за класами «Рідини, які окиснюють» 
або «Тверді речовини, які окиснюють», і які містять ≥ 5 % горючих 
органічних речовин, та такі сум іші не відповідають критеріям, які зазначені у 
підпунктах 1), 3), 4) або 5) в пункті 2.8.2.1 цього Додатка, повинна 
застосовуватись процедура класифікації небезпечності  за класом 
«Самореактивна хімічна продукція»;  
Суміш, яка проявляє властивості самореакти вних хімічних речовин 
типу B -F (див. пункт 2.8.2.3 цього Додатка), повинна бути класифікована як 
самореактивна хімічна продукція.  
Якщо випробування проводиться для упакованої хімічної продукції і її 
упаковка була змінена, слід провести нове випробування, я кщо вважається, 
що зміни в упаковці вплинуть на результати випробування.  
                                           
* Див.: Рекомендації ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв), 
підрозділи 28.1, 28.2, 28.3 і Таблиця 28.3.  41 
Продовження додатка I 
2.8.2.3. Самореактивна хімічна продукція  повинн а бути віднесен а до 
однієї із семи категорій  «типи A -G», встановлених для цього класу 
небезпечності , відповідно до наступних принципів:  
1) будь -які самореактивні хімічні речовини або суміші, які в 
упакованому вигляді можуть детонувати або легко дефлагрувати, повинні  
бути класифіковані як самореактивна хімічна продукція ТИПУ А;  
2) будь -які самореактивні хімічні речовини або суміші, які мают ь 
вибухонебезпечні властивості і які в упакованому вигляді не детонують, 
швидко не дефлагрують, але здатні до теплового вибуху у цій упаковці, 
повинні  бути класифіковані як самореактивна хімічна продукція ТИПУ В;  
3) будь -які самореактивні хімічні речовини або суміші, які мають 
вибухонебезпечні властивості, які в упакованому вигляді не детонують і 
швидко не дефлагрують і не здатні до теплового вибуху, повинні  бути 
класифіковані як самореактивна хімічна продукція ТИПУ C;  
4) будь -які самореактивні хімічні речо вини або суміші, які згідно із 
лабораторними випробуваннями:  
а) детонують частково, швидко не дефлагрують і не реагують бурхливо 
при нагріванні у замкненому просторі; або  
б) не детонують, дефлагрують повільно і не реагують бурхливо при 
нагріванні у замкне ному просторі; або  
в) не детонують, не дефлагрують і проявляють помірний тепловий 
ефект при нагріванні у замкненому просторі;  
повинні  бути класифіковані як самореактивна хімічна продукція  
ТИПУ D;  
5) будь -які самореактивні хімічні речовини або суміші, які під час 
лабораторних випробувань не детонують, не дефлагрують і проявляють 
слабкий тепловий ефект або не проявляють жодної реакції при нагріванні у 
замкненому просторі, повинні  бути класифіковані я к самореактивна хімічна 
продукція ТИПУ E;  
6) будь -які самореактивні хімічні речовини або суміші, які під час 
лабораторних випробувань не детонують у кавітаційному стані, не 
дефлагрують і проявляють лише слабкий тепловий ефект або не проявляють 
жодної реакц ії при нагріванні у замкненому просторі і характеризуються 
слабким вибуховим ефектом або його повною відсутністю, повинні  бути 
класифіковані як самореактивна хімічна продукція ТИПУ F;  
7) будь -які самореактивні хімічні речовини або суміші, які під час 
лабор аторних випробувань не детонують у кавітаційному стані, не 
дефлагрують і не проявляють жодної реакції при нагріванні у замкненому 
просторі, і які також характеризуються повною відсутністю вибухового 
ефекту за умови, що вони термічно стабільні (ТСПР від 60 °С до 75 °С для 
упаковки вагою 50 кг), або у випадку рідких сумішей, якщо для 
десенсибілізації (зменшення чутливості) використовується розчинник, який 
має температуру кипіння < 150 °С, повинні  бути класифіковані як 
самореактивна хімічна продукція ТИПУ G. Я кщо суміш є термічно 42 
Продовження додатка I 
нестійкою і якщо для десенсибілізації використовується розчинник, 
температура кипіння якого < 150 °С, ця суміш маю бути класифікована як 
самореактивна хімічна продукція ТИПУ F.  
Якщо випробування проводиться щодо упакованої хімічної про дукції і 
її упаковка була змінена, слід провести нове випробування, якщо вважається, 
що зміни в упаковці вплинуть на результати випробування.  
2.8.2.4.  Критерії контролю температури  
Для самореактивної хімічної продукції необхідно забезпечити 
належний контро ль температури, якщо її температура самоприскорюваного 
розкладу (ТСПР) становить ≤ 55 °С. Методи випробувань для визначення 
ТСПР, а також методи розрахунку контрольної і аварійної температур 
наведені у Частині II, пункт 28 Рекомендацій ООН з перевезення 
небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв). Для здійснення 
випробування необхідно враховувати розмір та матеріал упаковки.  
2.8.3.  Інформація про небезпеку   
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.8.1.  
Таблиця 2.8.1  
Елементи інформації про небезпеку  для класу «Самореактивна хімічна продукція » 
Класифікація  ТИП A  ТИП B  ТИПИ  
C і D  ТИПИ  
E і F  ТИП G (*) 
Піктограма 
небезпечності  
  
 
 
   Для цієї 
категорії у 
межах 
класу 
небезпечн
ості 
інформаці
я про 
небезпеку  
не 
передбаче
на 
Сигнальне слово  Небезпека  Небезпека  Небезпека  Увага  
Види 
небезпечного 
впливу  H240: 
Нагрівання 
може 
спричинити 
вибух  H241: 
Нагрівання 
може 
спричинити 
пожежу або 
вибух  H242: 
Нагрівання 
може 
спричинити 
пожежу  H242: 
Нагрівання 
може 
спричинити 
пожежу  
Попередження 
про небезпечний 
вплив  
(попередження 
впливу)  P210  
P234  
P235  
P240  
P280  P210  
P234  
P235  
P240  
P280  P210  
P234  
P235  
P240  
P280  P210  
P234  
P235  
P240  
P280  
                                           
* Для самореактивної хімічної продукції Типу G нанесення елементів інформації про небезпеку  не 
передбачається, але вона повинна  бути перевірена на предмет наявності властивостей, які 
стосуються інших класів небезпек  
43 
Продовження додатка I 
Попередження 
про небезпечний 
вплив  (при 
впливі)  P370 +  
P372 +  
P380 + P373  P370 +  
P380 + P375  
[+ P378] (**) P370 + P378  P370 + P378  
Попередження 
про небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні)  P403  
P411  
P420  P403  
P411  
P420  P403  
P411  
P420  P403  
P411  
P420  
Попередження 
про небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  P501  P501  
2.8.4.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.8.4.1. Властивості самореактивної хімічної продукції, які мають 
вирішальне значення для проведення класифікації небезпечності , повинні  
визначатися експериментальним шляхом. Методи випробувань із 
зазначенням відповідних критеріїв оцінки наводяться у Части ні II 
Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з 
випробувань та критеріїв) (випробування серії А -Н). Процедура проведення 
класифікації небезпечності  наведена на рисунку 2.8.1.  
2.8.4.2. Процедура проведення класифікації небезпечності  
самореактивної хімічної продукції не застосовується, якщо:  
1) хімічна речовина не містить функціональних груп, які свідчать про 
вибухонебезпечні або самореактивні властивості. Приклади таких 
функціональних груп наведені у таблицях А6.1 та А6.2 Додатка 6 до 
Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з 
випробувань та критеріїв); або  
2) температура самоприскорюваного розкладу > 75 oC або енергія 
екзотермічного розкладу < 300 Дж/г однієї органічної хімічної речовини або 
гомогенної суміші органі чних хімічних речовин, які поміщуються в упаковку 
вагою 50 кг. Початкова температура розкладу та енергія розкладу можуть 
бути визначені за допомогою відповідних калориметричних методів (див. 
Частину ІІ, підрозділ 20.3.3.3 Рекомендацій ООН з перевезення неб езпечних 
вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв)).  
  
                                           
** Див. вступ до Додатка  IV цього Технічно го регламенту  для отримання більш детальної інформації 
щодо використання квадратних дужок . 44 
Продовження додатка I 
Рис. 2.8.1  
Схема прийняття рішення щодо класифікації небезпечності  
самореактивних хімічних речовин та їх сумішей  
 
 
 
 
 
ХІМІЧНА РЕЧОВИНА / СУМІШ
Чи відбувається 
поширення детонації ?
Чи може здетонувати у 
запакованому вигляді ?
Чи може 
спричинити поширення 
дефлаграції ?
Чи може 
спричинити поширення 
дефлаграції ?
Чи може спричинити 
поширення дефлаграції ?
Чи відбувається швидка 
дефлаграція в упаковці ?
Яка реакція на 
нагрівання у замкненому 
просторі ? Яка реакція на 
нагрівання у замкненому 
просторі ?
Яка реакція на 
нагрівання у замкненому 
просторі ?
Запакована в упаковку 
місткістю понад 400 кг/450 л 
або має розглядатися
як виняток ?
Яка вибухова потужність ?
Яка реакція на
нагрівання у замкненому 
просторі ?
ТСПР 
становить 
< 60 °С в 
упаковці 50 кг?
Це тверда речовина ?
Використаний
розчинник 
із температурю кипіння 
< 150 °С?
Тип G Тип F Тип E Тип D Тип C Тип B Тип AЧи може вибухнути 
у запакованому вигляді ?Блок 1
Випробування А
Блок 2
Випробування В
2.1 Так
2.2 Ні1.1 Так1.3 Ні
1.2 Частково
Блок 4
Випробування С
Блок 5
Випробування С
5.3 Ні
5.2 Так, повільно5.1 Так, швидко
Блок 8
Випробування Е
Блок 9
Випробування Е
9.3 Слабка
9.4 Немає
Блок 11
11.1 Так
Блок 12
Випробування Е
12.3 Немає
Блок 13
Випробування Е
Блок 14
Випробування Н
Блок 15
15.1 Так
Блок 16
16.2 Ні16.1 Так15.2 Ні14.2 Ні14.1 Так13.1 Слабка12.2 Слабка12.1 Не слабка11.2 Ні9.2 Середня9.1   БурхливаБлок 7
Випробування Е
8.1 Бурхлива
8.2 Середня
8.3 Слабка
8.4 Немає10.2 Ні
10.1 ТакБлок 10
Випробування G7.2 Середня
7.3 Слабка
7.4 Немає7.1 БурхливаБлок 3
Випробування С
3.2 Так, повільно
3.3 Ні3.1 Так, швидко
4.1 Так, швидко
6.1 ТакБлок 6
Випробування D4.2 Так, повільно
4.3 Ні
13.2 Немає6.2 Ні45 
Продовження додатка I 
2.9.  Пірофорні рідини  
2.9.1.  Визначення  
Пірофорна рідина – це рідка хімічна  речовина або суміш, яка навіть у 
невеликих кількостях може зайнятися протягом п’яти хвилин після контакту 
з повітрям.  
2.9.2.  Критерії класифікації небезпечності  
2.9.2.1. Пірофорні рідини повинні  бути віднесені до однієї категорії , 
встановленої для цього класу небезпечності , на основі результатів методу 
випробувань N.3, який наведений  у підрозділі 33.3.1.5 Частини III 
Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з 
випробувань та критеріїв), відповідно до Таблиці 2.9.1.  
Таблиця 2.9.1  
Критер ії класифікації небезпечності  для класу «Пірофорні рідини » 
Категорія  Критерії  
1 Рідина, яка займається на повітрі протягом п’яти хвилин після розміщення її 
на інертному носії, або яка спричиняє займання паперового фільтру чи 
обвуглює його на повітрі протягом п’яти хвилин.  
 
2.9.3.  Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин або су мішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.9.2.  
 
Таблиця 2.9.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу «Пірофорні рідини » 
Класифікація  Катег орія 1  
Піктограма небезпечності  
 
Сигнальне слово  Небезпека  
Види небезпечного впливу  H250: Самозаймається при контакті з повітрям  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P210  
P222  
P231 + P232  
P233  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
впливі)  P302 + P334  
P370 + P378  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  Немає  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
видаленні)  Немає  
 
46 
Продовження додатка I 
2.9.4.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.9.4.1. Класифікація небезпечності  пірофорних рідин не проводиться, 
якщо досвід, накопичений в процесі їх виробництва або використання, 
свідчить про те, що дана хімічна речовина або суміш спонтанно не 
займається при контакті з повітрям за умов нормальної температури (тобто 
відомо, що хімічна речовина є стабільною при кімнатній температурі 
протягом тривалого періоду часу (днів)).  
2.10.  Пірофорні тверді речовини  
2.10.1. Визначення  
Пірофорна тверда речовина – це тверда хімічна речовина або суміш 
твердих хім ічних речовин, які навіть у невеликих кількостях можуть 
зайнятися протягом п’яти хвилин після контакту з повітрям.  
2.10.2.  Критерії класифікації небезпечності  
Пірофорні тверді речовини повинні  бути віднесені до однієї категорії у 
межах класу небезпечності , встановленої для цього класу небезпечності , на 
основі результатів методу випробувань N.2, описаного у підрозділі 33.3.1.4 
Частини III Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів 
(Посібник з випробувань та критеріїв), відповідно до Таблиці 2.10.1.  
Таблиця 2.10.1  
Критерії класифікації небезпечності  для класу «Пірофорні тверді 
речовини » 
Категорія  Критерії  
1 Тверда речовина, яка займається на повітрі протягом п’яти хвилин.  
Примітка: Випробування слід проводити для твердої речовини або суміші у тому ж 
агрегатному стані, у якому вона надається на ринку. Якщо, наприклад, при поставках або 
перевезеннях одна і та ж хімічна продукція надається у агрегатному стані, відмінному від 
агрегатного стану, в якому вона була випробувана, та який, ймовірно може привести до 
істотної зміни характеристик хімічної речовини під час відповідного випробування, для 
цієї хімічної продукції також повинні  бути проведені випробування у новому агрегатному  
стані.  
2.10.3. Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.10.2.  
Таблиця 2.10.2  
Елементи інф ормації про небезпеку  для класу «Пірофорні тверді 
речовини » 
Класифікація  Категорія 1  
Піктограма небезпечності  
 
Сигнальне слово  Небезпека  
Види небезпечного впливу  H250: Самозаймається при контакті з 
повітрям  
47 
Продовження додатка I 
 
Класифікація  Категорія 1  
Попередження про небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P210  
P222  
P231 + P232  
P233  
P280  
Попередження про небезпечний вплив  (при 
впливі)  P302 + P335 + P334  
P370 + P378  
Попередження про небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  Немає  
Попередження про небезпечний вплив  (при 
видаленні)  Немає  
2.10.4. Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.10.4.1. Процедура класифікації небезпечності  пірофорних твердих 
речовин не застосовується, якщо досвід, накопичений у процесі їх 
виробництва аб о використання, свідчить про те, що дана хімічна речовина 
або суміш спонтанно не займається при контакті з повітрям за умов 
нормальної температури (тобто відомо, що хімічна речовина є стабільною 
при кімнатній температурі протягом тривалого періоду часу (дн ів)). 
2.11.  Хімічна продукція, яка самонагрівається  
2.11.1. Визначення  
2.11.1.1. Хімічна продукція, яка самонагрівається, – це рідкі та тверді 
хімічні речовини або їх суміші (за винятком пірофорних рідин та пірофорних 
твердих речовин), які при контакті з повітрям без подання енергії ззовні 
здатні до самонагрівання; така хімічна продукція відрізняється від 
пірофорної тим, що вона займається лише у великих кількостях (кілограми) і 
лише через тривалі проміжки часу (години і дні).  
2.11.1.2. Самонагрівання хімічної продукції – це процес, при якому 
поступова реакція цієї хімічної продукції з киснем (в повітрі) утворює тепло. 
Якщо швидкість виділення тепла перевищує швидкість тепловіддачі, 
температура хімічної продукції підвищується, щ о, після періоду індукції, 
може призвести до самозаймання та горіння.  
2.11.2. Критерії класифікації небезпечності  
2.11.2.1. Хімічні речовини або їх суміші повинні  бути класифіковані як 
хімічна продукція, яка самонагрівається, якщо у результаті випробувань,  
проведених відповідно до методу випробування, викладеного у підрозділі 
33.3.1.6 Частини III Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів 
(Посібник з випробувань та критеріїв):  
1) отриманий позитивний результат під час випробування на кубічному 
зразку з довжиною ребра 25 мм при температурі 140 °С;  
2) отриманий позитивний результат під час випробування на кубічному 
зразку з довжиною ребра 100 мм при температурі 140 °С і отриманий 
негативний результат під час випробування на кубічному зразку з довжиною  48 
Продовження додатка I 
ребра 100 мм при температурі 120 °С, і якщо об’єм упаковки хімічної 
продукції перевищує 3 м3. 
3) отриманий позитивний результат під час випробування на кубічному 
зразку з довжиною ребра 100 мм при температурі 140 °С і отриманий 
негативний результат під ча с випробування на кубічному зразку з довжиною 
ребра 100 мм при температурі 100 °С, і якщо об’єм упаковки хімічної 
продукції перевищує 450 л;  
4) отриманий позитивний результат під час випробування на кубічному 
зразку з довжиною ребра 100 мм при температурі 140 °С і отриманий 
позитивний результат під час випробування зразка на кубічному зразку з 
довжиною ребра 100 мм при температурі 100 °С.  
2.11.2.2. Хімічна продукція, яка самонагрівається, повинна бути 
віднесена до однієї з двох категорій , встановлених для ц ього класу 
небезпечності , якщо під час випробувань, проведених відповідно до методу 
випробувань N.4, описаного у підрозділі 33.3.1.6 Частини III Рекомендацій 
ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та 
критеріїв), отримані дані задовольняють критерії, які зазначені у Таблиці 
2.11.1.  
Таблиця 2.11.1  
Критерії класифікації небезпечності  для класу  
«Хімічна продукція, яка самонагрівається » 
Категорія  Критерії  
1 Отримано позитивний результат під час випробування на кубічному 
зразку з д овжиною ребра 25 мм при температурі 140 °С  
2 1) отриманий позитивний результат під час випробування на 
кубічному зразку з довжиною ребра 100 мм при температурі 140 
°С і отриманий негативний результат під час випробування на 
кубічному зразку з довжиною ребра 25 мм при температурі 140 
°С, і об’єм упаковки хімічної продукції > 3 м3; або  
2) отриманий позитивний результат під час випробування на 
кубічному зразку з довжиною ребра 100 мм при температурі 140 
°С і отриманий негативний результат під час випробува ння на 
кубічному зразку з довжиною ребра 25 мм при температурі 140 
°С, отриманий позитивний результат під час випробування на 
кубічному зразку з довжиною ребра 100 мм при температурі 120 
°С, і об’єм упаковки хімічної продукції > 450 л; або  
3) отриманий поз итивний результат під час випробування на 
кубічному зразку з довжиною ребра 100 мм при температурі 140 
°С, отриманий негативний результат під час випробування на 
кубічному зразку з довжиною ребра 25 мм при температурі 140 
°С і отриманий позитивний результа т під час випробування на 
кубічному зразку з довжиною ребра 100 мм при температурі 100 
°С. 
Примітка: Випробування слід проводити для речовини або суміші у тому ж 
агрегатному стані, у якому вона надається на ринку. Якщо, наприклад, при поставках або 
переве зеннях одна і та ж хімічна продукція надається у агрегатному стані, відмінному від 
агрегатного стану, в якому вона була випробувана, та який, ймовірно може привести до 
істотної зміни характеристик хімічної речовини під час відповідного випробування, для 49 
Продовження додатка I 
цієї хімічної продукції також повинні  бути проведені випробування у новому агрегатному 
стані.  
2.11.2.3. Хімічні речовини і суміші з температурою самозаймання 
понад 50 °C у об’ємі 27м3 не повинні  бути класифіковані як хімічна 
продукція, яка самонагрівається.  
2.11.2.4. Хімічні речовини і суміші з температурою самозаймання 
понад 50 °C у об’ємі 450 л не повинні  бути віднесені до Категорії 1 цього 
класу небезпечності . 
2.11.3. Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.11.2.  
Таблиця 2.11.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу  
 «Хімічна продукція, яка самонагрівається » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  
Піктограма небезпечності  
  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного впливу  H251: Самонагрівається: може 
самозайматися  H252: 
Самонагрівається у 
великих кількостях: 
може самозайматися  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P235  
P280  P235  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при впливі)  Немає  Немає  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  P407  
P413  
P420  P407  
P413  
P420  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
видаленні)  Немає  Немає  
2.11.4. Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.11.4.1. Детальна схема прийняття рішення щодо класифікації та 
випробувань, які слід провести для встановлення категорії у межах класу 
небезпечності , наведена на рис. 2.11.1.  
2.11.4.2. Процедуру класифікації небезпечності  хімічної продукції, яка 
самонагрівається, застосовувати не потрібно, якщо результати скринінг -тесту 
можна досить точно співвіднести з результатами випробувань на проведення 
класифікації небезпечно сті при достатньому запасі надійності. Приклади 
скринінг -тестів наведені нижче:  
50 
Продовження додатка I 
1) випробування в печі Грюєра  за VDI guideline 2263, Part 1, 1990, Test 
methods for the Determination of the Safety Characteristics of Dusts  (Керівні 
принципи VDI 2263, Частина 1, 1990 р. «Методи випробувань для визначення 
характеристик безпеки пилу») при початковій температурі, яка на 80 К вище 
вихідної температури для об’єму 1 л;  
2) скринінг -тест неупакованих порошкоподібних речовин  за Gibso n, N. 
Harper, D.J. Rogers, R.Evaluation of the fire and explosion risks in drying 
powders, Plant Operations Progress, 4 (3), 181 -189, 1985 (Гібсон Н., Харпер Д., 
Рожерс Р. «Оцінка ризиків пожежі та вибуху сухих порошків», Прогрес 
операцій заводу, 4 (3), 18 1-189, 1985 р.) при початковій температурі, яка на 
60 К вище вихідної температури для об’єму 1 л.  
  51 
Продовження додатка I 
Рис. 2.11.1  
Схема прийняття рішення щодо класифікації небезпечності  хімічної 
продукції, яка самонагрівається  
ХІМІЧНА РЕЧОВИНА / СУМІШ
Чи відбувається небезпечне самонагрівання під час 
випробування на кубічному зразку з довжиною ребра 100 мм 
при температурі 140 °С?
Чи відбувається небезпечне самонагрівання під час 
випробування на кубічному зразку з довжиною ребра 25 мм при 
температурі 140 °С?
Об єм упаковки хімічної речовини / суміші > 3 м3 ?
Чи відбувається небезпечне самонагрівання під час 
випробування на кубічному зразку з довжиною ребра 100 мм 
при температурі 120 °С?
Об єм упаковки хімічної продукції > 450 л?
Чи відбувається небезпечне самонагрівання під час 
випробування на кубічному зразку з довжиною ребра 100 мм 
при температурі 100 °С?
НЕ КЛАСИФІКУЄТЬСЯНЕ КЛАСИФІКУЄТЬСЯ
Категорія 1
Небезпека
Категорія 2
Увага
НЕ КЛАСИФІКУЄТЬСЯ
Категорія 2
Увага
Категорія 2
УвагаТАК
НІ
НІ
ТАК
НІ
НІТАКТАКНІТАКТАКНІ
 
 
 52 
Продовження додатка I 
2.12.  Хімічна п родукція, яка при контакті з водою виділяє 
легкозаймисті гази  
2.12.1.Визначення  
Хімічна продукція, яка при контакті з водою виділяє легкозаймисті 
гази, – це тверді або рідкі хімічні речовини або суміші, які при взаємодії з 
водою здатні самозайматися чи вид іляти легкозаймисті гази в небезпечних 
кількостях.  
2.12.2. Критерії класифікації небезпечності  
2.12.2.1. Хімічна продукція, яка при контакті з водою виділяє 
легкозаймисті гази, повинна бути віднесена до однієї з трьох категорій , 
встановлених для цього класу небезпечності , на основі методу випробувань 
N.5, описаного у підрозділі 33.4.1.4 Частини III Рекомендацій ООН з 
перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв), 
відповідно до Таблиці 2.12.1.  
Таблиця 2.12.1  
Критерії класифікації небезпечності  для класу «Хімічна продукції, яка 
при контакті з водою виділяє легкозаймисті гази » 
Категорія  Критерії  
1 Будь -яка хімічна речовина або суміш, яка при температурі 
навколишнього середовища бурхливо реагує з водою і виділяє, як 
правило, газ, який здатний самовільно займатися, або яка бурхливо 
реагує з водою при температурі навколишнього середовища і виділяє 
займистий газ з інтенсивністю ≥ 10 л/кг речовини за одну хвилину.  
2 Будь -яка хімічна речовина або суміш, яка при температурі 
навколишньог о середовища легко вступає в реакцію з водою і виділяє 
легкозаймистий газ з максимальною інтенсивністю ≥ 20 л/кг речовини 
за одну годину, і яка не відповідає критеріям класифікації 
небезпечності , встановленим для Категорії 1.  
3 Будь -яка хімічна речовина а бо суміш, яка при температурі 
навколишнього середовища повільно реагує з водою і виділяє 
легкозаймистий газ з максимальною інтенсивністю ≥ 1 л/кг речовини за 
одну годину, і яка не відповідає критеріям класифікації небезпечності , 
встановленим для Категорій 1 і 2.  
Примітка : Випробування слід проводити для речовини або суміші у тому ж 
агрегатному стані, у якому вона надається на ринку. Якщо, наприклад, при поставках або 
перевезеннях одна і та ж хімічна продукція надається у агрегатному стані, відмінному від 
агрегатного стану, в якому вона була випробувана, та який, ймовірно може привести до 
істотної зміни характеристик хімічної речовини під час відповідного випробування, для 
цієї хімічної продукції також повинні  бути проведені випробування у новому агрегатному  
стані.  
2.12.2.2. Хімічна продукція класифікується як продукція, яка при 
контакті з водою виділяє легкозаймисті гази за Категорією 1, якщо на будь -
якому етапі процедури випробування відбувається самозаймання.  
2.12.3. Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.12.2.  53 
Продовження додатка I 
 
Таблиця 2.12.2.  
Елементи інформації про небезпеку  для класу «Хіміч на продукція, яка 
при контакті з водою виділяє легкозаймисті гази » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  
Піктограма 
небезпечності  
   
Сигнальне слово  Небезпека  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  H260: При контакті з 
водою виділяє 
легкозаймисті гази, 
які можуть 
самозайматися  H261: При контакті з 
водою виділяє 
легкозаймисті гази  H261: При контакті з 
водою виділяє 
легкозаймисті гази  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження 
впливу)  P223  
P231 + P232  
P280  P223  
P231 + P232  
P280  P231 + P232  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при впливі)  P302 + P335 + P334  
P370 + P378  P302 + P335 + P334  
P370 + P378  P370 + P378  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при зберіганні)  P402 + P404  P402 + P404  P402 + P404  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при видаленні)  P501  P501  P501  
2.12.4. Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.12.4.1. Хімічна продукція не повинна бути класифікована як 
продукція, яка при контакті  з водою виділяє легкозаймисті гази, якщо:  
1) до хімічної структури хімічної речовини або речовин у складі суміші 
не входять метали або металоїди; або  
2) досвід застосування та використання свідчить, що хімічна речовина 
або суміш не реагують з водою, напри клад, хімічна речовина виготовлена з 
використанням води або промита водою; або  
3) хімічні речовини або суміші розчинні є розчинними у воді і 
утворюють стабільну суміш.  
2.13.  Рідини, які окиснюють  
2.13.1. Визначення  
Рідини, які окиснюють, – це рідкі хімічні речовини або суміші, які самі 
по собі не обов'язково горючі, але які, як правило, за рахунок виділення 
кисню можуть спричинити або підтримати горіння  інших матеріалів.  
2.13.2. Критерії класифікації небезпечності  
2.13.2.1. Рідини, які окиснюють, повинні  бути віднесені до однієї з 
трьох категорій , установлених для цього класу небезпечності , на основі 
54 
Продовження додатка I 
методу випробувань O.2, описаного у підрозділі 34.4.2 Частини III 
Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з 
випробувань та критеріїв) відповідно до Таблиці 2.13.1.  
Таблиця 2.13.1  
Критерії класифікації небезпечності  для класу «Рідини, які окиснюють » 
Категорія  Критерії  
1 Будь -яка хімічна речовина або суміш, яка при змішуванні в пропорції 1:1 (за 
масою ) з целюлозою самозаймається під час випробування; або середній час 
підвищення тиску суміші рідини з целюлозою в пропорції 1:1 (за масою) 
менший, ніж середній час підвищення тиску суміші 50 -відсоткового розчину 
хлорної кислоти з целюлозою в пропорції 1:1 ( за масою).  
2 Будь -яка хімічна речовина або суміш, яка при змішуванні з целюлозою в 
пропорції 1:1 (за масою) має середній час підвищення тиску, який є меншим 
або рівнозначним середньому часу підвищення тиску суміші 40 -відсоткового 
водного розчину хлорату натрію з целюло зою в пропорції 1:1 (за масою); і 
якщо не задовольняються критерії класифікації небезпечності , встановлені для 
категорії 1.  
3 Будь -яка хімічна речовина або суміш, яка при змішуванні з целюлозою в 
пропорції 1:1 (за масою) має середній час підвищення тиску,  який є меншим 
або рівнозначним середньому часу підвищення тиску суміші 65 -відсоткового 
водного розчину азотної кислоти з целюлозою в пропорції 1:1 (за масою); і 
якщо не задовольняються критерії класифікації небезпечності , встановлені для 
категорій 1 і 2.  
2.13.3. Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.13.2.  
Таблиця 2.13.2.  
Елементи інформаці ї про небезпеку  для класу «Рідини, які окиснюють » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  
Піктограма 
небезпечності  
   
Сигнальне слово  Небезпека  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  H271: Може 
спричинити пожежу 
або вибух; сильний 
окиснювач  H272: Може 
розвивати пожежу; 
окиснювач  H272: Може 
розвивати 
пожежу; 
окиснювач  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження 
впливу)  P210  
P220  
P280  
P283  P210  
P220  
P280  P210  
P220  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при впливі)  P306 + P360  
P371 + P380  
+ P375  
P370 + P378  P370 + P378  P370 + P378  
55 
Продовження додатка I 
Попередження про 
небезпечний вплив 
(при зберіганні)  P420  Немає  Немає  
Попередження про 
небезпечний вплив 
(при видаленні)  P501  P501  P501  
2.13.4. Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.13.4.1. Для органічних хімічних речовин або сумішей процедура 
класифікації щодо цього класу небезпечності  не застосовується, якщо:  
1) хімічна речовина або суміш не містить кисню, фтору або хлору; або  
2) хімічна речовина або суміш містить кисень, фтор або хлор і ці 
елементи хімічно зв'язані тільки з вуглецем або воднем.  
2.13.4.2. Для неорганічних хімічних речовин або сумішей процедура 
класифікації щодо цього класу небезпечності  не застосовується, якщо вони 
не містять атомів кисню або галогенів.  
2.13.4.3. Важливим додатковим фактором віднесення хімічної 
продукції до цього класу небезпечності  є досвід, накопичений під час 
поводження та використання хімічних речовин аб о сумішей, який вказує на 
їх здатність до окиснення. У разі невідповідності результатів випробувань 
накопиченому досвіду при прийнятті рішення в першу чергу враховується 
практичний досвід.  
2.13.4.4. В деяких випадках хімічні речовини або суміші призводять до 
підвищення або зниження передбаченого тиску в результаті хімічних 
реакцій, які не пов’язані з окиснюючими властивостями цієї хімічної 
речовини або суміші. У цих випадках може виявитися необхідним провести 
повторні випробування відповідно до методу випро бувань O.2, описаного у 
підрозділі 34.4.2 Частини III Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних 
вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв), з використанням інертної 
речовини, наприклад, діатоміту (кізельгуру) замість целюлози, в цілях 
уточнення характ еру реакції і перевірки на хибність позитивного результату.  
2.14. Тверді речовини, які окиснюють  
2.14.1. Визначення  
Тверді речовини, які окиснюють, – це тверді хімічні речовини або 
суміші, які самі по собі не обов'язково горючі, але які, як правило, за рахунок 
виділення кисню можуть спричинити або підтримати горіння інших 
матеріалів.  
2.14.2. Критерії класифікації небезп ечності  
2.14.2.1. Тверді речовини, які окиснюють, повинні  бути віднесені до 
однієї з трьох категорій , встановлених для цього класу небезпечності , на 
основі методу випробувань O.1, описаного у підрозділі 34.4.1 Частини III 
Рекомендацій ООН з перевезення неб езпечних вантажів (Посібник з 
випробувань та критеріїв), або на основі методу випробувань О.3, описаного 
у підрозділі 34.4.3 Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів 
(Посібник з випробувань та критеріїв), відповідно до Таблиці 2.14.1.  56 
Продовження додатка I 
Таблиця 2. 14.1 
Критерії класифікації небезпечності  для класу  
«Тверді речовини, які окиснюють » 
Категорія  Критерії у разі використання 
методу випробувань О.1  Критерії у разі використання 
методу випробувань О.3  
1 Будь -яка хімічна речовина або 
суміш, яка при змішуванні з 
целюлозою в пропорції 4:1 або 1:1 
(за масою) має середню тривалість 
горіння, яка є меншою, ніж 
середня тривалість горіння 
бромату калію, змішаного з 
целюлозою в пропорції 3:2 (за 
масою).  Будь -яка хімічна речовина або 
суміш, яка при змішуванні з 
целюлозою в пропорції 4:1 або 1:1 
(за масою) має середню тривалість 
горіння, яка є більшою, ніж 
середня тривалість горіння 
пероксиду кальцію, змішаного з 
целюлозою у пропорції 3:1 (за 
масою).  
2 Будь -яка хімічна речовина або 
суміш, яка при змішуванні з 
целюлозою в пропорції 4:1 або 1:1 
(за масою) має середню тривалість 
горіння, яка дорівнює або є 
меншою, ніж середня тривалість 
горіння бромату калію з 
целюлозою, змішаних у пропорції 
2:3 (за масою) і якщо не 
задовольняються критерії 
класифікації небезпечнос ті, 
встановлені для категорії 1.  Будь -яка хімічна речовина або 
суміш, яка при змішуванні з 
целюлозою в пропорції 4:1 або 1:1 
(за масою) має середню тривалість 
горіння, яка дорівнює або є 
більшою, ніж середня тривалість 
горіння пероксиду кальцію з 
целюлозою , змішаних у пропорції 
1:1 (за масою) і якщо не 
задовольняються критерії 
класифікації небезпечності , 
встановлені для категорії 1.  
3 Будь -яка хімічна речовина або 
суміш, яка при змішуванні з 
целюлозою в пропорції 4:1 або 1:1 
(за масою) має середню триваліс ть 
горіння, яка дорівнює або є 
меншою, ніж середня тривалість 
горіння бромату калію з 
целюлозою, змішаних у пропорції 
3:7 (за масою)» і якщо не 
задовольняються критерії 
класифікації небезпечності , 
встановлені для категорій 1 і 2.  Будь -яка хімічна речовина або 
суміш, яка при змішуванні з 
целюлозою в пропорції 4:1 або 1:1 
(за масою) має середню тривалість 
горіння, яка дорівнює або є 
більшою, ніж середня тривалість 
горіння пероксиду кальцію з 
целюлозою, змішаних у пропорції 
1:2 (за ма сою) і якщо не 
задовольняються критерії 
класифікації небезпечності , 
встановлені для категорій 1 і 2.  
Примітка 1. Деякі тверді речовини, які окиснюють, можуть також бути 
вибухонебезпечними за певних умов (при зберіганні у великих кількостях). Деякі види 
нітрату амонію можуть становити небезпеку вибуху в екстремальних умовах, і у цих 
випадках для оцінки цієї небезпеки може застосовуватися випробування «Перевірка на 
стійкість до детонації» (відповідно до Міжнародного кодексу морського перевезення 
вантажів нав алом (IMSBC Code), Додаток 3, випробування 5). Відповідні дані повинні  
зазначатись у паспорті безпечності хімічної продукції.  
Примітка 2. Випробування слід проводити для речовини або суміші у тому ж 
агрегатному стані, у якому вона надається на ринку. Якщо,  наприклад, при поставках або 
перевезеннях одна і та ж хімічна продукція надається у агрегатному стані, відмінному від 
агрегатного стану, в якому вона була випробувана, та який, ймовірно може привести до 
істотної зміни характеристик хімічної речовини під ч ас відповідного випробування, для 57 
Продовження додатка I 
цієї хімічної продукції також повинні  бути проведені випробування у новому агрегатному 
стані.  
2.14.3. Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин та сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації небезпечності  твердих речовин, які окиснюють, слід 
застосовувати елементи інформації про небезпеку  відповідно до  
Таблиці 2.14.2.  
Таблиця 2.14.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу «Тверді речовини, які 
окиснюють » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3 
Піктограма 
небезпечності  
   
Сигнальне слово  Небезпека  Небезпека  Увага  
Види 
небезпечного 
впливу  H271: Може 
спричинити пожежу або 
вибух; сильний 
окиснювач  H272: Може 
розвивати пожежу ; 
окиснювач  H272: Може 
розвивати пожежу ; 
окиснювач  
Попередження 
про небезпечний 
вплив  
(попередження 
впливу)  P210  
P220  
P280  
P283  P210  
P220  
P280  P210  
P220  
P280  
Попередження 
про небезпечний 
вплив  (при 
впливі)  P306 + P360  
P371 + P380 + P375  
P370 + P378  P370 + P378  P370 + P378  
Попередження 
про небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні)  P420  Немає  Немає  
Попередження 
про небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  P501  
2.14.4. Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.14.4.1. Для органічних хімічних речовин або сумішей процедура 
класифікації щодо цього класу небезпечності  не застосовується, якщо:  
1) хімічна речовина або суміш не містять кисню, фтору або хлору; або  
2) хімічна речовина або суміш містить кисень, фтор або  хлор і ці 
елементи хімічно зв'язані тільки з вуглецем або воднем.  
58 
Продовження додатка I 
2.14.4.2. Для неорганічних хімічних речовин або сумішей процедура 
класифікації щодо цього класу небезпечності  не застосовується, якщо вони 
не містять атомів кисню або галогенів.  
2.14.4.3. В ажливим додатковим фактором віднесення хімічної 
продукції до цього класу небезпечності  є досвід, накопичений під час 
поводження та використання хімічних речовин або сумішей, який вказує на 
їх здатність до окиснення. Судження, які базуються на накопиченому досвіді, 
мають перевагу над результатами дослідження.  
2.15.  Органічні пероксиди  
2.15. 1. Визначення  
2.15.1.1. Органічні пероксиди – це рідкі або тверді органічні хімічні 
речовини, які містять структуру -О-О- і можуть вважатися похідними 
пероксиду водню, в якій один або обидва атоми водню заміщені органічними 
радикалами. Під це визначення пі дпадають також суміші (склади) органічних 
пероксидів, які містять щонайменше один органічний пероксид. Органічні 
пероксиди є термічно нестійкими хімічними речовинами або сумішами, які 
схильні до екзотермічного самоприскорюваного розкладу. Крім того, вони 
можуть мати одну або декілька із наступних властивостей:  
1) здатність розкладатися з вибухом;  
2) здатність швидко згоряти;  
3) чутливість до удару або тертя;  
4) здатність вступати у небезпечні хімічні реакції з іншими хімічними 
речовинами.  
2.15.1.2.Органічн ий пероксид вважається таким, який має 
вибухонебезпечні властивості, якщо під час лабораторних випробувань 
суміш  здатна детонувати, швидко дефлагрувати або створювати бурхливий 
ефект при нагріванні у замкненому просторі.  
2.15.2. Критерії класифікації небез печності  
2.15.2.1. Для будь -якого органічного пероксиду повинна бути 
проведена класифікація небезпечності  за цим класом небезпе чності , за 
винятком випадків, коли хімічна продукція містить:  
1) не більше 1,0% вільного кисню у складі органічних пероксидів, ко ли 
вміст пероксиду водню не перевищує 1,0%; або  
2) не більше 0,5% вільного кисню у складі органічних пероксидів, коли 
вміст пероксиду водню складає понад 1,0%, але не більше, ніж 7,0%.  
Примітка  
Вміст (%) вільного кисню у складі суміші органічних пероксидів  
визначається за формулою:  
16×∑(𝑛𝑖×𝑛𝑗
𝑚𝑖)𝑛
𝑖 , 
де: 
𝑛𝑖= кількість пероксидних груп на молекулу i-того органічного 
пероксиду;  
𝑐𝑖= концентрація (у відсотках за масою) i-того органічного пероксиду;  59 
Продовження додатка I 
𝑚𝑖=молекулярна маса i-того органічного пероксиду.  
2.15.2.2. Органічні пероксиди відносять до однієї із семи категорій  
«типів A -G», встановлених для цього класу небезпечності , відповідно до 
наступних принципів:  
1) будь -який органічний пероксид, який в упакованому вигляді може 
детонувати або легко дефлагрув ати, визначається як органічний пероксид 
ТИПУ А;  
2) будь -який органічний пероксид, який має вибухонебезпечні 
властивості і який в упакованому вигляді не детонує, швидко не дефлагрує, 
але який здатний до теплового вибуху у цій упаковці, визначається як 
органічний пероксид типу B;  
3) будь -який органічний пероксид, який має вибухонебезпечні 
властивості, який в упакованому вигляді не детонує, швидко не дефлагрує і 
не здатний до теплового вибуху, визначається як органічний пероксид ТИПУ 
C; 
4) будь -який органічни й пероксид, який згідно із лабораторними 
випробуваннями:  
а) детонує частково, швидко не дефлагрує і не реагує бурхливо при 
нагріванні у замкненому просторі; або  
б) не детонує, дефлагрує повільно і не реагує бурхливо при нагріванні у 
замкненому просторі; а бо  
в) не детонує, не дефлагрує і проявляє помірний тепловий ефект при 
нагріванні у замкненому просторі;  
повинен бути визначений як органічний пероксид типу D;  
5) будь -який органічний пероксид, який під час лабораторних 
випробувань не детонує, не дефлагрує  і проявляє слабкий тепловий ефект або 
не проявляє жодної реакції при нагріванні у замкненому просторі, 
визначається як органічний пероксид типу ТИПУ E;  
6) будь -який органічний пероксид, який під час лабораторних 
випробувань не детонує у кавітаційному стан і, не дефлагрує і проявляє лише 
слабкий тепловий ефект або не проявляє жодної реакції при нагріванні у 
замкненому просторі, і характеризується слабким вибуховим ефектом або 
його повною відсутністю, визначається як органічний пероксид ТИПУ F;  
7) будь -який о рганічний пероксид, який під час лабораторних 
випробувань не детонує у кавітаційному стані, не дефлагрує і не проявляє 
жодної реакції при нагріванні у замкненому просторі, також 
характеризуються повною відсутністю вибухового ефекту за умови, що він 
термічн о стабільний (ТСПР становить 60 °С для упаковки вагою 50 кг) (*), 
або у випадку рідких сумішей, якщо для десенсибілізації (зменшення 
чутливості) використовується розчинник, який має температуру кипіння < 
150 °С, визначається як органічний пероксид ТИПУ G. Якщо органічний 
пероксид є термічно нестійким і якщо для десенсибілізації використовується 
                                           
* Див.: Рекомендації ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв), 
підрозділи 28.1, 28.2, 28.3 і Таблиця 28.3.  60 
Продовження додатка I 
розчинник, температура кипіння якого < 150 °С, цей органічний пероксид 
визначається як органічний пероксид ТИПУ F.  
Якщо випробування проводиться щодо упакованої хімі чної продукції і 
її упаковка була змінена, слід провести нове випробування, якщо вважається, 
що зміни в упаковці вплинуть на результати випробування.  
2.15.2.3. Критерії контролю температури  
Контроль температури повинен забезпечуватись для наступних 
органіч них пероксидів:  
1) органічні пероксиди типу  B і С, якщо температура їх 
самоприскорюваного розкладу (ТСПР)  ≤ 50 °С;  
2) органічні пероксиди типу D, які проявляють помірний тепловий 
ефект при нагріванні у замкненому просторі з ТСПР ≤ 50 °С або проявляють 
слабкий тепловий ефект чи не проявляють жодної реакції при нагріванні у 
замкненому просторі з ТСПР ≤ 45 °С; та  
3) органічні пероксиди типу E та F з ТСПР ≤ 45 °С.  
Методи випробувань для визначення ТСПР, а також методи розрахунку 
контрольної та аварійної температур наведені у Посібнику з випробувань та 
критеріїв Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів, Частина II, 
розділ 28. Обране випробування повинно проводитись для продукції у 
типових упаковках як з точки зору їх розмірів, так і матеріалів у паковки.  
2.15.3. Інформація про небезпеку  
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.15.1.  
Таблиця 2.15.1.  
Елементи інформації про небезпеку  для класу «Органічні пероксиди » 
Класифікація  ТИП A  ТИП B  ТИПИ  
C і D  ТИПИ  
E і F  ТИП G  
Піктограма 
небезпечност
і 
 
 
   Для цієї 
категорії у 
межах класу 
небезпечност
і інформація 
про 
небезпеку  не 
передбачен а 
Сигнальне 
слово  Небезпека  Небезпека  Небезпека  Увага  
Види 
небезпечного 
впливу  H240: 
Нагрівання 
може 
спричинити 
вибух  H241: 
Нагрівання 
може 
спричинити 
пожежу або 
вибух  H242: 
Нагрівання 
може 
спричинити 
пожежу  H242: 
Нагрівання 
може 
спричинити 
пожежу  
61 
Продовження додатка I 
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  
(попередженн
я впливу)  P210  
P234  
P235  
P240  
P280  P210  
P234  
P235  
P240  
P280  P210  
P234  
P235  
P240  
P280  P210  
P234  
P235  
P240  
P280   
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
впливі)  P370 +  
P372 +  
P380 + P373  P370 +  
P380 + P375  
[+ P378] (*) P370 + P378  P370 + P378  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні)  P403  
P410  
P411  
P420  P403  
P410  
P411  
P420  P403  
P410  
P411  
P420  P403  
P410  
P411  
P420  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  P501  P501  
Для органічних пероксидів  Типу G нанесення елементів інформації про 
небезпеку  не передбачається, але вона повинна бути перевірена щодо 
властивостей, які стосуються інших класів небезпечності . 
2.15.4. Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечно сті 
2.15.4.1.  Органічні пероксиди класифікуються відповідно до їх хімічної 
структури та вмісту кисню у їх складі, а також вмісту пероксиду водню (див. 
пункт 2.15.2.1 цього Додатка). Властивості органічних пероксидів, які мають 
вирішальне значення для прове дення класифікації небезпечності , повинні  
визначатись експериментальним шляхом. Класифікація небезпечності  
органічних пероксидів повинна бути проведена відповідно до серії 
випробувань А -Н, відповідно до Частини II Рекомендацій ООН з перевезення 
небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв). Процедура 
проведення класифікації небезпечності  наведена на Рисунку 2.15.1.  
2.15.4.2. Суміші вже класифікованих органічних пероксидів можуть 
бути класифіковані за тим же типом органічного пероксиду, за яким 
класифікований найнебезпечніший компонент суміші. Однак, через те, що 
два термічно стійких компоненти можу ть утворити менш термічно стійку 
суміш, для суміші в цілому повинні  бути проведені випробування щодо 
визначення температури самоприскорюваного розкладу (ТСПР).  
Примітка : Поєднання окремих складових може становити більшу небезпечність, 
ніж кожен компонент о кремо.   
                                           
* Див. вступ до Додатк а IV цього Технічного регламенту  для отримання більш детальної інформації щодо 
використання квадратних дужок.  62 
Продовження додатка I 
Рисунок 2.15.1  
Схема прийняття рішення щодо класифікації небезпечності  органічних 
пероксидів  
 
 
  
ОРГАНІЧНИЙ ПЕРОКСИД
Чи відбувається 
поширення детонації ?
Чи може здетонувати у 
запакованому вигляді ?
Чи може 
спричинити поширення 
дефлаграції ?
Чи може 
спричинити поширення 
дефлаграції ?
Чи може спричинити 
поширення дефлаграції ?
Чи відбувається швидка 
дефлаграція в упаковці ?
Яка реакція на 
нагрівання у замкненому 
просторі ? Яка реакція на 
нагрівання у замкненому 
просторі ?
Яка реакція на 
нагрівання у замкненому 
просторі ?
Запакована в упаковку 
місткістю понад 400 кг/450 л 
або має розглядатися
як виняток ?
Яка вибухова потужність ?
Яка реакція на
нагрівання у замкненому 
просторі ?
ТСПР 
становить 
< 60 °С в 
упаковці 50 кг?
Це тверда речовина ?
Використаний
розчинник 
із температурю кипіння 
< 150 °С?
Тип G Тип F Тип E Тип D Тип C Тип B Тип AЧи може вибухнути 
у запакованому вигляді ?Блок 1
Випробування А
Блок 2
Випробування В
2.1 Так
2.2 Ні1.1 Так1.3 Ні
1.2 Частково
Блок 4
Випробування С
Блок 5
Випробування С
5.3 Ні
5.2 Так, повільно5.1 Так, швидко
Блок 8
Випробування Е
Блок 9
Випробування Е
9.3 Слабка
9.4 Немає
Блок 11
11.1 Так
Блок 12
Випробування Е
12.3 Немає
Блок 13
Випробування Е
Блок 14
Випробування Н
Блок 15
15.1 Так
Блок 16
16.2 Ні16.1 Так15.2 Ні14.2 Ні14.1 Так13.1 Слабка12.2 Слабка12.1 Не слабка11.2 Ні9.2 Середня9.1   БурхливаБлок 7
Випробування Е
8.1 Бурхлива
8.2 Середня
8.3 Слабка
8.4 Немає10.2 Ні
10.1 ТакБлок 10
Випробування G7.2 Середня
7.3 Слабка
7.4 Немає7.1 БурхливаБлок 3
Випробування С
3.2 Так, повільно
3.3 Ні3.1 Так, швидко
4.1 Так, швидко
6.1 ТакБлок 6
Випробування D4.2 Так, повільно
4.3 Ні
13.2 Немає6.2 Ні63 
Продовження додатка I 
2.16.  Хімічна продукція, яка спричиняє корозію металів  
2.16.1. Визначення  
Хімічна продукція, яка спричиняє корозію металів, – це хімічна 
речовина або  суміш, яка може суттєво пошкодити або навіть зруйнувати 
метали в результаті хімічного впливу.  
2.16.2. Критерії класифікації небезпечності  
2.16.2.1. Хімічна продукція, яка спричиняє корозію металів, повинна 
бути віднесена до однієї категорії , установленої для цього класу 
небезпечності , на основі результатів методу випробувань, описаного у 
підрозділі 37.4 Частини III Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних 
вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв), відповідно до Таблиці 2.16.1.  
Таблиця 2.16.1  
Критері ї класифікації небезпечності  для класу «Хімічна продукція, яка 
спричиняє корозію металів » 
Категорі
я Критерії  
1 Швидкість корозії стальної або алюмінієвої поверхні > 6.25 мм/рік за 
температури 55 °С при проведенні випробування на обох матеріалах.  
Примітка . У тих випадках, коли початкове випробування або на сталі, 
або на алюмінії вказує на те, що хімічна речовина або суміш, щодо якої 
проводиться випробування, спричиняє корозію, то наступні випробування на 
іншому металі не потрібні.  
2.16.3. Інформація про не безпеку   
Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 2.16.2.  
Таблиця 2.16.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу  «Хімічна продукція, яка 
спричиняє корозію металів » 
Класифікація  Категорія 1  
Піктограма небезпечності  
 
Сигнальне слово  Увага  
Види небезпечного впливу  H290: Може спричинити корозію металів  
Попередження про небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P234  
Попередження про небезпечний вплив  
(при впливі)  P390  
Попередження про небезпечний вплив  
(при зберіганні)  P406  
Попередження про небезпечний вплив  
(при видаленні)  Немає  
64 
Продовження додатка I 
Примітка . Якщо хімічна речовина або суміш класифікована як хімічна продукція, 
яка спричиняє корозію металів, але не класифікована як хімічна продукція, яка спричиняє 
ураження шкіри та/або серйозні пошкодження очей, щодо неї повинні  застосовуватись 
положення щодо інформації про небезпеку , які викладені у пункті 1.3.6 цього Додатка.  
2.16.4. Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності  
2.16.4.1. Швидкість корозії може бути визначена відповідно до  методу 
випробування, викладеного у підрозділі 37.4 Частини III Рекомендацій ООН з 
перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв). 
Зразки, які підлягають випробуванню, повинні  виготовлятись з наступних 
матеріалів:  
1) для цілей випроб ування зразка сталі: марка сталі  
S235JR+CR (1.0037 відповідно St 37 -2),  
S275J2G3+CR (1.0144 відповідно St 44 -3), ДСТУ ISO 3574:2009  « Лист 
з вуглецевої сталі, обтиснений у холодному стані, торговельної якості та для 
витягування. Технічні умови» , Unified Numbering System (UNS) G 10200, або 
SAE 1020 «Відточені безшовні сталеві трубки» ; 
2) для цілей випробування зразка алюмінію: неплаковані типи 7075 -T6 
або AZ5GU -T6. 
2.17. Десенсибілізована вибухова хімічна продукція  
2.17.1. Визначення  
2.17.1.1. Десенсибілізована вибухова хімічна продукція  – це тверді або 
рідкі вибухові хімічні речовини, або суміш вибухових хімічних речовин, які 
флегматизовані для цілей пригнічення їх вибухових властивостей таким 
чином, щоб вони не могли вибухати масою і не горіли  занадто швидко і, 
відповідно, щоб вони не відповідали критеріям віднесення до класу 
небезпечності  «Вибухова хімічна продукція» (див. також абзац третій пункту 
2.1.4.1 цього Додатка (). 
2.17.1.2. До десенсибілізованої вибухової хімічної продукції належить :  
1)Тверда десенсибілізована вибухова хімічна продукція: вибухові 
хімічні речовини або їх суміші, які змочені водою або спиртами, або 
розбавлені іншими хімічними речовинами до утворення гомогенної твердої 
суміші для цілей пригнічення їх вибухових властиво стей.  
Примітка :  Має місце десенсибілізація, яка досягається утворенням гідратів цих 
хімічних речовин.  
2) Рідка десенсибілізована вибухова хімічна продукція: вибухові 
хімічні речовини або їх суміші, які розчинені або суспендовані у воді або в 
                                           
 Нестабільна вибухова хімічна продукція, як це визначено у главі 2.1 цього Додатка, також може бути 
стабілізована шляхом десенсибілізації і, відп овідно, може бути віднесена до класу небезпечності 
«Десенсибілізована вибухова хімічна продукція » за умови її відповідності усім критеріям, які викладені у 
главі 2.17 цього Додатка. У цьому разі щодо д есенсибілізован ої вибухов ої хімічн ої продукці ї повинне бути 
проведене випробування серії 3 ( Частин а I Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів 
(Посібник з випробувань та критеріїв) ), оскільки інформація про чутливість вибухов ої хімічн ої продукці ї до 
механічних стимулів, імовірно, буде мати важливе з начення для визначення умов щодо безпечного 
поводження та використання такої продукції. Отримані результати повинні бути зазначені у паспорті 
безпечності  хімічної продукції.  65 
Продовження додатка I 
інших рідких хімічних речовинах до утворення гомогенної рідкої суміші для 
цілей пригнічення їх вибухових властивостей.  
2.17.2. Критерії класифікації небезпечності  
2.17.2.1.  Будь -яка хімічна продукція, яка перебуває у 
десенсибілізованому стані, повинна бути віднесена до  класу небезпечності  
«Десенсибілізована вибухова хімічна продукція», за винятком наступних 
випадків:  
1) хімічна продукція, яка виготовлена з метою одержання практичного 
вибухового чи піро технічного  ефекту ; 
2) хімічна продукція здатна вибухати масою за резу льтатами 
випробування серій 6 (а) або 6 (b) або її скоригована швидкість горіння, 
визначена відповідно до випробування швидкості горіння (підрозділ 51.4 
Частини V Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів 
(Посібник з випробувань та критеріїв)), п еревищує 1200 кг/хв; або  
3) енергія екзотермічного розкладу < 300 Дж/г.  
Примітка 1: Хімічні речовини або їх суміші, які відповідають критеріям 1) або 2) 
пункту 2.17.2.1, класифікують за класом небезпечності  «Вибухова хімічна продукція» 
(див. розділ 2.1 цього Додатка). Хімічні речовини або їх суміші, які відповідають критерію 
3) пункту 2.17.2.1, можуть бути класифіковані за іншими класами фізичних небезпек.  
Примітка 2: Е нергія екзотермічного розкладу може бут и оцінена за допомогою 
відповідного калориметричного методу (див. підрозділ 20.3.3.3 розділ 20 Частини II 
Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та 
критеріїв).  
2.17.2.2.  Десенсибілізована вибухова хімічна продукція пови нна бути 
упакована для постачання та використання, та віднесена до однієї із чотирьох 
категорій  в межах цього класу залежно від скоригованої швидкості горіння 
(Ac) за результатами випробування «Випробування швидкості горіння 
(зовнішній вогонь)» (Частина V,  підрозділ 51.4 Рекомендацій ООН з 
перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв)), 
відповідно до нижченаведеної таблиці  2.17.1:  
Таблиця 2.17.1.  
Критерії класифікації небезпечності  для класу  
«Десенсибілізована вибухова хімічна проду кція»  
Категорія  Критерії  
1 Десенсибілізована вибухова хімічна продукція зі скоригованою швидкістю 
горіння (А С): 300 кг/хв ≤ А С ≤ 1200 кг/хв.  
2 Десенсибілізована вибухова хімічна продукція зі скоригованою швидкістю 
горіння (А С): 140 кг/хв ≤ А С  300 кг/хв.  
3 Десенсибілізована вибухова хімічна продукція зі скоригованою швидкістю 
горіння (А С): 60 кг/хв ≤ А С  140 кг/хв.  
4 Десенсибілізована вибухова хімічна продукція зі скоригованою швидкістю 
горіння (А С): А С  60 кг/хв.  
Примітка 1: Десенсибілізована вибухова хімічна продукція повинна бути 
підготовлена до зберігання та поводження таким чином, щоб вона зберігала свою 
гомогенність і не розпадалась за нормальних умов зберігання та поводження, зокрема, під 
час десенсибілізації  змочуванням. Виробник / постачальник повинен надати інформацію у 
паспорті безпечності хімічної продукції щодо терміну зберігання та надати інструкції 66 
Продовження додатка I 
щодо перевірки десенсибілізації. За певних умов вміст десенсибілізуючого агента 
(наприклад, флегматизатор а, змочувального реактиву або матеріалу, який застосовується 
для оброблення)  під час постачання та використання хімічної продукції може 
знижуватись, що може призвести до зростання потенціалу небезпечності 
десенсибілізованої вибухової хімічної продукції. Ок рім того, у паспорті безпечності 
хімічної продукції повинні бути зазначені рекомендації щодо способів уникнення 
підвищення небезпек загоряння, вибуху або розкидання у разі, якщо хімічна речовина або 
суміш хімічних речовин були недостатньо десенсибілізовані . 
Примітка 2: Вибухонебезпечні властивості десенсибілізованої вибухової хімічної 
продукції  повинні бути визначені за результатами випробування серії 2 Рекомендацій 
ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник з випробувань та критеріїв) і повинні 
бути зазначені у паспорті безпечності хімічної продукції.  
Примітка 3: Для цілей зберігання, постачання та використання десенсибілізована 
вибухова хімічна продукція додатково не підпадає під дію положень розділів 2.1 
(«Вибухова хімічна продукція»), 2.6 («Легкоза ймисті рідини») та 2.7 («Легкозаймисті 
тверді речовини») цього Додатку.  
2.17.3. Інформація про небезпеку  
Для рідких або твердих хімічних речовин або їх сумішей, які 
відповідають критеріям класифікації для цього класу небезпечності , слід 
застосовувати елементи інформації про небезпеку  відповідно до  
Таблиці 2.17.2.  
Таблиця 2.17.2.  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності  
«Десенсибілізована вибухова хімічна продукція»  
 Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  Категорія 4  
Піктограма 
небезпечнос
ті 
    
Сигнальне 
слово  Небезпека  Небезпека  Увага  Увага  
Види 
небезпечног
о впливу  H206: Небезпека 
пожежі , вибуху 
або розкидання; 
підвищена 
небезпека 
вибуху при 
зменшенні 
кількості 
десенсибілізуючH207 Небезпека 
пожежі або 
розкидання; 
підвищена 
небезпека 
вибуху при 
зменшенні 
кількості 
десенсибілізуючH207 Небезпека 
пожежі або 
розкидання; 
підвищена 
небезпека 
вибуху при 
зменшенні 
кількості 
десенсибілізуючH208: Небезпека 
пожежі ; 
підвищена 
небезпека 
вибуху п ри 
зменшенні 
кількості 
десенсибілізуюч
67 
Продовження додатка I 
ого агента  ого агента  ого агента  ого агента  
Попереджен
ня про 
небезпечний 
вплив  
(попереджен
ня впливу)  P210  
P212  
P230  
P233  
P280  P210  
P212  
P230  
P233  
P280  P210  
P212  
P230  
P233  
P280  P210  
P212  
P230  
P233  
P280  
Попереджен
ня про 
небезпечний 
вплив  (при 
впливі)  P370+P380+ 
P375  P370+P380+ 
P375  P370+P380+ 
P375  P371+P380+ 
P375  
Попереджен
ня про 
небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні)  P401  
P401  P401  P401  
Попереджен
ня про 
небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  P501  P501  
2.17.4. Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності . 68 
Продовження додатка I 
Хімічна речовина / суміш є тверда або рідка хімічна 
речовина / суміш?
Чи містить вона вибухову хімічну речовину або суміш таких хімічних 
речовин, які флегматизовані для цілей пригнічення їх вибухових 
властивостей?
Енергія екзотермічного розкладу < 300 Дж/г?
Випробування 6(а), 6 (b)
Результат випробування – вибух масою?
Випробування на швидкість горіння 
(Частина V, підпункт 51.4)
Результат випробування – вибух масою?
Ас > 1200 кг/хв?
Клас небезпечності «Вибухова хімічна продукція »
(див. розділ 2.1)
Не класифікується за класом 
«Десенсибілізована вибухова 
хімічна продукція »
Може бути класифікована за 
іншими класами фізичних 
небезпек
Вибухова хімічна продукція
Категорія 1.1
Небезпека
300 кг/хв   АС        кг/хв?
140 кг/хв   АС < 300 кг/хв?
60 кг/хв   АС  140 кг/хв ?
АС < 60 кг/хв ?Так
ТакНі
Ні
Так
ТакТак
Вибухова хімічна продукція
Категорія 1.1
Небезпека
Категорія 1
Небезпека
Категорія 2
Небезпека
Категорія 3
Увага
Категорія 4
Увага
ТакТакТакТакРисунок 2.17.1.  Загальна схема процедури віднесення хімічної продукції до класу небезпеки 
«Десенсибілізована вибухова хімічна продукція » 
Ні
Ні
Ні
Ні
Ні
 69 
Продовження додатка I 
2.17.4.1.  Процедура класифікації небезпек щодо десенсибілізованої 
вибухової хімічної продукції не застосовується у разі, якщо:  
1) хімічні речовини або їх суміші не містять вибухової хімічної 
продукції відповідно до критеріїв, які зазначені у розділі 2.1 цього Додатку; 
або 
2) енергія екзотермічного розкладу < 300 Дж/г.  
2.17.4.2.  Енергія екзотермічного розкладу повинна бути визначена з 
викорис танням вибухової хімічної продукції, яка вже десенсибілізована 
(тобто гомогенної суміші твердих або рідких хімічних речовин, отриманої на 
основі вибухової хімічної продукції та хімічної( -их) речовини( -н), яка( -і) 
використовується( -ються) для пригнічення її  вибухових властивостей). 
Енергія екзотермічного розкладу може бути оцінена за допомогою 
відповідного калориметричного методу (див. підрозділ 20.3.3.3 розділ 20 
Частини II Рекомендацій ООН з перевезення небезпечних вантажів (Посібник 
з випробувань та крите ріїв).  
 
3. ЧАСТИНА В. НЕБЕЗПЕКИ ДЛЯ ЗДОРОВ'Я ЛЮДИНИ  
3.1. Хімічна продукція, яка проявляє гостру токсичність у разі впливу 
на організм людини  
3.1.1.  Визначення  
3.1.1.1 Гостра токсичність означає значні несприятливі ефекти для 
здоров‘я людини (наприклад, см ерть), які виникають після однократного або 
короткотривалого впливу хімічної речовини або суміші оральним шляхом, 
при вдиханні або через шкіру.  
3.1.1.2.  Клас небезпечності  «Хімічна продукція, яка проявляє гостру 
токсичність у разі впливу на організм людини », має наступні диференціації:  
«Хімічна продукція, яка проявляє гостру токсичність при оральному 
впливі на організм людини»;  
«Хімічна продукція, яка проявляє гостру токсичність у разі впливу на 
організм людини  через шкіру»;  
«Хімічна продукція, яка проявля є гостру токсичність у разі впливу на 
організм людини  при вдиханні».  
3.1.2.  Критерії класифікації небезпечності  хімічної продукції за класом 
«Хімічна продукція, яка проявляє гостру токсичність у разі впливу на 
організм людини » 
3.1.2.1. Хімічні речовини можуть бути віднесені до однієї з чотирьох 
категорій , визначених на основі гострої токсичності при оральному шляху 
впливу, при впливі через шкіру або при вдиханні відповідно до кількісних 
лімітуючих критеріїв, наведених у таблиці нижче. Показники гострої 
токсичності виражені (наближено) у вигляді значень показників 𝐿𝐷50 
(оральний шлях впливу, вплив через шкіру) або 𝐿𝐶50 (при вдиханні), або 
показників оціночної гострої токсичності ( ОГТ ). Хоча за деякими методами 
in vivo безпосередньо визначаються значення LD50/LC50, за іншими новими 
методами in vivo  (наприклад, із використанням меншої кількості тварин) 70 
Продовження додатка I 
розглядаються інші показники гострої токсичності, такі як значні клінічні 
ознаки токсичності, які використовуються для ві днесення до певної категорії 
у межах класу небезпечності . Після Таблиці 3.1.1 наведено пояснення.  
Таблиця 3.1.1  
Показники оціночної гострої токсичності ( ОГТ) та критерії для 
віднесення до категорій  для класу «Хімічна продукція, яка проявляє гостру 
токсичні сть у разі впливу на організм людини » 
Шлях впливу  Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  Категорія 4  
Оральний (мг/кг маси тіла)  
Див.: Примітка 1)  
Примітка 2)  ОГТ  ≤ 5 5 < ОГТ  ≤ 
50 50 < ОГТ  ≤ 
300 300 < ОГТ  ≤ 
2000  
Через шкіру (мг/кг маси тіла)  
Див.: Примітка 1) 
Примітка 2)  ОГТ  ≤ 50 50 < ОГТ  ≤ 
200 200 < ОГТ  ≤ 
1 000  1 000 < ОГТ  
≤ 2 000  
Гази ( млн−1об′єм (𝑝𝑝𝑚𝑉 )()) 
Див.: Примітка 1)  
Примітка 2)  
Примітка 3)  ОГТ  ≤ 100  100 < ОГТ  ≤ 
500 500 < ОГТ  ≤ 
2 500  2 500 < ОГТ  
≤ 20 000  
Пари (мг/л)  
Див.: Примітка 1)  
Примітка  2) 
Примітка 3)  
Примітка 4)  ОГТ  ≤ 0,5  0,5 < ОГТ  ≤ 
2,0 2,0 < ОГТ  ≤ 
10,0 10,0 < ОГТ  
≤ 20,0  
Пил і туман (мг/л)  
Див.: Примітка 1)  
Примітка 2)  
Примітка 3)  ОГТ  ≤ 0,05  0,05 < ОГТ  
≤ 0,5  0,5 < ОГТ  ≤ 
1,0 1,0 < ОГТ  
≤ 5,0  
Примітки до Таблиці 3.1.1:  
1) Показник оціночної гострої токсичності для цілей класифікації небезпечності  
визначається з використанням показників: 𝐿𝐷50/𝐿𝐶50 (якщо вони визначені).  
2) Показник оціночної гострої токсичності для цілей класифікації небезпечності  
хімічної речовини у суміші визначається з використанням наступних показників:  
– 𝐿𝐷50/𝐿𝐶50 (якщо вони визначені);  
– відповідного конвертованого  показника з Таблиці 3.1.2, який відповідає 
результатам випробування відповідного діапазону; або  
– відповідного конвертованого показника з Таблиці 3.1.2, який відповідає категорії 
класифікації небезпечності . 
3) Діапазони значень показника оціночної гострої токсичності ( ОГТ ) при вдиханні, 
які використовуються у Таблиці 3.1.1, відповідають експериментал ьному 4 -годинному 
впливу. У разі, якщо дослідження проводились протягом 1 -ї години, їх результати можуть 
бути конвертовані в 4 -годинні шляхом ділення даних, отриманих під час 1 -годинних 
досліджень, на 2 – для газів і парів, та на 4 – для пилу і туману.  
4) Для деяких хімічних речовин середовищем для випробувань буде не просто 
пара, а суміш рідкої та газоподібної фаз. Для інших хімічних речовин середовище 
випробування може складатися з пари, близької до газоподібної форми. В останніх 
випадках класифікація неб езпечності  повинна базуватися на одиницях млн.-1/об’єм 
(ppmV) наступним чином: Категорія 1 (100 млн-1/об’єм [ppmV]), Категорія 2 (500 млн.-
                                           
 Концентрація газу виражена у частинах на мільйон по об’єму . 71 
Продовження додатка I 
1/об’єм [ppmV]), Категорія 3 (2 500 млн-1/об’єм [ppmV]), Категорія 4 (20 000 млн-1/об’єм 
[ppmV]).  
Терміни «пил», «тум ан» і «пара» визначаються наступним чином:  
пил: тверді частки хімічної речовини або суміші, зважені у газі (як правило, у 
повітрі);  
туман: рідкі краплі хімічної речовини або суміші, зважені у газі (як правило, у 
повітрі);  
пара: газова фаза хімічної речовини або суміші, яка відділилася від твердої або 
рідкої фази.  
Пил, як правило, формується внаслідок механічних процесів. Туман, як правило, 
формується у результаті конденсації перенасиченої пари або внаслідок фізичного 
розділення рідин. Розміри часто чок пилу і туману, як правило, коливаються від менше 1 
до приблизно 100 мкм.  
Належними методами для проведення нових випробувань для отримання 
токсикологічних показників є наступні методи відповідно до Керівництв з випробувань 
ОЕСР:   Керівництво з випробуван ь ОЕСР №420 Гостра оральна токсичність – Процедура з 
фіксованим дозуванням, Керівництво з випробувань ОЕСР №423 Гостра оральна 
токсичність – Метод визначення класу гострої токсичності, Керівництво з випробувань 
ОЕСР №425 Гостра оральна токсичність – Процед ура Вверх -Вниз, Керівництво з 
випробувань ОЕСР 418 Віддалена  нейротоксичність фосфорорганічних речовин внаслідок 
короткострокового впливу, Керівництво з випробувань ОЕСР №403: Гостра токсичність 
при вдиханні, Керівництво з випробувань ОЕСР №433: Гостра токсичність при вдиханні: 
Процедура з фіксованою концентрацією,  Керівництво з випробувань ОЕСР №402: Гостра 
токсичність при впливі через шкіру, Керівництво з випробувань ОЕСР №436: Гостра 
токсичність при вдиханні  – Метод визначення класу гострої токсичності.  
3.1.2.2. Особливі положення щодо класифікації небезпечності  хімічної 
продукції за класом « Хімічна продукція, яка проявляє гостру токсичність у 
разі впливу на організм людини » 
3.1.2.2.1. Бажаним піддослідним видом для оцінки гострої токсичності 
при впливі на організм людини оральним шляхом та при вдиханні є щури, а 
для оцінки гострої токсичності при впливі на організм людини через шкіру – 
щури або кролі . Якщо результати експериментальних досліджень щодо 
гострої токсичності наявні по декільком видам тварин, то повинен 
застосовуватись науковий підхід для відбору найбіл ьш відповідних значень 
показника 𝐿𝐷50 з числа отриманих у результаті валідованих і кваліфіковано 
виконаних випробувань .  
3.1.2.3. Особливі положення щодо класифікації небезпечності  хімічної 
продукції за класом « Хімічна продукція, яка проявляє гостру токс ичність у 
разі впливу на організм людини » при вдиханні  
3.1.2.3.1. Одиниці вимірювання токсичності при вдиханні залежать від 
форми та агрегатного стану речовини, яка вдихається. Значення для пилу і 
туману виражаються у мг/л. Значення для газів виражаються у  млн-1/об’єм 
(ppmV). З огляду на труднощі, які виникають під час дослідження парів, 
деякі з яких складаються із сумішей рідкої і парової фаз, значення у таблиці 
3.1.1 наводяться в одиницях мг/л. Однак для тих парів, які перебувають у 
стані, близькому до газоподібного, класифікація небезпечності  повинна 
базуватися на одиницях млн-1/об’єм (ppmV).  72 
Продовження додатка I 
3.1.2.3.2. Під час проведення класифікації щодо гострої токсичності 
при вдих анні особливо важливо використовувати добре обґрунтовані 
значення у найвищих категоріях для пилу і туману. Частки, які вдихаються, із 
середньомасовим аеродинамічним діаметром (СМАД) від 1 до 4 мікронів 
будуть осідати у всіх частинах дихальних шляхів щурів. Цей діапазон 
розміру часток відповідає максимальній дозі близько 2 мг/л. Для 
забезпечення застосовності результатів експериментів на тваринах до 
людини, пил і туман в ідеальному випадку повинні  досліджуватися у цьому 
діапазоні на щурах.  
3.1.2.3.3. Додатк ово до класифікації небезпечності  щодо токсичності 
при впливі на організм людини через дихальні шляхи, якщо є дані, які 
свідчать про корозійний механізм прояву токсичності,  інформація про 
небезпеку хімічних речовин або сумішей також повинн а містити вид 
небезпечного впливу : «Спричиняє ураження дихальних шляхів» (див. 
Примітку 1 в пункті 3.1.4.1 цього Додатка). Ураження дихальних шляхів 
визначається як руйнування тканин дихальних шляхів після обмеженого 
періоду одноразового впливу по аналогії з ураженням шкір и; сюди ж 
належить і пошкодження  слизової оболонки. Оцінювання корозійного 
ураження може базуватися на експертному науковому висновку з 
використанням наступних доказів: дані досліджень впливу на людей і тварин, 
існуючі (in vitro ) дані, значення pH, інформа ція щодо аналогічних хімічних 
речовин або будь -які інші необхідні дані.  
3.1.3.  Критерії класифікації небезпечності  сумішей за класом « Хімічна 
продукція, яка проявляє гостру токсичність у разі впливу на організм 
людини » 
3.1.3.1. Критерії класифікації хіміч них речовин щодо гострої 
токсичності при впливі на організм людини, відповідно до пункту 3.1.2 цього 
Додатка, базуються на даних щодо летальної дози (отриманих у результаті 
досліджень або розрахунків). При класифікації небезпечності  сумішей 
хімічних речови н необхідно отримати або розрахувати дані, які дозволяють 
застосовувати критерії класифікації небезпечності  до суміші хімічних 
речовин. Підхід до  класифікації небезпечності  щодо прояву гострої 
токсичності при впливі на організм людини є багаторівневим і залежить від 
обсягу наявної інформації про суміш хімічних речовин в цілому та про її 
окремі компоненти. На Рисунку 3.1.1 наведена послідовна процедура, якої 
слід дотримуватис я. 
3.1.3.2 . При проведенні класифікації небезпечності  сумішей щодо 
прояву гострої токсичності при впливі на організм людини повинен 
враховуватись кожен шлях впливу, однак якщо за даними оцінювання чи 
досліджень стає зрозумілим, що усі компоненти суміші про являють гостру 
токсичність за певним шляхом впливу і немає надійних доказів прояву 
гострої токсичності за декількома шляхами впливу, слід застосовувати тільки 
цей певний шлях впливу (за яким усі компоненти суміші проявляють гостру 
токсичність). У разі, кол и є надійні свідчення того, що гостра токсичність 73 
Продовження додатка I 
проявляється за декількома шляхами впливу, класифікація небезпечності  
повинна бути проведена з урахуванням усіх відповідних шляхів впливу. 
Повинна враховуватись уся наявна інформація. Піктограма небезпечнос ті і 
сигнальне слово повинні відображати найбільш небезпечну категорію, та 
повинні бути зазначені усі види небезпечного впливу .  
3.1.3.3 . Для використання усіх наявних даних при проведенні 
класифікації небезпечності  сумішей, необхідно виходити з певних 
припущень і у належних випадках застосовувати їх у багаторівневому 
підході:  
1) «суттєві компоненти» – це ті компоненти, які присутні у 
концентраціях 1% (за масою для твердих речовин, рідин, пилу, туману і пари 
і за об’ємом для газів) або більше, якщо немає пі дстав вважати, що 
компонент, присутній у концентрації менше 1%, все ще може бути суттєвим 
для проведення класифікації небезпечності  суміші щодо прояву гострої 
токсичності при впливі на організм людини (див. Таблицю 1.1);  
2) якщо класифікована суміш викорис товується як компонент іншої 
суміші, то при проведенні класифікації небезпечності  нової суміші за 
формулами, зазначеними у пунктах 3.1.3.6.1 та 3.1.3.6.2.3 цього Додатка, 
може бути застосований показник оціночної гострої токсичності ( ОГТ ) для 
цієї суміші, отриманий як у результаті досліджень, так і розрахунковим 
шляхом;  
3) якщо конвертовані показники оціночної гострої токсичності для усіх 
компонентів суміші віднесені до однієї і тієї ж категорії, суміш повинна бути 
класифікована за цією категорією;  
4) при п роведенні класифікації небезпечності  нової суміші, у разі, коли 
відомі лише діапазони даних (або інформація щодо категорії у межах класу 
небезпечності  гострої токсичності) для компонентів суміші, вони можуть 
бути конвертовані в показники оціночної гострої токсичності відповідно до 
Таблиці 3.1.2 з використанням формул, зазначених у пунктах 3.1.3.6.1 та 
3.1.3.6.2.3 цього Додатка.  
 
  74 
Продовження додатка I 
Рис. 3.1.1  
Багаторівневий підхід до класифікації сумішей за класом 
небезпечності  «Хімічна продукція, яка проявляє гостру токсичність у разі 
впливу на організм людини » 
 
3.1.3.4. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо гострої токсичності суміші в цілому  
3.1.3.4.1. У разі, коли суміш в цілому досліджувалась для визначення її 
гострої токсичності, вона повинна бути класифікована відповідно до тих 
самих критеріїв, які застосовувались для класифікації небезпечності  хімічних 
речовин і які зазначені у Таблиці 3. 1.1. Якщо дані досліджень для суміші 
відсутні, то слід застосовувати процедури, зазначені у пунктах 3.1.3.5 - 
3.1.3.6 цього Додатка.  
3.1.3.5. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані щодо 
гострої токсичності для суміші в цілому: принципи екст раполяції  
3.1.3.5.1. У разі, якщо суміш в цілому не досліджувалась для 
визначення її гострої токсичності, але наявні достатні дані щодо компонентів 
суміші та результати відповідних досліджень подібних сумішей, ці дані 
повинні  використовуватись для проведен ня класифікації небезпечності  
відповідно до правил екстраполяції як зазначено у пункті 1.1.3 цього 
Додатка.  
3.1.3.5.2. Якщо досліджувана суміш розбавлена розчинником, який має 
еквівалентну або нижчу категорію, ніж найменш токсичний компонент 
первинної сумі ші, і при цьому не очікується його вплив на токсичність інших 
Дані дослідження щодо усієї суміші
Наявні дані щодо подібних сумішей , які 
є достатніми для проведення 
класифікації небезпеки
Дані наявні для усіх компонентів суміші
Є інші дані , необхідні для конвертації 
показників для класифікації небезпеки
Використовується інформація про 
небезпеки відомих компонентівЗастосувати принцип інтерполяції 
відповідно до пункту 1.1.3 цього Додатку
Застосовувати формулу , наведену у 
пункті 3.1.3.6.1 цього Додатку
Застосовувати формулу , наведену у 
пункті 3.1.3.6.1 цього Додатку
 Застосувати формулу , наведену у 
пункті 3.1.3.6 цього Додатку 
(концентрація невідомих компонентів 
становить 10% або нижче )
 Застосувати формулу , наведену у 
підпункті 3.1.36.2.3 цього Додатку 
(концентрація невідомих компонентів 
становить > 10 %)КЛАСИФІКУВАТИ
КЛАСИФІКУВАТИ
КЛАСИФІКУВАТИКЛАСИФІКУВАТИТАК
ТАК
ТАКНІ
НІ
НІНІ ТАК75 
Продовження додатка I 
компонентів, тоді нова розбавлена суміш може бути класифікована 
еквівалентно первинній суміші. Альтернативно, може бути застосована 
формула, зазначена у пункті 3.1.3.6.1 цього Додатка.  
3.1.3.6. Класифікація небезпечності  сумішей на основі компонентів 
суміші (формула адитивності)  
3.1.3.6.1. Дані відомі для усіх компонентів  
Для забезпечення точності класифікації небезпечності  суміші і 
одноразового проведення розрахунку для усіх систем, секторів і к атегорій, 
показник оціночної гострої токсичності ( ОГТ ) компонентів повинен 
розглядатись наступним чином:  
1) враховувати компоненти з відомою гострою токсичністю, які 
належать до будь -якої категорії у межах класу небезпечності  «Хімічна 
продукція, яка проявл яє гостру токсичність у разі впливу на організм 
людини », відповідно до Таблиці 3.1.1;  
2) не враховувати компоненти, які не вважаються такими, які 
проявляють гостру токсичність при впливі на організм людини (наприклад, 
вода, цукор);  
3) не враховувати компон енти, якщо наявні дані отримані у результаті 
дослідження обмеженої дози (на верхній межі Категорії 4 для відповідного 
шляху впливу, відповідно до Таблиці 3.1.1) і не проявляють гостру 
токсичність.  
Компоненти, які підпадають під сферу дії цього пункту, розг лядаються 
як компоненти з відомим показником оціночної гострої токсичності ( ОГТ ). 
Див. примітку 2) до Таблиці 3.1.1 та пункт 3.1.3.3 цього Додатка для 
відповідного застосування наявних даних до вказаного нижче рівняння, та 
пункт 3.1.3.6.2.3 цього Додатка.  
ОГТ  для суміші визначається розрахунковим шляхом, виходячи із 
значень ОГТ  для усіх компонентів, які враховуються, відповідно до 
зазначеної нижче формули для гострої токсичності при оральному впливі на 
організм людини, при впливі на організм людини через шк іру або через 
дихальні шляхи:  
100
ОГТ суміші=∑𝐶𝑖
ОГТ 𝑖𝑛 
де: 
Сі = концентрація компонента "𝑖" (відсоток за 
масою або відсоток за об’ємом);  
𝑖 = індивідуальний компонент від 1 до n;  
𝑛 = кількість компонентів  
ОГТ 𝑖 = показник оціночної гострої токсичності для 
компонента "𝑖" 
 
3.1.3.6.2. Класифікація небезпечності  сумішей, коли дані наявні не для 
усіх компонентів  76 
Продовження додатка I 
3.1.3.6.2.1. У разі, коли показник ОГТ  відсутній для окремого 
компонента суміші, але за допомогою наявної і нформації, зазначеної нижче, 
можна отримати конверсійне значення, як встановлено у Таблиці 3.1.2, 
повинна застосовуватись формула, яка наведена у пункті 3.1.3.6.1 цього 
Додатка.  
Зазначене містить оцінку наступної інформації:  
1) екстраполяція між оцінками гострої токсичності  при оральному 
впливі на організм людини, при впливі на організм людини через шкіру або 
через дихальні шляхи (). Така оцінка може вимагати відповідних даних щодо 
токсикодинаміки та токсикокінетики;  
2) дані про вплив на людину, які свідч ать про наявність токсичних 
ефектів за відсутності даних про летальну дозу;  
3) результати будь -яких інших досліджень/проб на токсичність щодо 
цієї хімічної речовини, які свідчать про наявність гострих токсичних ефектів, 
але не обов’язково надають інформаці ю про летальну дозу; або  
4) дані щодо близьких чи аналогічних хімічних речовин, отримані 
шляхом моделювання залежності «структура -активність».  
За такого підходу для надійної оцінки гострої токсичності, як правило, 
необхідне надання змістовної додаткової те хнічної інформації та залучення 
висококваліфікованих і досвідчених експертів (експертний науковий 
висновок, див. пункт 1.1.1 цього Додатка). За відсутності такої інформації 
слід перейти до виконання положень пункту 3.1.3.6.2.3 цього Додатка.  
3.1.3.6.2.2.  У разі, якщо у суміші присутній компонент у концентрації ≥ 
1 %, щодо якого відсутня будь -яка корисна інформація для проведення 
класифікації небезпечності , робиться висновок, що суміші не може бути 
присвоєний остаточний оціночний показник гострої токсичності . У цьому 
разі суміш повинна бути класифікована, зважаючи тільки на відомі 
компоненти; додатково на етикетці та у паспорті безпечності хімічної 
продукції слід зазначити, що "х суміші складається з компоненту( -ів) з 
невідомою гострою токсичністю», зважаючи  на положення пункту 3.1.4.2 
цього Додатка.  
3.1.3.6.2.3.  Якщо загальна концентрація відповідного( -их) компонента( -
ів) з невідомою гострою токсичністю становить ≤ 10 %, тоді повинна 
застосовуватись формула, яка наведена у пункті 3.1.3.6.1 цього Додатка. 
Якщо загальна концентрація відповідного( -их) компонента( -ів) з невідомою 
токсичністю складає > 10 %, то формула, яка наведена у пункті 3.1.3.6.1 
цього Додатка, повинна бути скоригована для впорядкування загальної 
відсоткової частки невідомого( -их) компоненту( -ів): 
                                           
 У разі, коли суміші містять компоненти, щодо яких відсутні дані на предмет гострої токсичності для 
кожного шляху впливу, показники оціночної гострої токсичності можуть бути екстрапольовані з наявних 
даних і застосовані до відповідних шляхів впливу (див. п ункт 3.1.3.2  цього Додатка ). Проте спеціальні 
нормативно -правові акти можуть вимагати проведення дослідження для певного шляху впливу. У такому 
разі класифікація небезпечності повинна бути проведена для цього шляху впливу, зва жаючи на законодавчі 
вимоги.  77 
Продовження додатка I 
100 −(∑С невідома ,якщо  >10 %)
ОГТ суміші=∑𝐶𝑖
ОГТ 𝑖𝑛 
 
 
Таблиця 3.1.2  
Конвертація показників діапазону гострої токсичності, отриманих 
експериментальним шляхом (або категорій  щодо гострої токсичності), у 
показники оціночної гострої токсичності, необхідні для застосування у формулах 
для проведення класифікації не безпечності  сумішей  
Шлях впливу на 
організм  Категорія або отримана 
експериментальним шляхом 
оцінка діапазону гострої 
токсичності  Конвертований показник 
оціночної гострої 
токсичності  
(див.: Примітка 1)  
Оральний (мг/кг 
маси тіла)  0 < Категорія 1 ≤ 5  0,5 
5 < Категорія 2 ≤ 50  5 
50 < Категорія 3 ≤ 300  100 
300 < Категорія 4 ≤ 2 000  500 
Через шкіру (мг/кг 
маси тіла)  0 < Категорія 1 ≤ 50  5 
50 < Категорія 2 ≤ 200  50 
200 < Категорія 3 ≤ 1  000 300 
1 000 < Категорія 4 ≤ 2 000  1 100  
Гази (ppmV) (млн-
1/об’єм)  0 < Категорія 1 ≤ 100  10 
100 < Категорія 2 ≤ 500  100 
500 < Категорія 3 ≤ 2  500 700 
2 500 < Категорія 4 ≤ 20 000  4 500  
Пара (мг/л)  0 < Категорія 1 ≤ 0,5  0,05 
0,5 < Категорія 2 ≤ 2,0  0,5 
2,0 < Категорія 3 ≤ 10,0  3 
10,0 < Категорія 4 ≤ 20,0 11 
Пил / туман (мг/л)  0 < Категорія 1 ≤ 0,05  0,005  
0,05 < Категорія 2 ≤ 0,5  0,05 
0,5 < Категорія 3 ≤ 1,0  0,5 
1,0 < Категорія 4 ≤ 5,0  1,5 
Примітка 1  
Ці показники призначені для використання при розрахунку показника ОГТ , 
необхідного для проведення класифікації небезпечності  суміші на основі даних щодо 
компонентів суміші, та не замінюють собою результати досліджень.  
3.1.4.  Інформація про небезпеку  
3.1.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.1.3. Без шкоди для 
положень пункту 87 цього Технічного регламенту , відповідно до  Додатка III 
цього Технічного регламенту , можуть бути засто совані комбіновані види 
небезпечного впливу . 
 
 78 
Продовження додатка I 
 
 
 
 
 
Таблиця 3.1.3  
Елементи інформації про небезпеку  для класу «Хімічна продукція, яка проявляє 
гостру токсичність у разі впливу на організм людини » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  Категорія 4  
Піктограма 
небезпечності  
    
Сигнальне 
слово  Небезпека  Небезпека  Небезпека  Увага  
Види 
небезпечного 
впливу :     
– при 
оральному 
впливі  H300: 
Смертельно при 
проковтуванні  H300: 
Смертельно при 
проковтуванні  H301: Токсично 
при 
проковтуванні  H302: Шкідливо 
при 
проковтуванні  
– при впливі 
через шкіру  H310: 
Смертельно при 
контакті зі 
шкірою  H310: 
Смертельно при 
контакті зі 
шкірою  H311: Токсично 
при контакті зі 
шкірою  H312: Шкідливо 
при контакті зі 
шкірою  
– при вдиханні  
(див. Примітку 
1) H330: 
Смерте льно при 
вдиханні  H330: 
Смертельно при 
вдиханні  H331: Токсично 
при вдиханні  H332: Шкідливо 
при вдиханні  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  
(попередження 
впливу) (при 
оральному 
впливі)  P264  
P270  P264  
P270  P264  
P270  P264  
P270  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
впливі) (при 
оральному 
впливі)  P301 + P310  
P321  
P330  P301 + P310  
P321  
P330  P301 + P310  
P321  
P330  P301 + P312  
P330  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні) P405  P405  P405  Немає  
79 
Продовження додатка I 
(при 
оральному 
впливі)  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  
(при 
оральному 
впливі)  P501  P501  P501  P501  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  
(попередження 
впливу) (при 
впливі через 
шкіру)  P262  
P264  
P270  
P280  P262  
P264  
P270  
P280  P280  P280  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
впливі) (при 
впливі через 
шкіру)  P302 + P352  
P310  
P321  
P361 + P364  P302 + P352  
P310  
P321  
P361 + P364  P302 + P352  
P312  
P321  
P361 + P364  P302 + P352  
P312  
P321  
P362 + P364  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні) 
(при впливі 
через шкіру)  P405  P405  P405  Немає  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  
(при впливі 
через шкіру)  P501  P501  P501  P501  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  
(попередження 
впливу) (при 
вдиханні)  P260  
P271  
P284  P260  
P271  
P284  P261  
P271  P261  
P271  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при P304 + P340  
P310  
P320  P304 + P340  
P310  
P320  P304 + P340  
P311  
P321  P304 + P340  
P312  80 
Продовження додатка I 
впливі) (при 
вдиханні)  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні) 
(при вдиханні)  P403 + P233  
P405  P403 + P233  
P405  P403 + P233  
P405  Немає  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  
(при вдиханні)  P501  P501  P501  Немає  
Примітка 1Додатково до класифікації небезпечності  щодо токсичності при впливі 
на організм людини при вдиханні, якщо є дані, які свідчать про корозійний механізм 
прояву токсичності, до інформації про небезпеку  хімічних речовин або сумішей також 
повинен вноситись додатковий вид небезпечного впливу  за кодом EUH071: «Хімічна 
продукція, яка cпричиняє ураження дихальних шляхів» (див. пораду відповідно до пункту 
3.1.2.3.3 цього Додатка). Додатково до відповідної піктограми небезпечності  щодо гострої 
токсичності може бути розміщена піктограма щодо корозі йності (ураження) (яка 
застосовується у інформації про небезпеку  хімічної продукції, яка спричиняє ураження 
шкіри та /або серйозні пошкодження очей), а також додатковий вид небезпечного впливу : 
«Хімічна продукція, яка cпричиняє ураження дихальних шляхів».  
Примітка 2 У разі, якщо в суміші присутній компонент у концентрації ≥ 1 %, щодо 
якого повністю відсутня будь -яка корисна інформація, на етикетці суміші повинен 
зазначатись додатковий вислів: « х % суміші складається з компоненту( -ів) з невідомою 
гострою ток сичністю» – див. пораду в пункті 3.1.3.6.2.2 цього Додатка.  
3.1.4.2. У  вид ах небезпечного впливу стосовно гострої токсичності 
зазначається диференціація за шляхами впливу на організм людини. 
Інформація про класифікацію небезпечності  щодо гострої токсичнос ті також 
повинна відображати таку диференціацію. Якщо хімічна речовина або суміш 
класифікована за більш ніж одним шляхом впливу, то всі відповідні 
класифікації небезпечності  повинні  бути відображені у паспорті безпечності 
хімічної продукції, а відповідні елементи інформації про небезпеку  повинні  
бути нанесені на етикетку відповідно до пункту 3.1.3.2 цього Додатка. Якщо 
відповідно до пункту 3.1.3.6.2.2 цього Додатка на етикетці зазначений 
додатковий вислів: «х % суміші складається з компоненту( -ів) з невідом ою 
гострою токсичністю», тоді в інформації, яка наводиться у паспорті 
безпечності хімічної продукції, небезпека також може бути диференційована 
за шляхами впливу. Наприклад, «х % суміші складається з компоненту( -ів) з 
невідомою гострою токсичністю при орал ьному впливі на організм людини» 
і «х % суміші складається з компоненту( -ів) з невідомою гострою 
токсичністю при впливі на організм людини через шкіру».  
3.2. Хімічна продукція, яка спричиняє ураження (подразнення) шкіри  
3.2.1.  Визначення та загальні полож ення  81 
Продовження додатка I 
3.2.1.1. Ураження шкіри означає виникнення незворотного 
пошкодження шкіри, а саме – видимого некрозу від епідермісу до дерми в 
результаті впливу хімічної речовини або суміші.  
Подразнення шкіри означає виникнення зворотного пошкодження 
шкіри в результ аті впливу хімічної речовини або суміші.  
3.2.1.2. При багаторівневому підході першочергово повинні  братися до 
уваги наявні дані щодо впливу на людину, далі, по черзі, – наявні дані, 
отримані під час досліджень на тваринах, результати досліджень in vitro  і вже 
потім – інші джерела інформації. Класифікація небезпечності  здійснюється 
відразу ж, якщо наявні дані задовольняють встановлені критерії класифікації. 
У деяких випадках класифікація небезпечності  хімічної речовини або суміші 
проводиться на основі під ходу ваги доказів у межах одного рівня. При 
застосуванні підходу ваги доказів уся наявна інформація, яка стосується 
визначення небезпеки щодо ураження/подразнення шкіри, розглядається у 
сукупності, включно з результатами відповідних валідованих досліджень in 
vitro , відповідними даними, отриманими під час досліджень на тваринах, 
даними щодо впливу на людину, такими як епідеміологічні і клінічні 
дослідження, документально засвідченими звітами про клінічні випадки і 
спостереження (див. пункти 1.1.1.3  - 1.1.1.5  цього Додатка).  
3.2.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
Хімічні речовини повинні  бути віднесені до однієї з двох категорій , 
встановлених для цього класу небезпечності : 
1) Категорія 1 (Хімічна продукція, яка спричиняє ураження шкір и) 
Ця категорія ділиться на три підкатегорії (1А, 1В, 1С). Хімічні 
речовини, які спричиняють ураження шкіри, повинні  бути віднесені до 
Категорії 1, якщо наявних даних недостатньо для встановлення підкатегорії. 
Коли даних достатньо, хімічні речовини повинні  бути віднесені до однієї з 
трьох підкатегорій: 1А, 1В або 1С (див. Таблицю 3.2.1)  
2) Категорія 2 (Хімічна продукція, яка спричиняє подразнення шкіри) 
(див. Таблицю 3.2.2).  
3.2.2.1. Проведення класифікації небезпечності  на основі результатів 
випробувань на  тваринах  відповідно до стандартизованих методів.  
3.2.2.1.1. Хімічна продукція, яка спричиняє ураження шкіри  
3.2.2.1.1.1. Хімічна речовина є такою, яка спричиняє ураження шкіри, 
якщо вона спричиняє руйнування шкірного покриву, а саме – спричиняє 
видимий не кроз від епідермісу до дерми у принаймні однієї піддослідної 
тварини після впливу тривалістю до 4 -х годин.  
3.2.2.1.1.2. Хімічні речовини, які спричиняють ураження шкіри, 
повинні  бути віднесені до Категорії 1, якщо наявних даних недостатньо для 
встановлення  підкатегорії у межах класу небезпечності . 
3.2.2.1.1.3. Коли даних достатньо, хімічні речовини повинні  бути 
віднесені до однієї з трьох під категорій : 1А, 1В або 1С відповідно до 
критеріїв, зазначених у Таблиці 3.2.1.  82 
Продовження додатка I 
3.2.2.1.1.4. У межах цієї категорії у м ежах класу небезпечності  виділено 
три підкатегорії: підкатегорія 1А – корозійні реакції спостерігаються після 
впливу тривалістю до 3 хвилин при тривалості спостереження до 1 години; 
підкатегорія 1В – корозійні реакції спостерігаються після впливу триваліст ю 
від 3 хвилин до 1 години при тривалості спостереження до 14 днів; 
підкатегорія 1С – корозійні реакції спостерігаються після впливу тривалістю 
від 1 до 4 годин при тривалості спостереження до 14 днів.  
Таблиця 3.2.1  
Категорії і під категорії у межах класу небезпечності   
«хімічн а продукці я, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри » 
Категорія  Критерії  
Категорія 1 (*) Руйнування шкірного покриву, а саме видимий некроз від 
епідермісу до дерми, у принаймні однієї піддослідної тварини після 
впливу тривалістю ≤  4 год  
Підкатегорія 1А  Корозійні реакції спостерігаються принаймні у однієї піддослідної 
тварини після впливу тривалістю ≤ 3 хв при тривалості 
спостереження ≤ 1 год  
Підкатегорія 1В  Корозійні реакції спостерігаються принаймні у однієї піддослідної 
тварини  після впливу тривалістю > 3 хв і ≤ 1 год при тривалості 
спостереження ≤ 14 днів  
Підкатегорія 1С  Корозійні реакції спостерігаються принаймні у однієї піддослідної 
тварини після впливу тривалістю > 1 год і ≤ 4 год при тривалості 
спостереження ≤ 14 днів  
3.2.2.1.1.5. Використання даних, отриманих у результаті впливу на 
людину, розглядається у пунктах 3.2.1.2 та 3.2.2.2, а також у пунктах 1.1.1.3 - 
1.1.1.5 цього Додатка.  
3.2.2.1.2. Хімічна продукція, яка спричиняє подразнення шкіри  
3.2.2.1.2.1. Хімічна речовина є такою, яка спричиняє подразнення 
шкіри, якщо вона після нанесення на шкіру з тривалістю впливу до 4 -х годин 
призводить до виникнення зворотного пошкодження шкіри. Основним 
критерієм для віднесення до цієї категорії є те, що принаймні у 2 або 3 
піддослідних тварин спостерігається середня реакція на рівні ≥ 2,3 та ≤ 4,0.  
3.2.2.1.2.2. Критерії віднесення хімічної продукції, яка спричиняє 
подразнення шкіри, до Категорії 2 ґрунтуються на результатах досліджень на 
тваринах і розглядаються у Таблиці 3.2 .2. 
3.2.2.1.2.3. Зворотність пошкодження шкіри також розглядається при 
оцінці реакції подразнення. У разі, якщо запалення, яке супроводжується  
виникненням алопеції на обмеженій площі, гіперкератозом, гіперплазією та 
лущенням, зберігається до кінця періоду спостереження у 2 -х або більше 
піддослідних тварин, хімічна продукція повинна розглядатись як подразник.  
3.2.2.1.2.4. Реакції подразнення шкіри у тварин під час дослідження 
можуть бути різними, як і у випадку ураження шкіри. Окремий критерій 
подразнення ох оплює випадки, за яких виникає серйозна реакція 
подразнення, але менша, ніж середнє значення критерія для позитивного 
                                           
* Див. умови віднесення до Категорії 1 у ч. 1) пункт 3.2.2 цього Додатка . 83 
Продовження додатка I 
результату дослідження. Наприклад, досліджувана хімічна продукція може 
бути віднесена до хімічної продукції, яка спричиняє подразнення шкі ри, 
якщо принаймні 1 з 3 піддослідних тварин продемонструвала дуже високий 
середній показник під час дослідження, включно з пошкодженнями, які 
зберігаються до кінця періоду спостереження, тривалість якого, як правило, 
складає 14 днів. Інші реакції також мо жуть задовольняти цей критерій. Проте 
слід переконатися у тому, що такі реакції є результатом впливу 
досліджуваної хімічної продукції.  
Таблиця 3.2.2  
Категорія у межах класу небезпечності «хімічна продукція, яка 
спричиняє ураження (подразнення) шкіри » (*) 
Категорія  Критерії  
Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє 
подразнення 
шкіри (Категорія 
2) 1) Середнє значення ≥ 2,3 та ≤ 4,0 для еритеми / струпу або для 
набряку у принаймні 2 з 3 піддослідних тварин через 24, 48 та 72 
години після видалення пов’язки, або, у раз і сповільненої реакції, 
протягом 3 календарних днів після початку шкірної реакції; або  
2) Запалення, яке зберігається до кінця періоду спостереження, 
тривалість якого, як правило, складає 14 днів, у принаймні 2 
піддослідних тварин, особливо зважаючи на виникнення алопеції на 
обмеженій площі, гіперкератозу, гіперплазії та лущення; або  
3) У деяких випадках, коли існують явні відмінності у реакціях тварин, 
з дуже визначеними позитивними ефектами, пов’язаними з впливом 
хімічної продукції, у однієї піддослі дної тварини, однак, які є меншими 
від критеріїв, наведених вище.  
3.2.2.1.2.5. Використання даних щодо впливу на людину розглядається 
у пунктах 3.2.1.2 та 3.2.2.2, а також у пунктах 1.1.1.3  - 1.1.1.5 цього Додатка.  
3.2.2.2. Класифікація небезпечності  із застосуванням багаторівневого 
підходу  
3.2.2.2.1. Необхідно розглянути можливість застосування 
багаторівневого підходу до оцінки первинної інформації. Водночас слід 
враховувати, що не всі дані можуть бути релевантними.  
3.2.2.2.2. У першу чергу повинні  оцінюватись наявні дані щодо впливу 
хімічної продукції на людей і тварин, включно з інформацією про результати 
однократного та багатократного впливу, оскільки ці дані надають 
інформацію, яка безпосередньо пов’язана з ефектами, які виникають на 
шкірі.  
Належ ним методом для проведення нових випробувань на тваринах in 
vivo для отримання показників щодо пошкодження/ подразнення шкіри є 
наступний метод відповідно до Керівництва з випробувань ОЕСР № 404 
Гостре пошкодження/ подразнення шкіри або ідентичного націона льних 
стандарту.  
3.2.2.2.3. Для класифікації небезпечності  можуть бути застосовані дані 
щодо гострої токсичності хімічної продукції при впливі на організм людини 
                                           
* Критерії градації слід розуміти так, як це викладено у відповідному Керівництві з тестувань ОЕСР або у 
іденти чному національному стандарті  84 
Продовження додатка I 
через шкіру. Якщо хімічна речовина проявляє високотоксичну дію при 
впливі на організм людини через шкіру, то проведення досліджень її 
корозійної (пошкоджуючої) чи подразнюючої дії на шкіру є недоцільним, 
оскільки кількість досліджуваної хімічної речовини, яку необхідно 
застосувати, буде значно перевищувати токсичну дозу і, відповідно, призведе 
до смерті піддослідних тварин. Коли під час досліджень гострої токсичності 
спостерігається ураження/подразнення шкіри, і ці результати 
спостерігаються до граничної до зи, ці дані можуть бути використані для 
класифікації небезпечності  за умови, що використані розчини та піддослідні 
види є еквівалентними. Тверді речовини (порошки) можуть спричинити 
ефект ураження/подразнення у разі їх зволоження або контакту зі 
зволоженою  шкірою/слизовою оболонкою.  
3.2.2.2.4. Для допомоги в прийнятті рішень щодо класифікації 
небезпечності  повинні  використовуватись валідовані та прийняті результати 
альтернативних досліджень in vitro . 
Належними методами для проведення нових випробувань на т варинах 
in vitro  для отримання показників щодо пошкодження/подразнення шкіри є 
наступні методи відповідно до Керівництв з випробувань ОЕСР: Керівництво 
з випробувань ОЕСР № 430  «Дослідження корозі ї шкіри  in vitro : підшкірне 
випробування на електричну стійк ість (TER) », Керівництво з випробувань 
ОЕСР №431 «Дослідження корозії шкіри in vitro : Метод випробувань на 
відтвореному епідермісі людини (RHE) », Керівництво з випробувань ОЕСР 
№ 435 «Метод випробувань пошкодження шкіри in vitro з використанням 
мембранного  бар’єру », Керівництво з випробувань ОЕСР № 439  
«Дослідження  подразнення шкіри  in vitro : Метод випробувань на 
відтвореному епідермісі людини (RHE) ». 
3.2.2.2.5. Аналогічно, граничні значення pH, такі як ≤ 2 та ≥ 11,5, 
можуть свідчити про потенційну можливі сть спричиняти несприятливі 
ефекти на шкірі, особливо за наявності значного лужного або кислотного 
резерву (буферної ємності). У цілому очікується, що такі речовини будуть 
спричиняти на шкірі значні ефекти. За відсутності будь -якої іншої інформації 
хімічна  речовина розглядається як така, яка спричиняє ураження шкіри 
(«Хімічна продукція, яка спричиняє ураження шкіри» Категорії 1), якщо вона 
має pH ≤ 2 або pH ≥ 11,5. Однак, якщо розгляд лужного або кислотного 
резерву припускає, що хімічна речовина може не бут и корозійною, не 
зважаючи на низький або високий показник pH, це має бути підтверджено 
іншими даними, бажано результатами відповідного валідованого 
дослідження in vitro .  
3.2.2.2.6. У деяких випадках для прийняття рішення щодо класифікації 
небезпечності  можна отримати достатню інформацію стосовно структурно 
близьких хімічних речовин.  
3.2.2.2.7. Багаторівневий підхід передбачає використання належних 
керівництв щодо опрацювання наявної інформації щодо тієї чи іншої хімічної 85 
Продовження додатка I 
речовини та прийняття обґрунтовано го рішення на основі підходу ваги 
доказів при проведені оцінки небезпе чності  та класифікації небезпечності .  
Хоча така інформація може бути отримана в результаті оцінки окремих 
параметрів в межах одного етапу (див. пункт 3.2.2.2.1 цього Додатка), наявна 
інформація повинна розглядатись у сукупності із застосуванням підходу ваги 
доказів. У першу чергу це стосується випадків, коли є розходження в даних 
за деякими параметрами.  
3.2.3.  Критерії класифікації небезпечності  для сумішей  
3.2.3.1. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо суміші в цілому  
3.2.3.1.1. Для класифікація небезпечності  суміші слід застосовувати 
критерії класифікації  хімічних речовин та враховувати багаторівневий підхід 
до оцінки даних для цього класу небезпечності . 
3.2.3.1.2. З метою забезпечення проведення точної класифікації 
небезпечності , а також запобігання проведенню непотрібних досліджень на 
тваринах, при розгляді результатів досліджень щодо суміші рекомендується 
застосовувати багаторівневий підхід ваги доказ ів відповідно до пункту 
3.2.1.2 та пункту 3.2.2.2 цього Додатка. За відсутності будь -якої іншої 
інформації суміш розглядається як така, яка спричиняє ураження шкіри 
(«Хімічна продукція, яка спричиняє ураження (подразнення) шкіри » 
Категорії 1), якщо вона ма є pH ≤ 2 або pH ≥ 11,5. Однак, якщо після розгляду 
лужного або кислотного резерву можна припустити, що хімічна речовина 
може не бути корозійною, не зважаючи на низький або високий показник pH, 
це повинно підтверджуватись іншими даними, бажано результатами 
відповідних валідованих досліджень in vitro .  
3.2.3.2. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані для 
суміші в цілому: принципи екстраполяції  
3.2.3.2.1. Якщо суміш в цілому не досліджувалась щодо визначення її 
здатності спричиняти ураження/подр азнення шкіри, але наявні дані щодо 
окремих компонентів суміші та результати відповідних досліджень подібних 
сумішей, ці дані повинні  використовуватись для проведення класифікації 
небезпечності  відповідно до правил екстраполяції як зазначено у пункті 1.1.3  
цього Додатка.  
3.2.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
для деяких або усіх компонентів суміші  
3.2.3.3.1. Для використання усіх наявних даних для цілей класифікації 
небезпечності  сумішей на предмет ураження/подразнення шкіри, не обхідно 
виходити із наступного припущення і у належних випадках застосовувати 
його при багаторівневому підході:  
«Суттєві компоненти» – це ті компоненти суміші, які присутні у 
концентраціях ≥ 1 % (за масою для твердих речовин, рідин, пилу, туману і 
пари і з а об’ємом для газів), якщо немає підстави вважати (наприклад, у разі 
наявності у складі суміші компонентів, які спричиняють ураження шкіри), 
що компонент, присутній у концентрації < 1%, все ще може бути суттєвим 86 
Продовження додатка I 
для проведення класифікації суміші за класом  небезпечності  «Хімічна 
продукція, яка спричиняє ураження (подразнення) шкіри ». 
3.2.3.3.2.  Взагалі, підхід, який застосовується для класифікації сумішей 
за класом небезпечності  «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження 
(подразнення) шкіри », якщо дані наяв ні для усіх компонентів, але не для 
суміші в цілому, ґрунтується на теорії адитивності, яка полягає у тому, що 
кожен компонент, який спричиняє ураження або подразнення шкіри, впливає 
на загальні корозійні або подразнюючі властивості суміші пропорційно до 
свого потенціалу та концентрації. До компонентів суміші, які спричиняють 
ураження шкіри, застосовується посилюючий коефіцієнт 10 у разі, коли їх 
концентрація є нижчою від загального ліміту концентрації для віднесення до 
Категорії 1, однак сприятиме класифік ації цієї суміші як такої, яка спричиняє 
подразнення шкіри. Суміш класифікується як « Хімічна продукція, яка 
спричиняє ураження (подразнення) шкіри », якщо сума концентрацій таких 
компонентів перевищує порогову концентрацію.  
3.2.3.3.3. У Таблиці 3.2.3 наведе ні загальні ліміти концентрації, які слід 
застосовувати для визначення того, чи повинна суміш бути віднесена до 
класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження 
(подразнення) шкіри ». 
3.2.3.3.4.1. Особливу ретельність необхідно проявляти при класифікації 
небезпечності  деяких видів сумішей, які містять кислоти і основи , 
неорганічні солі, альдегіди, феноли і поверхнево активні речовини. Підхід, 
описаний у пунктах 3.2.3.3.1 - 3.2.3.3.2 цього Додатка, може виявитися 
незастосовним в умовах, коли баг ато з цих хімічних речовин є такими, які у 
концентрації < 1 % спричиняють ураження або подразнення шкіри.  
3.2.3.3.4.2. Для сумішей, які містять сильні кислоти  або основи, як 
критерій класифікації слід застосовувати показник pH (див. пункт 3.2.3.1.2 
цього Додатка), оскільки pH буде кращим індикатором корозійності 
(ураження шкіри), ніж ліміти концентрації, зазначені у Таблиці 3.2.3.  
3.2.3.3.4.3. Суміш, яка містит ь компоненти, які спричиняють ураження 
або подразнення шкіри, і які не можуть бути класифіковані на основі підходу 
адитивності (Таблиця 3.2.3), зважаючи на хімічні властивості, які роблять цей 
підхід неприйнятним, повинна бути класифікована за класом «Хімі чна 
продукція, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри» та Категорі єю 1, 
якщо вона містить ≥ 1 % компонента, який класифікований як «Хімічна 
продукція, яка спричиняє ураження (подразнення) шкіри»  Категорії 1 , або як 
«Хімічна продукція, яка спричиняє под разнення шкіри» Категорії 2, якщо  
суміш містить ≥ 3 % компонента, який спричиняє подразнення шкіри  
(Категорії 2) . Проведення класифікації небезпечності  суміші, яка містить 
компоненти, щодо яких не може застосовуватись підхід відповідно до 
Таблиці 3.2.3, р езюмується у Таблиці 3.2.4.  
3.2.3.3.5. Іноді достовірні дані можуть свідчити про те, що небезпека 
ураження/подразнення шкіри певним компонентом суміші при концентрації, 
яка дорівнює або перевищує загальні ліміти концентрації, зазначені у 87 
Продовження додатка I 
Таблицях 3.2.3 та 3.2.4 у пункті 3.2.3.3.6 цього Додатка, не є очевидною. У 
цьому разі суміш повинна бути класифікована, зважаючи на ці дані (див. 
також пункти 40 - 47 цього Технічного регламенту ). У інших випадках, коли 
очікується, що спричинення виникнення корозійного (вр ажаючого) ефекту 
певним компонентом суміші при концентрації, яка дорівнює або  перевищує 
загальні ліміти концентрації, зазначені у Таблицях 3.2.3 та 3.2.4, не є 
очевидним, доцільно провести дослідження суміші. У цьому разі повинен 
застосовуватись багаторівн евий підхід ваги доказів відповідно до пункту 
3.2.2.2 цього Додатка.  
3.2.3.3.6. Якщо є дані, які свідчать про те, що компонент( -и) суміші у 
концентрації < 1 % спричиняє( -ють) ураження шкіри, а при концентрації < 3 
% – подразнення шкіри, суміш повинна бути класифікована відповідно.  
Таблиця 3.2.3  
Загальні ліміти концентрації для компонентів суміші, класифікованих за класом 
«Хімічна продукція, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри » (Категорія 1, 1А, 
1В або 1С) або (Категорія 2), які призводять до класифікації суміші за класом 
небезпечності  «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження (подразнення) шкіри » 
при застосуванні підходу адитивності  
Сума компонентів, класифікованих як:  Концентрація, яка 
призводить до класифікації 
суміші за категорією:  
Категорія 1  
(див. примітку 
нижче)  Категорія 2  
«Хімічна продукція, яка спричиняє ураження 
(подразнення) шкіри », Підкатегорії 1А, 1В, 1С або 
Категорія 1  ≥ 5 %  ≥ 1 % але < 5 
% 
«Хімічна продукція, яка спричиняє ураження 
(подразнення) шкіри », Категорія 2   ≥ 10 %  
(10 × «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження 
(подразнення) шкіри », Підкатегорії 1А, 1В, 1С або 
Категорія 1) + «Хімічна продукція, яка спричиняє 
ураження (подразнення) шкіри », Категорія 2   ≥ 10 %  
Примітка:  Сума усіх компонентів суміші, класифікованих за класом «Хімічна 
продукція, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри» за Підкатегоріями 1А, 1В або 
1С відповідно, повинна становити ≥ 5 %, щоб суміш була класифікована за класо м 
«Хімічна продукція, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри» за однією з 
Підкатегорій небезпек 1A, 1B або 1C. Якщо сума компонентів суміші, класифікованих за 
класом «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри» за 
Підкатегорією 1А,  становить < 5 %, але сума компонентів суміші, класифікованих за 
класом «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження (подразнення) шкіри» за 
Підкатегоріями 1А та 1В становить ≥ 5 %, суміш повинна бути класифікована за класом 
«Хімічна продукція, яка спричиняє  ураження  (подразнення)  шкіри» за Підкатегорією 1В. 
Аналогічно, якщо сума компонентів суміші, класифікованих за класом «Хімічна 
продукція, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри» за Категоріями 1А або 1В, 
становить < 5 %, але сума компонентів, віднес ених до Підкатегорій 1А або 1В або 1С 88 
Продовження додатка I 
становить ≥ 5 %, суміш повинна бути класифікована за класом «Хімічна продукція, яка 
спричиняє ураження (подразнення) шкіри» за Підкатегорію 1С. Якщо принаймні один 
відповідний компонент суміші віднесений до Категорії 1  без диференціації за 
підкатегоріями, суміш повинна бути віднесена до Категорії 1 без диференціації за 
підкатегоріями, якщо сума усіх компонентів суміші, які спричиняють ураження шкіри, 
становить ≥ 5 %.  
 
Таблиця 3.2.4  
Загальні ліміти концентрації компонентів, які призводять до класифікації суміші  
за класом небезпечності  «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження (подразнення) 
шкіри », і щодо яких не застосовується підхід адитивності  
Компонент:  Концентрація:  Суміш класифікується як:  
Кислота з pH ≤ 2  ≥ 1%  «Хімічна продукція, яка спричиняє 
ураження (подразнення)  шкіри», Категорія 
1 
Основа з pH ≥ 11,5  ≥ 1%  «Хімічна продукція, яка спричиняє 
ураження (подразнення)  шкіри», Категорія 
1 
Інші компоненти, які 
класифіковані  за класом 
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє ураження  
(подразнення)  шкіри» 
(Підкатегорії 1А, 1В, 1С 
або Категорія 1)  ≥ 1 %  «Хімічна продукція, яка спричиняє 
ураження (подразнення)  шкіри», Категорія 
1 
Інші компоненти, які 
класифіковані за класом 
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє ураження 
(подразнення)  шкіри» 
(Категорія 2), включно з 
кислотами і основами  ≥ 3 %  «Хімічна продукція, яка спричиняє 
ураження (подразнення)  шкіри», Категорія 
2 
 
3.2.4.  Інформація про небезпеку   
3.2.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.2.5.  
Таблиця 3.2.5  
Елементи інформації про небезпеку  для класу н ебезпечності  «Хімічна продукція, яка 
спричиняє ураження (подразнення) шкіри » 
Класифікація  Підкатегорії 1А/1В/1С і 
Категорія 1  Категорія 2  
Піктограма небезпечності  
  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
89 
Продовження додатка I 
Види небезпечного 
впливу  H314: Спричиняє тяжкі опіки 
шкіри та пошкодження очей  H315: Спричиняє 
подразнення шкіри  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P260  
P264  
P280  P264  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
впливі)  P301 + P330 + P331  
P303 + P361 + P353  
P363  
P304 + P340  
P310  
P321  
P305 + P351 + P338  P302 + P352  
P321  
P332 + P313  
P362 + P364  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  P405  Немає  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
видаленні)  P501  Немає  
3.3.  Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору  
3.3.1.  Визначення та загальні положення  
3.3.1.1.Серйозне пошкодження органів зору  – це пошкодження тканин 
ока або серйозне фізичне погіршення зору, яке не є повністю зворотнім, яке 
виникає внаслідок впливу хімічної речовини або суміші на око.  
Подразнення ока означає зміни в оці, які є повністю зворотніми, які 
виникають внаслідок впливу хімічної речовини або суміші на око.  
3.3.1.2. При багаторівневому підході першочергово повинні  братися до 
уваги наявні дані впливу на людину, далі , по черзі, – наявні дані, отримані 
під час досліджень на тваринах, результати досліджень in vitro  і вже потім – 
інші джерела інформації. Класифікація небезпечності  здійснюється відразу 
ж, якщо наявні дані відповідають встановленим критеріям класифікації 
небезпечності . В інших випадках класифікація небезпечності  хімічної 
речовини або суміші проводиться на основі підходу ваги доказів в межах 
одного рівня. При застосуванні підходу ваги доказів уся наявна інформація, 
яка стосується визначення небезпеки щодо се рйозного 
пошкодження/подразнення органів зору , розглядається у сукупності, 
включно з результатами відповідних валідованих досліджень in vitro , 
відповідними даними, отриманими під час досліджень на тваринах, даними 
щодо впливу на людину, такими як епідеміол огічні і клінічні дослідження, 
документально засвідченими звітами про клінічні випадки і 
спостереженнями (див. пункт 1.1.1.3 цього Додатка).  
3.3.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
Хімічні речовини повинні  бути віднесені до однієї з двох категорій , 
установлених для цього класу небезпечності , – Категорії 1 («Хімічна 
продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження органів зору ») або Категорії 
2 («Хімічна продукція, яка спричиняє подразнення органів зору ») – 
наступним чином:  90 
Продовження додатка I 
1) Категорія 1 («Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні 
пошкодження органів зору »): хімічні речовини, які мають потенційну 
здатність спричинити серйозні пошкодження очей (див. Таблиця 3.3.1).  
2) Категорія 2 («Хімічна продукція, яка спри чиняє подразнення органів 
зору »): хімічні речовини, які мають потенційну здатність спричиняти 
зворотне подразнення очей (див. Таблиця 3.3.2).  
3.3.2.1.  Проведення класифікації небезпечності  на основі результатів 
випробувань на тваринах  відповідно до стандар тизованих методів.  
3.3.2.1.1. Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження 
органів зору  (Категорія 1)  
3.3.2.1.1.1.  Для хімічних речовин, які мають потенційну здатність 
спричинити серйозне пошкодження органів зору , встановлена одна категорія 
(Кате горія 1). Для віднесення до цієї категорії у межах класу небезпечності  
як критерії слід застосовувати результати спостереження, наведені у Таблиці 
3.3.1. До цих результатів належать виявлення тварин з пошкодженнями 
рогівки 4 ступеня та іншими тяжкими реакц іями (наприклад, руйнування 
рогівки), які спостерігаються у будь -який час протягом проведення 
дослідження, а також зі стійким помутнінням рогівки, знебарвленням рогівки 
барвником, адгезією, панусом і порушенням функції райдужної оболонки або 
з іншими ефект ами, які призводять до порушення зору. У цьому контексті 
стійкими пошкодженнями є такі, які не є повністю зворотними протягом 
спостереження, тривалість якого, як правило, складає 21 день. Категорія 1 
встановлюється також для тих хімічних речовин, які відпо відають критеріям 
помутніння рогівки ≥ 3 або іриту > 1,5, які спостерігаються щонайменше у 2 з 
3 піддослідних тварин, оскільки такі тяжкі пошкодження, як правило, є 
незворотними протягом 21 -денного періоду спостереження.  
3.3.2.1.1.2.  Використання даних що до впливу на людину розглядається 
у пункті 3.3.2.2, а також у пунктах 1.1.1.3 - 1.1.1.5 цього Додатка.  
Таблиця 3.3.1  
Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження органів зору  (*) 
Категорія  Критерії  
Категорія 1  Хімічна речовина, яка спричиняє:  
1) принаймні у однієї тварини ефекти на рогівці, райдужній 
оболонці або кон’юнктиві, які, як очікується, є незворотними або 
не повністю зворотними протягом періоду спостереження, 
тривалість якого, як правило, складає 21 день; та/або  
2) принаймні у 2 з 3 піддослідних тварин позитивну реакцію у 
вигляді:  
а) помутніння рогівки ≥ 3; та/або  
б) іриту > 1,5;  
розрахованих як середні коефіцієнти через 24, 48 та 72 години 
після нанесення досліджуваної хімічної речовини.  
3.3.2.1.2. Хімічна продукція, яка спричиняє подразнення органів зору  
(Категорія 2)  
                                           
* Критерії г радації слід розуміти так, як це викладено у відповідному Керівництві з випробувань ОЕСР  91 
Продовження додатка I 
3.3.2.1.2.1. Хімічні речовини, які потенційно здатні спричиняти 
зворотне подразнення очей, повинні бути віднесені до Категорії 2 («Хімічна 
продукція, яка спричиняє подразне ння органів зору »). 
3.3.2.1.2.2. Якщо реакція тварин на певні хімічні речовини є дуже 
різною, при проведення класифікації небезпечності  таких хімічних речовин 
це повинно враховуватись.  
3.3.2.1.2.3. Використання даних щодо впливу на людину розглядається 
у пункті 3.3.2.2, а також у пунктах 1.1.1.3 - 1.1.1.5 цього Додатка.  
Таблиця 3.3.2  
Хімічна продукція, яка спричиняє подразнення органів зору  (**) 
Категорія  Критерії  
Категорія 2  Хімічні р ечовини, які спричиняють у принаймні 2 з 3 піддослідних 
тварин позитивну реакцію:  
1) помутніння рогівки ≥ 1; та/або  
2) ірит ≥ 1; та/або  
3) почервоніння кон’юнктиви ≥ 2; та/або  
4) набряк кон’юнктиви (хемоз) ≥ 2,  
розрахованих як середні коефіцієнти через 24 , 48 та 72 години після 
нанесення досліджуваної хімічної речовини, і які є повністю 
зворотними протягом періоду спостереження, тривалість якого, як 
правило, складає 21 день.  
3.3.2.2. Класифікація небезпечності  з використанням багаторівневого 
підходу  
3.3.2.2.1. Необхідно розглянути можливість застосування 
багаторівневого підходу до оцінки первинної інформації. Водночас слід 
враховувати, що не всі дані можуть бути релевантними.  
3.3.2.2.2. У першу чергу повинні  бути оцінені наявні дані щодо впливу 
хімічн ої продукції на людей і тварин, оскільки ці дані надають інформацію, 
яка безпосередньо стосується спричинення ефектів на очах. З метою 
запобігання проведенню дослідження корозійної хімічної речовини на 
предмет спричинення локального ефекту у очах, спочатку  повинна бути 
оцінена її можливість спричиняти ураження шкіри, а вже потім, у разі 
необхідності, – повинно розглядатись питання щодо проведення будь -якого 
дослідження щодо серйозного пошкодження/подразнення очей. Хімічні 
речовини, які спричиняють ураження шкіри, повинні  вважатися такими, які 
призведуть до серйозного пошкодження очей (Категорія 1), а хімічні 
речовини, які спричиняють подразнення шкіри, у свою чергу, можуть 
вважатися такими, які призведуть до подразнення очей (Категорія 2).  
3.3.2.2.3. Для доп омоги в прийнятті рішень щодо класифікації 
небезпечності  повинні  використовуватись валідовані та прийняті результати 
альтернативних досліджень in vitro . 
3.3.2.2.4. Аналогічно, граничні значення pH, такі як ≤ 2 та ≥ 11,5, 
можуть свідчити про можливість спри чиняти серйозні пошкодження очей, 
особливо за наявності значного лужного або кислотного резерву (буферної 
                                           
** Критерії градації слід розуміти так, як це викладено у відповідному Керівництві з випробувань  ОЕСР  92 
Продовження додатка I 
ємності). У цілому очікується, що такі хімічні речовини будуть спричиняти 
значні ефекти на очах. За відсутності будь -якої іншої інформації хімічна 
речовина розглядається як така, яка спричиняє серйозне пошкодження очей 
(Категорія 1), якщо вона має pH ≤ 2 або pH ≥ 11,5. Разом з тим, якщо після 
розгляду лужного або кислотного резерву існує припущення, що хімічна 
речовина може не спричиняти серйозного пошк одження очей, не зважаючи 
на низький або високий показник pH, це повинно бути підтверджено іншими 
даними, бажано результатами відповідного валідованого дослідження in 
vitro . 
3.3.2.2.5. У деяких випадках для прийняття рішення щодо класифікації 
небезпечності  можна отримати достатню інформацію стосовно структурно 
близьких хімічних речовин.  
3.3.2.2.6. Багаторівневий підхід забезпечує належне керівництво щодо 
опрацювання наявної інформації про ту чи іншу хімічну речовину та 
прийняття обґрунтованого рішення на ос нові ваги доказів про оцінку 
небезпе чності  та класифікацію небезпечності . Необхідно уникати проведення 
дослідження корозійних хімічних речовин на тваринах завжди, коли є така 
можливість. Попри те, що таку інформацію можна отримати в результаті 
оцінювання о кремих параметрів в межах одного етапу (див. пункт 3.3.2.1.1 
цього Додатка), існуюча інформація повинна розглядатись у сукупності з 
застосуванням підходу ваги доказів. У першу чергу це стосується випадків, 
коли є розходження в даних за деякими параметрами.   
3.3.3.  Критерії класифікації небезпечності  для сумішей  
3.3.3.1. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо суміші в цілому  
3.3.3.1.1 Для класифікації небезпечності  суміші слід застосовувати 
критерії для хімічних речовин та враховува ти багаторівневий підхід до 
оцінки даних для цього класу небезпечності . 
3.3.3.1.2. З метою забезпечення проведення точної класифікації 
небезпечності , а також запобігання проведення непотрібних досліджень на 
тваринах, при розгляді результатів досліджень щод о суміші рекомендується 
застосовувати багаторівневий підхід ваги доказів відповідно до критеріїв для 
класифікації хімічних речовин щодо ураження шкіри та серйозного 
пошкодження/подразнення органів зору . За відсутності будь -якої іншої 
інформації, суміш розг лядається як така, яка спричиняє серйозне 
пошкодження органів зору  (Категорія 1), якщо вона має pH ≤ 2 або pH ≥ 11,5. 
Разом з тим, якщо після розгляду лужного або кислотного резерву можна 
припустити, що хімічна речовина може не спричиняти серйозного 
пошкод ження очей, не зважаючи на низький або високий показник pH, то це 
повинно бути підтверджено іншими даними, бажано результатами 
відповідних валідованих досліджень in vitro . 
3.3.3.2. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані для 
суміші в цілому:  принципи екстраполяції  93 
Продовження додатка I 
3.3.3.2.1. Якщо суміш в цілому не досліджувалась щодо визначення її 
здатності спричиняти серйозне пошкодження/подразнення органів зору , але 
наявні дані щодо окремих компонентів суміші та результати відповідних 
досліджень подібних су мішей, ці дані повинні використовуватися для 
проведення класифікації небезпечності  відповідно до правил екстраполяції, 
як зазначено у пункті 1.1.3 цього Додатка.  
3.3.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
для деяких або усіх компон ентів суміші  
3.3.3.3.1. Для використання усіх наявних даних для цілей класифікації 
небезпечності  сумішей на предмет серйозного пошкодження  або подразнення 
органів зору , необхідно виходити із наступного припущення і у належних 
випадках застосовувати його пр и багаторівневому підході:  
«Суттєві компоненти» – це ті компоненти суміші, які присутні у 
концентраціях ≥ 1 % (за масою для твердих речовин, рідин, пилу, туману і 
пари і за об’ємом для газів), якщо немає підстави вважати (наприклад, у 
випадку наявності у с кладі суміші компонентів, які спричиняють ураження 
шкіри), що компонент, присутній у концентрації < 1%, все ще може бути 
суттєвим для проведення класифікації суміші за класом небезпечності  
«Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження (подразнення ) 
органів зору ». 
3.3.3.3.2. Взагалі, підхід, який застосовується для класифікації сумішей 
за класом небезпечності  «Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні 
пошкодження (подразнення) органів зору », коли дані наявні для усіх 
компонентів, але не для суміші в  цілому, ґрунтується на теорії адитивності, 
яка полягає у тому, що кожен компонент, який спричиняє ураження шкіри 
або серйозне пошкодження/подразнення органів зору , впливає на загальні 
властивості суміші спричиняти серйозне пошкодження/подразнення органів 
зору  пропорційно до свого потенціалу та концентрації. До компонентів 
суміші, які спричиняють ураження шкіри та серйозне пошкодження органів 
зору , застосовується посилюючий коефіцієнт 10 у разі, коли їх концентрація 
є нижчою від загального ліміту концентрац ії для віднесення до Категорії 1, 
однак сприятиме класифікації цієї суміші як такої, яка спричиняє 
подразнення органів зору . Суміш класифікується як « Хімічна продукція, яка 
спричиняє серйозні пошкодження (подразнення) органів зору », якщо сума 
концентрацій таких компонентів перевищує порогову концентрацію.  
3.3.3.3.3. У Таблиці 3.3.3 наведені загальні ліміти концентрації, які слід 
використовувати для визначення того, чи повинна суміш бути віднесена до 
класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка спричиняє серй озні 
пошкодження (подразнення) органів зору ». 
3.3.3.3.4.1. Особливу ретельність необхідно проявляти при класифікації 
небезпечності  деяких видів сумішей, які містять кислоти і основи , 
неорганічні солі, альдегіди, феноли і поверхнево активні речовини. Підхід , 
описаний у пунктах 3.3.3.3.1 - 3.3.3.3.2 цього Додатка, може виявитися 
незастосовним в умовах, коли багато з цих хімічних речовин є такими, які 94 
Продовження додатка I 
спричиняють серйозне пошкодження/подразнення органів зору , у 
концентрації < 1 %.  
3.3.3.3.4.2. Для сумішей хімічних речовин, які містять сильні кислоти 
або основи, як критерій класифікації слід використовувати показник pH (див. 
пункт 3.3.3.1.2 цього Додатка), оскільки pH буде кращим індикатором 
здатності до серйозного пошкодження органі в зору  (за умови розгляду 
лужного або кислотного резерву), ніж ліміти концентрації, зазначені у 
Таблиці 3.3.3.  
3.3.3.3.4.3. Суміш хімічних речовин, яка містить компоненти, які 
спричиняють ураження шкіри або серйозні пошкодження/подразнення 
органів зору , і які не можуть бути класифіковані на основі підходу 
адитивності (Таблиця 3.3.3), зважаючи на їх хімічні властивості, завдяки 
яким цей підхід не можна застосувати, повинна бути класифікована за 
класом «Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору » (Категорія 1), якщо вона містить ≥ 1 % 
компонента, який спричиняє ураження шкіри або серйозні пошкодження 
органі взору , або повинна бути класифікована за класом «Хімічна продукція, 
яка спричиняє серйозні пошкодження (подразнення) органів зору » (Категорія 
2), якщо вона містить ≥ 3 % компонента, який спричиняє подразнення 
органів зору . Проведення класифікації небезпечності  суміші, яка містить 
компоненти, щодо яких не може застосовуватись підхід відповідно до 
Таблиці 3.3.3, резюмуєтьс я у Таблиці 3.3.4.  
3.3.3.3.5. Іноді достовірні дані можуть свідчити про те, що ефект 
серйозного пошкодження або подразнення органів зору , який спричиняє 
певний компонент суміші, не буде виявлятись при концентрації у суміші, яка 
дорівнює або перевищує загал ьні ліміти концентрації, зазначені у Таблицях 
3.3.3 та 3.3.4 у пункті 3.3.3.3.6 цього Додатка. У цьому разі суміш повинна 
бути класифікована, зважаючи на ці дані (див. також пункти 40 - 47 
технічного  регламенту). В інших випадках, коли очікується, що небез пека 
ураження/подразнення шкіри або ефект серйозного пошкодження або 
подразнення органів зору , які спричинені певним компонентом суміші, не 
виявляється при концентрації, яка дорівнює або перевищує загальні ліміти 
концентрації, зазначені у Таблицях 3.3.3 та  3.3.4, доцільно провести 
дослідження суміші. У цьому разі повинен застосовуватись багаторівневий 
підхід ваги доказів.  
3.3.3.3.6. Якщо є дані, які свідчать про те, що компонент( -и) суміші у 
концентрації < 1 % спричиняє( -ють) ураження шкіри або серйозне 
пошкодження органів зору , а при концентрації < 3 % – подразнення очей, 
суміш повинна бути класифікована відповідно.  
 
Таблиця 3.3.3  
Загальні ліміти концентрації для компонентів суміші, які класифіковані за класом 
«Хімічна продукція, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри » (Категорія 1, 1А, 
1В або 1С) та/або «Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження 95 
Продовження додатка I 
(подразнення) органів зору  (Категорія 1) або (Категорія 2), і які призводять до 
класифікації суміші за класом небезпечності  «Хімічна продукція, яка  спричиняє 
серйозні пошкодження (подразнення) органів зору » при застосуванні підходу 
адитивності  
Сума компонентів, класифікованих як:  Концентрація, яка призводить до 
класифікації суміші за категорією:  
«Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє серйозні 
пошкодження 
органів зору » «Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє 
подразнення 
органів зору » 
Категорія 1  Категорія 2  
«Хімічна продукція, яка спричиняє ураження 
(подразнення) шкіри», Підкатегорії 1А, 1В, 1С 
або Категорія 1 + «Хімічна продукція, яка 
спричиняє серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору » (Категорія 1) (*) ≥ 3 %  ≥ 1 % але < 3 %  
«Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні 
пошкодження (подразнення) органів зору » 
(Категорія 2)   ≥ 10 %  
10 × («Хімічна продукція, яка спричиняє 
ураження (подразнення)  шкіри», Підкатегорії 
1А, 1В, 1С або Категорія 1) + «Хімічна 
продукція, яка спричиняє серйозні 
пошкодження (подразнення) органів зору  
(Категорія 1)) + «Хімічна продукція , яка 
спричиняє серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору (Категорія 2)   ≥ 10 %  
 
 
 
Таблиця 3.3.4  
Загальні ліміти концентрації компонентів, які призводять до класифікації суміші як 
«Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження (подразнення) органів зору 
(Категорія 1) або «Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору (Категорія 2), і щодо яких не застосовується підхід 
адитивності  
Компонент:  Концентрація:  Суміш класифікуєтьс я як: 
Кислота з pH ≤ 2  ≥ 1%  «Хімічна продукція, яка спричиняє 
серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору» 
Категорія 1  
Основа з pH ≥ 11,5  ≥ 1%  «Хімічна продукція, яка спричиняє 
серйозні пошкодження 
                                           
* Якщо компонент суміші одночасно класифікований як «Хімічна про дукція, яка спричиняє ураження 
шкіри» ( Підкатегорії 1А, 1В, 1С або Категорія 1) і як «Хімічна продукція, яка спричиняє серйозні 
пошкодження очей» (Категорія 1), його концентрація при розрахунку враховується лише один раз.  96 
Продовження додатка I 
(подразнення) органів зору» 
Категорія 1  
Інші компоненти, які 
класифіковані за класом 
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє ураження 
(подразнення)  шкіри » 
(Підкатегорії 1А, 1В, 1С або 
Категорія 1) або « Хімічна 
продукція, яка спричиняє 
серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору » 
(Категорія 1)  ≥ 1 % «Хімічна продукція, яка спричиняє 
серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору» 
Категорія 1  
Інші компоненти, які 
класифіковані за класом 
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє серйозні 
пошкодження (подразнення) 
органів зору » (Категорія 2)  ≥ 3 %  «Хімічна продукція, яка спричиняє 
серйозні пошкодження 
(подразнення) органів зору» 
Категорія 2  
 
3.3.4.  Інформація про небезпеку   
3.3.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.3.5.  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Таблиця 3.3.5  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка 
спричиняє серйозні пошкодження (подразнення) органів зору » (*) 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  
                                           
* Якщо хімічна речовина класифікована за класом «Хімічна продукція, яка спричиняє ураження  
(подразнення)  шкіри» ( Підкатегорії 1А, 1В, 1С або Категорія 1) , елементи інформації про небезпеку  для 
цілей зазначення про здатність спричиняти серйозні пошкодження / подразнення органів зо ру може не 
наноситись, оскільки ця інформація вже включена до виду  небезпечного впливу для класифікації «Хімічна 
продукція, яка спричиняє ураження  (подразнення)  шкіри» (Категорія 1) (H314).  97 
Продовження додатка I 
Піктограма небезпечності  
  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  H318: Спричиняє серйозне 
пошкодження очей  H319: Спричиняє сильне 
подразнення очей  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P280  P264  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
впливі)  P305 + P351 + P338  
P310  P305 + P351 + P338  
P337 + P313  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  Немає  Немає  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
видаленні)  Немає  Немає  
 
3.4. Хімічна продукція, яка спричиняє сенсибілізацію (алергічну 
реакцію) у дихальних шляхах або на шкірі  
3.4.1.  Визначення та загальні положення  
3.4.1.1. Респіраторна сенсибілізація - це гіперчутливість дихальних 
шляхів, яка виникає внаслідок вдихання хімічної речовин и або суміші.  
3.4.1.2. Сенсибілізація шкіри - це алергічна реакція, яка виникає 
внаслідок контакту хімічної речовини або суміші зі шкірою.  
3.4.1.3. Для проведення класифікації небезпечності  за критеріями 
відповідно до пункту 3.4 цього Додатка, слід розгляд ати дві фази 
сенсибілізації: на першій фазі відбувається індукція спеціалізованої 
імунологічної пам'яті у людини через вплив алергену. На другій фазі 
відбувається прояв реакції, тобто отримання клітинно -опосередкованої або 
опосередкованої антитілами алергі чної реакції, внаслідок надходження 
алергену до організму сенсибілізованої людини.  
3.4.1.4. Структура індукції, за якою слідує фаза прояву реакції, є 
однаковою для респіраторної сенсибілізації та для сенсибілізації шкіри. Для 
виникнення сенсибілізації шкір и необхідною є фаза індукції, під час якої 
імунна система навчається реагувати; клінічні симптоми можуть виникнути, 
коли наступний вплив є достатнім для спричинення видимої реакції на шкірі 
(фаза прояву реакції). Як наслідок, розроблені прогностичні тести з 
урахуванням такої структури, за якої реакція на фазу індукції вимірюється 
стандартною фазою прояву реакції, які, як правило, передбачають взяття 
аплікаційних шкірних проб (патч -тестів). У виняткових випадках 
проводиться дослідження реакції регіонарних лі мфатичних вузлів, під час 
якого вимірюється безпосередньо індукційна реакція. Докази наявності 
98 
Продовження додатка I 
сенсибілізації шкіри у людей, як правило, оцінюються за допомогою 
діагностичного патч -тесту.  
3.4.1.5. Як для сенсибілізації шкіри, так і для респіраторної 
сенсиб ілізації для спричинення прояву реакції, як правило, необхідні нижчі 
рівні впливу, ніж які потрібні для індукції.  
3.4.1.6. Клас небезпечності  «Хімічна продукція, яка спричиняє 
сенсибілізацію (алергічну реакцію) у дихальних шляхах або на шкірі» має 
наступні диференціації:  
«Хімічна продукція, яка спричиняє сенсибілізацію (алергічну реакцію) 
у дихальних шляхах»; та  
«Хімічна продукція, яка спричиняє сенсибілізацію (алергічну реакцію) 
на шкірі».  
3.4.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
3.4.2.1. Респіраторні сенсибілізатори  
3.4.2.1.1. Категорії у межах класу небезпечності   
3.4.2.1.1.1. Респіраторні сенсибілізатори пови нні бути віднесені до 
Категорії 1, якщо не достатньо даних для віднесення їх до підкатегорій.  
3.4.2.1.1.2. Якщо даних достатньо, більш точна оцінка відповідно до 
пункту 3.4.2.1.1.3 цього Додатка дозволяє віднести респіраторні 
сенсибілізатори до підкатегорі ї 1А (для сильних респіраторних 
сенсибілізаторів), або до підкатегорії 1В (для інших респіраторних 
сенсибілізаторів).  
3.4.2.1.1.3. Ефекти, які спостерігаються у людей або тварин, як 
правило, обґрунтовують класифікацію респіраторних сенсибілізаторів при 
застосуванні підходу ваги доказів. Хімічні речовини можуть бути віднесені 
до однієї з двох підкатегорій (1А або 1В) шляхом використання підходу ваги 
доказів відповідно до критеріїв, наведених у Таблиці 3.4.1, і на основі 
надійних і якісних даних випадків впли ву на людину або даних 
епідеміологічних досліджень, або ж спостережень, отриманих під час 
проведення досліджень на піддослідних тваринах.  
3.4.2.1.1.4. Хімічні речовини повинні  бути класифіковані за класом 
«Хімічна продукція, яка спричиняє сенсибілізацію ( алергічну реакцію) у 
дихальних шляхах  або на шкірі » з диференціацією «Хімічна продукція, яка 
спричиняє сенсибілізацію (алергічну реакцію) у дихальних шляхах»  
відповідно до критеріїв, наведених у Таблиці 3.4.1:  
Таблиця 3.4.1  
Категорія і під категорії у меж ах класу небезпечності  для 
диференціації респіраторних сенсибілізаторів   
Категорія  Критерії  
Категорія 1  Хімічні речовини повинні бути класифіковані за Категорією 1, коли 
даних недостатньо для віднесення їх до підкатегорій відповідно до 
наступних критеріїв:  
1) якщо є фактичні дані з досвіду впливу на людей про те, що 
хімічна речовина може призвести до специфічної респіраторної 
гіперсенсибілізації в організмі людини; та/або  99 
Продовження додатка I 
2) якщо є позитивні результати відповідних досліджень на тваринах  
Підка тегорія 1А  Хімічні речовини, які часто спричиняють виникнення сенсибілізації 
серед людей; або є ймовірність виникнення високого рівня 
сенсибілізації у людини на основі досліджень на тваринах чи інших 
досліджень (*). Тяжкість реакції також береться до уваги.  
Підкатегорія 1В  Хімічні речовини, які нечасто або з помірною частотою 
спричиняють виникнення сенсибілізації серед людей; або така 
ймовірність виникнення сенсибілізації у людини визначається на 
основі досліджень на тваринах чи інших досліджень (*). Тяжкість 
реакції також береться до уваги.  
3.4.2.1.2.  Досвід впливу на людей  
3.4.2.1.2.1.  Докази того, що хімічна речовина може призвести до 
певної респіраторної гіперчутливості, як правило, ґрунтуються  на досвіді 
впливу на людей. У цьому контексті гіпер чутливість, як правило, 
проявляється як астма, однак слід також враховувати інші реакції 
гіперчутливості, такі як риніт/кон’юнктивіт та альвеоліт. Необхідно 
визначити клінічний характер алергічної реакції. Однак визначення 
імунологічних механізмів не є обо в’язковим.  
3.4.2.1.2.2.  Для прийняття рішення щодо класифікації небезпечності , 
розглядаючи досвід впливу на людей, окрім цих доказів необхідно 
враховувати також:  
1) чисельність населення, яке піддалося впливу;  
2) ступінь впливу.  
Положення щодо використанн я даних щодо впливу на людину наведені 
у пунктах 1.1.1.3  - 1.1.1.5 цього Додатка.  
3.4.2.1.2.3.  Підтвердженням наведених вище доказів можуть бути:  
1) історія хвороби та дані відповідних досліджень функціональності 
легень після впливу хімічної речовини, які  підтверджуються іншими 
додатковими доказами, які можуть включати:  
а) імунологічне дослідження in vivo  (наприклад, ін’єкційна шкірна 
проба (прік -тест));  
б) імунологічне дослідження in vitro  (наприклад, серологічний аналіз);  
в) дослідження, які вказують на  інші конкретні реакції гіперчутливості, 
у разі, якщо не були визначені імунологічні механізми прояву реакції, 
наприклад, слабке подразнення, яке повторюється, фармакологічно 
опосередковані ефекти;  
г) визначення хімічної структури, як близької до структури  хімічних 
речовин які, як відомо, спричиняють респіраторну гіперчутливість;  
2) дані однієї чи кількох позитивних бронхопровокаційних проб з 
хімічною речовиною, проведених відповідно до загально прийнятих 
керівництв із визначення специфічної реакції гіперчу тливості.   
                                           
* Наразі відсутні визнані і затверджені моделі досліджень на респі раторну гіперсенсибілізацію на тваринах. 
За певних обставин дані, отримані з досліджень на тваринах, можуть стати вагомою інформацією при оцінці 
з використанням підходу ваги доказів . 100 
Продовження додатка I 
3.4.2.1.2.4.  Для встановлення зв'язку між впливом певної хімічної 
речовини та розвитком респіраторної гіперчутливості історія хвороби 
повинна враховувати медичну та професійну історію пацієнта. Відповідна 
інформація повинна включати також обтяжуючі фактори, які присутні як 
вдома, так і на робочому місці, дані щодо виникнення та перебіг хвороби, 
сімейний анамнез та медичні записи відповідного пацієнта. Історія хвороби 
також повинна містити інформацію про інші алергічні захворювання або 
розла ди дихання, починаючи з дитинства, а також інформацію про куріння 
пацієнта.  
3.4.2.1.2.5.  Результати позитивних бронхопровокаційних проб 
вважаються достатніми доказами для класифікації небезпечності . Однак слід 
визнати, що практично вже було проведено бага то досліджень, які зазначені 
вище.  
3.4.2.1.3. Дослідження на тваринах  
3.4.2.1.3.1. Дані відповідних досліджень на тваринах (*), які можуть 
свідчити про потенціальну здатність хімічної речовини спричиняти 
сенсибілізацію у людей при вдиханні (**), можуть вкл ючати:  
1) визначення імуноглобуліну Е (IgE) та інших специфічних 
імунологічних параметрів, наприклад у мишей;  
2) специфічні легеневі реакції у морських свинок.  
3.4.2.2. Сенсибілізатори шкіри  
3.4.2.2.1. Категорії у межах класу небезпечності  
3.4.2.2.1.1. Сенсибілізатори шкіри повинні  бути віднесені до Категорії 
1, якщо не достатньо даних для віднесення їх до підкатегорій.  
3.4.2.2.1.2. У разі, коли даних достатньо, більш точна оцінка відповідно 
до пункту 3.4.2.2.1.3 цього Додатка дозволяє відне сти сенсибілізатори шкіри 
до підкатегорії 1А (для сильних сенсибілізаторів шкіри), або до підкатегорії 
1В (для інших сенсибілізаторів шкіри).  
3.4.2.2.1.3. Ефекти, які спостерігаються в організмах людей або тварин, 
як правило, обґрунтовують класифікацію сен сибілізаторів шкіри при 
застосуванні підходу ваги доказів, як це описано у пункті 3.4.2.2.2 цього 
Додатка. Хімічні речовини можуть бути віднесені до однієї з двох 
підкатегорій (1А або 1В) шляхом використання підходу ваги доказів 
відповідно до критеріїв, на ведених у Таблиці 3.4.2, і на основі надійних і 
якісних даних щодо випадків впливу на людину або даних епідеміологічних 
досліджень або ж спостережень, отриманих під час проведення досліджень 
на піддослідних тваринах відповідно до орієнтовних значень, які н аведені у 
                                           
* Наразі відсутні визнані і затверджені моделі досліджень на респіраторну  гіперсенсибілізацію на тваринах. 
За певних обставин дані, отримані з досліджень на тваринах, можуть стати вагомою інформацією при оцінці 
з використанням підходу ваги доказів.  
** Механізми, за допомогою яких хімічні речовини спричиняють симптоми астми, поки ще не достатньо 
відомі. В превентивних цілях ці хімічні речовини вважаються респіраторними сенсибілізаторами. Однак 
якщо на основі фактичних даних може бути продемонстровано, щ о ці речовини спричиняють симптоми 
астми в результаті подразнення тільки у людей з підвищеною бронхіальною реактивністю, їх не слід 
розглядати як респіраторні сенсибілізатори.  101 
Продовження додатка I 
пунктах 3.4.2.2.2.1 та 3.4.2.2.3.2 для Підкатегорії 1A і у пунктах 3.4.2.2.2.2 та 
3.4.2.2.3.3 цього Додатка для Підкатегорії 1B.  
3.4.2.2.1.4. Хімічні речовини повинні  бути класифіковані за класом 
«Хімічна продукція, яка спричиняє сенсибілізацію ( алергічну реакцію) у 
дихальних шляхах  або на шкірі » з диференціацією «Хімічна продукція, яка 
спричиняє сенсибілізацію (алергічну реакцію) на шкірі» відповідно до 
критеріїв, наведених у Таблиці 3.4.2:  
Таблиця 3.4.2  
Категорія і під категорії у межах класу неб езпечності  для 
для диференціації  сенсибілізаторів шкіри  
Категорія  Критерії  
Категорія 1  Хімічні речовини повинні бути класифіковані за Категорією 1, коли 
даних недостатньо для віднесення їх до підкатегорій відповідно до 
наступних критеріїв:  
1) якщо є фактичні дані з досвіду впливу на людей про те, що 
хімічна речовина може призвести до сенсибілізації шкіри при 
контакті зі шкірою у значної кількості осіб; або  
2) якщо є позитивні результати відповідних досліджень на тваринах 
(див. специфічні критерії у пункті 3.4.2.2.4.1 цього Додатка)  
Підкатегорія 1А  Хімічні речовини, які часто спричиняють виникнення сенсибілізації 
серед людей та/або мають високий потенціал виникнення 
сенсибілізації у тварин, можуть імовірно спричиняти істотну 
сенсибілізацію у людей. Тяжкість реакції також береться до уваги.  
Підкатегорія 1В  Хімічні речовини, які нечасто або з помірною частотою 
спричиняють виникнення сенсибілізації серед людей та/або мають 
низький або помірний потенціал виникнення сенсибілізації у 
тварин, можуть імовір но спричиняти сенсибілізацію у людей. 
Тяжкість реакції також береться до уваги.  
3.4.2.2.2. Досвід впливу на людей  
3.4.2.2.2.1. Дані з досвіду впливу на людей для віднесення хімічної 
продукції до Підкатегорії 1А можуть включати:  
1) позитивні реакції при ≤500 мкг /см2 (у багаторазовій шкірній 
алергічній пробі у людини – (англ.  Human Repeat Insult Patch Testing ) – 
HRIPT; максимізована проба у людини – (англ.  Human maximisation test ) – 
HMT — поріг індукції);  
2) дані діагностичної нашкірної проби у разі, якщо іс нує відносно 
висока і значна частота проявів алергічних реакцій у певній групі населення 
при відносно низькому рівні впливу;  
3) інші епідеміологічні дані, які свідчать про відносно високу та значну 
частоту виникнення алергічного контактного дерматиту при в ідносно 
низькому рівні впливу.  
3.4.2.2.2.2. Дані про досвід впливу на людей для віднесення хімічної 
продукції до Підкатегорії 1В можуть включати:  
1) позитивні реакції при > 500  мкг /см2 (HRIPT, HMT — поріг 
індукції);  102 
Продовження додатка I 
2) дані діагностичної нашкірної проби у разі у разі, якщо існує відносно 
низька, але значна частота проявів алергічних реакцій у певній групі 
населення при відносно високому рівні впливу;  
3) інші епідеміологічні дані, які свідчать про відносно низьку, але 
значну частоту виникнення алергічного контактного дерматиту при відносно 
високому рівні впливу.  
Положення щодо використання даних щодо впливу на людину наведені 
у пунктах 1.1.1.3 - 1.1.1.5 цього Додатка.  
3.4.2.2.3. Дослідження на тваринах  
3.4.2.2.3.1. У разі, якщо для дослідження сенсибілізації шкіри 
використовується ад'ювантний метод випробування, позитивним результатом 
для віднесення до Категорії 1 вважається  виникнення реакції у принаймні 
30% тварин. У разі проведення дослідження на морських свинках із 
застосуванням неад'ювантно го методу випробування, позитивним 
результатом вважається виникнення реакції у принаймні 15% тварин . Для 
Категорії 1 індекс стимуляції у значенні 3 і вище є позитивною реакцією При 
проведенні дослідження реакції регіонарних лімфатичних вузлів позитивною 
реакцією для віднесення до Категорії 1 вважається: індекс стимуляції у 
значенні 3 і вище. Методи випробування для дослідження сенсибілізації 
шкіри описані у Керівництві з випробувань ОЕСР №406 «Дослідження на 
морських свинках за методом максимізації та Тест  Бюлера » та Керівництві з 
випробувань ОЕСР №429 «Дослідження реакції регіонарних лімфатичних 
вузлів ». Можуть застосовуватися інші методи за умови, що вони добре 
валідовані і науково обґрунтовані. Наприклад, випробування на набряк вуха 
миші (МЕST) може бути  надійним скриніг -тестом для виявлення  помірних та 
сильних сенсибілізаторів, і може бути першим етапом при проведенні оцінки 
шкірного сенсибілізаційного потенціалу.  
3.4.2.2.3.2. Результати дослідження на тваринах для віднесення до 
Підкатегорії 1А можуть вк лючати дані зі значеннями, які вказані у  
Таблиці 3.4.3.  
 
Таблиця 3.4.3  
Результати дослідження на тваринах для віднесення до Підкатегорії 1А  
Випробування  Критерії  
Дослідження реакції регіонарних 
лімфатичних вузлів  Значення EC3 ≤ 2 %  
Дослідження на морськ их свинках 
за методом максимізації  ≥ 30 % тварин, які реагують при введенні ≤ 0,1 % 
індукційної дози інтрадермально або  
≥ 60 % тварин, які реагують при введенні від > 0,1 
% до ≤ 1 % індукційної дози інтрадермально  
Тест Бюлера  ≥ 15 % тварин, які реагують при нанесенні ≤ 0,2 % 
індукційної дози місцево (на шкіру) або  
≥ 60 %, які реагують при нанесенні від > 0,2 % до ≤ 
20 % індукційної дози місцево (на шкіру)  103 
Продовження додатка I 
3.4.2.2.3.3.  Результати дослідження на тваринах для віднесення до 
Підкатегорії 1В можуть включати д ані зі значеннями, які вказані нижче у 
Таблиці 3.4.4.  
Таблиця 3.4.4  
Результати дослідження на тваринах для віднесення до Підкатегорії 1B 
Випробування  Критерії  
Дослідження реакції регіонарних 
лімфатичних вузлів  Значення EC3 > 2 %  
Дослідження на морських свинках 
за методом максимізації  від ≥ 30 % до < 60 % тварин, які реагують при 
введенні від > 0,1 % до ≤ 1 %  індукційної дози 
інтрадермально або  
≥ 30 % тварин, які реагують при введенні > 1 % 
індукційної дози інтрадермально  
Тест Бюлера  від ≥ 15 % до < 60 %  тварин, які реагують при 
нанесенні від > 0,2 % до ≤ 20 % індукційної дози 
місцево (на шкіру) або  
≥ 15 % тварин, які реагують при нанесенні > 20 % 
індукційної дози місцево (на шкіру)  
3.4.2.2.4. Особливі положення  
3.4.2.2.4.1.  Для проведення класифікації небезпечності  хімічної 
речовини при застосуванні підходу ваги доказів, докази повинні складатися з 
будь -якого або усіх наступних компонентів із застосуванням підходу ваги 
доказів:  
1) позитивні дані нашкірного тесту (патч -тесту), як правило, отримані у 
декількох дерматологічних клініках (або дерматологічних відділеннях 
декількох лікарень);  
2) епідеміологічні дослідження, які свідчать про те, що хімічна 
речовина спричиняє алергічний контактний дерматит. Ситуації, в яких у 
значної частки тих осіб, які піддавал ися впливу, проявляються характерні 
симптоми, слід розглядати особливо ретельно, навіть якщо кількість випадків 
є невеликою;  
3) позитивні результати відповідних досліджень на тваринах;  
4) позитивні результати експериментальних досліджень щодо впливу 
хімічн их речовин на людину (див. пункт 1.3.2.4.7 цього Додатка);  
5) документально засвідчені звіти про випадки виникнення алергічного 
контактного дерматиту, отримані, як правило, у декількох дерматологічних 
клініках (або дерматологічних відділеннях декількох лі карень);  
6) може також враховуватись тяжкість реакції.  
3.4.2.2.4.2.  Результати досліджень на тваринах, як правило, є більш 
надійними, ніж результати вивчення реакції людини при впливі хімічної 
речовини. Разом з тим, коли наявні дані з обох джерел, і між р езультатами 
існують розбіжності, в кожному конкретному випадку для вирішення 
питання щодо класифікації небезпечності  необхідно оцінити якість і 
надійність даних з обох джерел. Як правило, дані щодо впливу на людину не 
отримують у результаті контрольованих експериментів з добровольцями для 
цілей класифікації небезпечності , їх отримують в рамках проведення оцінки 104 
Продовження додатка I 
ризику для підтвердження негативних результатів під час проведення 
досліджень на тваринах. Відповідно, дані, які підтверджують спричинення 
сенсибілі зації шкіри у людей, як правило, отримують із досліджень типу 
«випадок -контроль» або з інших, менш застосовних досліджень. Тому оцінка 
даних щодо впливу на людей повинна здійснюватися з обережністю, 
оскільки параметр «частота випадків» відображає не тільки  внутрішні 
властивості хімічної речовини, а й такі чинники, як умови впливу, біологічна 
доступність, індивідуальна схильність і прийняті запобіжні заходи. Як 
правило, негативні дані щодо впливу на людей не слід використовувати для 
спростування позитивних р езультатів досліджень на тваринах. При розгляді 
даних щодо впливу на людей і тварин необхідно враховувати також фактор 
впливу носія хімічної речовини (розчинника, наповнювача, основи або 
іншого середовища, яке застосовується під час впливу хімічної речовин и). 
3.4.2.2.4.3.  Якщо жодна із вищезазначених умов не задовольняється, 
хімічну речовину не слід класифікувати як сенсибілізатор шкіри. Разом з 
тим, поєднання двох або більше індикаторів сенсибілізації шкіри, які 
зазначені нижче, може змінити таке рішення.  Це питання повинно бути 
розглянуте тільки у певних випадках.  
Індикаторами сенсибілізації шкіри, які можуть змінити рішення  щодо 
класифікації, є:  
1) окремі випадки виникнення алергічного контактного дерматиту;  
2) епідеміологічні дослідження недостатньої на дійності, з яких, 
наприклад, не були повністю виключені випадкові чинники, систематичні 
помилки або спотворюючі фактори;  
3) дані досліджень на тваринах, які проводились відповідно до 
визнаних керівництв, і які відповідно до критеріїв, зазначених у пункті 
3.4.2.2.3 цього Додатка, не свідчать про позитивний результат, але які є 
достатньо близькими до відповідних граничних значень, щоб їх можна було 
розглядати як істотні;  
4) позитивні результати досліджень, які проведені за нестандартними 
методами;  
5) позитив ні результати досліджень близьких структурних аналогів 
хімічної речовини;  
3.4.2.2.4.4.  Імунологічна контактна кропив'янка  
Хімічні речовини, які відповідають критеріям класифікації 
небезпечності  як респіраторні сенсибілізатори, можуть, крім цього, 
спричиня ти імунологічну контактну кропив’янку. Необхідно враховувати 
можливість класифікації небезпечності  таких хімічних речовин як 
сенсибілізаторів шкіри. Під час проведення оцінки хімічних речовин, які 
спричиняють імунологічну контактну кропив’янку, але не відп овідають 
критеріям класифікації респіраторних сенсибілізаторів, також повинна бути 
врахована можливість класифікації небезпечності  як сенсибілізаторів шкіри.  
Наразі відсутні визнані і затверджені моделі досліджень на тваринах, за 
допомогою яких можна було б виявляти хімічні речовини, які спричиняють 105 
Продовження додатка I 
імунологічну контактну кропив’янку. Тому класифікація небезпечності  буде, 
як правило, базуватися на даних щодо впливу на людей як і у випадках 
оцінки сенсибілізації шкіри.  
3.4.3.  Критерії класифікації небезпечно сті для сумішей  
3.4.3.1. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо суміші в цілому  
3.4.3.1.1. У разі, якщо для суміші наявні якісні та надійні дані щодо 
впливу на людину або відповідні результати досліджень на піддослідних 
тваринах, які зазначені у положеннях щодо критеріїв класифікації 
небезпечності  для хімічних речовин, суміш може бути класифікована на 
основі оцінки цих даних із застосуванням підходу ваги доказів. При 
оцінюванні цих даних слід перевіряти, щоб відповідні дозування не  
призводили до визнання результатів дослідження як невалідних.  
3.4.3.2. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані для 
суміші в цілому: принципи екстраполяції  
3.4.3.2.1. Якщо суміш в цілому не досліджувалась на визначення її 
сенсибілізуючих вла стивостей, але наявні дані щодо її окремих компонентів 
та результати відповідних досліджень подібних сумішей для проведення 
належної оцінки небезпе чності  суміші, ці дані повинні використовуватися 
для проведення класифікації небезпечності  відповідно до прав ил 
екстраполяції відповідно до пункту 1.1.3 цього Додатка.  
3.4.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо токсичності для деяких або усіх компонентів суміші  
3.4.3.3.1. Суміш повинна бути класифікована як респіраторний 
сенсибілізат ор або сенсибілізатор шкіри, якщо принаймні один її компонент 
класифікований як респіраторний сенсибілізатор або сенсибілізатор шкіри і 
знаходиться у концентрації не нижче відповідного загального ліміту 
концентрації, зазначеного у Таблиці 3.4.5 для твердих  речовин/рідин і газів 
відповідно.  
3.4.3.3.2. Деякі хімічні речовини, які класифіковані як сенсибілізатори, 
у концентраціях, які є меншими за концентрації, які зазначені у Таблиці 3.4.5, 
все ще можуть спричиняти алергічну реакцію у людей, які вже є 
сенсибі лізованими до хімічної речовини або суміші (див. примітку 1 до 
Таблиці 3.4.6).  
Таблиця 3.4.5  
Загальні ліміти концентрації для компонентів суміші, які віднесені до класу 
небезпечності  «Хімічна продукція, яка спричиняє сенсибілізацію (алергічну реакцію) 
у дихальних шляхах або на шкірі », і які призводять до класифікації суміші  
Компонент 
класифікований 
як: Загальні ліміти концентрації, які призводять до класифікації 
суміші за диференціацією та категорією  у межах класу : 
«Хімічна продукція, яка спричиняє 
сенсибілізацію (алергічну реакцію) у 
дихальних шляхах», Категорія 1  «Хімічна продукція, яка 
спричиняє сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) на 
шкірі», Категорія 1  
Тверда речовина / Газ Всі агрегатні стани  106 
Продовження додатка I 
рідина  
«Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну 
реакцію) у 
дихальних 
шляхах», 
Категорія 1  ≥ 1,0 %  ≥ 0,2 %   
«Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну 
реакцію) у 
дихальних 
шляхах», 
Підкатегорія 1А  ≥ 0,1 %  ≥ 0,1 %   
«Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізац ію 
(алергічну 
реакцію) у 
дихальних 
шляхах», 
Підкатегорія 1В  ≥ 1,0 %  ≥ 0,2 %   
«Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну 
реакцію) на 
шкірі», Категорія 
1   ≥ 1,0 %  
«Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну 
реакцію) на 
шкірі», 
Підкатегорія 1А    ≥ 0,1 %  
«Хімічна 
продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну 
реакцію) на 
шкірі»,   ≥ 1,0 %  107 
Продовження додатка I 
Підкатегорія 1В  
 
Таблиця 3.4.6  
Ліміти концентрації для зазначення компонентів суміші у інформації 
про небезпеку  
Компонент 
класифікований як:  Загальні ліміти концентрації для зазначення компонентів 
суміші у інформації про небезпеку  
Тверда речовина / 
рідина  Газ Всі агрегатні 
стани  
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) у 
дихальних шляхах», 
Катег орія 1  ≥ 0,1 % (Примітка 1)  ≥ 0,1 %  
(Примітка 1)   
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) у 
дихальних шляхах», 
Підкатегорія 1А  ≥ 0,01 % (Примітка 1)  ≥ 0,01 %  
(Примітка 1)   
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) у 
дихальних шляхах», 
Підкатегорія 1В  ≥ 0,1 % (Примітка 1)  ≥ 0,1 %  
(Примітка 1)   
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) на 
шкірі», Категорія 1    ≥ 0,1 %  
(Примітка 1)  
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) на 
шкірі», Підкатегорія 1А    ≥ 0,01 %  
(Примітка 1)  
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє 
сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) на 
шкірі», Підкатегорія 1В    ≥ 0,1 %  
(Примітка 1)  
Примітка 1: Цей ліміт концентрації використовується для застосування 
спеціальних вимог щодо нанесення інформації про небезпеку  відповідно до пункту 2.8  
Додатка II до цього Технічного регламенту  з метою захисту вже сенсибілізованих осіб. 
Для сумішей, які мі стять компонент, який знаходиться у такій або вищій концентрації, 
необхідно розробити паспорт безпечності хімічної продукції. Для сенсибілізуючих 
хімічних речовин зі специфічним лімітом концентрації ліміт концентрації для зазначення 
компонентів суміші у ін формації про небезпеку  повинен складати одну десяту 
встановленого специфічного ліміту концентрації.  108 
Продовження додатка I 
3.4.4.   Інформація про небезпеку   
3.4.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід зас тосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.4.7.  
Таблиця 3.4.7  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка 
спричиняє сенсибілізацію (алергічну реакцію) у дихальних шляхах або на шкірі » 
Класифікація  Хімічна продукція, яка 
спричиняє сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) у 
дихальних шляхах  
Категорія 1 і підкатегорії 1А 
і 1В Хімічна продукція, яка 
спричиняє сенсибілізацію 
(алергічну реакцію) на 
шкірі  
Категорія 1 і підкатегорії 
1А і 1В  
Піктограма небезпечності  
  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  H334: Може спричинити 
виникнення алергічних або 
астматичних симптомів або 
утрудненого дихання при 
вдиханні  H317: Може спричинити 
алергічну реакцію на шкірі  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P261  
P284  P261  
P272  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
впливі)  P304 + P340  
P342 + P311  P302 + P352  
P333 + P313  
P321  
P362 + P364  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  Немає  Немає  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  
 
3.5.  Хімічна продукція, яка має мутагенні властивості  
3.5.1.   Визначення та загальні положення  
3.5.1.1. Мутагенність зародкових клітин означає спадкові мутації генів, 
включаючи спадкові структурні та чисельні аберації хромосом у статевих 
клітинах, які виникають внаслідок впливу хімічної речовини або суміші.  
3.5.1.2. Мутація означає постійну зміну у кількості або структурі 
генетичного матеріалу у клітині. Термін «мутація» належить  як до спадкових 
генетичних змін, які можуть проявлятися на фенотипічному рівні, так і до 
основних модифікацій ДНК (у тому числі конкретні зміни пар нуклеотидів і 
109 
Продовження додатка I 
хромосомні транслокації). Терміни «мутагенний» та «мутаген» 
застосовуються для агентів, які п ризводять до збільшення числа мутацій у 
популяціях клітин та/або організмів.  
3.5.1.3. Більш загальні терміни «генотоксичний» та «генотоксичність» 
застосовуються до агентів або процесів, які змінюють структуру, 
інформаційний зміст, або сприяють сегрегації Д НК, включно з тими, які 
спричиняють пошкодження ДНК, втручаючись у нормальні процеси 
реплікації, або які на не -фізіологічному рівні тимчасово змінюють ДНК після 
реплікації. Результати досліджень генотоксичності, як правило, 
використовуються як індикатори м утагенних ефектів.  
3.5.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
3.5.2.1. Цей  клас небезпечності  стосується, перш за все, хімічних 
речовин, які можуть спричиняти мутації у статевих клітинах людей, які 
можуть передаватися потомству. Про те для проведення класифікації 
небезпечності  хімічних речовин і сумішей у межах цього класу 
розглядаються результати досліджень, які визначають мутагенні або 
генотоксичні властивості, in vitro,  а також результати досліджень соматичних 
та статевих клітин сс авців in vivo . 
3.5.2.2. Для цілей проведення класифікації небезпечності  щодо 
мутагенних властивостей, хімічні речовини повинні бути віднесені до однієї з 
двох категорій  відповідно до Таблиці 3.5.1.  
Таблиця 3.5.1  
Категорії у межах класу небезпечності  «Хімічна продукція,  
 яка має мутагенні властивості » для хімічних речовин  
Категорії  Критерії  
Категорія 1  
 
 
 
 
Категорія 1А:  
 
 
Категорія 1В:  Хімічні речовини, які, як відомо, спричиняють спадкові мутації або 
які слід розглядати так, якби вони спричиняли спадк ові мутації у 
статевих клітинах людини  
Хімічні речовини, які, як відомо, спричиняють спадкові мутації у 
статевих клітинах людини  
Віднесення до Категорії 1А ґрунтується на позитивних результатах 
отриманих з епідеміологічних досліджень на людях  
Хімічні  речовини, які слід вважати як ті, що спричиняють спадкові 
мутації у статевих клітинах людини  
Віднесення до Категорії 1В ґрунтується на:  
– позитивному( -их) результаті( -ах) досліджень мутагенності  in vivo , 
яка успадковується у ссавців; або  
– позитивному( -х) результаті( -ах) досліджень мутагенності у 
соматичних клітинах у ссавців in vivo у поєднанні з певними даними 
щодо наявності у хімічної речовини потенціалу спричиняти мутації 
статевих клітин. Такі підтверджуючі дані можуть бути отримані у 
дослідженнях мутагенності / генотоксичності у статевих клітинах  in 
vivo або шляхом демонстрації здатності відповідної хімічної 
речовини або її метаболіту взаємодіяти з генетичним матеріалом 
статевих клітин; або  
– позитивних результатах досліджень, які ви являють наявність 
мутагенних ефектів у статевих клітинах людини, без обов’язкової 110 
Продовження додатка I 
демонстрації передачі таких мутацій потомству; наприклад, 
збільшення частоти анеуплоїдії сперматозоїдів у людей, які 
піддалися впливу досліджуваної хімічної речовини.  
Катего рія 2  Хімічні речовини, які викликають занепокоєння у зв’язку з 
можливістю того, що вони можуть призвести до виникнення 
спадкових мутацій у статевих клітинах людини  
Віднесення до Категорії 2 ґрунтується на:  
– позитивних даних, отриманих із результатів досліджень на ссавцях 
та/або у деяких випадках – результатів випробувань in vitro , 
отриманих під час:  
–досліджень мутагенності у соматичних клітинах ссавців  in vivo ; або  
– інших досліджень генотоксичності у соматичних клітинах  in vivo , 
які підтверджуються позитивними результатами тест -систем з 
оцінки мутагенності  in vitro.  
Примітка : Хімічні речовини, які дають позитивні результати під час 
дослідження мутагенності у ссавців  in vitro  і встановлен а залежність  
«структура -активність» з відомими мутагенами статевих клітин, 
повинні бути розглянуті на предмет віднесення їх до Категорії 2.  
3.5.2.3. Особливі положення щодо класифікації небезпечності  хімічних 
речовин за класом «Хімічна продукція, яка має мутагенні властивості»  
3.5.2.3.1. Для цілей класифікації небезпечності  необхідно враховувати 
результати досліджень, отриманих у результаті проведення експериментів, 
які виявляють мутагенні та/або генотоксичні ефекти у статевих та/або 
соматичних клітинах тварин, які зазнали впливу хімічної речовини. Також 
повинні бути розглян уті мутагенні та/або генотоксичні ефекти, виявлені під 
час досліджень in vitro .  
3.5.2.3.2. Система ґрунтується на ідентифікації небезпеки, і передбачає 
класифікацію хімічних речовин, виходячи з властивої їм здатності 
спричиняти мутації у статевих клітинах . Тому схема не призначена для 
(кількісної) оцінки ризику хімічних речовин.  
3.5.2.3.3. Класифікація небезпечності  щодо спадкових ефектів у 
статевих клітинах людини проводиться на основі належним чином виконаних 
та відповідним чином валідованих досліджень, бажано відповідно до 
національних стандартів, або відповідно до інших міжнародних методів 
досліджень зокрема рекомендованих Організацією Економічного 
Співробітництва та Розвитку, визнаних відповідними центральними 
органами виконавчої влади, а також на осно ві тих, які зазначені у наступних 
пунктах. Оцінка результатів досліджень повинна бути проведена з 
використанням експертного наукового висновку, а усі наявні дані, які 
використовуються при проведенні класифікації небезпечності , повинні бути 
добре зважені.  
3.5.2.3.4. Випробування на спадкову мутагенність  in vivo :  
випробування домінантних летальних мутацій у гризунів (Керівництво 
з випробувань ОЕСР №478: «Гететична токсикологія : випробування 
домінантних летальних мутацій у гризунів» );  111 
Продовження додатка I 
випробування спадкової транслокації у мишей (Керівництво з 
випробувань ОЕСР № 485  «Гететична токсикологія , випробування спадкової 
транслокації у мишей» ).  
3.5.2.3.5. Випробування на мутагенність соматичних клітин  in vivo , 
наприклад:  
випробування хромосомних аберацій у кістковом у мозку ссавців 
(Керівництво з випробувань ОЕСР №475 «Випробування хромосомних 
аберацій у кістковому мозку ссавців in vivo »); 
мікроядерне випробування на еритроцитах ссавців (Керівництво з 
випробувань ОЕСР №474 “Мікроядерне випробування на еритроцитах 
ссавців»). 
3.5.2.3.6. Випробування на мутагенність/генотоксичність у статевих 
клітинах:  
1) випробування на мутагенність:  
випробування хромосомних аберацій у сперматогоніях у ссавців 
(Керівництво з випробувань ОЕСР №474 «Випробування хромосомних 
аберацій у спе рматогоніях у ссавців» );  
мікроядерн е випробування на сперматидах.  
2) випробування на генотоксичність:  
випробування щодо обміну сестринських хроматид у сперматогоніях;  
випробування щодо незапланованого синтезу ДНК у клітинах яєчка.  
3.5.2.3.7. Випробування на генотоксичність у соматичних клітинах:  
випробування щодо незапланованого синтезу ДНК у клітинах печінки  
ссавців  in vivo (Керівництво з випробувань ОЕСР №486: « Випробування 
щодо незапланованого синтезу ДНК   (UDS) у клітинах печінки ссавців in 
vivo»); 
випробування щодо обміну сестринських хроматид кісткового мозку у 
ссавців.  
3.5.2.3.8. Випробування на мутагенність in vitro :  
випробування хромосомних аберацій у ссавців in vitro (Керівництво з 
випробувань ОЕСР №473 « Випробування хромосомних абе рацій у ссавців in 
vitro »);  
випробування генних мутацій на клітинах ссавців in vitro (Керівництво 
з випробувань ОЕСР №476   «Випробування генних мутацій на клітинах 
ссавців in vitro »); 
випробування зворотних мутацій у бактеріях in vitro (Керівництво з 
випробувань ОЕСР №471  «Випробування зворотних мутацій у бактеріях» ). 
3.5.2.3.9. Класифікація небезпечності  окремих хімічних речовин 
повинна проводитися із застосуванням підходу ваги доказів із використанням 
експертних наукових висновків (див. пункт 1.1.1 цьог о Додатка). Якщо для 
прийняття рішення щодо класифікації небезпечності  розглядаються 
позитивні результати тільки одного правильно проведеного дослідження, 
вони повинні бути чіткими та недвозначними. Якщо з’являються результати 
нових належно проведених досл іджень, вони також можуть бути використані 112 
Продовження додатка I 
при застосуванні підходу ваги доказів. Необхідно також враховувати 
релевантність шляху впливу, який задіяний під час дослідження, порівняти зі 
шляхом впливу досліджуваної хімічної речовини на людину.  
3.5.3.  Критерії класифікації небезпечності  для сумішей  
3.5.3.1. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
для деяких або усіх компонентів суміші  
3.5.3.1.1. Суміш повинна бути класифікована як мутаген, якщо 
принаймні один її компонент класифікован ий як мутаген Категорії 1А, 
Категорії 1В або Категорії 2 і знаходиться у концентрації не нижче 
відповідного загального ліміту концентрації, зазначеного у Таблиці 3.5.2 для 
Категорії 1А, Категорії 1В та Категорії 2 відповідно.  
Таблиця 3.5.2  
Загальні ліміти концентрації для компонентів суміші, які віднесені  
 до класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка має мутагенні властивості », 
 і які призводять до класифікації суміші  
Компонент 
класифікований 
як: Загальні ліміти концентрації, які призводять до класифікації 
суміші за класом та категорією:  
«Хімічна продукція, яка має 
мутагенні властивості», Категорія 1  «Хімічна продукція, яка має 
мутагенні властивості», 
Категорія 2  Категорія 1А  Категорія 1В  
«Хімічна 
продукція, яка 
має мутагенні 
властивості»,  
Категорія 1А  ≥ 0,1 %  - - 
«Хімічна 
продукція, яка 
має мутагенні 
властивості», 
Категорія 1В  - ≥ 0,1 %  - 
«Хімічна 
продукція, яка 
має мутагенні 
властивості», 
Категорія 2  - - ≥ 1,0 %  
Примітка : Ліміти концентрацій у Таблиці 3.5.2 наведені для твердих речовин  та 
рідин (за вагою), а також для газів (за об’ємом).  
3.5.3.2. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
для суміші в цілому  
3.5.3.2.1. Класифікація небезпечності  сумішей повинна базуватися на 
наявних даних досліджень щодо окремих компонентів суміші із 
застосуванням  лімітів концентрації для компонентів, які класифіковані як 
мутагени статевих клітин. У кожному окремому випадку для проведення 
класифікації небезпечнос ті можуть застосовуватись дані щодо суміші в 
цілому, якщо вони свідчать про наявність ефекту, який не був виявлений під 113 
Продовження додатка I 
час оцінювання окремих компонентів суміші. У цьому разі має бути 
продемонстровано, що результати досліджень для суміші є переконливими з  
урахуванням дози та інших факторів, таких як тривалість, дані спостережень, 
аналіз на чутливість та статистичний аналіз тест -систем для виявлення 
мутагенності для статевих клітин. Слід зберігати усю належну документацію, 
яка підтверджує класифікацію небез печності , і надавати її за вимогою.  
3.5.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані для 
суміші в цілому: принципи екстраполяції  
3.5.3.3.1. Якщо для суміші в цілому не було проведено досліджень 
мутагенності для статевих клітин, але є достатн і дані щодо окремих 
компонентів суміші та результати досліджень подібних сумішей (пункт 
3.5.3.2.1 цього Додатка) для проведення належної класифікації небезпечності  
суміші, ці дані повинні використовуватися для проведення класифікації 
небезпечності  відповід но до правил екстраполяції відповідно до пункту 1.1.3 
цього Додатка.  
3.5.4. Інформація про небезпеку  
3.5.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.5.3.  
Таблиця 3.5.3  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності   
«Хімічна продукція, яка має мутагенні властивості » 
Класифікація  Категорія 1 (Категорія 1А, 
1В) Категорія 2  
Піктограма небезпечності  
  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  H340: Може спричинити 
генетичні дефекти  
(слід зазначити певний шлях 
впливу, якщо існують 
достовірні докази того, що ця 
небезпека не виникає за інших 
шляхів впливу)  H341: Імовірно спричиняє 
генетичні  дефекти  
(слід зазначити певний шлях 
впливу, якщо існують 
достовірні докази того, що 
ця небезпека не виникає за 
інших шляхів впливу)  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P201  
P202  
P280  P201  
P202  
P280  
Попередження про 
небезпечний впли в (при 
впливі)  P308 + P313  P308 + P313  
Попередження про P405  P405  
114 
Продовження додатка I 
небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  
3.5.5.  Додаткова інформація, яку слід враховувати при проведенні 
класифікації небезпечності   
Все частіше визнається, що спричинення онкогенезу у людей і тварин 
хімічними речовинами пов’язане з генетичними змінами, наприклад, у 
протоонкогенах та/або у генах -супресорах пухлин соматичних клітин. Тому 
прояв мутагенних властивостей хіміч них речовин у соматичних та/або 
статевих клітинах ссавців in vivo  може вплинути на можливу класифікацію 
небезпечності  цих хімічних речовин як канцерогенів (див. також пункт 3.6 
«Хімічна продукція, яка має канцерогенні властивості», підпункт 3.6.2.2.6 
цього  Додатка).  
3.6. Хімічна продукція, яка має канцерогенні властивості  
3.6.1.  Визначення  
3.6.1.1. Канцерогенність означає спричинення ракового захворювання 
або збільшення числа захворюваності на рак, що виникає внаслідок впливу 
хімічної речовини або суміші . Хімічні речовини, які під час правильно 
проведених експериментальних досліджень на тваринах призвели до 
утворення доброякісних та злоякісних пухлин, також розглядаються як такі, 
які, як вважається, є канцерогенами для людини, або імовірно є такими, якщо 
тільки не існує надійних доказів того, що такий механізм утворення пухлини 
не характерний для людини.  
Класифікація хімічної речовини або суміші за небезпекою 
канцерогенності ґрунтується на її внутрішніх властивостях і не несе 
інформації про рівень ризику с причинення ракового захворювання у людини 
в залежності від певного використання хімічної речовини або суміші .  
3.6.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
3.6.2.1. При проведенні класифікації небезпечності  щодо 
канцерогенності хімічні  речовини повинні бути віднесені до однієї з двох 
категорій  із застосуванням підходу ваги доказів. У деяких випадках можна 
проводити класифікацію тільки за певним шляхом впливу, якщо ґрунтовно 
можна довести, що небезпека не буде виникати за іншими шляхами впливу.  
Таблиця 3.6.1  
Категорії у межах класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка має 
канцерогенні властивості »  для хімічних речовин . 
Категорії  Критерії  
Категорія 1  Відомі канцерогени або такі хімічні речовини, які вважаються 
канцерогенами для людини  
Хімічна речовина відноситься до Категорії 1 на основі 
епідеміологічних даних та/або даних, отриманих під час 
випробувань на тваринах. Далі хімічна речовина може бути 
віднесена до однієї з наступних категорій:  
Категорія 1А:  Категорія 1А – хімічна речовина,  яка, як відомо, спричиняє 115 
Продовження додатка I 
канцерогенні ефекти при впливі на людину; віднесення хімічної 
речовини до цієї категорії здебільшого базується на даних щодо 
впливу на людину; або  
Категорія 1В:  Категорія 1B – хімічна речовина, яка, як вважається, спричиняє 
канц ерогенні ефекти при впливі на людину, віднесення хімічної 
речовини до цієї категорії здебільшого базується на даних щодо 
впливу на тварин.  
Віднесення до Категорії 1А і Категорії 1В базується на достовірних 
доказах з урахуванням додаткових положеннях (див. пункт 3.6.2.2 
цього Додатка).  
Такі докази можуть бути отримані з:  
даних щодо впливу на людину, які встановлюють причинний зв’язок 
між вп ливом хімічної речовини на людину і розвитком ракових 
захворювань (відомий канцероген для людини); або  
репрезентативних результатів досліджень на тваринах (*), які 
демонструють виникнення канцерогенних ефектів у тварин 
(вважається канцерогеном для людини ). 
Крім того, у певних випадках наукова оцінка обмежених даних 
щодо проявів канцерогенності у людини, та обмежених даних щодо 
проявів канцерогенності у піддослідних тварин може слугувати 
підставою для прийняття рішення про те, що хімічна речовина 
вважаєт ься такою, яка може спричинити канцерогенний ефект у 
людини.  
Категорія 2  Хімічні речовини, які ймовірно є канцерогенами для людини  
Віднесення хімічної речовини до Категорії 2 здійснюється на основі 
даних, отриманих із досвіду впливу на людину та/або досліджень на 
тваринах, які є недостатньо переконливими для віднесення хімічної 
речовини до Категорії 1А або 1В, базуючись на достовірних доказах 
та з урахуванням додаткових положень (див. пункт 3.6.2.2 цього 
Додатка). Такі докази формуються на основі або обмеженого 
підтвердження канцерогенності для людини (*), або обмеженого 
підтвердження канцерогенності для піддослідних тварин.  
3.6.2.2. Особливі положення щодо класифікації хімічних речовин за 
класом небезпечності  «Хімічна продукція, яка має канцерогенні властивості»  
3.6.2.2.1. Класифікація небезпечності  хімічної продукції як канцерогену 
проводиться на основі результатів, отриманих під час проведення надійних 
та прийнятних досліджень, та застосовується до тих хіміч них речовин, які 
мають властивість спричиняти ракові захворювання. Оцінки повинні 
ґрунтуватися на усіх наявних даних, опублікованих наукових дослідженнях, 
а також на додаткових прийнятних даних.  
3.6.2.2.2. Класифікація небезпечності  хімічної речовини як ка нцерогену 
– це процес, який передбачає застосування двох взаємопов’язаних методик: 
оцінка достовірності доказів та врахування усієї іншої відповідної інформації 
– для віднесення хімічної речовини, яка потенційно може спричинити ракове 
захворювання, до відп овідних категорій . 
                                           
* Прим ітка. Див: пункт 3.6.2.2.4 цього Додатка . 
* Прим ітка. Див: пункт 3.6.2.2.4  цього Додатка . 116 
Продовження додатка I 
3.6.2.2.3. Оцінка достовірності доказів включає дані про кількість 
зареєстрованих під час проведення досліджень у тварин та людей пухлин, і 
передбачає визначення рівня їх статистичної значущості. Достатня кількість 
випадків виникнення пу хлин у людей свідчить про наявність причинного 
зв’язку між впливом хімічної речовини на людей та розвитком ракових 
захворювань, тоді як достатні докази виникнення пухлин у тварин свідчать 
про причинний зв’язок між впливом хімічної речовини та збільшенням 
випадків виникнення пухлин. Обмежені докази канцерогенності для людини 
демонструють позитивний зв’язок між впливом хімічної речовини та 
раковими захворюваннями, однак причинно -наслідковий зв’язок не може 
бути встановлений. Обмеженими доказами канцерогенност і для тварин  
вважається ситуація, коли дані припускають виникнення канцерогенного 
ефекту, але їх менше, ніж достатньо. Терміни «достатній» та «обмежений» 
застосовуються тут у значеннях, визначених Міжнародним агентством з 
дослідження раку (IARC), і означаю ть:  
1) Канцерогенність для людини  
Дані щодо канцерогенності, які отримані з досліджень впливу на 
людей, віднесені до однієї з наступних категорій:  
достатні докази канцерогенності: встановлений причинно -наслідковий 
зв'язок між впливом агента та виникненням ракових захворювань у людини. 
Тобто під час досліджень спостерігалася позитивна залежність між впливом 
хімічної речовини та виникненням раку, при цьому з достатньою 
впевненістю можуть бути виключені випадкові чинники, систематичні 
помилки або с потворюючі фактори;  
обмежені докази канцерогенності: спостерігався позитивний зв’язок 
між впливом агента та виникненням ракових захворювань, для якого 
причинна інтерпретація вважається достовірною, однак  випадкові чинники, 
систематичні помилки або спотворю ючі фактори не можуть бути виключені з 
достатньою впевненістю.  
2) Канцерогенність для піддослідних тварин  
Канцерогенність для піддослідних тварин може бути оцінена з 
використанням традиційних біологічних досліджень, біологічних досліджень 
із залученням ген етично модифікованих тварин, та інших біологічних 
досліджень in vivo , які зосереджуються на одній або декількох критичних 
стадіях канцерогенезу. У разі відсутності даних з традиційних довготривалих 
біологічних досліджень або з досліджень, кінцевим результа том яких є 
утворення неоплазії (пухлини), для оцінки ступеня доказів канцерогенності 
для піддослідних тварин необхідно систематично розглядати позитивні 
результати у декількох моделях, які стосуються окремих етапів у 
багатоетапному процесі канцерогенезу. Д ані стосовно канцерогенності для 
піддослідних тварин відносяться до однієї з наступних категорій:  
достатнє підтвердження канцерогенності: встановлений причинний 
зв’язок між впливом агента та збільшенням кількості злоякісних 
новоутворень або відповідної ком бінації доброякісних та злоякісних 117 
Продовження додатка I 
новоутворень у 1) двох або більше видів тварин або 2) під час двох або 
більше незалежних досліджень одного виду тварин, які проведені у різний 
час або у різних лабораторіях, або відповідно до різних процедур 
дослідження. Збільшення випадків виникнення пухлин у обох статей одного 
виду під час добре проведених досліджень, які ідеально проводяться 
відповідно до Належної лабораторної практики  (GLP) , також може слугувати 
достатнім доказом. Одне дослідження на одному виді тварин  однієї статі 
може вважатися достатнім доказом канцерогенності, коли злоякісні 
новоутворення виникають у незвичайному ступені відносно частоти 
виникнення пухлини, місця, типу пухлини або віку, в якому виникла 
пухлина, або коли пухлини виявлені у багатьох м ісцях;  
обмежені докази канцерогенності: дані вказують на канцерогенний 
ефект, але їх недостатньо для того, щоб зробити остаточну оцінку, тому що, 
наприклад, 1) докази канцерогенності обмежені одним експериментом; 2) є 
невирішені питання щодо адекватності п роцедури, практичного проведення 
та інтерпретації досліджень; 3) агент призводить до збільшення частоти 
виникнення тільки доброякісних новоутворень або вогнищевих уражень з 
невизначеним неопластичним потенціалом; або 4) докази канцерогенності 
обмежені досл ідженнями, які демонструють тільки стимулюючу активність у 
вузькому діапазоні тканин та органів.  
3.6.2.2.4. Додаткові положення (як частина підходу ваги доказів (див. 
пункт 1.1.1 цього Додатка)). Крім оцінки достовірності доказів 
канцерогенності, слід врах овувати низку інших чинників, які впливають на 
загальну ймовірність того, що хімічна речовина становить канцерогенну 
небезпеку для людей. Повний перелік чинників, які впливають на оцінку, є 
дуже довгим, але деякі з найбільш важливих чинників розглядаються нижче.  
3.6.2.2.5. Певні чинники можуть або збільшувати, або зменшувати 
рівень стурбованості при оцінці канцерогенності хімічної речовини для 
людини. Відносна увага приділяється кожному чиннику та залежить від 
кількості та узгодженості доказів щодо кожного з них. Загалом, інформація, 
яка знижує рівень стурбованості, повинна бути більш вичерпною, ніж 
інформація, яка посилює його. Для оцінки виявлення пухлини та інших 
чинників у певних випадках необхідно враховувати додаткові положення.  
3.6.2.2.6. Деякі важлив і чинники, які можуть враховуватися при 
оцінюванні загального рівня стурбованості:  
1) тип пухлини та фонова захворюваність;  
2) прояв реакції у багатьох місцях;  
3) перетворення уражень у злоякісні новоутворення;  
4) зменшення латентного періоду виникнення пухлини;  
5) прояв реакції у однієї чи у обох статей;  
6) прояв реакції у одного виду тварин чи у декількох видів;  
7) структурна подібність до хімічної речовини/речовин, 
канцерогенність якої/яких обґрунтовано підтверджена;  
8) шляхи впливу;  118 
Продовження додатка I 
9) порівняння абсо рбції, розподілу, метаболізму та екскреції у 
піддослідних тварин та людей;  
10) можливість помилкових висновків за результатами досліджень при 
надмірній токсичності використаних для дослідження доз;  
11) механізм дії та його прояв у людини, як, наприклад, 
цитотоксичність зі стимуляцією росту (клітин), мітогенез, імуносупресія, 
мутагенність.  
Мутагенність: визнано, що генетичні явища займають центральне місце 
у загальному процесі розвитку раку. Тому дані про мутагенну активність in 
vivo можуть свідчити про те, що хімічна речовина може спричинити 
канцерогенні ефекти.  
3.6.2.2.7. Хімічна речовина, яка не досліджувалася на  канцерогенність, 
у деяких випадках може бути віднесена до Категорії 1А, Категорії 1В або 
Категорії 2, зважаючи на дані про виникнення пухлин внас лідок впливу 
хімічних речовин, які є структурними аналогами даної хімічної речовини, а 
також якщо існують суттєві докази, отримані під час розгляду інших 
важливих факторів, таких як формування однакових важливих метаболітів, 
наприклад, у випадку барвників на основі похідних бензидину.  
3.6.2.2.8. При проведенні класифікації небезпечності  також необхідно 
брати до уваги, чи відбувається абсорбція за відповідним( -ими) шляхом( -
ами) впливу; або ж виникають лише локальні пухлини у місцях введення 
хімічної речовини , і чи свідчать належні результати досліджень про 
відсутність канцерогенності при впливі за іншими основними шляхами 
впливу.  
3.6.2.2.9. Важливо під час проведення класифікації небезпечності  
враховувати наявну інформацію про фізико -хімічні, токсикокінетичні та 
токсикодинамічні властивості хімічних речовин, а також будь -яку наявну 
релевантну інформацію щодо аналогів цієї хімічної речовини, тобто виявити 
залежність «структура -активність».  
3.6.3 .  Критерії класифікації небезпечності  для сумішей  
3.6.3.1. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
для деяких або усіх компонентів суміші  
3.6.3.1.1. Суміш повинна бути класифікована за класом «Хімічна 
продукція, яка має канцерогенні вл астивості», якщо принаймні один її 
компонент класифікований за класом «Хімічна продукція, яка має 
канцерогенні властивості» Категорії 1А, Категорії 1В або Категорії 2 і 
знаходиться у концентрації не нижче відповідного загального ліміту 
концентрації, зазнач еного у Таблиці 3.6.2 для Категорії 1А, Категорії 1В та 
Категорії 2 відповідно.  
Таблиця 3.6.2  
Загальні ліміти концентрації для компонентів суміші, які віднесені  
до класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка має канцерогенні властивості », 
 і які призводят ь до класифікації суміші  
Компонент Загальні ліміти концентрації, які призводять до класифікації 119 
Продовження додатка I 
класифікований 
як: суміші за класом та категорією:  
«Хімічна продукція, яка має канцерогенні 
властивості», Категорія 1  «Хімічна продукція, яка 
має канцерогенні  
властивості», Категорія 2  Категорія 1А  Категорія 1В  
«Хімічна 
продукція, яка 
має канцерогенні 
властивості», 
Категорія 1А  ≥ 0,1 %  - - 
«Хімічна 
продукція, яка 
має канцерогенні 
властивості», 
Категорія 1В  - ≥ 0,1 %  - 
«Хімічна 
продукція, яка 
має канцерогенні 
властивості», 
Категорія 2  - - ≥ 1,0 % (Примітка 1)  
Примітка  1 
Ліміти концентрацій у таблиці наведені для твердих речовин та рідин (за вагою), а 
також для газів (за об’ємом).  
Примітка 2 
Якщо у складі суміші є хімічна речовина, яка класифікован а за класом «Хімічна 
продукція, яка має канцерогенні властивості» Категорії 2, і її концентрація становить ≥ 0,1 
%, паспорт безпечності хімічної продукції повинен надаватись за вимогою.  
3.6.3.2. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
для суміші в цілому  
3.6.3.2.1. Класифікація небезпечності  сумішей повинна базуватися на 
наявних даних досліджень щодо окремих компонентів суміші з 
використанням лімітів концентрації для компонентів, які класифіковані як 
канцерогени. У кожному окремому випадку для проведення класифікації 
небезпечності  можуть застосовуватись дані щодо усієї суміші, якщо вони 
свідчать про наявність ефекту, який не був виявлений під час оцінювання 
окремих  компонентів суміші. У цьому разі має бут и продемонстровано, що 
результати досліджень для суміші в цілому є переконливими з урахуванням 
дози та інших факторів, таких як тривалість, дані спостережень, аналіз на 
чутливість та статистичний аналіз використаної моделі дослідження 
канцерогенності. Слід  зберігати усю належну документацію, яка підтверджує 
класифікацію небезпечності , і надавати її за вимогою.  
3.6.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані для 
суміші в цілому: принципи екстраполяції  
3.6.3.3.1. Якщо суміш в цілому не дослідж увалась на канцерогенність, 
але є достатні дані щодо окремих компонентів суміші та результати 
досліджень подібних сумішей (пункт 3.6.3.2.1 цього Додатка) для проведення 
належної класифікації небезпечності  суміші ці дані повинні 
використовуватися відповідно до правил екстраполяції як зазначено у пункті 
1.1.3 цього Додатка.  120 
Продовження додатка I 
3.6.4.  Інформація про небезпеку  
3.6.4.1.Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небез печності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.6.3.  
 
Таблиця 3.6.3  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка 
має канцерогенні властивості » 
Класифікація  Категорія 1  
(Категорія 1 А, 1В)  Категорія 2  
Піктограма небезпечності  
  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  H350: Може спричинити рак  
(слід зазначити певний шлях 
впливу, якщо існують 
достовірні докази того, що ця 
небезпека не виникає за інших 
шляхів впливу)  H351: Імовірно спричиняє 
рак 
(слід зазначити певний шлях 
впливу, якщо існують 
достовірні докази того, що 
ця небезпека не виникає за 
інших шляхів впливу)  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P201  
P202  
P280  P201  
P202  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
впливі)  P308 + P313  P308 + P313  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  P405  P405  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  
 
3.7. Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для репродуктивної 
системи людини  
3.7.1.  Визначення та загальні положення  
3.7.1.1.Токсичність для репродуктивної системи означає виникнення 
несприятливих ефектів, які впливають на статеву функцію та на фертильність 
дорослих чоловіків і жінок, а також токсич ної дії на розвиток потомства, що 
виникає після впливу хімічної речовини чи суміші.  
Наведені нижче визначення складені на основі визначень, які були 
прийняті як робочі у Критеріях санітарного стану довкілля Міжнародної 
програми з хімічної безпеки (IPCS/EHC ) Документ № 225 «Принципи оцінки 
ризиків для репродуктивної функції, пов'язаних із впливом хімічних 
121 
Продовження додатка I 
речовин». Для цілей класифікації небезпечності  інформація щодо 
формування генетично сформованих спадкових наслідків у потомства 
розглядається у пункті 3.5 цього Додатка «Хімічна продукція, яка має 
мутагенні властивості», оскільки відповідно до сучасної системи 
класифікації небезпечності , розглядати та кі ефекти більш доцільно щодо 
окремого класу небезпечності  – «Хімічна продукція, яка має мутагенні 
властивості».  
У цій системі класифікації небезпечності  оцінка токсичності для 
репродуктивної системи проводиться за двома основними напрямками:  
1) виявлення несприятливих ефектів, які впливають на статеву функцію 
та фертильність;  
2) виявлення несприятливих ефектів, які впливають на розвиток 
потомства.  
Деякі токсичні ефекти для репродуктивної системи не можуть бути 
однозначно віднесені до порушень статевої функ ції та фертильності, або до 
токсичного впливу на розвиток потомства. Проте хімічні речовини, які 
спричиняють такі ефекти, або суміші, які містять такі хімічні речовини, 
повинні бути класифіковані за класом «Хімічна продукція, яка проявляє 
токсичність для р епродуктивної системи людини».  
3.7.1.2. Для цілей класифікації  клас небезпечності  «Хімічна продукція, 
яка проявляє токсичність для репродуктивної системи людини» має наступну 
диференціацію:  
несприятливі ефекти, які впливають:  
на статеву функцію або фертиль ність, або  
на розвиток потомства;  
несприятливі ефекти при грудному вигодовуванні (вплив на або через 
лактацію)  
3.7.1.3.  Несприятливі ефекти, які впливають на статеву функцію та 
фертильність  
Йдеться про будь -який ефект, який виникає внаслідок впливу хімічн их 
речовин, який може призвести до порушень статевої функції і фертильності. 
До таких ефектів належать, окрім інших, зміни в жіночій і чоловічій 
репродуктивній системі, несприятливі ефекти, які впливають на початок 
статевого дозрівання, утворення та перене сення гамет, на нормальний 
перебіг репродуктивного циклу, сексуальну поведінку, фертильність, пологи, 
завершення вагітності, які спричиняють передчасне репродуктивне старіння 
або зміни інших функцій, які можуть вплинути на цілісність репродуктивної 
системи . 
3.7.1.4. Несприятливі ефекти, які впливають на розвиток потомства  
У широкому розумінні поняття несприятливого впливу на розвиток 
потомства, включає будь -який ефект, який перешкоджає нормальному 
перебігу розвитку плоду як до, так і після народження, та \або який виник у 
результаті впливу на одного з батьків до зачаття, або впливу на плід у період 
внутрішньоутробного розвитку, або після народження, до настання статевого 122 
Продовження додатка I 
дозрівання. Однак вважається, що проведення класифікації небезпечності  
щодо несприятливо го впливу на розвиток потомства, в першу чергу, 
спрямоване на попередження вагітних жінок про небезпеку, а також жінок і 
чоловіків, які мають репродуктивну здатність. Тому з метою практичного 
застосування класифікації небезпечності , термін «несприятливий в плив на 
розвиток потомства» насамперед стосується виникнення несприятливих 
ефектів, внаслідок впливу на жінку та плід під час вагітності, або які виникли 
внаслідок впливу на батьків до зачаття. Такі ефекти можуть проявлятися у 
будь -який момент протягом жит тя організму. До основних несприятливих 
ефектів, які впливають на розвиток потомства, належать: 1) смерть організму, 
який розвивається, 2) структурна аномалія, 3) зміни у зростанні й розвитку та 
4) функціональна недостатність.  
3.7.1.5. Несприятливі ефекти при грудному вигодовуванні (вплив на 
або через лактацію) також розглядаються під час оцінки токсичності для 
репродуктивної системи, але для цілей класифікації небезпечності  такі 
ефекти розглядаються окремо (див. Таблицю 3.7.1 (б)). Це зумовлено тим, що 
існує необхідність проведення окремої класифікації хімічних речовин за 
ознакою виникнення несприятливого ефекту при грудному вигодовуванні 
(вплив на або через лактацію) для того, щоб надати матерям, які годують 
дітей грудним молоком, спеціальне попередження п ро небезпеку можливості 
виникнення такого ефекту.  
3.7.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
3.7.2.1. Категорії у межах класу небезпечності  
3.7.2.1.1. При проведенні класифікації небезпечності  щодо токсичності 
для репродуктивної системи хімічні речовини повинні бути віднесені до 
однієї з двох категорій . У межах кожної категорії ефекти, які впливають на 
статеву функцію та фертильність, і на розвиток потомства розглядаються 
окремо. Хімічні речови ни, які спричиняють виникнення ефектів при 
грудному вигодовуванні (вплив на або через лактацію) повинні бути 
віднесені до окремої категорії у межах класу небезпечності .  
Таблиця 3.7.1 (а)  
Категорії у межах класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка проявл яє 
токсичність для репродуктивної системи людини » для хімічних речовин  
Категорії  Критерії  
Категорія 1  Відомі токсиканти або такі хімічні речовини, які вважаються 
токсичними для репродуктивної системи людини  
 
До Категорії 1 відносяться хімічні речовини, щодо яких відомо, що 
вони здійснюють несприятливий вплив на статеву функцію і 
фертильність, або на розвиток потомства, або щодо яких наявні 
підтвердження, отримані в результаті досліджень на тваринах, і, 
можливо , доповнені іншою інформацією, які дають серйозні 
підстави вважати, що ця хімічна речовина може призвести до 
порушення репродуктивної функції людини. Подальша класифікація 
небезпечності  хімічної речовини залежить від того, чи ґрунтуються 
докази здебільшого  на даних щодо впливу на людину (Категорія 1А) 123 
Продовження додатка I 
або ж на даних, отриманих під час досліджень на тваринах 
(Категорія 1В)  
Категорія 1А:  Відомі токсиканти для репродуктивної системи людини  
 
Віднесення хімічної речовини до Категорії 1А здебільшого 
ґрунтуються на даних щодо впливу на людину.  
Категорія 1В:  Хімічні речовини, які вважаються токсичними для репродуктивної 
системи людини  
Віднесення хімічної речовини до Категорії 1В здебільшого базується 
на даних, отриманих під час досліджень на тваринах.  
Такі дані повинні бути переконливими доказами спричинення 
несприятливого ефекту, який впливає на статеву функцію та 
фертильність або на розвиток потомства, за умов відсутності інших 
токсичних ефектів. Якщо такий несприятливий ефект проявляється 
паралельно з іншими т оксичними ефектами, він повинен не бути 
вторинним неспецифічним наслідком прояву інших токсичних 
ефектів. Разом з тим, якщо наявна інформація щодо механізму 
токсичної дії, яка викликає сумніви щодо можливості виникнення 
таких ефектів у людини, доречніше бу де віднести таку хімічну 
речовину до Категорії 2.  
Категорія 2  Хімічні речовини, які ймовірно є токсичними для репродуктивної 
системи людини  
Класифікація небезпечності  за Категорією 2 проводиться на основі 
доказів, які стосуються впливу на людину або на експериментальних 
тварин, які можуть бути доповнені іншою інформацією щодо 
несприятливого впливу на статеву функцію та фертильність, або на 
розвиток потомства, і якщо ці  дані не є достатньо переконливими 
для прийняття рішення щодо класифікації небезпечності  за 
Категорією 1. Якщо через недоліки в дослідженні докази стають 
менш переконливими, доречніше буде віднести таку хімічну 
речовину до Категорії 2.  
Такі ефекти повинні розглядатися у разі відсутності інших 
токсичних ефектів. Якщо несприятливий ефект проявляється 
паралельно з іншими токсичними ефектами, він повинен не бути 
вторинним неспецифічним наслідком прояву інших токсичних 
ефектів.  
 
Таблиця 3.7.1 (б)  
Категорія у межах класу  для хімічної продукції, яка спричиняє виникнення 
несприятливих ефектів при грудному вигодовуванні (вплив на або через лактацію)  
Категорія: Несприятливі ефекти при грудному вигодовуванні (вплив на або через 
лактацію)  124 
Продовження додатка I 
Хімічні речовини, які спричиняють виникнення несприятливих ефектів при грудному 
вигодовуванні (вплив на або через лактацію), відносять до окремої єдиної категорії у 
межах класу небезпечності . Визнано, що відносно багатьох хімічних речовин немає 
інформації щодо їх здатності здійснювати несприятливий вплив на потомство через 
лактацію. Однак для хімічних речовин, які надходять до організму жінки, і які, як показує 
практика, впливають на грудне в игодовування (лактацію), або які можуть бути присутні 
(включно з метаболітами) у грудному молоці у кількостях, які здатні викликати 
занепокоєння за здоров’я дитини, яка знаходиться на грудному вигодовуванні, повинна 
бути проведена відповідна класифікація н ебезпечності  та розроблен а інформація про 
небезпеку  із вказанням на небезпеку для дитини, яка знаходиться на грудному 
вигодовуванні.  
Класифікація може проводитись на основі:  
1) доказів щодо впливу на людей, які свідчать про небезпеку для дитини протягом 
періоду грудного вигодовування; та/або  
2) результатів досліджень на одному чи двох поколіннях тварин, які дають чітке 
підтвердження спричинення несприятливого ефекту для потомства внаслідок 
потрапляння хімічної речовини із грудним молоком або несприятливого  ефекту, 
який впливає на якість грудного молока; та/або  
3) результатів досліджень абсорбції, метаболізму, розподілу та виведення, які свідчать 
про те, що хімічна речовина може бути присутня у грудному молоці в потенційно 
токсичних кількостях.  
3.7.2.2. Осн ови класифікації небезпечності   
3.7.2.2.1. Класифікація небезпечності  проводиться на основі 
викладених вище відповідних критеріїв та оцінки із застосуванням підходу 
ваги доказів (див. пункт 1.1.1 цього Додатка). Класифікація небезпечності  
хімічної продукці ї, яка проявляє токсичність для репродуктивної системи 
людини, застосовується до хімічних речовин, які мають специфічну 
властивість спричиняти виникнення ефекту, несприятливого для 
репродуктивної системи; хімічні речовини не повинні класифікуватись за 
класом «Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для репродуктивної 
системи людини», якщо такий ефект виникає виключно як неспецифічний 
вторинний наслідок інших токсикологічних ефектів.  
Класифікація небезпечності  хімічної речовини проводиться з 
урахуванням категорій  у порядку пріоритетності: Категорія 1А, Категорія 1В, 
Категорія 2 та додаткова Категорія для несприятливих ефектів при грудному 
вигодовуванні (вплив на або через лактацію). Якщо хімічні речовини 
відповідають критеріям класифікації небезпечності  за двома основними 
категоріями (наприклад, Категорія 1В для ефектів, які впливають на статеву 
функцію та фертильність, і Категорія 2 для ефектів, які впливають на 
розвиток потомства), тоді відповідні види небезпечного впливу  повинні бути 
зазначені для обох диференціацій. Класифікація за додатковою категорією 
для несприятливих ефектів при грудному вигодовуванні (вплив на або через 
лактацію) повинна розглядатися незалежно від класифікації за Категорією 
1А, Категорією 1В або Категорією 2.  125 
Продовження додатка I 
3.7.2.2.2. При оцінюва нні токсичних ефектів, які впливають на 
розвиток потомства, важливо враховувати можливу токсичну дію на 
материнський організм (див. пункт 3.7.2.4 цього Додатка).  
3.7.2.2.3. Для того, щоб дані з досвіду впливу на людину слугували 
основою для прийняття рішен ня щодо класифікації небезпечності  за 
Категорією 1А, вони повинні містити достовірні докази спричинення 
несприятливого ефекту, який впливає на репродуктивну систему людини. 
Докази, які використовуються при проведенні класифікації небезпечності , в 
ідеалі  слід отримувати із належним чином проведених епідеміологічних 
досліджень, які передбачають використання відповідних заходів контролю, 
об’єктивні оцінки і належним урахуванням системних похибок або 
спотворюючих факторів. Менш точні дані досліджень впливу на л юдей 
повинні бути доповнені адекватними результатами досліджень на тваринах і 
у такому разі слід розглядати можливість віднесення хімічної продукції до 
Категорії 1В.  
3.7.2.3.Підхід ваги доказів  
3.7.2.3.1. Класифікація небезпечності  хімічної продукції, яка проявляє 
токсичність для репродуктивної системи людини, проводиться на основі 
оцінки із застосуванням підходу ваги доказів (див. пункт 1.1.1 цього 
Додатка). Це означає, що вся наявна інформація, яка впливає на визначення 
проявів то ксичності для репродуктивної системи, повинна розглядатися 
сукупно. Такою інформацією можуть бути, наприклад, епідеміологічні 
дослідження та повідомлення про клінічні випадки та спеціальні дослідження 
токсичності для репродуктивної системи, а також результ ати досліджень 
щодо субхронічної та хронічної токсичності, а також інших спеціальних 
досліджень на тваринах, які надають відповідну інформацію про токсичну 
дію на органи репродуктивної системи та пов'язаної з нею ендокринної 
системи. Також можуть бути розг лянуті результати оцінок небезпе чності  
хімічних речовин з подібною хімічною структурою, особливо у тих випадках, 
коли інформація щодо досліджуваної хімічної речовини є недостатньою. На 
вагомість доказів будуть впливати такі фактори, як якість досліджень, 
кількість та послідовність результатів досліджень, характер і тяжкість 
наслідків, наявність токсичної дії на материнський організм у дослідженнях 
на піддослідних тваринах, рівень статистичної значущості для міжгрупових 
відмінностей, кількість уражених орган ів або показників, відповідність 
шляху впливу на людей та відсутність систематичних похибок. Як позитивні, 
так і негативні результати збираються разом для оцінки ваги доказів. Навіть 
одне дослідження з позитивним результатом, проведене відповідно до 
належн их наукових принципів, і зі статистично або біологічно значущими 
позитивними результатами може виправдати прийняття рішення щодо 
класифікації небезпечності  (див. також пункт 3.7.2.2.3 цього Додатка).  
3.7.2.3.2. Результати токсикокінетичних досліджень, які були проведені 
на тваринах та людях, а також досліджень щодо встановлення місця дії та 
механізму або способу дії можуть зменшити або збільшити занепокоєння 126 
Продовження додатка I 
щодо небезпеки для здоров’я людини. Якщо достатньо переконливо 
продемонстровано, що чітко визначений  механізм або спосіб дії не виникає в 
організмі людини або коли визначені токсикокінетичні відмінності настільки 
виражені, що не виникає сумнівів, що несприятливі ефекти не виникнуть у 
організмі людини, то хімічна речовина, яка відповідно до результатів 
досліджень на тваринах спричиняє виникнення несприятливого ефекту, не 
повинна бути класифікована за цим класом. Прикладом належного методу 
випробувань є Керівництво з випробувань ОЕСР №417 «Токсикокінетика ». 
3.7.2.3.3. Хімічна речовина не обов’язково буде класифікована, якщо у 
деяких дослідженнях токсичності для репродуктивної системи на 
піддослідних тваринах зареєстровані несприятливі ефекти розглядаються як 
такі, які мають низьку або мінімальну токсикологічну значимість. Такими 
ефектами можуть бути, напри клад, невеликі зміни у параметрах сім’яної 
рідини або у разі спонтанних дефектів плоду – незначні зміни в основних 
пропорціях скелету плоду, або у масі плоду, або невеликі відмінності, які 
виявлені при проведенні постнатальної оцінки розвитку.  
3.7.2.3.4. Р езультати досліджень на тваринах в ідеальному випадку 
повинні надавати чіткі докази специфічної токсичності для репродуктивної 
системи за відсутності інших системних токсичних ефектів. Разом з тим, 
якщо токсичні ефекти, які впливають на розвиток потомства,  виникають 
паралельно з іншими токсичними ефектами в організмі матері, повинен 
оцінюватися потенціал загального несприятливого впливу наскільки це 
можливо. При оцінюванні вагомості доказів кращим підходом є 
першочерговий розгляд несприятливих ефектів, які виникають у ембріона / 
плода, а потім – проведення оцінки токсичної дії на материнський організм 
паралельно з будь -якими іншими факторами, які, як видається, спричиняють 
такі ефекти. Не слід автоматично ігнорувати несприятливі ефекти, які 
впливають на розв иток потомства, які спостерігаються при дозах, які є 
токсичними для організму матері. Рішення повинно прийматися у кожному 
конкретному випадку в залежності від того, продемонстрований чи 
спростований причинно -наслідковий зв'язок.  
3.7.2.3.5. За наявності ві дповідної інформації важливо спробувати 
визначити, чи обумовлений механізм токсичного впливу на розвиток 
потомства  організмом матері, чи є неспецифічним вторинним механізмом, 
наприклад, внаслідок стресових станів матері і порушення гомеостазу. У 
цілому, до кази токсичної дії на материнський організм не слід застосовувати 
для спростування можливості виникнення несприятливих ефектів у 
ембріона/плода, якщо тільки ці ефекти не визначені як неспецифічні вторинні  
ефекти. Це якраз той випадок, коли несприятливі ефе кти, які проявляються у 
потомства, є значними, наприклад, коли мають місце такі незворотні 
наслідки, як структурні вроджені вади розвитку. У деяких випадках 
токсичність для репродуктивної системи може розглядатися як вторинний 
наслідок токсичної дії на мат еринський організм, коли хімічна речовина є 
настільки токсичною, що відбувається послаблення і гостре виснаження 127 
Продовження додатка I 
материнського організму, мати втрачає здатність годувати дитинчат, або вона 
знесилюється чи помирає, тоді такі ефекти не беруться до уваги.  
3.7.2.4. Токсична дія на організм матері  
3.7.2.4.1. Під час вагітності і на ранніх етапах постнатального розвитку 
на розвиток потомства може здійснюватись токсичний вплив через організм 
матері за неспецифічними механізмами, які пов'язані зі стресом і 
порушенн ям гомеостазу організму матері, або ж за окремими механізмами, 
які властиві тільки організму матері. При оцінці несприятливого впливу на 
розвиток потомства для прийняття рішення щодо класифікації небезпечності  
важливо враховувати можливість токсичної дії н а організм матері. Це 
складне питання, оскільки існують суттєві невизначеності у дослідженнях 
залежності між токсичною дією на організм матері та розвитком потомства. 
При застосуванні критеріїв класифікації небезпечності  щодо несприятливих 
ефектів, які впл ивають на розвиток потомства, слід  використовувати 
експертні наукові висновки та застосовувати підхід ваги доказів, 
використовуючи усі наявні результати досліджень, для визначення ступеня 
несприятливого впливу, який зумовлюється токсичною дією на організм 
матері. Для прийняття рішення щодо класифікації небезпечності , спочатку 
необхідно враховувати несприятливі ефекти, які впливають на ембріон/плід, 
а потім – токсичну дію на організм матері разом з будь -якими іншими 
факторами, які можуть вплинути на ці ефект и. 
3.7.2.4.2. На підставі прагматичних спостережень можна припустити, 
що токсична дія на організм матері залежно від ступеня її тяжкості може 
мати вплив на розвиток потомства через неспецифічні вторинні механізми, 
спричиняючи такі ефекти, як зменшення маси  плоду, уповільнення 
окостеніння, можливі резорбції та певні деформації у деяких підвидів певних 
біологічних видів тварин. Разом з тим, деякі дослідження, в рамках яких 
вивчалась залежність між несприятливими ефектами, які впливають на 
розвиток потомства, і загальною токсичною дією на організм матері, не 
можуть продемонструвати наявність послідовної, відтворюваної залежності у 
різних видів тварин. Несприятливі ефекти, які впливають на розвиток 
потомства, які виникають навіть за наявності токсичної дії на ор ганізм 
матері, розглядаються як доказ токсичної дії на розвиток потомства, якщо 
тільки однозначно не може бути продемонстровано в кожному конкретному 
випадку, що ефекти, які впливають на розвиток потомства, є вторинними 
відносно токсичної дії на організм м атері. Крім того, якщо у потомства 
виникають значні токсичні ефекти, наприклад, такі незворотні наслідки, як 
структурні вади розвитку, загибель ембріону/плоду, значні післяпологові 
функціональні вади розвитку, повинно бути прийняте рішення щодо 
класифікаці ї небезпечності  за цим класом.  
3.7.2.4.3. Не слід автоматично виключати із процедури класифікації 
небезпечності  ті хімічні речовини, які спричиняють токсичну дію на 
розвиток потомства тільки в сукупності з токсичною дією на організм матері, 
навіть якщо бул о продемонстровано, що механізм токсичної дії властивий 128 
Продовження додатка I 
тільки організму матері. У цьому разі класифікація небезпечності  за 
Категорією 2 може вважатися  більш доцільною, ніж класифікація 
небезпечності  за Категорією 1. Разом з тим, якщо хімічна речовина наст ільки 
токсична, що її вплив спричиняє смерть організму матері або призводить до 
його гострого виснаження, або якщо мати знесилюється і втрачає здатність 
годувати дитинчат, розумно припустити, що токсична дія на розвиток 
потомства виникає виключно як вторин ний наслідок токсичної дії на 
організм матері, який переважає над несприятливими ефектами, які 
впливають на розвиток потомства. Класифікація небезпечності  може 
виявитися необов’язковою за умов виникнення незначних змін у розвитку 
потомства, наприклад, незн ачне зменшення маси плоду/новонародженого або 
уповільнення окостеніння, якщо такі зміни виникають у зв’язку з токсичною 
дією на організм матері.  
3.7.2.4.4. Нижче наводяться деякі показники результатів досліджень, 
які застосовуються для оцінки токсичної дії  на організм матері. У разі 
наявності результати досліджень необхідно оцінювати, зважаючи на їх 
статистичну або біологічну значущість і залежність «доза -ефект».  
Материнська смертність:  
підвищення смертності серед самок, які піддавалися впливу 
досліджуваної  хімічної речовини, порівняно з контрольною групою, слід 
розглядати як доказ токсичної дії на організм матері, якщо таке підвищення 
відбувається пропорційно збільшенню дози і може пояснюватися системною 
токсичністю досліджуваної хімічної речовини. Материнс ька смертність 
понад 10 % вважається надмірною і цілком логічно, що дані відповідно такої 
великої дози, не слід враховувати для подальшого оцінювання.  
Індекс спарювання.  
(кількість тварин з вагінальною пробкою або спермою / кількість 
спарювань × 100) (*)  
Індекс фертильності  
(кількість тварин з імплантацією / кількість спарювань × 100)  
Тривалість вагітності  
(при допущенні пологів)  
Маса тіла та зміна маси тіла:  
Зміну маси тіла матері та/або уточнену (скориговану) масу організму 
матері слід враховувати під  час оцінки токсичної дії на організм матері 
щоразу, коли наявні відповідні дані. Результати розрахунку уточненої 
(скоригованої) середньої маси організму матері, яка є різницею між 
початковою і кінцевою масою організму за мінусом маси матки під час 
вагітно сті (або альтернативно, суми маси плодів), може вказувати на природу 
ефекту – спричинений він організмом матер і чи внутрішньоутробно. У крол ів 
через звичайні коливання маси тіла в період вагітності приріст маси тіла 
може не бути корисним показником токсичн ої дії на організм матері.  
Споживання їжі та води (де це доречно)  
                                           
* Встановлено, що індекс спарювання та індекс фертильності можуть залежати також від самця  129 
Продовження додатка I 
Для оцінки токсичної дії на організм матері можуть бути корисними 
спостереження значного зменшення середнього споживання їжі чи води 
серед самок, які піддавалися впливу досліджуваної хімічно ї речовини, 
порівняно з контрольною групою, особливо коли досліджувана хімічна 
речовина вводиться з їжею або питною водою. Зміни у споживанні їжі або 
води слід оцінювати у поєднанні з визначенням маси організму матері з 
метою визначення того, чи є зазначен і зміни наслідком токсичної дії на 
організм матері або ж відображають непридатність для споживання їжі чи 
води, яка містить досліджувану хімічну речовину;  
Клінічні оцінки (включно з клінічними ознаками, маркерами, 
гематологічними та біохімічними дослідженн ями):  
Спостереження збільшення кількості випадків проявів серйозних 
клінічних ознак токсичності серед самок, які піддавалися впливу 
досліджуваної хімічної речовини, порівняно з контрольною групою, є 
корисним для оцінки токсичної дії на організм матері. Для використання 
таких спостережень  як основи під час оцінки токсичної дії на організм 
матері, в дослідженнях повинні бути зазначені типи, кількість випадків, 
ступінь і тривалість клінічних ознак. Прикладами клінічних ознак 
материнської інтоксикації є: ком а, прострація, гіперактивність, втрата 
установчого рефлексу, атаксія чи утруднене дихання.  
Дані розтину трупа:  
Збільшення частоти та/або серйозності виявлених порушень під час 
розтину може свідчити про токсичну дію на організм матері. До них можуть 
належа ти макро - або мікроскопічні патологічні порушення або дані про масу 
органів, наприклад, абсолютна маса органу, співвідношення маси органу і 
маси тіла, співвідношення маси органу і головного мозку. Доказом токсичної 
дії на організм матері може бути спостере ження значних змін у середній вазі 
ймовірного( -их) цільового( -их) органу( -ів), які супроводжуються 
несприятливими гістопатологічними ефектами у самок досліджуваної групи 
порівняно з контрольною групою.  
3.7.2.5. Дані досліджень на тваринах та експерименталь ні дані  
3.7.2.5.1. Існує низка міжнародно визнаних методів досліджень; до них 
належать методи дослідження токсичності для розвитку потомства 
(наприклад, відповідно до Керівництва з випробувань ОЕСР №414  
«Дослідження токсичності розвитку потомства в перина тальний період ») та 
методи дослідження токсичності у одному або двох поколіннях (наприклад, 
відповідно до Керівництва з випробувань OEСР №443 «Розширене 
дослідження токсичності для репродуктивної системи у одному поколінні », 
Керівництва з випробувань OEСР №416 «Дослідження токсичності у двох 
поколіннях ». 
3.7.2.5.2. Для обґрунтування класифікації небезпечності  також можуть 
бути використані результати скринінгових досліджень (проведених, 
наприклад, відповідно до Керівництва з випробувань OEСР №421 
«Скринінгов е дослідження токсичності для репродуктивної 130 
Продовження додатка I 
системи/токсичності для розвитку потомства » та Керівництва з випробувань 
OEСР №422 «Дослідження хронічної токсичності у поєднанні зі 
скринінговим дослідженням токсичності для репродуктивної 
системи/токсичності д ля розвитку потомства »), хоча слід відмітити, що 
якість цих даних є менш надійною, ніж якість даних, отриманих у результаті 
повномасштабних досліджень.  
3.7.2.5.3. Несприятливі ефекти або зміни, виявлені в ряді коротко - або 
довготривалих досліджень хронічно ї токсичності, які, як вважається, можуть 
завдати шкоди репродуктивній функції, і які виникають за відсутності прояву 
значної загальної токсичності, наприклад, гістопатологічні зміни в гонадах, 
можуть бути підґрунтям для прийняття рішення щодо класифікації  
небезпечності . 
3.7.2.5.4. Результати досліджень in vitro  або досліджень на видах 
тварин, які не належать до класу ссавців, а також результати досліджень 
хімічних речовин, які є структурними аналогами досліджуваної хімічної 
речовини, з використанням моделю вання залежності «структура -активність» 
(SAR) можуть впливати на рішення щодо класифікації небезпечності . У всіх 
таких випадках повинна проводитись експертна оцінка адекватності даних. 
Неадекватні дані не повинні служити вагомим аргументом під час прийнятт я 
рішення щодо класифікації небезпечності . 
3.7.2.5.5. Бажано використовувати результати досліджень на тваринах, 
у яких шляхи введення досліджуваної хімічної речовини в організм 
піддослідних тварин відповідають потенційним шляхам надходження в 
організм люди ни. Разом з тим, на практиці дослідження токсичності для 
репродуктивної системи, як правило, проводяться з використанням 
орального шляху впливу, і результати таких досліджень, як правило, 
підходять для оцінки токсичності хімічної речовини для репродуктивно ї 
системи. Разом з тим, якщо може бути достатньо переконливо 
продемонстровано, що чітко визначений механізм або спосіб дії не виникає в 
організмі людини або коли визначені токсикокінетичні відмінності настільки 
виражені, що не виникає сумнівів, що несприят ливі ефекти не виникнуть у 
організмі людини, то хімічна речовина, яка відповідно до результатів 
досліджень на тваринах спричиняє виникнення несприятливого ефекту, не 
повинна бути класифікована за цим класом.  
3.7.2.5.6. Дослідження із застосуванням таких ш ляхів надходження 
хімічної речовини в організм, як внутрішньовенне або внутрішньочеревне 
введення, результати яких свідчать про здійснення несприятливого впливу на 
репродуктивні органи за невиправдано високого дозування, або про 
спричинення локального пошк одження репродуктивних органів, включно з 
подразненнями, повинні розглядатися з особливою ретельністю. Самі по собі 
результати таких досліджень, як правило, не можуть бути обґрунтуванням 
прийняття рішення щодо класифікації небезпечності . 
3.7.2.5.7. Існує з агальна згода щодо концепції граничної дози, 
перевищення якої призводить до виходу за межі критеріїв класифікації 131 
Продовження додатка I 
небезпечності , але це не стосується включення до критеріїв специфічних 
граничних доз. У деяких керівництвах щодо методів проведення досліджень  
зазначається специфічна гранична доза, в той час як в інших керівництвах 
зазначено, що у разі, якщо очікуваний вплив на людину є достатньо високим 
та виходить за межі адекватного діапазону впливу, може стати необхідним 
застосування більш високих доз. Крім  того, встановлення специфічної 
граничної дози може бути неприйнятним, зважаючи на токсикокінетичні 
відмінності між біологічними видами, у разі, якщо люди проявляють більшу 
чутливість, ніж тварини.  
3.7.2.5.8. Як правило, несприятливі ефекти, які впливають на 
репродуктивну систему, і які спостерігаються лише при дуже високих дозах 
під час досліджень на тваринах (наприклад, дози, які призводять до 
прострації, серйозної втрати апетиту, надмірної смертності), як правило, не 
призводять до прийняття рішення щодо класифікації небезпечності , якщо не 
існує іншої інформації, яка дає підставу для прийняття такого рішення, 
наприклад, інформація щодо токсикокінетики, яка свідчить про те, що люди 
можуть бути більш чутливими, ніж тварини. Для отримання подальших 
роз'яснень  з цього питання слід звернутися до положень щодо оцінки 
токсичної дії на організм матері (пункт 3.7.2.4 цього Додатка).  
3.7.2.5.9. Разом з тим, точне визначення фактичної «граничної дози» 
буде залежати від методу проведення дослідження, наприклад, за мето дом 
випробувань відповідно до Керівництва з випробувань ОЕСР № 407 «28-
денне дослідження токсичності при багаторазовому впливі оральним шляхом 
на гризунах » рекомендовано встановити верхню граничну дозу на рівні 1000 
мг/кг, якщо тільки очікувана реакція людини не свідчить про необхідність 
підвищення дози.  
3.7.3.  Критерії класифікації небезпечності  для сумішей  
3.7.3.1. Класифікація небезпечності  сумішей, якщ о наявна інформація 
щодо токсичності для деяких або усіх компонентів суміші  
3.7.3.1.1. Суміш повинна бути класифікована за класом «Хімічна 
продукція, яка проявляє токсичність для репродуктивної системи людини», 
якщо принаймні один її компонент класифікован ий як «Хімічна продукція, 
яка проявляє токсичність для репродуктивної системи людини» за 
Категорією 1А, Категорією 1В або за Категорією 2 і знаходиться у 
концентрації не нижче відповідного загального ліміту концентрації, 
зазначеного у Таблиці 3.7.2 для Кат егорії 1А, Категорії 1В та Категорії 2 
відповідно.  
3.7.3.1.2. Щодо ефектів при грудному вигодовуванні (вплив на або 
через лактацію), суміш повинна бути віднесена до категорії у межах класу 
небезпечності  щодо ефектів при грудному вигодовуванні (вплив на або  через 
лактацію), якщо принаймні один її компонент віднесений до цієї категорії і 
знаходиться у концентрації не нижче відповідного загального ліміту 
концентрації, зазначеного у Таблиці 3.7.2 для додаткової категорії щодо 
ефектів при грудному вигодовуванні (вплив на або через лактацію).  132 
Продовження додатка I 
Таблиця 3.7.2  
Загальні ліміти концентрації для компонентів суміші, які класифіковані за класом 
«Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для репродуктивної системи людини » 
або віднесені до категорії у межах класу небезпечн ості щодо ефектів при грудному 
вигодовуванні (вплив на або через лактацію), і які призводять до класифікації суміші  
Компонент 
класифікований 
як: Загальні ліміти концентрації, які призводять до класифікації 
суміші за класом та категорією:  
«Хімічна продукція, яка 
проявляє токсичність для 
репродуктивної системи 
людини», Категорія 1  «Хімічна продукція, 
яка проявляє 
токсичність для 
репродуктивної 
системи людини», 
Категорія 2  Додаткова 
категорія щодо 
ефектів при 
грудному 
вигодовуванні 
(вплив на або 
через  лактацію)  Категорія 
1А Категорія 1В  
«Хімічна 
продукція, яка 
проявляє 
токсичність для 
репродуктивної 
системи людини», 
Категорія 1А  ≥ 0,3 % 
(Примітка 
1) - -  
«Хімічна 
продукція, яка 
проявляє 
токсичність для 
репродуктивної 
системи людини», 
Категорія 1В  - ≥ 0,3 %  
(Примітка 1)  -  
«Хімічна 
продукція, яка 
проявляє 
токсичність для 
репродуктивної 
системи людини», 
Категорія 2  - - ≥ 3,0 % (Примітка 
1)  
Додаткова 
категорія щодо 
ефектів при 
грудному 
вигодовуванні 
(вплив на або 
через лактацію)     ≥ 0,3 % (Примітка 
1) 
Примітка  1: Ліміти концентрації у Таблиці 3.7.2 наведені для твердих речовин та 
рідин (за масою), а також для газів (за об’ємом).  
Примітка 2: Якщо у складі суміші присутня хімічна речовина, класифікована за 
класом «Хімічна продукція, яка проя вляє токсичність для репродуктивної системи 
людини» за Категорією 1 або Категорією 2, або яка віднесена до додаткової категорії 
щодо ефектів при грудному вигодовуванні (вплив на або через лактацію), і її концентрація 
становить  ≥ 0,1 %, паспорт безпечності хімічної продукції повинен надаватись за 
вимогою.  133 
Продовження додатка I 
3.7.3.2. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо токсичності суміші в цілому  
3.7.3.2.1. Класифікація небезпечності  сумішей повинна базуватися на 
наявних даних досліджень щодо окремих компонентів суміші з 
використанням лімітів концентрації для компонентів суміші. У певних 
випадках для проведення класифікації небезпечності  можуть 
використовуватись дані щодо суміші в ціл ому, якщо вони свідчать про 
виникнення несприятливого ефекту, який не був виявлений під час 
оцінювання окремих компонентів суміші. У цьому разі має бути 
продемонстровано, що результати досліджень для суміші в цілому є 
переконливими з урахуванням дози та ін ших факторів, таких як тривалість 
впливу, дані спостережень, аналіз на чутливість та статистичний аналіз 
систем дослідження токсичності для репродуктивної системи. Слід зберігати 
усю належну документацію, яка підтверджує класифікацію небезпечності , і 
надав ати її за вимогою.  
3.7.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані щодо 
токсичності для суміші в цілому: принципи екстраполяції  
3.7.3.3.1. З урахуванням положень пункту 3.7.3.2.1 цього Додатка, для 
проведення належної класифікації небезпеч ності  суміші, якщо суміш в 
цілому не досліджувалась на токсичність для репродуктивної системи, але 
наявні достатні дані щодо окремих компонентів суміші та результати 
досліджень подібних сумішей, ці дані повинні використовуватися під час 
проведення класифік ації небезпечності  відповідно до правил екстраполяції 
відповідно до пункту 1.1.3 цього Додатка.  
3.7.4.  Інформація про небезпеку  
3.7.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.7.3.  
 
Таблиця 3.7.3  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності  «Хімічна продукція,  
яка проявляє токсичність для репродуктивної системи людини » 
Класифікація  Катег орія 1  
(Категорія 1А, 1В)  Категорія 2  Додаткова 
категорія щодо 
ефектів при 
грудному 
вигодовуванні 
(вплив на або 
через лактацію)  
Піктограма 
небезпечності  
  Немає піктограми  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  Немає 
134 
Продовження додатка I 
сигнального слова  
Види небезпечного 
впливу  H360: Може 
негативно вплинути 
на фертильність та 
завдати шкоди 
ненародженій дитині  
(слід зазначити 
специфічні негативні 
ефекти, якщо вони 
відомі)  
(слід зазначити 
певний шлях впливу, 
якщо існують 
достовірні докази 
того, що ця небезпека 
не виникає за інших 
шляхів впливу)  
 H361: Імовірно може 
негативно вплинути на 
фертильність та 
завдати шкоди 
ненародженій дитині  
(слід зазначити 
специфічні негативні 
ефекти, якщо вони 
відомі)  
(слід зазначити певний 
шлях впливу, якщо 
існують достовірні 
докази того, що ця 
небезпека не виникає 
за інших шляхів 
впливу)  
 H362: Може 
заподіяти шкоду 
дітям, які 
перебувають на 
грудному 
вигодовуванні  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження 
впливу)  P201  
P202  
P280  P201  
P202  
P280  P201  
P260  
P263  
P264  
P270  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при впливі)  P308 + P313  P308 + P313  P308 + P313  
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при зберіганні)  P405  P405  - 
Попередження про 
небезпечний вплив  
(при видаленні)  P501  P501  - 
 
3.8. Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -
мішеней та (або) систем органів за умови одноразового впливу  
3.8.1 Визначення та загальні положення  
3.8.1.1. Вибіркова токсичність для органів -мішеней та/або систем 
органів за умови одноразо вого впливу  означає специфічні прояви 
токсичності для певного органу чи системи органів (мішеней), які виникають 
внаслідок одноразового впливу хімічної речовини або суміші, та які не 
призводять до летальних наслідків. Повинні бути розглянуті всі важливі 
несприятливі наслідки впливу на здоров'я людини, які можуть призводити до 
погіршення функціонування органів або їх систем, як зворотні, так і 
незворотні, як негайні, так і затримані, та які не розглянуті відповідно до 
пунктів 3.1 - 3.7 та пункту 3.10 цього Д одатка (Див. пункт 3.8.1.6 цього 
Додатка).  
3.8.1.2. Під час проведення класифікації небезпечності  хімічні 
речовини та їх суміші визначаються як токсиканти для певного органу чи 135 
Продовження додатка I 
системи органів, та які можуть при впливі становити потенційну небезпеку 
для зд оров'я людини.  
3.8.1.3. Такі несприятливі наслідки для здоров'я людини, які виникають 
за умови одноразового впливу , включають стійкі токсичні ефекти, виявлені у 
людини або у піддослідних тварин, які призводять до змін в організмі, які 
впливають на функціон альність або морфологію тканин органів, або 
призводять до серйозних біохімічних або гематологічних змін в організмі та 
є релевантними для здоров’я людини.  
3.8.1.4. Під час оцінки небезпек слід враховувати не тільки значні зміни 
в одному органі або системі органів, але також і загальні зміни менш 
серйозного характеру, які охоплюють декілька органів.  
3.8.1.5. Вибіркова токсичність для органів -мішеней та/або систем 
органів за умови одноразового впливу може виникати внаслідок впливу за 
будь -якими шляхами впливу , які є релевантними для людини, тобто 
головним чином, при оральному впливі, через шкіру або при вдиханні.  
3.8.1.6. Критерії класифікації за класом небезпечності  «Хімічна 
продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -мішеней та (або) 
систем органів за умови багаторазового впливу » окремо викладені у пункті 
3.9 цього Додатка та не розглядаються у пункті 3.8 цього Додатка.  
Інші специфічні токсичні ефекти, які наведені нижче, оцінюються 
окремо та не стосуються цього класу:  
1) Гостро токсичні ефек ти (пункт 3.1. цього Додатка)  
2) Ураження/подразнення шкіри (пункт 3.2. цього Додатка)  
3) Серйозні пошкодження / подразнення органів зору  (пункт 3.3. цього 
Додатка)  
4) Сенсибілізація (алергічна реакція) у дихальних шляхах або на шкірі 
(пункт 3.4. цього Дод атка)  
5) Мутагенні ефекти (пункт 3.5. цього Додатка)  
6) Канцерогенні ефекти (пункт 3.6. цього Додатка)  
7) Токсичні ефекти для репродуктивної системи (пункт 3.7. цього 
Додатка)  
8) Токсичні ефекти при аспірації (пункт 3.10. цього Додатка)  
3.8.1.7. Клас небез печності  «Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову 
токсичність для органів -мішеней та (або) систем органів за умови 
одноразового впливу » має наступні диференціації:  
Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для  
органів -мішеней та (або) систе м органів за умови одноразового впливу , 
Категорія 1 та 2;  
Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -
мішеней та (або) систем органів за умови одноразового впливу , Категорія 3.  
Див. Таблицю 3.8.1.  
Таблиця 3.8.1  
Категорії класу небезпечності  «Хімічна продукція, яка проявляє  
 вибіркову токсичність для органів -мішеней та (або)  136 
Продовження додатка I 
систем органів за умови одноразового впливу » 
Категорії  Критерії класифікації  
Категорія 1  Хімічні речовини, які проявляють значну токсичність при впливі на 
людину або ті, які, зважаючи на результати досліджень на піддослідних 
тваринах, потенційно можуть проявляти значну токсичність на людину за 
умови одноразового впливу на людину.  
Хімічні речов ини класифікуються за Категорією 1 на основі:  
1) надійних та якісних доказів, які ґрунтуються на досвіді впливу на 
людину або епідеміологічних дослідженнях; або  
2) результатів відповідних досліджень на тваринах, які свідчать про 
виникнення значних або тяжк их токсичних ефектів, які можуть виникати у 
організмі людини при порівняно низьких рівнях впливу. Рекомендовані 
величини дози/концентрації, які мають використовуватись як частина ваги 
доказів, наведені нижче (пункт 3.8.2.1.9 цього Додатка).  
Категорія 2  Хімічні речовини класифікуються за Категорією 2 на основі результатів 
відповідних досліджень на тваринах, які свідчать про виникнення значних 
токсичних ефектів, які можуть виникати у організмі, при порівняно 
середніх рівнях впливу.  
Хімічні речовини класифіку ються за Категорією 2 на основі результатів 
відповідних досліджень на тваринах, які свідчать про виникнення значних 
токсичних ефектів, релевантних для здоров’я людини, при відносно 
помірних концентраціях впливу.  
Рекомендовані величини дози/концентрації нав одяться нижче (пункт 
3.8.2.1.9 цього Додатка) для полегшення проведення класифікації 
небезпечності . 
У виняткових випадках для віднесення хімічних речовин до Категорії 2 
можуть також бути використані дані щодо впливу на людей (див. пункт 
3.8.2.1.6 цього Додатка).  
Категорія 3  Тимчасова вибіркова токсичність для органів -мішеней та/або систем 
органів.  
Ця категорія включає лише наркотичні ефекти та ефект подразнення 
дихальних шляхів. Це токсичні ефекти для органів -мішеней, які не 
відповідають критеріям класи фікації за Категорією 1 чи Категорією 2. Це 
ефекти, які негативно впливають на функціональність організму людини 
протягом короткого часу після впливу хімічної речовини, та які зникають 
через деякий час, не спричинивши значного порушення структури або 
функц ій органів або систем органів.  
Хімічні речовини класифікуються за цими ефектами відповідно до пункту 
3.8.2.2. цього Додатка  
Примітка: Слід намагатися визначити основний орган -мішень, щодо якого проявляється 
токсичність, та провести відповідну класифікацію , наприклад, гепатотоксична або 
нейротоксична хімічна речовина. Всі дані повинні бути ретельно опрацьовані і, де це 
можливо, не слід включати вторинні ефекти (наприклад, гепатотоксичні речовини можуть 
також спричинити виникнення вторинних ефектів у нервові й або травній системі).  
3.8.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
3.8.2.1 . Хімічні речовини, які відносяться до Категорії 1 та Категорії 2  
3.8.2.1.1.  Хімічні речовини класифікуються окремо за негайними та 
віддаленими ефектами із застосуванням підходу ваги доказів з 
використанням експертних наукових висновків (див. пункт 1.1.1 цього 
Додатка), включно з використанням рекомендованих величин 137 
Продовження додатка I 
доз/концентраці й (див. пункт 3.8.2.1.9 цього Додатка). Потім хімічні 
речовини класифікуються за Категорією 1 або Категорією 2 у залежності від 
характеру та ступеня тяжкості виявлених ефектів. (Таблиця 3.8.1).  
3.8.2.1.2. Під час класифікації небезпечності  повинні бути виз начені 
шлях або шляхи впливу, за якими певна хімічна речовина наносить шкоду 
(див. пункт 3.8.1.5 цього Додатка).  
3.8.2.1.3. Класифікація небезпечності  проводиться із застосуванням 
підходу ваги доказів з використанням експертних наукових висновків (див. 
пункт 1.1.1 цього Додатка), включно з інструкціями, наведеними нижче.  
3.8.2.1.4. Оцінка ваги усіх доказів (див. пункт 1.1.1 цього Додатка), 
включно з клінічними випадками, епідеміологічними даними та 
експериментальними дослідженнями на тваринах, застосовуєть ся для 
обґрунтування можливості виникнення токсичних ефектів для органів -
мішеней, які визначають необхідність класифікації небезпечності . 
3.8.2.1.5. Інформацію для проведення оцінки небезп ечності  щодо 
вибіркової токсичності для органів -мішеней та/або систе м органів отримують 
або за результатами досліджень одноразового впливу на людину, наприклад, 
впливу у побуті, на робочому місці або через довкілля, або за результатами 
проведених досліджень на тваринах. Стандартні дослідження на щурах або 
мишах є досліджен нями гострої токсичності, які можуть включати клінічні 
спостереження та детальний макро - та мікроскопічний аналіз, який 
проводиться з метою визначення токсичних ефектів у цільових тканинах або 
органах. Інформація також може бути отримана за результатами до сліджень 
гострої токсичності з використанням інших видів тварин.  
3.8.2.1.6. У виняткових випадках, які викладені нижче, на підставі 
експертних наукових висновків доцільно класифікувати певні хімічні 
речовини за Категорією 2, якщо існують докази прояву вибі ркової 
токсичності для органів -мішеней у людині:  
1) вага доказів впливу на людину не є достатньо переконливою для 
класифікації небезпечності  за Категорією 1, та/або  
2) на основі характеру та тяжкості наслідків.  
Показники доз або концентрацій, які були отри мані під час досліджень 
впливу для людину, не повинні враховуватися при проведенні класифікації 
небезпечності , а будь -які показники, отримані під час досліджень на 
тваринах, повинні відповідати критеріям класифікації небезпечності  за 
Категорією 2. Іншими с ловами, якщо наявні також результати досліджень на 
тваринах, які відповідають критеріям класифікації небезпечності  за 
Категорією 1, хімічна речовина повинна бути класифікована за Категорією 1.  
3.8.2.1.7. Несприятливі ефекти, які підтверджують класифікацію 
небезпечності  за Категорією 1 або Категорією 2  
3.8.2.1.7.1.  Класифікація небезпечності  підтверджується доказами, які 
пов'язують одноразовий вплив хімічної речовини зі стійким токсичним 
ефектом, який можна ідентифікувати.  138 
Продовження додатка I 
3.8.2.1.7.2.  Докази, які базуються на досвіді впливу на людину або на 
інцидентах за участю людини, як правило, обмежуються тільки 
повідомленнями про несприятливі наслідки для здоров'я із суттєвою 
невизначеністю щодо умов впливу та можуть не містити детальних наукових 
даних, які можна отрима ти під час належним чином проведених та 
задокументованих досліджень на тваринах.  
3.8.2.1.7.3.  Результати відповідних досліджень на тваринах можуть 
надати набагато більш детальну інформацію у вигляді клінічних 
спостережень, а також макро - та мікроскопічних анатомо -патологічних 
досліджень, які досить часто призводять до виявлення небезпеки, яка може й 
не бути загрозливою для життя людини, але може свідчити про можливість 
функціональних порушень організму. Отже, під час класифікації слід 
враховувати всі наявні  докази несприятливого впливу на здоров'я людини, 
включно з наступними несприятливими ефектами, які виникають у людей 
та/або тварин, але не обмежуючись ними:  
1) захворювання внаслідок одноразового впливу;  
2) значні нетимчасові функціональні зміни у дихальн ій системі, 
центральній або периферичній нервовій системі, інших органах або системах 
органів, включно з ознаками пригнічення центральної нервової системи та 
наслідками для органів чуття (порушення зору, слуху та нюху);  
3) будь -які стійкі і значні негативн і зміни у клінічних параметрах, 
підтверджені біохімічними та загальними аналізами крові та сечі;  
4) значні пошкодження органів, які визначені при аутопсії та/або 
згодом підтверджені під час мікроскопічного дослідження;  
5) мультифокальний або дифузний некроз, фіброз або гранульома в 
життєво важливих органах з регенеративною здатністю;  
6) морфологічні зміни, які є потенційно зворотними, але чітко вказують 
на дисфункцію органів;  
7) помітна загибель клітин (включно з клітинною дистрофією і 
зменшенням кільк ості клітин) у життєво важливих органах, які не здатні до 
регенерації.  
3.8.2.1.8.  Несприятливі ефекти, які не підтверджують класифікацію 
небезпечності  за Категорією 1 або Категорією 2  
Слід визнати, що можуть також спостерігатися несприятливі ефекти, 
які не  виправдовують класифікацію небезпечності  за Категорією 1 або 
Категорією 2. Такі ефекти, які виникають у людини та/або тварин, 
включають наступні, але не обмежуються ними:  
1) клінічні спостереження щодо незначних змін у масі тіла, споживання 
їжі або води, які можуть мати деяке значення при оцінці рівня токсичності, 
але які самі по собі не вказують на «значну» токсичність;  
2) незначні зміни у клінічних параметрах, підтверджені біохімічними 
та загальними аналізами крові та сечі, або тимчасові ефекти, коли так і зміни 
або наслідки мають сумнівний характер або мінімальне токсикологічне 
значення;  139 
Продовження додатка I 
3) зміни у масі органів, які не свідчать про їх дисфункцію;  
4) адаптаційні реакції організму, які не мають токсикологічного 
значення;  
5) специфічно видові механізми токси чної дії, тобто дані не 
виправдовують класифікацію небезпечності , якщо з обґрунтованою 
впевненістю може бути продемонстровано, що дана токсикологічна дія не 
стосується людського організму.  
3.8.2.1.9.  Рекомендовані величини для полегшення проведення 
класифі кації небезпечності  за Категорією 1 та Категорією 2 на основі 
результатів досліджень на тваринах.  
3.8.2.1.9.1.  Для полегшення прийняття рішення щодо класифікації 
небезпечності  хімічної речовини та щодо віднесення її до певної категорії 
(Категорія 1 або Кат егорія 2) надаються «рекомендовані величини» 
дози/концентрації, які свідчать про значні наслідки для здоров'я внаслідок 
впливу. Головним аргументом корисності використання цих рекомендованих 
величин є факт, що всі хімічні речовини потенційно є токсичними, і повинні 
бути визначені певні граничні дози/концентрації, досягнення яких 
підтверджує певну ступінь токсичного впливу хімічної речовини.  
3.8.2.1.9.2.  Таким чином, коли під час досліджень на тваринах 
спостерігається значний токсичний ефект, який вказує на необхідність 
прийняття рішення щодо класифікації небезпечності , порівняння 
експериментальних доз/концентрацій із зазначеними рекомендованими 
величинами  сприятиме прийняттю правильного рішення (оскільки токсичні 
ефекти є наслідком прояву небезпечних властивостей хімічної речовини за 
певних доз/концентрацій).  
3.8.2.1.9.3.  Діапазони рекомендованих величин концентрацій (С) для 
одноразового впливу, який сприч инив значний нелетальний токсичний 
ефект, застосовуються до результатів досліджень щодо гострої токсичності, 
як зазначено у Таблиці 3.8.2.  
Таблиця 3.8.2* 
Діапазони рекомендованих величин для одноразового впливу  
Шлях впливу  Одиниця 
виміру  Діапазони рекомендованих величин для:  
Категорії 1  Категорії 2  Категорії 3  
Оральний ( щур) мг/кг маси  C ≤ 300  2 000 ≥ C > 300  Не застосо -
вуються ** Через шкіру 
(щур або кріль ) мг/кг маси  C ≤ 1 000  2 000 ≥ C > 1 
000 
При вдиханні 
(щур) (газ)  млн-1 V (ppm 
V)/4 години  C ≤ 2 500  20 000 ≥ C > 2 
500 
При вдиханні 
(щур) (пара)  мг/л/4 години  C ≤ 10  20 ≥ C > 10  
При вдиханні  
(щур) (пил, 
туман, дим)  мг/л/4 години  C ≤ 1,0  5,0 ≥ C > 1,0  
* Рекомендовані величини та діапазони, які вказані у Таблиці 3.8.2, є орієнтовними, тобто 
повинні використовуватись при застосуванні підходу ваги доказів та для сприяння прийняттю 140 
Продовження додатка I 
рішення щодо класифікації небезпечності . Вони не призначені для використання  як чіткі граничні 
значення.  
** Рекомендовані величини не надаються для Категорії 3, оскільки класифікація 
небезпечності  за нею в основному базується на даних впливу на людину. Дані досліджень на 
тваринах можуть враховуватись під час оцінки вагомості доказ ів. 
3.8.2.1.10.  Інші положення, які повинні враховуватись  
3.8.2.1.10.1.  У разі, якщо небезпека визначається тільки на основі 
результатів досліджень на тваринах (типово для нових хімічних речовин, але 
також застосовується для існуючих хімічних речовин), процедура 
класифікації небезпечності  включає порівняння показників з 
рекоме ндованими величинами, як один з кроків при застосуванні підходу 
ваги доказів.  
3.8.2.1.10.2.  У разі, якщо наявні належним чином обґрунтовані дані 
щодо впливу на людину, які вказують на токсичний ефект для конкретного 
органу -мішені, який достовірно виникає в наслідок одноразового впливу 
хімічної речовини, як правило, приймається рішення щодо класифікації 
небезпечності . Підтверджуючі дані щодо виникнення токсичних ефектів 
внаслідок впливу на людину переважають над результатами досліджень на 
тваринах. Таким чино м, якщо хімічна речовина раніше не була 
класифікована за цим класом, оскільки вважалося, що виявлені токсичні 
ефекти для органів -мішеней не могли виникати у людському організмі, але 
наступні інциденти за участю людини вказують на токсичні ефекти для 
органі в-мішеней людини, хімічна речовина повинна бути класифікована за 
цим класом.  
3.8.2.1.10.3.  Хімічна речовина, яка не була досліджена на визначення 
вибіркової токсичності для органів -мішеней, може, якщо це доречно, бути 
класифікована на основі достовірних да них моделювання залежності  
«структура -активність» та експертних висновків щодо екстраполяції даних 
від структурних аналогів, які раніше були класифіковані за цим класом, 
одночасно розглядаючи інші важливі фактори, такі як формування однакових 
метаболітів, які мають токсикологічне значення.  
3.8.2.1.10.4.  У разі потреби додатково повинна враховуватись 
концентрація насичених парів для забезпечення захисту здоров'я людини та 
загальної безпеки.  
3.8.2.2.Хімічні речовини, які відносяться до Категорії 3: Тимчасові 
вибіркові токсичні ефекти на органи -мішені та/або системи органів  
3.8.2.2.1.Критерії для визначення ефекту подразнення дихальних 
шляхів  
Критеріями класифікації небезпечності  за Категорією 3 з ефектом 
подразнення дихальних шляхів є:  
1) виникнення ефектів по дразнення дихальних шляхів 
(характеризуються локальним почервонінням, набряком, свербінням та/або 
болем), які погіршують дихальну функцію та проявляються у таких 
симптомах як кашель, біль, задуха та ускладнене дихання. Оцінка 
небезпе чності  перш за все базу ється на даних щодо впливу на людину;  141 
Продовження додатка I 
2) суб'єктивні спостереження несприятливого впливу на людину 
підтверджені об'єктивними даними дослідження явного подразнення 
дихальних шляхів (ПДШ), наприклад, даними щодо електрофізіологічних 
реакцій, а також щодо вия влення біомаркерів запалень у промивних водах 
назального або бронхоальвеолярного лаважу;  
3) виникнення симптомів, які виникають у людини, які також повинні 
бути характерними й для групи людей, які знаходяться під впливом хімічної 
речовини, та не бути окрем ими ідіосинкратичними реакціями, які виникають 
лише у осіб з підвищеною чутливістю дихальних шляхів. Неоднозначні звіти 
щодо «подразнення» не повинні братися до уваги, оскільки цей термін, як 
правило, використовується для описання широкого спектру відчутті в, 
включно із відчуттям запаху, неприємного смаку, відчуттям лоскотання та 
сухості, які не охоплені критеріями класифікації щодо подразнення 
дихальних шляхів;  
4) наразі немає перевірених методів досліджень на тваринах, які 
стосуються конкретно підтвердженн я подразнення дихальних шляхів, однак 
корисну інформацію можна отримати за результатами стандартних 
досліджень щодо гострої токсичності при вдиханні. Наприклад, за 
результатами досліджень на тваринах можна отримати корисну інформацію, 
таку як клінічні озна ки проявів токсичності (задуха, риніт тощо) та 
гістопатологічні дані (гіперемія, набряк, незначне запалення, потовщення 
слизової оболонки), які є зворотними і можуть відображати характерні 
клінічні симптоми, описані вище. Такі результати досліджень на твар инах 
можуть використовуватись як частина оцінки ваги доказів;  
5) ця специфічна класифікація небезпечності  може застосовуватись, 
тільки якщо не спостерігається інших більш тяжких наслідків для органів -
мішеней, включно з дихальною системою.  
3.8.2.2.2.  Критер ії для наркотичних ефектів  
Критеріями класифікації небезпечності  за Категорією 3 з наркотичним 
ефектом є:  
1) пригнічення центральної нервової системи, включно з наркотичними 
ефектами у людей, такими як сонливість, затьмарення свідомості, зниження 
сприйнятт я, втрата рефлексів, відсутність координації та запаморочення. Ці 
ефекти також можуть проявлятись у вигляді сильного головного болю або 
нудоти, що може призвести до погіршення здатності до суджень, 
запаморочення, дратівливості, втоми, порушень пам'яті, пор ушень 
сприйняття і координації, загальмованості реакції та сонливості;  
2) наркотичні ефекти, які спостерігаються під час проведення 
досліджень на тваринах: сопор, втрата координації, втрата установчого 
рефлексу та атаксія. Якщо ці ефекти не є тимчасовими, вони підтверджують 
класифікацію небезпечності  за Категорією 1 або 2.  
3.8.3.  Критерії класифікації небезпечності  для сумішей  
3.8.3.1.  Класифікація небезпечності  сумішей хімічних речовин 
проводиться за тими самими критеріями, що і для хімічних речовин, або ж , 142 
Продовження додатка I 
альтернативним чином, як описано нижче. Суміші класифікуються щодо 
небезпеки прояву вибіркової токсичності для органів -мішеней або систем 
органів як і у разі класифікації хімічних речовин.  
3.8.3.2.  Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформац ія 
щодо токсичності суміші в цілому  
3.8.3.2.1.  Якщо для певної суміші є достовірні та якісні докази прояву 
вибіркової токсичності для органів -мішеней при одноразовому впливі, які 
базуються на досвіді впливу на людину, або на результатах відповідних 
дослідж ень на тваринах, як зазначено у критеріях класифікації для хімічних 
речовин, то суміш повинна бути класифікована із застосуванням підходу ваги 
доказів з використанням експертних наукових висновків (див. пункт 1.1.1.4. 
цього Додатка). Під час оцінки інформа ції щодо сумішей повинна 
приділятися особлива увага відповідності параметрів проведених досліджень, 
таких як дозування, тривалість впливу, процедури спостереження та аналізу, 
для уникнення використання непереконливих результатів досліджень.  
3.8.3.3. Класиф ікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані щодо 
токсичності для суміші в цілому: принципи екстраполяції  
3.8.3.3.1.  Якщо суміш в цілому не досліджувалась на визначення 
вибіркової токсичності для органів -мішеней при одноразовому впливі, але 
наявні достатні дані щодо окремих компонентів суміші та результати 
відповідних досліджень подібних сумішей, які належним чином 
харак теризують таку небезпеку, ці дані повинні використовуватися для 
проведення класифікації небезпечності  відповідно до правил екстраполяції як 
зазначено у пункті 1.1.3 цього Додатка.  
3.8.3.4. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо дані щодо 
вибіркової токсичності для органів -мішеней за умови одноразового впливу 
наявні для деяких або усіх компонентів суміші  
3.8.3.4.1. У разі, якщо відсутні надійні докази або результати 
випробувань для певної суміші у цілому, а принципи  екстраполяції 
незастосовні, класифікація небезпечності  суміші повинна ґрунтуватись на 
класифікації небезпечності  хімічних речовин, які входять до складу суміші. 
У такому разі суміш класифікується за класом « Хімічна продукція, яка 
проявляє вибіркову токсич ність для органів -мішеней та (або) систем органів 
за умови одноразового впливу » (із зазначенням органів -мішеней), якщо 
щонайменше один компонент суміші був класифікований за цим класом за 
Категорією 1 або 2, і знаходиться у концентрації рівній відповідним 
загальним лімітам концентрації, які відповідають Категорії 1 або 2, як 
зазначено у Таблиці 3.8.3, або вищій за них.  
3.8.3.4.2.  Ці загальні ліміти концентрації та відповідні класифікації 
застосовуються для речовин, які проявляють вибіркову токсичність для 
органів -мішеней при одноразовому впливі.  
3.8.3.4.3. Класифікація сумішей повинна проводитись окремо для 
одноразового впливу та багаторазового впливу.  
Таблиця 3.8.3  143 
Продовження додатка I 
Загальні ліміти концентрації компонентів, які класифіковані  
за класом небезпечності  «Хімічна  продукція, яка проявляє вибіркову 
токсичність для органів -мішеней та (або) систем органів  
за умови одноразового впливу », досягнення яких призводять  
до класифікації суміші за цим класом за Категорією 1 або 2.  
Класифікація компоненту 
суміші:  Загальні лімі ти концентрації компоненту(ів), при 
досягненні яких приймається рішення щодо 
класифікації суміші за:  
Категорією 1  Категорією 2  
Клас « Хімічна продукція, яка 
проявляє вибіркову 
токсичність для органів -
мішеней та (або) систем 
органів за умови 
одноразового впливу », 
Категорія 1  С ≥ 10 %  1,0 % ≤ С < 10 %  
Клас « Хімічна продукція, яка 
проявляє вибіркову 
токсичність для органів -
мішеней та (або) систем 
органів за умови 
одноразового впливу », 
Категорія 2  - С ≥ 10 %  
(Примітка 1)  
Примітка 1. Якщо у складі суміші при сутній компонент, класифікований за Категорією 2 у 
концентрації ≥ 1,0%, то для цієї суміші користувачу за його запитом повинен надаватись паспорт 
безпечності хімічної продукції.  
3.8.3.4.4.  Необхідно приділяти особливу увагу можливості виникнення 
явищ потенціювання або синергізму, якщо у суміші поєднані хімічні 
речовини, які проявляють вибіркову токсичність більш ніж для однієї 
системи органів, оскільки деякі хімічні речовини можуть проявляти 
вибіркову токсичність для органів -мішеней при концентрації < 1%, коли інші 
компоненти суміші посилюють токсичний ефект.  
3.8.3.4.5.  Необхідно приділяти увагу під час екстраполяції даних щодо 
токсичності для суміші, яка містить компоненти, які класифіковані за 
Категорією 3. Загальний ліміт концентрації 20% є прийнятни м, однак, слід 
визнати, що цей ліміт концентрації може бути вищим або нижчим в 
залежності від конкретного компонента, і що деякі ефекти, такі як 
подразнення дихальних шляхів, можуть не виникати при концентраціях 
нижчих за ліміт, тоді як інші ефекти, такі я к наркотичні, можуть виникати 
при концентрації < 20%. Необхідно провести наукову експертизу та отримати 
відповідні експертні висновки. Подразнення дихальних шляхів та наркотичні 
ефекти слід оцінювати окремо відповідно до критеріїв, які наведені у пункті 
3.8.2.2. цього Додатка. При проведенні класифікації небезпечності , кожний 
компонент слід оцінювати за принципом адитивності, якщо немає доказів 
того, що токсичні ефекти компонентів не доповнюють один одного.  
3.8.3.4.6.  У випадках, коли для компонентів, класи фікованих за 
Категорією 3 застосовують принцип адитивності, «суттєвими компонентами» 144 
Продовження додатка I 
суміші є ті, які присутні у концентраціях 1% (за масою для твердих речовин, 
рідин, пилу, туману і пари і за об’ємом для газів) або більше, якщо немає 
підстав вважати, що к омпонент, присутній у концентрації менше 1%, все ще 
може бути суттєвим для проведення класифікації небезпечності  суміші за 
ефектом подразнення дихальних шляхів або наркотичним ефектом.  
3.8.4.  Інформація про небезпеку  
3.8.4.1.  Для хімічних речовин або сумі шей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.8.4.  
Таблиця 3.8.4  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності  «Хімічна 
продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -мішеней та (або) 
систем органів за умови одноразового впливу » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  
Піктограма 
небезпечності  
   
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  Увага  
Види 
небезпечного 
впливу  H370:  Спричиняє 
пошкодження органів  
(слід зазначити 
органи, які 
пошкоджуються, 
якщо відомі)  
(слід зазначити 
певний шлях впливу, 
якщо існують 
достовірні докази 
того, що ця небезпека 
не виникає за інших 
шляхів впливу)  H371: Може 
спричинити 
пошкодження 
органів  
(слід зазначити 
органи, які 
пошкоджуються, 
якщо відомі)  
(слід зазначити 
певний шлях 
впливу, якщо 
існують достовірні 
докази того, що ця 
небезпека не 
виникає за інших 
шляхів впливу)  H335: Може 
спричинити 
подразнення 
дихальних шляхів  
 
або 
 
H336: Може 
спричинити сонливість 
або запаморочення.  
Попередження 
про небезпечний 
вплив 
(попередження 
впливу)  P260  
P264  
P270  P260  
P264  
P270  P261  
P271  
Попередження 
про небезпечний 
вплив (при 
впливі)  P308 + P311  
P321  P308 + P311  P304 + P 34 0  
P312  
Попередження P405  P405  P403+P233  
145 
Продовження додатка I 
про небезпечний 
вплив (при 
зберіганні)  P405  
Попередження 
про небезпечний 
вплив (при 
видаленні)  P501  P501  P501  
3.9.Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -
мішеней та (або) систем органів за умови багаторазового впливу  
3.9.1.   Визначення та загальні положення  
3.9.1.1. Вибіркова токсичність для органів -мішеней та/або систем 
органів за умови багаторазового впливу  – означає специфічні прояви 
токсичності для певного органу чи системи органів (мішені), які виникають 
внаслідок багато разового впливу хімічної речовини або суміші. Повинні 
розглядатись всі важливі несприятливі наслідки впливу для здоров'я людини, 
які можуть призводити до погіршення функціонування органів або їх систем, 
як зворотні, так і незворотні, як негайні, так і затр имані. Проте не 
розглядаються інші специфічні токсичні ефекти, які розглянуті відповідно до 
пунктів 3.1 - 3.8 та пункту 3.10 цього Додатка.  
3.9.1.2. Під час проведення класифікації небезпечності  хімічні 
речовини та їх суміші визначаються як токсиканти для певного органу чи 
системи органів (при багаторазовому впливі), та які при впливі можуть 
становити потенційну небезпеку для здоров'я людини.  
3.9.1.3. Такі несприятливі ефекти для здоров'я людини включають 
виявлені стійкі токсичні ефекти, виявлені у людини а бо у піддослідних 
тварин, які призводять до змін в організмі, які впливають на 
функціональність або морфологію тканин органів, або призводять до 
серйозних біохімічних або гематологічних змін в організмі та є релевантними 
для здоров’я людини.  
3.9.1.4. Під ч ас оцінки небезпек слід враховувати не тільки значні зміни 
в одному органі або системі органів, але також і загальні зміни менш 
серйозного характеру, які охоплюють декілька органів.  
3.9.1.5. Вибіркова токсичність для органів -мішеней та/або систем 
органів м оже виникати внаслідок впливу за будь -якими шляхами впливу, які 
є релевантними для людини, тобто головним чином, при оральному впливі, 
через шкіру або при вдиханні.  
3.9.1.6. Нелетальні токсичні ефекти, які спостерігаються після 
одноразового впливу, класифі куються відповідно до пункту 3.8 цього 
Додатка « Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для 
органів -мішеней та (або) систем органів за умови одноразового впливу » і 
тому виключені з пункту 3.9 цього Додатка.  
3.9.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
3.9.2.1. Хімічні речовини класифікуються за класом « Хімічна 
продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -мішеней та (або) 
систем органів за умови багаторазового впливу » із застосуванням підходу 146 
Продовження додатка I 
ваги доказів з  використанням експертних наукових висновків (див. пункт 
1.1.1 цього Додатка), включно з використанням рекомендованих величин, які 
враховують тривалість впливу та значення доз/концентрацій, які 
спричиняють ефект( -и) (див. пункт 3.9.2.9 цього Додатка) і кла сифіковані за 
Категорією 1 або Категорією 2 у залежності від характеру та ступеня 
тяжкості  
виявленого( -их) ефекту( -ів). (Таблиця 3.9.1).  
Таблиця 3.9.1  
Категорії класу небезпечності  «Хімічна продукція,  
 яка проявляє вибіркову токсичність для органів -мішене й  
та (або) систем органів за умови багаторазового впливу » 
Категорії  Критерії класифікації  
Категорія 1  Хімічні речовини, які проявляють значну токсичність при впливі на 
людину або ті, які, зважаючи на результати досліджень на 
піддослідних тваринах, потенційно можуть проявляти значну 
токсичність за умови багаторазового впливу на людину.  
Хімічні речовини класифікуються за Категорією 1 на основі:  
 – надійних та якісних доказів, які ґрунтуються на досвіді впливу на 
людину або епідеміологічних дослідженнях; або  
– результатів відповідних досліджень на тваринах, які свідчать про 
виникнення значних або тяжких то ксичних ефектів, які можуть 
виникати в організмі людини при порівняно низьких концентраціях 
впливу. Рекомендовані величини дози/концентрації, які 
використовуються при застосуванні підходу ваги доказів, наведені 
нижче (пункт 3.9.2.9 цього Додатка).  
Категор ія 2 Хімічні речовини, які, зважаючи на результати досліджень на 
піддослідних тваринах, потенційно  можуть бути шкідливими за 
умови багаторазового впливу  на людину.  
Хімічні речовини класифікуються за Категорією 2 на основі 
результатів відповідних досліджень  на тваринах, які свідчать про 
виникнення значних токсичних ефектів, які можуть виникати в 
організмі людини при порівняно середніх концентраціях впливу.  
Рекомендовані величини дози/концентрації наводяться нижче (пункт 
3.9.2.9 цього Додатка) для полегшення проведення класифікації 
небезпечності . 
У виняткових випадках для віднесення хімічних речовин до Категорії 
2 можуть також бути використані результати спостережень над 
людьми (див. пункт 3.9.2.6 цього Додатка).  
Примітка: Слід намагатися визначити основний о рган -мішень, щодо якого проявляється 
токсичність, та провести відповідну класифікацію, наприклад, гепатотоксична або 
нейротоксична хімічна речовина. Всі дані повинні бути ретельно опрацьовані і, де це 
можливо, не слід включати вторинні ефекти (наприклад, г епатотоксичні речовини можуть 
також спричинити виникнення вторинних ефектів у нервовій або травній системі).  
3.9.2.2.  Під час класифікації небезпечності  повинні бути визначені 
шлях або шляхи впливу, за яким( -ми) певна хімічна речовина наносить 
шкоду.  
3.9.2.3. Класифікація небезпечності  проводиться із застосуванням 
підходу ваги доказів з використанням експертних наукових висновків (див. 
пункт 1.1.1 цього Додатка), включно з інструкціями, наведеними нижче.  147 
Продовження додатка I 
3.9.2.4. Оцінка ваги усіх доказів (див. пункт 1. 1.1 цього Додатка), 
включно з клінічними випадками, епідеміологічними даними та 
експериментальними дослідженнями на тваринах, використовується для 
обґрунтування можливості виникнення токсичних ефектів, які визначають 
необхідність класифікації небезпечності . Для цього використовується 
значний об’єм зібраних протягом багатьох років даних щодо впливу 
промислових хімічних речовин. Оцінка повинна базуватися на існуючих 
даних, включно з опублікованими науковими дослідженнями та додатковими 
прийнятними даними.  
3.9.2.5. Інформацію для проведення оцінки небезпе чності  щодо 
вибіркової токсичності для органів -мішеней та/або систем органів отримують 
або за результатами досліджень багаторазового впливу на людину, 
наприклад, впливу у побуті, на робочому місці або через дов кілля, або за 
результатами проведених досліджень на тваринах. Стандартні дослідження 
на щурах або мишах проводяться протягом 28, 90 днів або протягом усього 
життя (до 2 років), і включають гематологічні, клініко -хімічні аналізи та 
детальний макро - та мікро скопічний аналіз, який проводиться з метою 
визначення токсичних ефектів у цільових тканинах або органах. Інформація 
також може бути отримана за результатами досліджень хронічної 
токсичності з використанням інших видів тварин. Інші дослідження 
тривалого впл иву, наприклад, щодо визначення канцерогенності, 
нейротокичності або токсичності для репродуктивної системи, можуть також 
надавати інформацію щодо вибіркової токсичності на органи -мішені та/або 
системи органів, яка може бути використана для прийняття рішен ня щодо 
класифікації небезпечності . Належними методами випробувань для 
дослідження токсичності при багаторазовому впливі є: Керівництво з 
випробувань ОЕСР №407  «28-денне дослідження токсичності при оральному 
багаторазовому впливі на гризунах », Керівництво з випробувань ОЕСР №410  
«Дослідження токсичності при багаторазовому впливі через шкіру: 21/28 -
денне дослідження », Керівництво з випробувань ОЕСР № 412 «Підгостра 
інгаляційна токсичність: 28 -денне дослідження », Керівництво з випробувань 
ОЕСР №424 «Досліджен ня нейротоксичності у гризунів », Керівництво з 
випробувань ОЕСР №419 «Віддалена  нейротоксичність фосфорорганічних 
речовин: 28 -денне дослідження при багаторазовому впливі », Керівництво з 
випробувань ОЕСР №408 «90-денне дослідження токсичності при оральному 
багаторазовому впливі на гризунах », Керівництво з випробувань ОЕСР №409 
«90-денне дослідження токсичності при оральному багаторазовому впливі на 
не гризунах », Керівництво з випробувань ОЕСР №411   «Субхронічна 
токсичність при впливі через шкіру: 90 -денне до слідження », Керівництво з 
випробувань ОЕСР №413  «Субхронічна токсичність при вдиханні: 90 -денне 
дослідження », Керівництво з випробувань ОЕСР №452  «Дослідження 
хронічної токсичності », Керівництво з випробувань ОЕСР №453   
«Комбіноване дослідження хронічної т оксичності/канцерогенності », 
Керівництво з випробувань ОЕСР №422 «Комбіноване дослідження 148 
Продовження додатка I 
хронічної токсичності зі скринінговим тестом на токсичність для 
репродуктивної системи/розвитку потомства », але цим переліком можливі 
прийнятні методи не вичерпуються . 
3.9.2.6. У виняткових випадках, які викладені нижче, на підставі 
експертних наукових висновків доцільно класифікувати певні хімічні 
речовини за Категорією 2, якщо існують докази прояву вибіркової 
токсичності для органів -мішеней у людині:  
1) вага доказів впливу на людину у достатній мірі не є достатньо 
переконливою для класифікації небезпечності  за Категорією 1, та/або  
2) зважаючи на характер та тяжкість ефектів.  
Показники доз або концентрацій, які були отримані під час досліджень 
впливу для людину, не пов инні враховуватися при проведенні класифікації 
небезпечності , а будь -які показники, отримані під час досліджень на 
тваринах, повинні відповідати критеріям класифікації небезпечності  за 
Категорією 2. Іншими словами, якщо наявні також результати досліджень н а 
тваринах, які відповідають критеріям класифікації небезпечності  за 
Категорією 1, хімічна речовина повинна бути класифікована за Категорією 1.  
3.9.2.7. Несприятливі ефекти, які підтверджують класифікацію 
небезпечності  за класом « Хімічна продукція, яка про являє вибіркову 
токсичність для органів -мішеней та (або) систем органів за умови 
багаторазового впливу » 
3.9.2.7.1. Класифікація небезпечності  підтверджується надійними 
даними, які пов'язують багаторазовий вплив хімічної речовини зі стійким 
токсичним ефекто м. 
3.9.2.7.2. Докази, які базуються на досвіді впливу на людину або на 
інцидентах за участю людини, як правило, обмежуються тільки 
повідомленнями про несприятливі наслідки для здоров'я із суттєвою 
невизначеністю щодо умов впливу та можуть не містити деталь них наукових 
даних, які можна отримати під час належним чином проведених та 
задокументованих досліджень на тваринах.  
3.9.2.7.3. Результати відповідних досліджень на тваринах можуть 
надати набагато більш детальну інформацію у вигляді клінічних 
спостережень,  гематологічних, клінічних досліджень, а також макро - та 
мікроскопічних анатомо -патологічних досліджень, які досить часто 
призводять до виявлення небезпеки, яка може й не бути загрозливою для 
життя людини, але може свідчити про можливість функціональних по рушень 
організму. Отже, під час класифікації небезпечності  слід враховувати усі 
наявні докази несприятливого впливу на здоров'я людини, включно з 
наступними несприятливими ефектами, які виникають у людей та/або 
тварин, але не обмежуються ними:  
1) захворюва ння або смерть внаслідок багаторазового або 
довготривалого впливу. Захворювання або смертність можуть бути 
результатом багаторазового впливу навіть при відносно низьких 
дозах/концентраціях унаслідок біоакумуляції хімічної речовини або її 149 
Продовження додатка I 
метаболітів, та/аб о через порушення процесів детоксикації внаслідок 
повторного впливу хімічної речовини або її метаболітів;  
2) значні функціональні зміни у центральній або периферичній 
нервовій системі, або в інших системах органів, включно з ознаками 
пригнічення центрально ї нервової системи та ефектами на органи чуття 
(порушення зору, слуху та нюху);  
3) будь -які стійкі і значні негативні зміни у клінічних параметрах, 
підтверджені біохімічними та загальними аналізами крові та сечі;  
4) значні пошкодження органів, які визначен і при аутопсії та/або 
згодом підтверджені під час мікроскопічного дослідження;  
5) мультифокальний або дифузний некроз, фіброз або гранульома в 
життєво важливих органах з регенеративною здатністю;  
6) морфологічні зміни, які є потенційно зворотними, але чіт ко вказують 
на дисфункцію органів (наприклад, серйозний жировий гепатоз печінки);  
7) помітна загибель клітин (включно з клітинною дистрофією і 
зменшенням кількості клітин) у життєво важливих органах, які не здатні до 
регенерації.  
3.9.2.8. Несприятливі ефек ти, які не підтверджують класифікацію 
небезпечності  за класом « Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову 
токсичність для органів -мішеней та (або) систем органів за умови 
багаторазового впливу » 
3.9.2.8.1.  Слід визнати, що можуть також спостерігатися несприя тливі 
ефекти, які не виправдовують класифікацію небезпечності . Такі ефекти 
включають наступні, але не обмежуються ними:  
1) клінічні спостереження щодо незначних змін у масі тіла, споживання 
їжі або води, які можуть мати значення при оцінці рівня токсичност і, але які 
самі по собі не свідчать про «значну» токсичність;  
2) незначні зміни у клінічних параметрах, підтверджені біохімічними 
та загальними аналізами крові та сечі, та/або тимчасові ефекти, коли такі 
зміни або ефекти мають сумнівний характер або мініма льне токсикологічне 
значення;  
3) зміни у масі органів, які не свідчать про їх дисфункцію;  
4) адаптаційні реакції організму, які не мають токсикологічного 
значення;  
5) специфічно видові механізми токсичної дії, тобто дані не 
виправдовують класифікацію небезпечності , якщо з обґрунтованою 
впевненістю може бути продемонстровано, що дана токсикологічна дія не 
стосується людського організму.  
3.9.2.9.  Рекомендовані величини для полегшення проведення 
класифікації небезпечності  на основі результатів досліджень на тваринах  
3.9.2.9.1. У дослідженнях, які проводилися на піддослідних тваринах, 
головна увага надається спостереженню за ефектами, без урахування 
тривалості впливу і доз/концентрацій, але не враховується ключовий 
принцип токсикології, а саме те, що усі хімічні речовини є потенційно 150 
Продовження додатка I 
токсичними, і що токсичність залежить від дози / концентрації та тривалості 
впливу. У більшості дослідженнях на тваринах застосовувались керівні 
принципи проведення досліджень, в яких використов ується верхнє граничне 
значення дози.  
3.9.2.9.2. Для полегшення прийняття рішення щодо класифікації 
небезпечності  хімічної речовини та щодо віднесення її до певної категорії 
(Категорія 1 або Категорія 2) надаються «рекомендовані величини» 
дози/концентрації , які свідчать про значні наслідки для здоров'я внаслідок 
впливу. Головним аргументом корисності використання цих рекомендованих 
величин є факт, що всі хімічні речовини потенційно є токсичними, і повинні 
бути визначені певні граничні дози/концентрації, дос ягнення яких 
підтверджує певну ступінь токсичного впливу хімічної речовини. Крім того, 
дослідження хронічної токсичності, які були проведені на піддослідних 
тваринах, передбачають визначення токсичності при найвищій дозі, тому 
більшість досліджень демонстр ують виникнення токсичних ефектів 
принаймні на цьому найвищому рівні дози. Тому необхідно вирішити не 
тільки те, які ефекти були спричинені, але також і те, при якій 
дозі/концентрації вони були спричинені і наскільки ця доза/концентрація 
відповідає рівню в пливу на людину.  
3.9.2.9.3. Таким чином, коли під час досліджень на тваринах 
спостерігаються значні токсичні ефекти, які свідчать про необхідність 
прийняття рішення щодо класифікації небезпечності , порівняння тривалості 
впливу та експериментальних доз/конц ентрацій із зазначеними 
рекомендованими величин сприятиме прийняттю правильного рішення 
(оскільки токсичні ефекти є наслідком прояву небезпечних властивостей 
хімічної речовини за певних доз/концентрацій).  
3.9.2.9.4. На прийняття рішення щодо класифікації н ебезпечності  може 
вплинути зазначення рекомендованих величин дози/концентрації, за якого 
або нижче якого спостерігалися значні токсичні ефекти.  
3.9.2.9.5. Рекомендовані величини стосуються ефектів, які 
спостерігаються при 90 -денному дослідженні токсичності , яке проводилось 
на щурах. Вони можуть бути використані як основа для екстраполювання 
еквівалентних рекомендованих величин для проведення дослідження 
токсичності більшої чи меншої тривалості з використанням часової 
екстраполяції дози/часу впливу, яка є ан алогічною правилу Хабера при 
інгаляційному впливі, яке встановлює, що ефективна доза є прямо порційною 
концентрації хімічної речовини та тривалості її впливу У певних випадках 
показники повинні бути модифіковані,  наприклад, для 28 -денного 
дослідження навед ені нижче рекомендовані величини повинні бути збільшені 
у три рази.  
3.9.2.9.6. Таким чином, розглядається класифікація небезпечності  за 
Категорією 1, якщо значні токсичні ефекти, які спостерігалися протягом 90 -
денного дослідження при багаторазовому впливі на піддослідних тваринах, 151 
Продовження додатка I 
знаходилися на рівні рекомендованих концентрацій (С), які зазначені у 
Таблиці 3.9.2, або нижче них.  
Таблиця 3.9.2  
Рекомендовані величини для полегшення класифікації небезпечності   
за Категорією 1  
Шлях впливу  Одиниця виміру  Рекоме ндовані величини 
(доза/концентрація)  
Оральний ( щур) мг/кг маси / день  С ≤10 
Через шкіру 
(щур або кріль ) мг/кг маси / день  С ≤20 
При вдиханні 
(щур) (газ)  млн-1 V (ppm V)/ 6 годин / 
день  С ≤50 
При вдиханні 
(щур) (пара)  мг/л/6 годин / день  С ≤0,2 
При вдиханні 
(щур) (пил, 
туман, дим)  мг/л/6 годин/день  С ≤0,02 
3.9.2.9.7. Класифікація небезпечності  за Категорією 2 розглядається, 
якщо значні токсичні ефекти, які спостерігалися протягом 90 -денного 
дослідження хронічного впливу на піддослідних тваринах, зна ходилися у 
межах рекомендованих величин (С), які зазначені у Таблиці 3.9.3.  
 
 
 
 
Таблиця 3.9.3  
Рекомендовані величини для полегшення класифікації небезпечності  за 
Категорією 2  
Шлях впливу  Одиниця виміру  Діапазони рекомендованих величин  
(доза/концентрація):  
Оральний ( щур) мг/кг маси / день  10 < C ≤ 100  
Через шкіру ( щур 
або кріль ) мг/кг маси / день  20 < C ≤ 200  
При вдиханні ( щур) 
(газ)  млн-1 V (ppm V)/ 6 годин 
/ день  50 < C ≤ 250  
При вдиханні ( щур) 
(пара)  мг/л/6 годин / день  0,2 < C ≤ 1,0  
При вдиханні ( щур) 
(пил, туман, дим)  мг/л/6 годин/день  0,02 < C ≤ 0,2  
3.9.2.9.8. Рекомендовані величини та діапазони значень, які зазначені у 
пунктах 3.9.2.9.6 та 3.9.2.9.7 цього Додатка, є орієнтовними, тобто 
використовуються при застосуванні підходу ваги доказів та д ля сприяння 
прийняттю рішення щодо класифікації небезпечності . Вони не призначені 
для використання як чіткі граничні значення.  
3.9.2.9.9. Таким чином, специфічний профіль токсичності, ймовірно, 
може виявлений під час досліджень хронічної токсичності на тва ринах при 
дозах/концентраціях, які є нижчими від рекомендованої величини, 152 
Продовження додатка I 
наприклад, < 100 мг/кг по вазі в день при введенні оральним шляхом, разом з 
тим, характер ефекту, наприклад, нефротоксичність, яка проявляється лише у 
самців щурів одного конкретного  підвиду, який, як відомо, сприйнятливий до 
такого ефекту, може призвести до того, що буде прийняте рішення не 
класифікувати хімічну продукцію  за цим класом . І навпаки, під час 
досліджень на тваринах може бути виявлений специфічний профіль 
токсичності, яки й відповідає рівню методологічного значення або вище його, 
наприклад, ≥ 100 мг/кг ваги в день при введенні оральним шляхом, а крім 
того, є додаткова інформація з інших джерел, наприклад, інших 
довготривалих досліджень або з досвіду щодо впливу на людину, я ка 
обгрунтовує прийняття рішення  щодо класифікації небезпечності  при 
застосуванні підходу ваги доказів.  
3.9.2.10. Інші положення, які повинні враховуватись  
3.9.2.10.1. У разі, якщо небезпе чність  визначається тільки на основі 
результатів досліджень на твари нах (типово для нових хімічних речовин, але 
також застосовується для багатьох існуючих хімічних речовин), процедура 
класифікації небезпечності  включає порівняння показників з 
методологічними значеннями, як одних з важливих кроків при застосуванні 
підходу в аги доказів.  
3.9.2.10.2. У разі, якщо наявні належним чином обґрунтовані дані щодо 
впливу на людину, які вказують на токсичний ефект для конкретного органу -
мішені, який достовірно виникає внаслідок багаторазового або 
довготривалого впливу хімічної речовини , як правило, приймається рішення 
щодо класифікації небезпечності . Підтверджуючі дані щодо виникнення 
токсичних ефектів внаслідок впливу на людину переважають над 
результатами досліджень на тваринах. Таким чином, якщо хімічна речовина 
раніше не була класиф ікована за цим класом, оскільки під час дослідження 
на тваринах із дозуванням на рівні рекомендованої величини 
дози/концентрації або нижчому за неї, не спостерігалася вибіркова 
токсичність для органів -мішеней, але наступні інциденти за участі людини 
вказую ть на токсичні ефекти для органів -мішеней, хімічна речовина повинна 
бути класифікована за цим класом.  
3.9.2.10.3. Хімічна речовина, яка не досліджувалась щодо визначення 
вибіркової токсичності для органів -мішеней, може, якщо це доречно, бути 
класифікована на основі достовірних даних моделювання залежності  
«структура -активність» та експертних наукових висновків щодо 
екстраполяції даних від структурних аналогів, які раніше були класифіковані 
за цим класом, одночасно розглядаючи інші важливі фактори, такі як 
формування однакових метаболітів, які мають токсикологічне значення.  
3.9.2.10.4. У разі потреби додатково повинна враховуватись 
концентрація насичених парів для забезпечення захисту здоров'я людини та 
загальної безпеки.  
3.9.3.  Критерії класифікації небезпе чності  для сумішей  153 
Продовження додатка I 
3.9.3.1. Класифікація небезпечності  сумішей хімічних речовин 
проводиться за тими самими критеріями, що і для хімічних речовин, або ж, 
альтернативно, як описано нижче. Суміші класифікуються щодо небезпеки 
прояву вибіркової токсичності для  органів -мішеней або систем органів за 
умови багаторазового впливу  як і у разі класифікації хімічних речовин.  
3.9.3.2. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо токсичності суміші в цілому  
3.9.3.2.1. Якщо для певної суміші є достовірн і та якісні докази прояву 
вибіркової токсичності для органів -мішеней, які базуються на досвіді впливу 
на людину, або на результатах відповідних досліджень на тваринах, як 
зазначено у критеріях класифікації для хімічних речовин, то суміш повинна 
бути класиф ікована із застосуванням підходу ваги доказів з використанням 
експертних наукових висновків (див. пункт 1.1.1.4. цього Додатка). Під час 
оцінки інформації щодо сумішей повинна приділятися особлива увага 
відповідності параметрів проведених досліджень, таких  як дозування, 
тривалість впливу, процедури спостереження та аналізу, для уникнення 
використання непереконливих результатів досліджень.  
3.9.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані щодо 
токсичності для суміші в цілому: принципи екстрапол яції 
3.9.3.3.1. Якщо суміш в цілому не досліджувалась на визначення 
вибіркової токсичності для органів -мішеней, але наявні достатні дані щодо 
окремих компонентів суміші та результати відповідних досліджень подібних 
сумішей, які належним чином характеризуют ь таку небезпеку, ці дані 
повинні використовуватись для проведення класифікації небезпечності  
відповідно до правил екстраполяції як зазначено у пункті 1.1.3 цього 
Додатка.  
3.9.3.4. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо дані щодо 
вибіркової токсичності для органів -мішеней наявні для деяких або усіх 
компонентів суміші  
3.9.3.4.1. У разі, якщо відсутні докази або результати випробувань для 
певної суміші у цілому, а принципи екстраполяції незастосовні, класифік ація 
небезпечності  суміші повинна ґрунтуватись на класифікації небезпечності  
хімічних речовин, які входять до складу суміші. У такому разі суміш 
класифікується за класом « Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову 
токсичність для органів -мішеней та (або) си стем органів за умови 
багаторазового впливу » (із зазначенням органів -мішеней), якщо принаймні 
один компонент суміші був класифікований за цим класом за Категорією 1 
або Категорією 2, і знаходиться у концентрації рівній, або вищій відповідним 
загальним лімітам концентрації, які відповідають Категорії 1 або Категорії 2, 
як зазначено у Таблиці 3.9.4.  
Таблиця 3.9.4  154 
Продовження додатка I 
Загальні ліміти концентрації компонентів, які класифіковані 
за класом небезпечності  «Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову 
токсичність для о рганів -мішеней та (або) систем органів за умови 
багаторазового впливу », досягнення яких призводять до 
класифікації суміші за цим класом небезпе чності  
Класифікація компоненту 
суміші:  Загальні ліміти концентрації компоненту(ів), при 
досягненні яких приймаєть ся рішення щодо 
класифікації суміші за:  
Категорією 1  Категорією 2  
Клас « Хімічна продукція, яка 
проявляє вибіркову токсичність 
для органів -мішеней та (або) 
систем органів за умови 
багаторазового впливу », 
Категорія 1  С ≥ 10 %  1,0 % ≤ С < 10 %  
Клас « Хімічна продукція, яка 
проявляє вибіркову токсичність 
для органів -мішеней та (або) 
систем органів за умови 
багаторазового впливу », 
Категорія 2  - С ≥ 10 %  
(Примітка 1)  
Примітка 1. Якщо у складі суміші присутній компонент, класифікований за Категорією 2 у 
концентрації ≥ 1,0%, то для цієї суміші користувачу за його запитом повинен надаватись паспорт 
безпечності хімічної продукції.  
3.9.3.4.2. Ці загальні ліміти концентрації та відповідні класифікації 
небезпечності застосовуються для хімічних речовин, які проявляють 
вибіркову токсичність для органів -мішеней та/або систем органів за умови 
багаторазового впливу . 
3.9.3.4.3. Класифікація сумішей повинна проводитись окремо для 
одноразового впливу та багаторазового впливу.  
3.9.3.4.4. Необхідно приділ яти особливу увагу можливості виникнення 
явищ потенціювання або синергізму, якщо у суміші поєднані хімічні 
речовини, які проявляють вибіркову токсичність більш ніж для однієї 
системи органів, оскільки деякі хімічні речовини можуть проявляти 
вибіркову токси чність для органів -мішеней при концентрації < 1%, коли інші 
компоненти суміші посилюють токсичний ефект.  
3.9.4.  Інформація про небезпеку  
3.9.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід  застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.9.5.  
Таблиця 3.9.5  
Елементи інформації про небезпеку  для класу небезпечності  «Хімічна 
продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -мішеней та (або) 
систем органів за умови багаторазового впливу » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  155 
Продовження додатка I 
Піктограма небезпечності  
  
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного впливу  H372: Спричиняє 
пошкодження органів при 
тривалому або 
багаторазовому впливі  
(слід зазначити органи, які 
пошкоджуються, якщо 
відомі)  
(слід зазначити певний 
шлях впливу, якщо 
існують достовірні докази 
того, що ця небезпека не 
виникає за інших шляхів 
впливу)  H373: Може спричинити 
пошкодження органів при 
тривалому або 
багаторазовому впливі  
(слід зазначити органи, які 
пошкоджуються, якщо 
відомі)  
(слід зазначити певний шлях 
впливу, якщо існують 
достовірні докази того, що ця 
небезпека не виникає за 
інших шляхів впливу)  
 
Попередження про 
небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P260  
P264  
P270  P260  
Попередження  про 
небезпечний вплив  (при 
впливі)  P314  P314  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  Немає  Немає  
Попередження про 
небезпечний вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  
3.10.  Хімічна продукція, яка спричиняє небезпеку токсичної аспірації  
3.10.1. Визначення та загальні положення  
3.10.1.1. За даними критеріями проводиться класифікація хімічних 
речовин або сумішей, які можуть становити небезпеку прояву токсичних 
ефектів при аспірації людиною.  
3.10.1.2. «Аспірація» – це проникнення рідини або твердої речовини, 
або суміші у трахею та нижні дихальні шляхи безпосередньо через ротову 
або носову порожнину, або побічним шляхом – під час блювання.  
3.10.1.3. Токсичність при аспірації включає важкі гострі несприятливі 
ефекти, такі як хімічна пневмонія, легеневі  пошкодження або смерть 
внаслідок аспірації хімічної речовини або суміші.  
3.10.1.4. Аспірація здійснюється в момент вдиху, тобто протягом 
необхідного для здійснення вдиху часу, коли певний матеріал, який 
спричиняє відповідні несприятливі ефекти, лягає на п еретині верхніх 
дихальних шляхів і травного тракту у гортанно -глотковій області.  
3.10.1.5. Аспірація хімічної речовини або суміші може виникнути 
внаслідок виверження блювотних мас після проковтування. Така можливість 
156 
Продовження додатка I 
повинна враховуватись при нанесені інфо рмації про небезпеку , зокрема, у 
разі, якщо хімічна продукція класифікована за класом « Хімічна продукція, 
яка проявляє гостру токсичність у разі впливу на організм людини » та у 
інформацію про небезпеку  повин не вноситись попередження про 
небезпечний вплив  щодо необхідності викликати блювоту при 
проковтуванні. Якщо хімічна речовина або суміш також становить небезпеку 
при її аспірації, такий вислів щодо викликання блювоти повинен бути 
відповідно видозмінений.  
3.10.1.6.  Особливі положення  
3.10.1.6.1. У результаті вивчення медичної літератури з питань 
аспірації хімічних речовин було виявлено, що деякі вуглеводні (дистиляти 
нафти) і деякі хлоровані вуглеводні становлять небезпеку для здоров’я 
людини при аспірації.  
3.10.1.6.2.  Критерії класифікації небезпе чності  базуються на 
показниках кінематичної в'язкості. Належними методами випробувань є 
методи відповідно до національних стандартів ДСТУ EN ISO 102431:2022 
(EN ISO 2431:2019, IDT; ISO 2431:2019, IDT) «Фарби та лаки. Визначення 
часу витікання з використанням лійок ,  ДСТУ EN ISO 3104:2022 (EN ISO 
3104:2020, IDT; ISO 3104:2020, IDT) «Нафтопродукти. Прозорі та непрозорі 
рідини. Визначення кінематичної в'язкості та обчислення динамічної 
в'язкості , німецького національного стандарту DIN 53015:2019 Віскозиметрія 
- Вимірювання в'язкості з використанням віскозиметра Хопплера.  
Формула перетворення показників динамічної та кінематичної в'язкості 
наведена нижче:  
Динамічна  в′язкість  (мПа /с) 
Густина  (г/см3)=Кінематична  в′язкість  (мм2/с) 
3.10.1.6.2a. Хоча визна чення аспірації відповідно до пункту 3.10.1.2 
цього Додатка включає проникнення твердих речовин в дихальну систему, 
класифікація небезпечності  відповідно до пункту 2) Таблиці 3.10.1 за 
Категорією 1 проводиться тільки для рідких хімічних речовин або сумішей . 
3.10.1.6.3. Класифікація небезпечності  аерозольної або 
туманоутворюючої продукції  
Аерозольна і туманоутворююча хімічна продукція, як правило, 
розміщується у ємностях, таких як балони під тиском, розпилювачі зі 
спусковим механізмом та розпилювачі з насосо м. Ключовим питанням при 
класифікації небезпечності  такої продукції є можливість накопичення у 
ротовій порожнині продукції, яка потім може бути аспірована. Якщо туман 
або аерозоль, який випускається з балону під тиском, є дрібнодисперсним, 
накопичення прод укції відбутися не може. З іншого боку, якщо продукція 
вивільняється із балона під тиском у вигляді струменя, може відбуватися 
накопичення продукції, яка може потім бути аспірована. Як правило, туман, 
який вивільняється із розпилювачів зі спусковим механіз мом та 
розпилювачів з насосом, є крупнодисперсним, тому може відбуватися 
накопичення продукції, яка може потім бути аспірована. Якщо насосний 157 
Продовження додатка I 
механізм може бути знятий, а вміст може бути проковтнутий, то слід 
розглядати можливість класифікації небезпечност і для такої хімічної 
продукції.  
3.10.2. Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
Таблиця 3.10.1  
Категорії у межах класу небезпечності  
«Хімічна продукція, яка спричиняє небезпеку токсичної аспірації » 
Категорія  Критерії класифікації  
Категорія 1  Хімічні речовини, які, як відомо, проявляють токсичність при їх 
аспірації людиною, або такими вважаються.  
Приймається рішення щодо класифікації хімічної речовини за 
Категорією 1:  
1) на основі надійних і якісних даних щодо впливу на людей, або;  
2) якщо речовина є вуглеводнем, кінематична в'язкість якої складає ≤ 
20,5 мм2/с при 40оС. 
Примітка: Хімічні речовини, класифіковані за Категорією 1, містять, але не 
обмежуються: деякі вуглеводні, скипидар і соснову олію.  
3.10.3. Критерії класифікації небе зпечності  для сумішей хімічних 
речовин  
3.10.3.1. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо суміші в цілому  
Суміші класифікуються за Категорією 1 за класом небезпечності  
«Хімічна продукція, яка спричиняє небезпеку токсичної аспірації» на основі 
надійних і якісних даних щодо впливу на людину.  
3.10.3.2. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані для 
суміші в цілому: принципи екстраполяції  
3.10.3.2.1. Якщо суміш в цілому не досліджувалась на визначення 
небезпек при аспірації, а ле наявні достатні дані щодо окремих компонентів 
суміші та результати відповідних досліджень подібних сумішей, які 
адекватно характеризують небезпеку, ці дані повинні використовуватись для 
проведення класифікації небезпечності  відповідно до правил екстрапо ляції як 
зазначено у пункті 1.1.3 цього Додатка. Хоча, у разі застосування принципу 
розбавлення, сумарна концентрація хімічних речовин, які проявляють 
токсичність при їх аспірації, повинна становити 10% або більше.  
3.10.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
для деяких або усіх компонентів суміші  
3.10.3.3.1. Категорія 1  
3.10.3.3.1.1 . «Суттєві компоненти» суміші це ті, які  присутні у 
концентраціях 1% або більше.  
3.10.3.3.1.2 . Суміш, яка містить у своєму складі у сукупності ≥ 10% 
хімічної речовини або речовин, які класифіковані за Категорією 1 у межах  
класу «Хімічна продукція, яка спричиняє небезпеку токсичної аспірації», та 
кінематична в'язкість такої суміші становить ≤ 20,5 м м2/с при 40оС, повинно 
бути прийнято рішення щодо класифікації небезпечності  такої суміші за 
класом «Хімічна продукція, яка спричиняє небезпеку токсичної аспірації»  
Категорією 1 . 158 
Продовження додатка I 
3.10.3.3.1.3 . Якщо суміш розділяється на два або більше шарів, які чітко 
розр ізняються, один з яких містить у сукупності ≥ 10% хімічної речовини або 
речовин, які класифіковані за Категорією 1 у межах класу  «Хімічна 
продукція, яка спричиняє небезпеку токсичної аспірації», та кінематична 
в'язкість цього шару ≤ 20,5 мм2/с при 40оС, по винно бути прийнято рішення 
щодо класифікації небезпечності  такої суміші за класом «Хімічна продукція, 
яка спричиняє небезпеку токсичної аспірації»  Категорією 1 . 
3.10.4. Інформація про небезпеку  
3.10.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 3.10.2  
Таблиця 3.10.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу «Хімічна продукція, яка 
спричиняє небезпеку токсичної  аспірації»  
НЕБЕЗПЕКА АСПІРАЦІЇ  
 Категорія 1  
Піктограма небезпечності  
 
Сигнальне слово  Небезпека  
Види небезпечного впливу  H304:  Може спричинити 
смерть  при проковтуванні та 
подальшому потраплянні у 
дихальні шляхи  
Попередження про небезпечний вплив  (попередження 
впливу)  Немає  
Попередження про небезпечний вплив  (при впливі)  P301 + P310  
P331  
Попередження про небезпечний вплив  (при зберіганні)  P405  
Попередження про небезпечний вплив  (при видаленні)  P501  
 
3.11.  Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи 
людини  
3.11.1. Визначення та загальні положення  
3.11.1.1 Визначення  
У цілях виконання пункту 3.11 застосовуються наступні визначення:  
1) «руйнівник ендокринної системи» – хімічна речовин а або суміш, яка 
змінює одну чи кілька функцій ендокринної системи, внаслідок чого , 
викликає негативні ефекти в організмі, який був підданий впливу, його 
потомстві, популяціях або субпопуляція х; 
159 
Продовження додатка I 
2) «руйнування ендокринної системи» – зміна однієї чи кількох 
функцій ендокринної системи, спричиненої руйнівником ендокринної 
системи ; 
3) «активність ендокринної системи» – взаємодія з ендокринною 
системою, яка може призвести до реакції цієї системи, ц ільових органів або 
тканин , що надає хімічній речовині або суміші можливість змінити одну чи 
декілька функцій ендокринної системи ; 
4) «негативний ефект» – зміна морфології, фізіології, зростання, 
розвитку, розмноження чи тривалості життя організму, системи, популяції 
або субпопуляції, що призводить до порушення функціональної здатності, 
порушення компенсаторної здатності реагування на додатковий стрес, або 
збільшення вразливості до інших впливів ; 
5)  «біологічно обґрунтований зв'язок » – кореляція між активністю 
ендокринної системи та негативним ефектом , встановлена  на основі даних 
про біологічн і процес и, якщо  ця кореляція  відповідає сучасним  науковим 
знанням.  
3.11.1.2 Загальні положення  
3.11.1.2.1. Хімічні речовини та суміші, які відпо відають критеріям 
класифікації  небезпечності  руйнівників ендокринної системи людини на 
основі доказів, зазначених у Таблиці 3.11.1, вважаються відомими, 
передбаченими  або ймовірними  руйнівниками ендокринної системи людини, 
якщо не існує інших доказів, які переконливо свідчать про те , що негативн ий 
вплив  не ма є відношення до людини. 
3.11.1.2.2. Докази, які слід враховувати під час класифікації 
небезпечності хімічних речовин відповідно до інших розділів цього Додатка, 
також можуть використовуватися для класиф ікації небезпечності хімічних 
речовин як руйнівників ендокринної системи людини, якщо вони 
відповідають критері ям, які зазначені  у пункті 3.11.  
3.11.2 Критерії класифікації небезпечності для хімічних речовин  
3.11.2.1. Категорії у межах класу  
При проведенні  класифікації небезпечності за класом « Хімічна 
продукція, яка  спричиняє руйнування ендокринної системи людини» хімічні 
речовини повинні бути віднесені до однієї з двох категорій.  
 
Таблиця 3.11.1  
Категорії у межах класу небезпечності «Хімічна продукція, як а спричиняє 
руйнування ендокринної системи людини ». 
Категорії  Критерії  
Категорія 1  Відомі або передбачені руйнівники ендокринної системи людини.  
Класифікація  за Категорією 1 переважно повинна ґрунтуватися на 
доказах, отриманих принаймні з одного з наступних джерел:  
 
1) досвід впливу на людину (епідеміологічні дані);  
2) результати випробувань на тваринах;  
3) дані, відмінні від результатів випробувань на тваринах, які мають 160 
Продовження додатка I 
такий самий потенціал прогнозування, як і дані, отримані відповідно 
до підпунк тів 1) або 2).  
 
Такі дані повинні надавати докази того, що хімічна речовина 
відповідає всім наведеним нижче критеріям:  
1) наявність активн ості ендокринної системи;  
2) здійнення негативн ого впли у на організм, який був підданий 
впливу, або на його нащадк ів чи майбутні покоління;  
3) встановлений біологічно обґрунтований зв'язок між активністю 
ендокринної системи та негативним впливом.  
 
Однак, якщо наявна інформація, яка викликає сумніви щодо 
відношення негативн ого впливу до людини, більш відповідною 
може бути класифікація за Категорією 2.  
Категорія 2  Ймовірні руйнівники ендокринної системи людини.  
Хімічна речовина повинна бути класифікована за Категорією 2, 
якщо вона відповідає  всім наведен им нижче критері ям: 
1) наявні докази:  
–  активності ендокринної системи;  
– негативного вплиу на організм, який був підданий впливу, або на 
його нащадків чи майбутні покоління;  
2)  докази, зазначені в пункті 1), є недостатньо переконливими для 
класифікації хімічної речовини за Категорією 1;  
3) наявні докази біологічно о бґрунтованого зв'язку між активністю 
ендокринної системи та негативним впливом.  
 
Якщо наявні докази, які переконливо свідчать про те, що негативні 
ефекти не мають відношення до людини, хімічну речовину не слід вважати 
руйнівником ендокринної системи людин и. 
3.11.2.2. Основи класифікаці ї небезпечності  
3.11.2.2.1. Класифікація небезпечності повинна здійснюватис я на 
основі вищезазначених критеріїв, із визначенням  ваги доказів для кожного з 
критеріїв (див. пункт  3.11.2.3) та загальн им визначенням  ваги доказів (див. 
пункт 1.1.1). Критерії к ласифікаці ї небезпечності  за класом «Хімічна 
продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи людини» 
призначен і для застосування  для хімічних  речовин, які спричиняють або 
можуть спричинити негативний впли в на ендокринну систему  людин и. 
3.11.2.2.2. Негативний ефекти, які виключно є неспецифічними 
наслідками іншого токсичного впливу, не повинні враховуватися під час 
класифікації небезпечності хімічної речовини за класом «Хімічна продукція, 
яка спричиняє руйн ування ендокринної системи людини».  
3.11.2.3. Вага доказів та експертні висновки  
3.11.2.3.1.  Класифікація небезпечності за класом «Хімічна продукція, 
яка спричиняє руйнування ендокринної системи людини» здійснюється на 
основі оцінки загальної ваги доказів з використанням експертних висновків 
(див. пункт 1.1.1). Це означає, що всі доступні дані, які впливають на 
визначення наявності руйнівного впливу на ендокринну систему людини, 
розглядаються разом, такі як:  161 
Продовження додатка I 
1) результати випробувань in vivo  або інші дослід ження (наприклад, in 
vitro, in silico ), які можуть прогнозувати наявність негативного впливу, 
активності ендокринної системи або біологічно обґрунтованого зв'язку у 
людини або тварин;  
2) дан і моделювання залежності  «структура -активність» на основі 
аналогіч них хімічних речовин (SAR);  
3) також можуть бути включені результати оцінок хімічних речовин, 
які є структурно  подібними з досліджуваною хімічною речовиною 
(групування, метод аналогій (read -across)), особливо у випадках наявності 
обмеженої  інформаці ї про хімічну речовину;  
4) будь -які додаткові відповідні та прийнятні наукові дані.  
3.11.2.3.2. Під час застосування підходу ваги доказів і використання 
експертних висновків оцінка наукових доказів, зазначених у пункті 3.11.2.3.1, 
зокрема, повинна враховувати всі  фактори, які наведені нижче:  
1) як позитивні, так і негативні результати випробувань;  
2) відповідність методу випробування для визначення негативних 
ефектів та активності ендокринної системи;  
3) якість та послідовність даних, враховуючи схеми досліджень т а 
узгодженість результатів в межах одного дослідження та між різними 
дослідженнями, проведеними за подібними методами та з використанням 
різних біологічних видів ; 
4) шлях впливу,  результати випробувань щодо токсикокінети ки та 
метаболі зму; 
5) концепцію ліміту дози (концентрації) та міжнародн і керівництва  
щодо  рекомендованих максимальних доз (концентрацій) та для аналізу  
сплутаних  ефектів надмірної токсичності.  
3.11.2.3.3. Під час використання підходу ваги доказів зв'язок між 
активністю ендокринної системи т а негативними ефектами повинен бути 
встановлений на підставі біологічної ймовірності, яка визначається з 
урахуванням наявних наукових знань. Біологічно обґрунтований зв'язок   не 
потребує  доказів за специфічни ми даними  щодо хімічної речовини.  
3.11.2.3.4. Пі д час використання підходу ваги доказів докази, які 
враховуються під час класифікації небезпечності хімічної речовини за класом 
«Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи 
організмів довкілля» відповідно до пункту 4.2, повинні враховув атися під час 
класифікації речовини за класом «Хімічна продукція, яка спричиняє 
руйнування ендокринної системи людини» відповідно до пункту 3.11.  
3.11.3. Критерії класифікації небезпечності для сумішей  
3.11.3.1. Класифікація небезпечності сумішей, якщо наявна інформація 
для усіх або деяких компонентів суміші  
3.11.3.1.1. Суміш повинна бути класифікована як руйнівник 
ендокринної системи людини, якщо принаймні один її компонент 
класифікований як руйнівник ендокринної системи людини Категорії 1 або 
Категорії  2 і знаходиться у концентрації не нижче відповідного загального 162 
Продовження додатка I 
ліміту концентрації, зазначеного у Таблиці 3.11.2 для Категорії  1 та Категорії 
2 відповідно.  
Таблиця 3.11.2  
Загальні ліміти концентрації для компонентів суміші, які віднесені  
 до класу небезп ечності «Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної 
системи людини »,  і які призводять до класифікації суміші  
Компонент 
класифікований як:  Загальні ліміти концентрації, які призводять до 
класифікації суміші за класом та категорією:  
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування 
ендокринної системи 
людини», Категорія 1  «Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування 
ендокринної системи 
людини», Категорія 2  
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування 
ендокринної системи 
людини», Категорія 1  ≥ 0,1 % - 
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування 
ендокринної системи 
людини», Категорія 2  - ≥ 1 %  
[Примітка 1]  
Примітка: Ліміти концентрацій у цій Таблиці наведені для твердих речовин та 
рідин (за вагою), а також для газів (за об’ємом).  
Примітка 1: Якщо у складі суміші присутня хімічна речовина, класифікована за 
класом «Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи людини» за 
Категорією 2 та її концентрація становить ≥ 0,1 %, паспорт безпечності хімічної продукції 
повинен надаватись за в имогою.  
3.11.3.2. Класифікація небезпечності сумішей, якщо наявна інформація 
для суміші в цілому  
 3.11.3.2.1. Класифікація небезпечності сумішей повинна базуватися на 
наявних даних досліджень щодо окремих компонентів суміші з 
використанням лімітів концентр ації для компонентів, які класифіковані як 
руйнівники ендокринної системи людини. У кожному окремому випадку для 
проведення класифікації небезпечності можуть застосовуватись дані щодо 
суміші в цілому, якщо вони свідчать про руйнування ендокринної системи 
людини, яке не було виявлене під час оцінювання на основі окремих 
компонентів суміші. У цьому разі має бути продемонстровано, що результати 
досліджень для суміші в цілому є переконливими з урахуванням дози та 
інших факторів, таких як тривалість, дані спосте режень, аналіз на чутливість 
та статистичний аналіз тест -систем. Слід зберігати усю належну 
документацію, яка підтверджує класифікацію небезпечності, і надавати її за 
вимогою.  
3.11.3.3. Класифікація небезпечності сумішей, якщо відсутні дані для 
суміші в ці лому: принципи екстраполяції  
3.11.3.3.1. Якщо для суміші в цілому не було проведено досліджень 
щодо руйн івного впливу на ендокрин у систем у людини, але є достатні дані 163 
Продовження додатка I 
щодо окремих компонентів суміші та результати досліджень подібних 
сумішей (пункт 3.11.3.2 .1) для проведення належної класифікації 
небезпечності суміші, ці дані повинні використовуватися для проведення 
класифікації небезпечності відповідно до правил екстраполяції відповідно до 
пункту 1.1.3 цього Додатка.  
3.11.4. Інформація про небезпеку  
3.11.4. 1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності (Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування ендокринної системи людини), слід застосовувати 
елементи інформації про небезпеку відповідно до Таблиці 3.11.3.  
Таблиця 3.11.3  
Елементи інформації про небезпеку для класу небезпечності  
«Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи людини » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  
Піктограма небезпечності    
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  EUH380: Може спричинити 
руйнування ендокринної 
системи у людини.  H381: Імовірно спричиняє 
руйнування ендокринної 
системи у людини.  
Попередження про 
небезпечний вплив 
(попередження впливу)  P201  
P202  
P263  
P280  P201  
P202  
P263  
P280  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
впливі)  P308 + P313  P308 + P313  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
зберіганні)  P405  P405  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
видаленні)  P501  P501  
 
 
 
 
 
 164 
Продовження додатка I 
 
 
 
4. ЧАСТИНА Г. НЕБЕЗПЕКИ ДЛЯ ДОВКІЛЛЯ  
4.1 Хімічна  продукція, яка проявляє токсичність для водних біоресурсів  
4.1.1.  Визначення та загальні положення  
4.1.1.1. Визначення  
1) «Гостра токсичність для організмів водн ого середовища » – 
властивість хімічної речовини завдавати шкоди організмам водного 
середовища  довкілля при короткостроковому впливі;  
2) «Небезпе чність  при короткостроковому впливі (гостра)» – для цілей 
класифікації означає небезпе чність  хімічної продукції, яка обумовлена її 
гострою токсичністю для організму при короткостроковому впливі у 
водн ому середовищі довкілля ; 
3) «Доступність хімічної речовини» – ступінь розчинності або 
дезагрегації хімічної речовини; доступність металу – ступінь  виділення іону 
металу (M°) з решти хімічної сполуки (молекули);  
4) «Біодоступність» або «Біологічна доступність» – ступінь 
проникнення хімічної речовини в організм і розподілення у будь -якій ділянці 
організму. Біодоступність залежить від фізико -хімічних властивостей 
хімічної речовини, анатомічних і фізіологічних особливостей організму, 
фармакокінетики та шляхів потрап ляння речовини в організм. Доступність 
хімічної речовини не є обов'язковою передумовою її біодоступності;  
5) «Біоакумуляція» – кінцевий результат введення хімічної речовини в 
організм, її перетворення в організмі та її виведення з організму внаслідок 
вплив у через усі шляхи впливу (наприклад, повітря, вода, мул, ґрунт та їжа);  
6) «Біоконцентрація» – кінцевий результат введення хімічної речовини 
в організм, її перетворення в організмі та її виведення з організму внаслідок 
впливу через воду;  
7) «Хронічна токси чність для організмів водного середовища » – 
внутрішня властивість хімічної речовини спричиняти несприятливі ефекти у 
організмах водного середовища внаслідок впливу через воду, тривалість яких 
визначається відповідно до життєвого циклу організму;  
8) «Розкла д» – розкладання органічних молекул до молекул меншого 
розміру і, зрештою, до діоксиду вуглецю, води та солей;  
9) «ECx» – показник ефективної концентрації, який спричиняє 
несприятливий ефект у Х% досліджуваної групи;  
10) «Небезпе чність  при довготривалому впливі (хронічна)» – для цілей 
класифікації означає небезпе чність  хімічної продукції, яка обумовлена її 
хронічною токсичністю для організму при довготривалому впливі у водн ому 
середовищі довкілля ; 
11) «Концентрація, яка не спричиняє вид имого несприятливого ефекту 
(NOEC)» – показник концентрації, отриманий внаслідок проведених 165 
Продовження додатка I 
досліджень, який є нижчим ніж найнижчого показника концентрації, який 
спричиняє статистично значимий несприятливий ефект, який був отриманий 
внаслідок проведення ін ших достовірних досліджень. NOEC не є 
статистично значимим показником несприятливого ефекту у порівнянні з 
контрольним.  
4.1.1.2.   Основні елементи  
4.1.1.2.0. Клас небезпечності  «Хімічна продукція, яка проявляє 
токсичність для водних біоресурсів » має наступ ні диференціації:  
небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі ; 
небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому впливі . 
4.1.1.2.1. Основними елементами, які використовуються при проведені 
класифікації небезпечності  для водних біоресурсів , є: 
гостра токсичність для організмів водного середовища ;  
хронічна токсичність для організмів водного середовища ; 
потенціал біоакумуляції або фактична біоакумуляція;  
розклад (біотичний або абіотичний) для органічних хімічних речовин.  
4.1.1.2.1 . Дані, які були отримані з використанням стандартизованих 
методів досліджень відповідно до пунктів 31 - 34 цього Технічного 
регламенту , мають перевагу. На практиці можуть також використовуватись 
дані, які отримані з використанням інших стандартизованих ме тодів 
досліджень, якщо вони вважаються еквівалентними. Доступні дані, які 
отримані за нестандартизованими методами досліджень, або за методами, які 
не передбачають проведення досліджень, можуть використовуватись при 
проведенні класифікації небезпечності . Загалом, дані щодо токсичності як 
для прісноводних, так і для морських видів тварин вважаються достовірними 
для проведення класифікації небезпечності  за умови еквівалентності методів 
випробувань. У випадках, коли достовірні дані відсутні, класифікація 
небез печності  повинна бути проведена на основі найкращих наявних даних.  
4.1.1.3. Інші положення  
4.1.1.3.1. Класифікація небезпе чності  хімічної продукції для довкілля 
передбачає виявлення небезпек для водних біоресурсів . Водн і біоресурси  
розгляда ються як водні о рганізми, які залежать один від одного і від води як 
середовища їх існування. Отже, основою для ідентифікації небезпек при 
короткостроковому та при довготривалому впливі є токсичність хімічної 
продукції для організмів водного середовища . У разі, якщо це до цільно, такі 
дані повинні бути модифіковані, з урахуванням додаткової інформації щодо 
здатності до розкладу та потенціалу біоакумуляції хімічної продукції.  
4.1.1.3.2. У той час як зазначені критерії класифікації небезпечності  
застосовуються до всіх хімічни х речовин і їх сумішей, слід відзначити, що 
для проведення належної класифікації небезпечності  деяких хімічних 
речовин, наприклад, металів, може стати необхідним використання 
спеціальних керівних принципів, які повинні бути розроблені та опубліковані 
центр альним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у 
сфері забезпечення хімічної безпеки . 166 
Продовження додатка I 
4.1.2.  Критерії класифікації небезпе чності для хімічних речовин  
4.1.2.1. Система класифікації небезпе чності  передбачає, що притаманна 
хімічній продукції небезпе чність  для водних біоресурсів  характеризується як 
гострою, так і хронічною токсичністю. Для хронічної небезпе чності  
визначаються окремі категорії у межах класу небезпечності , які 
відображають градацію визначеного рівня небезпеки. Для визначення 
відповідної категорії у межах класу небезпечності , як правило, 
використовується найнижчий показник серед наявних показників 
токсичності для різних трофічних рівнів (риби, ракоподібні, водорості або 
інші водні рослини). Однак, за деяких обставин доцільним може бути 
застосовування підходу ваги доказів з використанням експертних наукових 
висновків.  
4.1.2.2. Цей клас небезпечності  має одну категорію для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі » та 
три категорії для диференціа ції « Небезпечність для водних біоресурсів при 
довготривалому впливі ». Категорії для цих диференціацій визначаються 
окремо.  
4.1.2.3. Класифікація небезпечності  хімічної речовини за Категорією 1 
для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
короткостроковому впливі » проводиться лише на основі показників гострої 
токсичності для організмів водного середовища  (EC 50 або LC 50). 
Класифікація небезпечності  хімічної речовини за категоріями 1 -3 для 
диференціації «Небезпе чність  для водних біоресурсів  при довготривалому 
впливі» базується на застосуванні багаторівневого підходу, відповідно до 
якого на першому етапі приймається рішення про те, чи достатньо наявної 
інформації щодо хронічної токсичності для проведення класифікації 
небезпечності . За відсутнос ті адекватних даних щодо хронічної токсичності 
на другому етапі розглядається у поєднанні два види інформації, а саме: дані 
щодо гострої токсичності та дані щодо трансформації речовини у довкіллі 
(дані щодо розкладу та біоакумуляції). (Див. рис. 4.1.1.)  
  167 
Продовження додатка I 
Рис. 4.1.1.  
Категорії для хімічних речовин, небезпечних для водних біоресурсів  при 
довготривалому впливі   
 
4.1.2.4. Система класифікації небезп ечності  передбачає також 
класифікацію «для підстрахування» (Категорія 4 для диференціації 
«Небезпе чність  для водних біоресурсів  при довготривалому впливі»), яка 
повинна присвоюватись, коли наявні дані не дозволяють провести 
класифікацію для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
короткостроковому впливі » та Категорій 1 -3 для диференціації 
«Небезпе чність  для водних біоресурсів  при довготривалому впливі» за 
звичайними критеріями, проте, існують вагомі підстави для занепокоєння. 
(Див. приклад у Таблиці 4.1.0).  
4.1.2.5. Хімічні речовини, для яких встановлені показники гострої 
токсичності для організмів водного середовища  нижче 1 мг/л або показники 
хронічної токсичності для організмів водного середовища  нижче 0,1 мг/л 
(якщо вони не здатні до швидкого розкладу) і 0,01 мг/л (якщо вони здатні до 
 Чи відповідає адекватна 
інформація щодо хронічної 
токсичності всім трьом 
трофічним рівням ? 
Чи відповідає адекватна 
інформація щодо хронічної 
токсичності одному або двом 
трофічним рівням ?
Чи наявна адекватна інформація 
щодо хронічної токсичності
Класифікуйте відповідно до критеріїв , 
що наведені у Таблиці 4.1.0 (2) (а) або 
4.1.0 (б) (іі) (в залежності від 
інформації щодо швидкого розкладу )
Слід оцінити небезпеку за обома 
критеріями :
а) відповідно до критеріїв , що 
наведені у Таблиці 4.1.0 (2) (а) або 
4.1.0 (2) (б) (в залежності від 
інформації щодо швидкого розкладу ),
б) (якщо адекватна інформація щодо 
хронічної токсичності доступна для 
іншого трофічного рівня )  відповідно 
до критеріїв , що наведені у Таблиці 
4.1.0 (2) (в),
Та класифікуйте  відповідно до 
найбільш тяжкого результату
Класифікуйте відповідно до критеріїв , що 
наведені у Таблиці 4.1.0 (2) (в)ні
нітак
так
так168 
Продовження додатка I 
швидкого розкладу), розглядаються як компоненти сумі ші, які впливають на 
рівень загальної токсичності такої суміші, навіть у малій концентрації і, як 
правило, при застосуванні підходу підсумовування класифікацій їм надають 
більшу вагу (Див. Примітку 1 до Таблиці 4.1.0 та пункту 4.1.3.5.5 цього 
Додатка).  
4.1.2.6. Критерії класифікації хімічних речовин за класом « Хімічна 
продукція, яка проявляє токсичність для водних біоресурсів » наведені у 
Таблиці 4.1.0.  
Таблиця 4.1.0  
Категорії класу небезпечності   
«Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для водних біоре сурсів » 
1) Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі  
Категорія 1:  (Примітка 1)  
LC 50 (для риб, 96 -годинне випробування )  ≤ 1 мг/л  та/або  
ЕС 50 (для ракоподібних, 48 - годинне випробування )  ≤ 1 мг/л та/або  
ErC 50 (для водоростей або інших водних рослин, 72 - або 
96- годинне випробування ) ≤ 1 мг/л (Примітка 2)  
2) Небезпечність  для водних біоресурсів  при довготривалому впливі  
а) Хімічні речовини, які не здатні до швидкого розкладу (Примітка 3), для яких наявні 
адек ватні дані щодо хронічної токсичності  
Категорія 1:  (Примітка 1)  
NOEC або EC х (для риб, випробування хронічного впливу)  ≤ 0,1 мг/л  та/або  
NOEC або EC х (для ракоподібних, випробування 
хронічного впливу)  ≤ 0,1 мг/л  та/або  
NOEC або EC х (для водоростей або інших водних рослин, 
випробування хронічного впливу)  ≤ 0,1 мг/л  
Категорія 2:  
NOEC або EC х (для риб, випробування хронічного впливу)  від > 0,1 мг/л до ≤ 1 мг/л  
та/або  
NOEC або EC х (для ракоподібних, випробування  
хронічного впливу)  від > 0,1 мг/л до ≤ 1 мг/л  
та/або  
NOEC або EC х (для водоростей або інших водних рослин, 
випробування  хронічного впливу)  від > 0,1 мг/л до ≤ 1 мг/л  
б) Хімічні речовини, які здатні до швидкого розкладу (Примітка 3), для яких наявні 
адекватні дані щодо хронічної токсичності  
Категорія 1:  
NOEC або EC х (для риб, випробування  хронічного впливу)  ≤ 0,01 мг/л  та/або  
NOEC або EC х (для ракоподібних, випробування  
хронічного впливу)  ≤ 0,01 мг/л  та/або  
NOEC або EC х (для водоростей або інших водних рослин, 
випробування  хронічного впливу)  ≤ 0,01 мг/л  
Категорія 2:  
NOEC або EC х (для риб, випробування  хронічного впливу)  від > 0,01 мг/л до ≤ 0,1 мг/л  
та/або  
NOEC або EC х (для ракоподібних, випробування  
хронічного впливу)  від > 0,01 мг/л до ≤ 0,1 мг/л  
та/або  
NOEC або EC х (для водоростей або інших водних рослин, 
випробування  хронічного впливу)  від > 0,01 мг/л до ≤ 0,1 мг/л  169 
Продовження додатка I 
Категорія 3:  
NOEC або EC х (для риб, випробування  хронічного впливу)  від > 0,1 мг/л до ≤ 1 мг/л  
та/або  
NOEC або EC х (для ракоподібних, випробування  
хронічного впливу)  від > 0,1 мг/л до ≤ 1 мг/л  
та/або  
NOEC або EC х (для водоростей або інших водних рослин, 
випробування  хронічного впливу)  від > 0,1 мг/л до ≤ 1 мг/л  
в) Хімічні речовини, для яких адекватні дані щодо хронічної токсичності відсутні  
Категорія 1:  (Примітка 1)  
LC 50 (для риб, 96 -годинн е випробування )  ≤ 1 мг/л  та/або  
ЕС 50 (для ракоподібних, 48 - годинне випробування )  ≤ 1 мг/л та/або  
ErC 50 (для водоростей або інших водних рослин, 72 - або 
96- годинне випробування ) ≤ 1 мг/л (Примітка 2)  
а також хімічна речовина не здатна до швидкого розкладу та/або експериментально 
визначений КБК ≥ 500 (або, якщо КБК відсутній, показник log Kow ≥ 4). (Примітка 3).  
Категорія 2:  
LC 50 (для риб, 96 - годинне випробування )  від > 1 мг/л до ≤ 10 мг/л 
та/або  
ЕС 50 (для ракоподібних, 48 - годинне випробування )  від > 1 мг/л до ≤ 10 мг/л  
та/або  
ErC 50 EC 50 (для водоростей або інших водних рослин, 72 - 
або 96 - годинне випробування ) від > 1 мг/л до ≤ 10 мг/л 
(Примітка 2)  
а також хімічна речовина не здатна до швидкого розкладу та/або експериментально 
визначений КБК ≥ 500 (або, якщо КБК відсутній, показник log Kow ≥ 4). (Примітка 3).  
Категорія 3:  
LC 50 (для риб, 96 - годинне випробування )  від > 10 мг/л до ≤ 100 мг/л  
та/або  
ЕС 50 (для ракоподібних, 48 - годинне випробування )  від > 10 мг/л до ≤ 100 мг/л  
та/або  
ErC 50 EC 50 (для водоростей або інших водних рослин, 72 - 
або 96 - годинне випробування ) від > 10 мг/л до ≤ 100 мг/л 
(Примітка 2)  
а також хімічна речовина не здатна до швидкого розкладу та/або експериментально 
визначений КБК ≥ 500 (або, якщо КБК відсутній, показник log Kow ≥ 4). (Примітка 3).  
Класифікація «для підстрахування»  
Категорія 4:  
Випадки, коли наявні дані не дозволяють провести класифікацію небезпечності  за 
вищезазначеними критеріями, проте, тим не менш існують вагомі підстави для 
занепокоєння. Наприклад, хімічні речовини, які погано розчиняються у воді, коли 
токсичні ефекти не спостерігаються при концентраціях, близьких до показників їх 
розчинності у вод і (Примітка 4), та які не здатні до швидкого розкладу відповідно до 
пункту 4.1.2.9.5 цього Додатка і мають експериментально визначений КБК ≥ 500 (або, 
якщо КБК відсутній, показник log Kow ≥ 4), що вказує на потенціал біоакумуляції, 
повинні бути класифікова ні відповідно до цієї категорії, за винятком випадків, коли 
існують інші наукові докази, які свідчать про недоцільність такої класифікації 
небезпечності . Такими доказами можуть бути наявні показники хронічної токсичності 
NOEC, які є більшими ніж показник р озчинності речовини у воді або більшими за 1 мг/л, 
або ж докази швидкого розкладу речовини у довкіллі, які були отримані за методами 
випробувань, які відрізняються від зазначених у пункті 4.1.2.9.5. цього Додатка.  
Примітка 1:  При проведенні класифікації н ебезпечності  за Категорією 1 для диференціацій 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі » та/або « Небезпечність для 170 
Продовження додатка I 
водних біоресурсів при довготривалому впливі » одночасно необхідно зазначати відповідний 
примножуючий коефіцієнт (Ди в. Таблицю 4.1.3).  
Примітка 2:  Класифікація небезпечності  повинна базуватися на показнику токсичності 
ErC 50 (= ЕС 50 /швидкість росту/). У випадках, коли не зазначений ефект, який досліджується 
відповідно до показника EC 50, або не встановлений показник ErC 50, класифікація повинна 
базуватися на найнижчому показнику EC 50. 
Примітка 3:  У випадках, коли відсутні дані щодо розчинності, які отримані як 
експериментальним методом, так і методом розрахунків, хімічну речовину слід розглядати як 
хімічну речовину, яка н е здатна до швидкого розкладу.  
Примітка 4:  "Гостра токсичність відсутня"  – означає, що показники L(E)C 50 є вищими за 
показники розчинності речовини у воді. Також таке визначення застосовне для хімічних речовин, 
які погано розчиняються у воді (< 1 мг/л), ко ли існують дані про те, що результати дослідження 
гострої токсичності не відображають фактичну здатність хімічної речовини щодо проявів 
токсичності.  
4.1.2.7. Токсичність для організмів водного середовища  
4.1.2.7.1 Гостра токсичність для організмів водного середовища , як 
правило, визначається за допомогою показника LC 50, який отриманий під час 
досліджень токсичності для риб з тривалістю впливу 96 годин, або за 
допомогою показника EC 50, який отриманий під час досліджень токсичності 
для ракоподібних з триваліс тю впливу 48 годин, та/або за допомогою 
показника EC 50, який отриманий під час досліджень токсичності для 
водоростей з тривалістю впливу 72 години або 96 годин. Види цих класів 
тварин та відділу рослин охоплюють ряд трофічних рівнів і таксонів і 
вважаються  сурогатними для всіх організмів  водного середовища . Можуть 
також розглядатися дані щодо інших видів (наприклад, Lemna spp.), якщо 
вони отримані за відповідними методами досліджень. Результати досліджень 
уповільнення росту водних рослин, як правило, розгля даються як 
дослідження хронічної токсичності, але показники EC 50 також можуть 
розглядатись як показники гострої токсичності (Див. Примітку 2 до Таблиці 
4.1.0.).  
4.1.2.7.2 Для визначення хронічної токсичності для організмів водного 
середовища  при проведенні  класифікації небезпечності  використовуються 
дані результатів досліджень, проведених за методами відповідно до пунктів 
31 - 34 цього Технічного регламенту , а також за іншими перевіреними та 
визнаними на міжнародному рівні методами. Використовуються показники 
NOEC або інші еквівалентні показники EC x (наприклад, EC 10). Належними 
методами випробувань є методи відповідно до: Керівництва з випробувань 
ОЕСР № 202 «Випробування на гостру іммобілізацію дафній », Керівництва з 
випробувань ОЕСР № 201 «Прісновод ні водорості і ціанобактерії, 
випробування на уповільнення росту », Керівництва з випробувань ОЕСР № 
203 «Випробування на гостру токсичність для риб », Керівництва з 
випробувань ОЕСР № 236  «Випробування на гостру токсичність для 
ембріонів риб (FET) », Керівни цтва з випробувань ОЕСР № 229 
«Короткострокове дослідження репродуктивної здатності риб », Керівництва 
з випробувань ОЕСР №  209 «Випробування на інгібування дихання 
активованого мулу (окислення вуглецю та амонію) », Керівництва з 
випробувань ОЕСР № 211 «Досл ідження репродуктивної здатності Daphnia 171 
Продовження додатка I 
magna », Керівництва з випробувань ОЕСР № 210 «Дослідження токсичності 
для риб на ранніх стадіях розвитку », Керівництва з випробувань ОЕСР № 215 
«Дослідження токсичності для мальків риб », Керівництва з випробувань 
ОЕСР № 234   «Випробування щодо впливу на статевий розвиток риб », 
Керівництва з випробувань ОЕСР № 230 «21-денне випробування 
токсичності для риб », Керівництва з випробувань ОЕСР № 212 
«Короткострокове випробування токсичності на ембріонах і передличинках 
риб».  
4.1.2.8. Біоакумуляція  
4.1.2.8.1. Біоакумуляція хімічних речовин у організмах  водного 
середовища  може призвести до більш тривалого токсичного впливу, навіть 
якщо фактична концентрація речовини у воді є невеликою. Для органічних 
речовин потенціал біоакумуляції, як правило, визначається за допомогою 
коефіцієнта розподілення в системі «n -октанол/вода», який, як правило, 
зазначається як показник log K ow. Взаємозв'язок між log K ow органічної 
речовини і її біоконцентрацією, яка вимірюється за допомогою коефіцієнту 
біоконцентрації (КБК) у рибі, описаний у науковій літературі у достатній 
мірі. Граничне значен ня log K ow > 4 застосовується для визначення речовин з 
реальним потенціалом біоконцентрації. Оскільки показник log K ow 
відображає тільки потенціал біоакумуляції, експериментально визначений 
КБК вважається більш репрезентативним показником, якому слід надав ати 
перевагу у переважній більшості випадків. КБК ≥ 500 свідчить про наявність 
потенціалу біоконцентрації при проведені класифікації. Можна спостерігати 
певний взаємозв'язок між хронічною токсичністю та потенціалом 
біоакумуляції, оскільки токсичність пов'я зана з об'ємом накопичення 
речовини в організмі.  
4.1.2.9 Швидкий розклад органічних  хімічних  речовин  
4.1.2.9.1. Хімічні речовини, які здатні до швидкого розкладу у довкіллі, 
можуть бути швидко видалені з довкілля. Незважаючи на те, що можуть 
виникати токси чні ефекти при впливі таких речовин, особливо в разі їх 
витоку або надзвичайної ситуації, вони є локалізованими та короткочасними. 
Якщо хімічна речовина не здатна до швидкого розкладу у довкіллі, така 
речовина при потраплянні у воду має потенціал здійсненн я токсичного 
впливу у широкому часовому та просторовому масштабі.  
4.1.2.9.2.Одним із шляхів визначення швидкого розкладу є проведення 
скринінг -тестів щодо біологічного розкладу, метою яких є визначення певної 
хімічної речовини як такої, яка «швидко піддається біологічному розкладу». 
Якщо такі дані відсутні, вважається, якщо співвідношення БСК5/ХСК ≥ 0,5, 
це свідчить про швидкий біологічний розклад. Таким чином, речовина, яка 
проходить такі скринінг -тести, вважається як ймовірно здатною до 
«швидкого» процесу біологічного розкладу у водн ому середовищі  і, таким 
чином, навряд чи є стійкою. Однак негативний результат скринінг -тесту 
необов'язково означає, що певна речовина не буде швидко розкладатися у 
довкіллі. Тому, також можуть розглядатися й інші свідче ння швидкого 172 
Продовження додатка I 
розкладу речовини у довкіллі та вони можуть мати особливе значення, якщо 
певні хімічні речовини пригнічують життєдіяльність мікроорганізмів при 
рівнях концентрації, які використовуються при проведенні стандартного 
дослідження. Таким чином тако ж включений критерій класифікації, який 
дозволяє використовувати дані щодо фактичного розкладу хімічної речовини 
у водних середовищах  біологічним або абіотичним шляхом – «більш ніж 70% 
розкладу протягом 28 діб». Відповідно, якщо швидкість розкладання хіміч ної 
речовини може бути продемонстрована у реальних умовах довкілля, хімічна 
речовина відповідає критерію «здатна до швидкого розкладу». Багато даних 
щодо розкладу доступні у вигляді показників напіврозпаду, які можуть 
використовуватися для визначення швидк ого розкладу за умови, що хімічна 
речовина піддається повному біологічному розкладу, тобто досягається 
повна мінералізація. Даних щодо первинного біологічного розкладу  зазвичай 
недостатньо для проведення оцінки швидкого розкладу, якщо неможливо 
довести, що  продукти розкладу не відповідають критеріям класифікації як 
небезпечних для водних біоресурсів . Найбільш застосовними та належними 
методами випробувань для визначення швидкого біотичного розкладу є 
методи відповідно до Керівництва з випробувань ОЕСР № 301 «Швидкий 
біорозклад » та Керівництва з випробувань ОЕСР № 310: «Швидкий 
біорозклад - CO2  закритих посудинах (Headspace тест) ».  
4.1.2.9.4 Ці критерії засвідчують факт, що розклад у довкіллі може бути 
як біологічним, так і абіотичним. Може розглядатися проце с гідролізу, якщо 
продукти гідролізу не відповідають критеріям класифікації як небезпечних 
для водних біоресурсів . Належним методом випробувань є метод відповідно 
до Керівництва з випробувань ОЕСР №111 «Гідроліз як функція pH ».  
4.1.2.9.5 Хімічні речовини вважаються здатними до швидкого розкладу 
у довкіллі, якщо задовольняється один із наступних критеріїв:  
1) якщо результати дослідження щодо здатності речовини до 
біологічного розкладу у водн ому середовищі  вказують на наступні рівні 
розкладу:  
а) дослідження,  які базуються на методі вимірювання розчиненого 
органічного вуглецю: 70 %;  
б) дослідження, які базуються на методі вимірювання рівня 
біохімічного споживання кисню або утворення діоксиду вуглецю: 60 % від 
теоретичного максимуму.  
Ці рівні біологічного розкл аду повинні бути досягнуті протягом 10 діб 
з початку розкладу, які відраховуються з моменту, коли вже розклалося 10% 
хімічної речовини, якщо така речовина не ідентифікована як речовина 
змінного або невизначеного складу (UVCB), або багатокомпонентна 
речовин а зі структурно схожими складовими. У випадку UVCB або 
багатокомпонентних речовин за наявності достатніх підстав, умова 
дотримання 10 -денного терміну може бути знята, а натомість буде 
використовуватись умова дотримання 28 -денного терміну; або  173 
Продовження додатка I 
2) якщо спів відношення БСК5/ХСК ≥ 0,5 при наявності тільки даних 
про БСК та ХСК4; або  
3) якщо наявні інші переконливі наукові докази, які демонструють, що 
речовина може розкладатися (біологічно або абіотично) у водн ому 
середовищі  до рівня > 70% протягом періоду у 28 діб. 
4.1.2.10. Неорганічні сполуки та метали  
4.1.2.10.1 Концепція здатності до розкладу, яка застосовується для 
органічних хімічних речовин, має обмежене значення для неорганічних 
хімічних речовин або не має жодного. Швидше за все такі  хімічні  речовини 
можуть бути перетворені під час звичайних процесів у довкіллі, в результаті 
чого зросте чи зменшиться біологічна доступність відповідних токсичних 
молекул. Однаково використовувати дані щодо біоакумуляції слід з 
обережністю.  
4.1.2.10.2. Малорозчинні неоргані чні сполуки та метали можуть 
проявляти гостру або хронічну токсичність у організмах  водного середовища  
в залежності від внутрішніх токсичних властивостей біологічно доступних 
неорганічних молекул, швидкості їх вивільнення у розчин та їх кількості у 
розчині. Усі докази повинні бути зваженими при прийнятті рішення щодо 
класифікації небезпечності . Це особливо  стосується металів, для яких 
отримані «пограничні» результати відповідно до протоколу оцінки 
трансформації/розчинення металів та їх сполук у воді.  
4.1.3.  Критерії класифікації небезпечності  для сумішей хімічних 
речовин  
4.1.3.1. Система класифікації сумі шей охоплює всі категорії та 
диференціації, які використовуються для класифікації хімічних речовин, 
тобто Категорія 1 для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів 
при короткостроковому впливі » та Категорій 1 -4 для диференціації 
«Небезпечність дл я водних біоресурсів при довготривалому впливі ». Для 
використання всіх наявних даних при проведенні класифікації сумішей як 
небезпечних для водних біоресурсів , застосовуються наступні правила, якщо 
це доречно:  
«Суттєвими компонентами» суміші є компоненти, які класифіковані як 
небезпечні за Категорією 1 для диференціації « Небезпечність для водних 
біоресурсів при короткостроковому впливі » та диференціації « Небезпечність 
для водних біоресурсів при довготривалому впливі » та присутні у 
концентрації 0,1% (по вазі ) або більше, а також ті компоненти, які 
класифіковані як небезпечні за Категоріями 2 -4 для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому впливі » і 
присутні у концентрації 1% (по вазі) або більше, за умови відсутності підстав 
вважа ти (наприклад, у випадку наявності у складі суміші високотоксичних 
компонентів (див. пункт 4.1.3.5.5.5 цього Додатка)), що компонент суміші у 
нижчій концентрації все ще може бути суттєвим для проведення класифікації 
суміші щодо небезпе чності  для водних біоресурсів . Як правило, для хімічних 
речовин, які класифіковані як небезпечні за Категорією 1 для диференціації 174 
Продовження додатка I 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі » та 
диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому 
впли ві», концентрація, яка визначає такі речовини як «суттєві компоненти» 
становить (0,1/М) %. (Для отримання роз’яснень щодо примножуючих 
коефіцієнтів (М) див. пункт 4.1.3.5.5.5. цього Додатка).  
4.1.3.2. Підхід до класифікації небезпек для водних біоресурсів  є 
багаторівневим і вибір рівня залежить від типу наявної інформації про суміш 
хімічних речовин в цілому та про її окремі компоненти. На Рис. 4.1.2 
представлена послідовна процедура, якої слід дотримуватися.  
Елементи багаторівневого підходу включають:  
класи фікацію, яка базується на результатах досліджень суміші;  
класифікацію із застосуванням принципів екстраполяції;  
класифікацію із застосуванням методу підсумовування та формули 
адитивності.  
Рис 4.1.2  
Багаторівневий підхід до класифікації небезпек для водних біоресурсів  при 
багаторазовому впливі  
 
4.1.3.3. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо наявна інформація 
щодо токсичності для водних біоресурсів  для суміші в цілому  
 Експериментальні дані щодо токсичності 
для водних екосистем наявні для суміші в 
цілому
Провести класифікацію 
гострої та хронічної 
небезпеки водних 
екосистем (Див. п. 4.1.3.3. 
цього Додатку )  Так Ні
  Наявні дані щодо 
подібних сумішей є 
достатніми для оцінки 
небезпек
Для всіх відповідних 
компонентів наявні 
дані щодо токсичності 
для водних екосистем  
або щодо класифікації 
небезпеки
Використовуйте 
доступні дані щодо 
небезпеки для відомих 
компонентівНі
Ні
Застосовуйте принципи інтерполяції (Див. п. 
4.1.3.4. цього Додатку )
Провести класифікацію 
гострої та хронічної 
небезпеки для водних 
екосистемТак
Застосовуйте метод підсумовування (Див. п. 
4.1.3.5.5. цього Додатку ), використовуючи :
а) масову частку (%) всіх компонентів , що 
класифіковані за диференціацією «небезпека 
для водних екосистем при довготривалому 
впливі »
б)  масову частку (%) всіх компонентів , що 
класифіковані за диференціацією «небезпека 
для водних екосистем при короткотривалому 
впливі »
в) масову частку (%) компонентів , для яких 
наявні дані щодо гострої або хронічної 
токсичності для водних екосистем  
застосовуйте формули адитивності (Див. п. 
4.1.3.5.2. цього Додатку ) та визначте 
диференціації та категорії небезпеки 
відповідно до отриманих показників L(E)C50 
та NOEC (або еквівалентного показника ).
Застосовуйте метод підсумовування або формули 
адитивності (Див. п. 4.1.3.6. цього Додатку ) та Так
Провести класифікацію 
гострої та хронічної 
небезпеки для водних 
екосистем
Провести класифікацію 
гострої та хронічної 
небезпеки для водних 
екосистем175 
Продовження додатка I 
4.1.3.3.1. У випадках, коли суміш в цілому досліджувалась щодо 
токсичності для організмів водного середовища , така інформація може 
використовуватись для проведення класифікації суміші відповідно до 
критеріїв, які прийняті для хімічних речовин. Класифікація, як правило, 
ґрунтується на даних щодо токсичності для риб, ракоподібних та во доростей 
або водних рослин (Див. пункти 4.1.2.7.1 - 4.1.2.7.2 цього Додатка). У разі 
відсутності адекватних даних щодо гострої або хронічної токсичності для 
суміші в цілому, слід застосовувати «принципи екстраполяції» або «метод 
підсумовування» (Див. пункт и 4.1.3.4 - 4.1.3.5 цього Додатка).  
4.1.3.3.2. Класифікація небезпек сумішей при довготривалому впливі 
передбачає використання додаткової інформації щодо здатності до розкладу 
та, в деяких випадках, потенціалу біоакумуляції. Дослідження здатності до 
біолог ічного розкладу та визначення потенціалу біоакумуляції для сумішей 
не проводяться, оскільки результати цих досліджень важко інтерпретувати, і 
проведення випробувань доцільне лише для окремих хімічних речовин.  
4.1.3.3.3.  Класифікація за Категорією 1 для диф еренціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі » 
1) Коли наявні адекватні дані щодо гострої токсичності (показники 
LC 50 або EC 50) для суміші в цілому, відповідно до яких показник L(E)C 50 ≤ 1 
мг/л:  
Приймається рішення щодо класифікації небезпечності  суміші за 
Категорією 1 для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
короткостроковому впливі » відповідно до підпункту 1) Таблиці 4.1.0.  
2) Коли наявні адекватні дані щодо гострої токсичності (показники 
LC 50 або EC 50) для суміші в цілому, відповідно до яких показники L(E)C 50 >1 
мг/л для всіх трофічних рівнів:  
немає потреби проводити класифікацію небезпечності  для 
диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
короткостроковому впливі ». 
4.1.3.3.4. Класифікація за  Категоріями 1, 2 та 3 для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому впливі » 
1) Коли наявні адекватні дані щодо хронічної токсичності (показники 
EC x або NOEC) для суміші в цілому, відповідно до яких показники EC x або 
NOEC ≤ 1 м г/л: 
а) приймається рішення щодо класифікації небезпечності  суміші за 
Категоріями 1, 2 та 3 для диференціації « Небезпечність для водних 
біоресурсів при довготривалому впливі » відповідно до підпункту (2) (б) 
Таблиці 4.1.0, якщо наявна інформація дозволяє зр обити позитивний 
висновок щодо здатності суміші до швидкого розкладу;  
б) у всіх інших випадках приймається рішення щодо класифікації 
небезпечності  суміші за Категоріями 1, 2 для диференціації « Небезпечність 
для водних біоресурсів при довготривалому впливі » відповідно до підпункту 
(2) (а) Таблиці 4.1.0, як для суміші, яка не здатна до швидкого розкладу;  176 
Продовження додатка I 
2) Коли наявні адекватні дані щодо хронічної токсичності (показники 
EC x або NOEC) для суміші в цілому, відповідно до яких показники EC x або 
NOEC > 1 мг/л:  
немає потреби проводити класифікацію небезпечності  за Категоріями 
1, 2 та 3 для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
довготривалому впливі ». 
4.1.3.3.5.  Класифікація за Категорією 4 для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів пр и довготривалому впливі » 
Однак, якщо є причини для занепокоєння:  
Приймається рішення щодо класифікації небезпечності  суміші за 
Категорією 4 (класифікація «для підстрахування») для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому вплив і» 
відповідно до Таблиці 4.1.0.  
4.1.3.4. Класифікація небезпечності  сумішей, якщо відсутні дані щодо 
токсичності для водних біоресурсів  для суміші в цілому: принципи 
екстраполяції  
4.1.3.4.1. Якщо суміш в цілому не досліджувалась на визначення 
небезпек для водних біоресурсів , але наявні достатні дані щодо окремих 
компонентів суміші та результати відповідних досліджень подібних сумішей, 
ці дані повинні використовуватися для проведення  класифікації 
небезпечності  відповідно до правил екстраполяції як зазначено у пункті 1.1.3 
цього Додатка. Принципи екстраполяції повинні застосовуватись відповідно 
до пунктів 4.1.3.4.2 - 4.1.3.4.3 цього Додатка.  
4.1.3.4.2.  Розбавлення: якщо суміш утворюєт ься шляхом 
розбавлення іншої хімічної речовини або суміші, яка класифікована як 
небезпечна за класом « Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для 
водних біоресурсів », розчинником, який має еквівалентну або нижчу 
класифікацію небезпечності  за цим класом  у порівнянні з найменш 
токсичним компонентом, котрий очікувано не вплине на ступінь 
небезпе чності  для водних біоресурсів  інших компонентів суміші, то така 
суміш може бути класифікована еквівалентно класифікації небезпечності  
первинної суміші або хімічної речовини, яка розбавляється. Крім того, може 
бути застосований метод, зазначений у пункті 4.1.3.5. цього Додатка.  
4.1.3.4.3.  Якщо суміш утворюється шляхом розбавлення іншої 
хімічної речовини або суміші, для яких наявні результати досліджень щодо 
токсичнос ті для організмів водного середовища , водою, або іншим 
абсолютно нетоксичним матеріалом, показники токсичності для суміші в 
цілому можуть бути розраховані на основі показників первинної суміші або 
хімічної речовини, яка розбавляється.  
4.1.3.5.  Класифікаці я небезпечності  сумішей, якщо дані щодо 
токсичності для організмів водного середовища  наявні для деяких або усіх 
компонентів суміші  
4.1.3.5.1.  Класифікація суміші ґрунтується на підсумовуванні 
концентрацій компонентів, які входять до її складу. Масові час тки 177 
Продовження додатка I 
компонентів, які класифіковані за диференціаціями « Небезпечність для 
водних біоресурсів при короткостроковому впливі » або « Небезпечність для 
водних біоресурсів при довготривалому впливі », повинні використовуватись 
тільки із застосуванням методу підсумо вування відповідно до пункту 
4.1.3.5.5. цього Додатка.  
4.1.3.5.2.  До складу суміші можуть входити як компоненти, 
класифіковані як небезпечні за класом « Хімічна продукція, яка проявляє 
токсичність для водних біоресурсів », так і інші компоненти, для яких на явні 
адекватні дані щодо токсичності для організмів водного середовища . У 
випадках, коли адекватні дані щодо токсичності для організмів водного 
середовища  наявні для більш ніж одного компоненту суміші, повинні бути 
розраховані комбіновані показники токсичн ості з використанням формул 
адитивності 1) або 2), в залежності від типу вихідних показників.  
1) Розрахунок на основі даних щодо гострої токсичності для організмів 
водного середовища : 
∑Сі
L(E)C50m=∑Ci
L(E)C50i𝑛 
де: 
Сі = концентрація компонента «і»  (відсоток по масі);  
L(E)C 50i = показник LC 50 або EC 50 компонента «і»;  
η = кількість компонентів; індекс «і» у діапазоні  від 1 до η;  
L(E)C 50m = розрахунковий показник L(E)C 50 для частини суміші, для якої 
наявні дані досліджень щодо гострої токсичності.  
Розрахунковий  показник гострої токсичності може бути використаний 
для визначення небезпе чності певної частини суміші за диференціацією 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі », 
показник концентрації цієї частини суміші потім повинен використо вуватись 
в подальшому при класифікації небезпечності  суміші із застосуванням 
методу підсумовування;  
2) Розрахунок на основі даних щодо хронічної токсичності для 
організмів водного середовища : 
∑Ci+∑Cj
EqNOEC m=∑Ci
NOEC in+∑Cj
0,1 X NOEC jn 
де: 
Сі = концентрація компонента «і»  (відсоток по масі), який 
здатний до швидкого розкладу;  
Сj = концентрація компонента «j»  (відсоток по масі), який 
не здатний до швидкого розкладу;  178 
Продовження додатка I 
NOEC
i = показник NOEC або інший достовірний показник 
хронічної токсичності для організмів вод ного середовища  для 
компонента «і» , який здатний до швидкого розкладу, у мг/л;  
NOEC
j = показник NOEC або інший достовірний показник 
хронічної токсичності для організмів водного середовища  для 
компонента «j», який не здатний до швидкого розкладу, у 
мг/л;  
η = кількість відповідних компонентів; індекси «і» та «j» 
у діапазоні  від 1 до η;  
EqNO
EC m = розрахунковий показник, еквівалентний NOEC, для 
частини суміші, для якої наявні дані досліджень щодо гострої 
токсичності.  
Таким чином, еквівалентний розрахунковий  показник відображає той 
факт, що хімічні речовини, які не здатні до швидкого розкладу,  
класифікуються за більш тяжкою категорією на один рівень, ніж хімічні 
речовини, які здатні до швидкого розкладу.  
Розрахунковий показник хронічної токсичності може бути 
використаний для визначення небезпе чності  певної частини суміші за 
диференціацією « Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому 
впливі » відповідно до критеріїв для хімічних речовин, які здатні до швидкого 
розкладу (підпункт (1) (б) Таблиці 4.1.0 ), показник концентрації цієї частини 
суміші потім повинен використовуватись в подальшому при класифікації 
небезпечності  суміші із застосуванням методу підсумовування;  
4.1.3.5.3. При застосуванні формули адитивності для частини суміші 
бажано розраховувати показник токсичності для цієї частини суміші, 
використовуючи показники токсичності для кожного компоненту, які 
відносяться до однієї і тієї ж таксономічної групи (наприклад, для риб, 
ракоподібних, водоростей або еквівалентні показники), а потім визначити 
розрахунковий показник, який відображає найвищу токсичність (найнижче 
значення показника) (тобто слід використовувати показник, який відноситься 
до найбільш чутливої до несприятливого впливу таксономічної групи).  
Однак, у разі, якщо дані щодо токсичності дл я кожного компонента не наявні 
для однієї й тієї ж таксономічної групи, показники токсичності для кожного 
компонента відбираються таким же чином, як при проведенні класифікації 
небезпечності  хімічних речовин, тобто повинні використовуватись 
показники, які відображають найвищу токсичність (по відношенню до самого 
чутливого до несприятливого впливу біологічного виду). Розрахункові 
показники гострої та хронічної токсичності потім повинні використовуватись 
для визначення небезпе чності  певної частини суміші за о бома 
диференціаціями та Категоріями 1, 2 та 3 із застосуванням критеріїв для 
хімічних речовин.  
4.1.3.5.4. У випадках, коли можна провести класифікацію суміші із 
використанням декількох методів, слід використовувати метод, який 
дозволяє провести найбільш к онсервативну оцінку небезпе чності . 
4.1.3.5.5. Метод підсумовування  
4.1.3.5.5.1. Обґрунтування  179 
Продовження додатка I 
4.1.3.5.5.1.1. Критерії класифікації небезпечності  хімічних речовин за 
Категоріями 1 – 3 для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів 
при довготривалом у впливі » відрізняються за коефіцієнтом 10 при 
визначенні певної категорії у межах класу небезпечності . Хімічні речовини, 
класифіковані за більш тяжкою категорією, впливають на класифікацію 
небезпечності  суміші за менш тяжкою категорією. Тому для розрахунк ового 
визначення категорій  суміші слід враховувати небезпечність будь -яких 
складових хімічних речовин, які класифіковані як небезпечні за Категоріями 
1, 2 або 3 для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
довготривалому впливі ».  
4.1.3.5.5.1.2 Якщо до складу суміші входять компоненти, класифіковані 
за Категорією 1 для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів 
при короткостроковому впливі » або « Небезпечність для водних біоресурсів 
при довготривалому впливі », слід звернути увагу на той факт, що 
компоненти, показники гострої токсичності для організмів водного 
середовища  яких становлять менше 1 мг/л та/або показники хронічної 
токсичності для організмів водного середовища  становлять менше 0,1 мг/л 
(якщо не здатні до швидкого ро зкладу), та 0,01 мг/л (якщо здатні до 
швидкого розкладу),  зумовлюють токсичні властивості суміші для організмів 
водного середовища  навіть у низьких концентраціях. Діючі речовини засобів 
захисту рослин та біоцидів, як правило, проявляють таку високу токсичн ість, 
а також деякі інші хімічні речовини, такі як металоорганічні сполуки. У 
таких випадках використання загальних лімітів концентрації призводить до 
«недостатньої класифікації» суміші, тому для високотоксичних компонентів 
повинні застосовуватись примножу ючі коефіцієнти відповідно до пункту 
4.1.3.5.5.5 цього Додатка.  
4.1.3.5.5.2. Процедура класифікації  
4.1.3.5.5.2.1. Загалом, класифікація небезпечності  за більш тяжкою 
категорією має перевагу над класифікацією за менш тяжкою категорією,  
тобто класифікація з а Категорією 1 переважає класифікацію за Категорією 2 
для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
довготривалому впливі ». Наприклад, процедура класифікації вважається 
завершеною, якщо результатом класифікації є віднесення до Категорії 1 для  
диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому 
впливі », так як не існує більш суворої класифікації небезпечності  для водних 
біоресурсів , і тому надалі проводити класифікацію не потрібно.  
4.1.3.5.5.3. Класифікація за Категорією 1 дл я диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі » 
4.1.3.5.5.3.1. Спочатку повинні розглядатись всі компоненти суміші, які 
класифіковані за Категорією 1 для диференціації « Небезпечність для водних 
біоресурсів при короткостр оковому впливі . Якщо сума концентрацій 
компонентів (%), помножених на відповідні примножуючі коефіцієнти, ≥ 
25%, вся суміш класифікується Категорією 1 для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі ». 180 
Продовження додатка I 
4.1.3.5.5.3.2. Кри терії класифікації сумішей для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі » за 
методом підсумовування концентрацій класифікованих компонентів наведені 
в Таблиці 4.1.1.  
 
Таблиця 4.1.1  
Класифікація сумішей для диференціац ії «Небезпечність для водних 
біоресурсів при короткостроковому впливі » за методом підсумовування 
концентрацій класифікованих компонентів  
Сума концентрацій компонентів, які 
класифіковані як:  Приймається рішення щодо класифікації 
суміші:  
Вод.Гостр.Токс. 1* х М** ≥ 25%  Вод. Гостр. Токс. 1  
* Коди класів, диференціацій та категорій у межах класу зазначені у Таблиці 1.1. Додатка 
VI до цього Технічного регламенту  
** Для пояснень щодо визначення та використання примножуючих коефіцієнтів див. 
пункт 4.1.3.5.5.5 цьо го Додатка.  
4.1.3.5.5.4. Класифікація за Категоріями 1, 2, 3 та 4 для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому впливі » 
4.1.3.5.5.4.1. Спочатку повинні розглядатись всі компоненти суміші, які 
класифіковані за Категорією 1 для диференціації « Небезпечність для водних 
біоресурсів при довготривалому впливі ». Якщо сума концентрацій 
компонентів (%), помножених на відповідні примножуючі коефіцієнти, 
перевищує 25%, повинно бути прийняте рішення щодо класифікації суміші 
за Категорією 1 для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів 
при довготривалому впливі ». У разі прийняття такого рішення процедура 
класифікації небезпечності  є завершеною.  
4.1.3.5.5.4.2. Якщо для суміші не було прийнято рішення щодо 
класифікації за Категорією 1  для диференціації « Небезпечність для водних 
біоресурсів при довготривалому впливі », то розглядається можливість 
класифікації за Категорією 2 для цієї диференціації.  Якщо 10 -кратна сума 
концентрацій всіх компонентів, які класифіковані за Категорією 1 для 
диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому 
впливі » (%), помножених на відповідні примножуючі коефіцієнти, разом із 
сумою концентрацій компонентів, які класифіковані за Категорією 2 для 
диференціації « Небезпечність для водних біор есурсів при довготривалому 
впливі » (%), становлять 25% або більше, повинно бути прийняте рішення 
щодо класифікації суміші за Категорією 2 для диференціації « Небезпечність 
для водних біоресурсів при довготривалому впливі ». У разі прийняття такого 
рішення пр оцедура класифікації небезпечності  є завершеною.  
4.1.3.5.5.4.3. Якщо для суміші не було прийнято рішення щодо 
класифікації за Категоріями 1 або 2 для диференціації « Небезпечність для 
водних біоресурсів при довготривалому впливі », то розглядається 
можливість класифікації за Категорією 3 для цієї диференціації. Якщо 100 -
кратна сума концентрацій всіх компонентів, які класифіковані за Категорією 181 
Продовження додатка I 
1 для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
довготривалому впливі » (%) , помножених на відповідні примножуючі 
коефіцієнти,  разом із 10 -кратною сумою концентрацій компонентів, які 
класифіковані за Категорією 2 для диференціації « Небезпечність для водних 
біоресурсів при довготривалому впливі » (%), разом із сумою концентрацій 
компонентів, які класифіковані за Категорією 3 для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому впливі » (%), 
становлять 25% або більше, повинно бути прийняте рішення щодо 
класифікації суміші за Категорією 3 для диференціації « Небезп ечність для 
водних біоресурсів при довготривалому впливі ». 
4.1.3.5.5.4.4. Якщо для суміші все ще не було прийнято рішення щодо 
класифікації за Категоріями 1 або 2 або 3 для диференціації « Небезпечність 
для водних біоресурсів при довготривалому впливі », то розглядається 
можливість класифікації за Категорією 4 для цієї диференціації. Якщо сума 
концентрацій всіх компонентів, які класифіковані за Категоріями 1, 2, або 3 
для диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при 
довготривалому впливі » (%), стан овить 25% або більше, повинно бути 
прийняте рішення щодо класифікації суміші за Категорією 4 для 
диференціації « Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому 
впливі ». 
4.1.3.5.5.4.5. Критерії класифікації сумішей для диференціації 
«Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому впливі » за 
методом підсумовування концентрацій класифікованих компонентів наведені 
у Таблиці 4.1.2.  
Таблиця 4.1.2  
Класифікація сумішей для диференціації « Небезпечність для водних 
біоресурсів при довготривалому впли ві» за методом підсумовування 
концентрацій класифікованих компонентів  
Сума концентрацій компонентів, які класифіковані 
як: Приймається рішення щодо 
класифікації суміші:  
Вод.Хрон.Токс. 1* х М** ≥ 25%  Вод. Хрон. Токс. 1  
(М х 10 х Вод. Хрон. Токс. 1) + Вод.  Хрон. Токс. 2 ≥ 25%  Вод. Хрон. Токс. 2  
(М х 100 х Вод. Хрон. Токс. 1) + (10 х Вод. Хрон. Токс. 2) 
+ Вод. Хрон. Токс. 3 ≥ 25%  Вод. Хрон. Токс. 3  
Вод.Хрон.Токс. 1 + Вод. Хрон. Токс. 2 + Вод. Хрон. Токс. 
3 + Вод. Хрон. Токс. 4 ≥ 25%  Вод. Хрон. Токс. 4  
* Коди класів, диференціацій та категорій у межах класу зазначені у Таблиці 1.1. Додатка 
VI до цього Технічного регламенту  
** Для пояснень щодо визначення та використання примножуючих коефіцієнтів див. 
пункт 4.1.3.5.5.5 цього Додатка.  
4.1.3.5.5.5. Суміші, до  складу яких входять високотоксичні компоненти  
4.1.3.5.5.5.1. Компоненти суміші, які класифіковані за Категорією 1 для 
диференціацій « Небезпечність для водних біоресурсів при 182 
Продовження додатка I 
короткостроковому впливі » та «Небезпечність для водних біоресурсів при 
довготрива лому впливі », показники гострої токсичності для організмів 
водного середовища  яких становлять менше 1 мг/л та/або показники 
хронічної токсичності для організмів водного середовища  становлять менше 
0,1 мг/л (якщо не здатні до швидкого розкладу), та 0,01 мг/ л (якщо здатні до 
швидкого розкладу), зумовлюють токсичні властивості суміші для організмів 
водного середовища  навіть у низьких концентраціях, і, як правило, при 
застосуванні методу  підсумовування їм повинна надаватись більша вага. 
Якщо суміш мітить такі к омпоненти, повинен використовуватись один з 
наступних варіантів:  
використання багаторівневого підходу відповідно до пунктів 4.1.3.5.5.3 
- 4.1.3.5.5.4 цього Додатка, із модифікуванням суми концентрацій 
компонентів, які класифіковані за Категорією 1 для дифе ренціацій 
«Небезпечність для водних біоресурсів при короткостроковому впливі » та 
«Небезпечність для водних біоресурсів при довготривалому впливі », шляхом 
її множення на відповідний примножуючий коефіцієнт замість простого 
складання відсотків концентрацій. Примножуючі коефіцієнти, які 
застосовуються до таких компонентів, визначаються за показниками 
токсичності для організмів водного середовища , як це зазначено у Таблиці 
4.1.3. Тому для проведення класифікації суміші методом підсумовування, яка 
містить класиф іковані за Категорією 1 компоненти, слід спочатку визначити 
значення відповідних примножуючих коефіцієнтів;  
використання формули адитивності (див. пункт 4.1.3.5.2 цього 
Додатка), за умови наявності адекватних даних щодо токсичності для 
організмів водного с ередовища  для всіх високотоксичних компонентів, а 
також переконливих доказів того, що всі інші компоненти, в тому числі ті, 
для яких не наявні адекватні дані щодо гострої та/або хронічної токсичності 
для організмів водного середовища , мають низьку токсичні сть або не 
здійснюють токсичного впливу, та істотно не сприяють підвищенню 
небезпе чності  суміші для довкілля.  
Таблиця 4.1.3  
Примножуючі коефіцієнти для високотоксичних компонентів сумішей  
Гостра токсичність 
для організмів 
водного середовища . 
Показник L(E)C 50 
(мг/л)  Примножуючий 
коефіцієнт  Хронічна 
токсичність для 
організмів водного 
середовища . 
Показник NOEC 
(мг/л)  Примножуючий 
коефіцієнт  
нЗШР*  ЗШР**  
0,1 < L(E)C 50 ≤ 1 1 0,01 < NOEC ≤ 0,1  1 - 
0,01 < L(E)C 50 ≤ 0,1  10 0,001 < NOEC ≤ 0,01  10 1 
0,001 < L(E)C 50 ≤ 0,01  100 0,0001 < NOEC ≤ 
0,001  100 10 
0,0001 < L(E)C 50 ≤ 1000  0,00001 < NOEC ≤ 1000  100 183 
Продовження додатка I 
0,001  0,0001  
0,00001 < L(E)C 50 ≤ 
0,0001  10000  0,000001 < NOEC ≤ 
0,00001  10000  1000  
продовжувати з інтервалом 10  продовжувати з інтервалом 10  
* компоненти,  які не здатні до швидкого розкладу  
** компоненти, які здатні до швидкого розкладу  
 
4.1.3.6. Класифікація небезпечності  сумішей, для компонентів яких 
відсутня корисна інформація  
4.1.3.6.1. У разі, якщо для одного або декількох суттєвих компонентів 
суміші відсутня корисна інформація щодо їх гострої та/або хронічної 
токсичності для організмів водного середовища , повинно бути прийняте 
рішення щодо неможливості класифікації суміші за певною категорією  у 
межах цього класу . У такій ситуації проведення класифікації небезпечності  
суміші повинно базуватись лише на компонентах, для яких наявна адекватна 
інформація, а у інформації про небезпеку  та паспорті безпечності хімічної 
продукції повинен бути внесений додатковий вислів: «Містить x% 
компонентів, для яких небезпе чність  для водних біоресурсів  невідома».  
4.1.4 Інформація про небезпеку  
4.1.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідают ь критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 4.1.4.  
Таблиця 4.1.4  
Елементи інформації про небезпеку  для класу « Хімічна продукція, яка 
проявляє токсичність для водних біор есурсів » 
НЕБЕЗПЕЧНІСТЬ ДЛЯ ВОДНИХ БІОРЕСУРСІВ ПРИ КОРОТКОСТРОКОВОМУ 
ВПЛИВІ  
 Категорія 1  
Піктограма небезпечності  
 
Сигнальне слово  Увага  
Види небезпечного впливу  H400:  Дуже токсично для 
організмів водного середовища  
Попередження про небезпечний вплив  
(попередження впливу)  P273  
Попередження про небезпечний вплив  (при впливі)  P391  
Попередження про небезпечний вплив  (при 
зберіганні)  - 
Попередження про небезпечний вплив  (при 
видаленні)  P501  
НЕБЕЗПЕЧНІСТЬ ДЛЯ ВОДНИХ БІОРЕСУРСІВ ПРИ ДОВГОТРИВАЛОМУ 
ВПЛИВІ  
184 
Продовження додатка I 
 Категорія 1  Категорія 2  Категорія 3  Категорія 4  
Піктограма 
небезпечності  
  Піктограма не 
використо -
вується  Піктограма 
не 
використо -
вується  
Сигнальне 
слово  Увага  Не використо -
вується  Не використо -
вується  Не 
використо -
вується  
Види 
небезпечного 
впливу  H410:  Дуже 
токсично для 
організмів 
водного 
середовища  з 
довгостроковими 
наслідками  H411: Токсично 
для організмів 
водного 
середовища  з 
довгостроковими 
наслідками  H412: Шкідливо 
для організмів 
водного 
середовища  з 
довгостроковими 
наслідками  H413: Може 
спричинити 
довготривалі 
негативні 
наслідки для 
організмів 
водного 
середовища . 
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  
(попередження 
впливу)  P273  P273  P273  P273  
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
впливі)  P391  P391  - - 
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
зберіганні)  - - - - 
Попередження 
про 
небезпечний 
вплив  (при 
видаленні)  P501  P501  P501  P501  
 
4.2. Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи 
організмів довкілля  
4.2.1.  Визначення та загальні положення  
4.2.1.1 Визначення  
У цілях виконання пункту 4.2 застосовуються наступні визначення:  
1) «руйнівник ендокринної системи» – хімічна речовина або суміш, яка 
змінює одну чи кілька функцій ендокринної системи, внаслідок чого, 
викликає негативні ефекти в організмі, який був підданий впливу, його 
потомстві, популяціях або субпопуляціях;  
185 
Продовження додатка I 
2) «руйнування ендокринної системи» – зміна однієї чи кількох 
функцій ендокринної системи, спричиненої руйнівником ендокринної 
системи;  
3) «активність ендокринної системи» – взаємодія з ендокринною 
системою, яка може призвести до реакції цієї системи, цільових органів або 
тканин, що надає хімічній речовині або суміші можливість змінити одну чи 
декілька функцій ендокринної системи;  
4) «негативний ефект» – зміна морфології, фізіології, зрос тання, 
розвитку, розмноження чи тривалості життя організму, системи, популяції 
або субпопуляції, що призводить до порушення функціональної здатності, 
порушення компенсаторної здатності реагування на додатковий стрес, або 
збільшення вразливості до інших впл ивів;  
5)  «біологічно обґрунтований зв'язок» – кореляція між активністю 
ендокринної системи та негативним ефектом, встановлена на основі даних 
про біологічні процеси, якщо ця кореляція відповідає сучасним науковим 
знанням.  
4.2.1.2. Загальні положення  
4.2.1 .2.1 Хімічні речовини та суміші, які відповідають критеріям 
класифікації небезпечності руйнівників ендокринної системи організмів 
довкілля  на основі доказів, зазначених у Таблиці 4.2.1, вважаються відомими, 
передбаченими або ймовірними руйнівниками ендокри нної системи 
організмів довкілля , якщо не існує інших доказів, які переконливо свідчать 
про те, негативні ефекти не є значущими на рівні популяції або субпопуляції . 
4.2.1.2.2 Докази, які слід враховувати під час класифікації 
небезпечності хімічних речовин відповідно до інших пунктів цього Додатка, 
також можуть використовуватися для класифікації небезпечності хімічних 
речовин як руйнівників ендокринної системи організмів довкілля , якщо вони 
відповідають критеріям, які зазначені у пункті 4.2.  
4.2.2 Критерії к ласифікації небезпечності для хімічних речовин  
4.2.2.1 Категорії у межах класу  
При проведенні класифікації небезпечності за класом «Хімічна 
продукція, яка  спричиняє руйнування ендокринної системи організмів 
довкілля » хімічні речовини повинні бути віднесен і до однієї з двох категорій.  
Таблиця 4.2.1  
Категорії у межах класу небезпечності «Хімічна продукція, яка спричиняє 
руйнування ендокринної системи організмів довкілля ». 
Категорії  Критерії  
Категорія 1  Відомі або передбачені руйнівники ендокринної системи організмів 
довкілля.  
Класифікація  за Категорією 1 переважно повинна ґрунтуватися на 
доказах, отриманих принаймні з одного з наступних джерел:  
 
1) результати випробувань на тваринах;  
2) дані, відмінні від результатів випробувань на тваринах, які мають 
таки й самий потенціал прогнозування, як і дані, отримані відповідно 
до підпункту 1).  186 
Продовження додатка I 
 
Такі дані повинні надавати докази того, що хімічна речовина 
відповідає всім наведеним нижче критеріям:  
1) наявність активності ендокринної системи;  
2) здійнення негативного в плиу на організм, який був підданий 
впливу, або на його нащадків чи майбутні покоління;  
3) встановлений біологічно обґрунтований зв'язок між активністю 
ендокринної системи та негативним впливом.  
 
Однак, якщо наявна інформація, яка викликає сумніви щодо 
значимості виявлених негативних ефектів на рівні популяції або 
підпопуляції, більш відповідною може бути класифікація за 
Категорією 2.  
Категорія 2  Ймовірні руйнівники ендокринної системи організмів довкілля.  
Хімічна речовина повинна бути класифікована за Категорією 2, 
якщо вона відповідає всім наведеним нижче критеріям:  
1) наявні докази:  
–  активності ендокринної системи;  
– негативного вплиу на організм, який був підданий впливу, або на 
його нащадків чи майбутні покоління;  
2)  докази, зазначені в пункті 1) , є недостатньо переконливими для 
класифікації хімічної речовини за Категорією 1;  
3) наявні докази біологічно обґрунтованого зв'язку між активністю 
ендокринної системи та негативним впливом.  
Якщо наявні докази, які переконливо свідчать про те, що негативні 
ефекти не мають значимості на рівні популяції або підпопуляції, хімічну 
речовину не слід вважати руйнівником ендокринної системи організмів 
довкілля . 
4.2.2.2.  Основи класифікації небезпечнос ті 
4.2.2.2.1  Класифікація небезпечності повинна здійснюватися на основі 
вищезазначених критеріїв, із визначенням ваги доказів для кожного з 
критеріїв (див. пункт 4.2.2.3) та загальним визначенням ваги доказів (див. 
пункт 1.1.1). Критерії класифікації небез печності за класом «Хімічна 
продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи організмів 
довкілля » призначені для застосування для хімічних речовин, які 
спричиняють або можуть спричинити негативний вплив на ендокринну 
систему організмів довкілля  на рівні популяції або субпопуляції . 
4.2.2.2.2  Негативний ефекти, які виключно є неспецифічними 
наслідками іншого токсичного впливу, не повинні враховуватися під час 
класифікації небезпечності хімічної речовини за класом «Хімічна продукція, 
яка спричиняє руйну вання ендокринної системи організмів довкілля ». 
4.2.2.3.  Вага доказів та експертні висновки  
4.2.2.3.1.  Класифікація небезпечності за класом «Хімічна продукція, 
яка спричиняє руйнування ендокринної системи організмів довкілля » 
здійснюється на основі оцінки загальної ваги доказів з використанням 
експертних висновків (див. пункт 1.1.1). Це означає, що всі доступні дані, які 
впливають на визначення наявності руйнівного впливу на ендокринну 
систему організмів довкілля , розглядаються разом, такі як:  187 
Продовження додатка I 
1) результати  випробувань in vivo  або інші дослідження (наприклад, in 
vitro, in silico ), які можуть прогнозувати наявність негативного впливу, 
активності ендокринної системи або біологічно обґрунтованого зв'язку у 
тварин;  
2) дані моделювання залежності «структура -актив ність» на основі 
аналогічних хімічних речовин (SAR);  
3) також можуть бути включені результати оцінок хімічних речовин, 
які є структурно подібними з досліджуваною хімічною речовиною 
(групування, метод аналогій (read -across)), особливо у випадках наявності 
обмеженої інформації про хімічну речовину;  
4) будь -які додаткові відповідні та прийнятні наукові дані.  
4.2.2.3.2.  Під час застосування підходу ваги доказів і використання 
експертних висновків оцінка наукових доказів, зазначених у пункті 4.2.2.3.1 , 
зокрема, повинна враховувати всі фактори, які наведені нижче:  
1) як позитивні, так і негативні результати випробувань;  
2) відповідність методу випробування для визначення негативних 
ефектів  та їх значцщості для рівня популяції або субпопуляції, а  також 
активності е ндокринної системи;  
3) негативн ий вплив на репродуктивну систему,  зростання/розвит ок 
потомства  та інші відповідні негативні ефекти, які ймовірно вплинуть на 
популяції або субпопуляції ; 
4) якість та послідовність даних, враховуючи схеми досліджень та 
узгодж еність результатів в межах одного дослідження та між різними 
дослідженнями, проведеними за подібними методами та з використанням 
різних біологічних видів;  
5) шлях впливу,  результати випробувань щодо токсикокінетики та 
метаболізму;  
6) концепцію ліміту дози  (концентрації) та міжнародні керівництва 
щодо рекомендованих максимальних доз (концентрацій) та для аналізу 
сплутаних ефектів надмірної токсичності ; 
7) якщо доступні  – достатні, надійні та репрезентативні дані польових 
досліджень  або моніторингу, або результати модел ювання на рівні 
популяцій . 
4.2.2.3.3.  Під час використання підходу ваги доказів зв'язок між 
активністю ендокринної системи та негативними ефектами повинен бути 
встановлений на підставі біологічної ймовірності, яка визн ачається з 
урахуванням наявних наукових знань. Біологічно обґрунтований зв'язок  не 
потребує доказів за специфічними даними щодо хімічної речовини.  
4.2.2.3.4.  Під час використання підходу ваги доказів докази, які 
враховуються під час класифікації небезпечн ості хімічної речовини за класом  
«Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи 
людини» відповідно до пункту 3.11, повинні враховуватися під час 
класифікації речовини за класом ««Хімічна продукція, яка спричиняє 188 
Продовження додатка I 
руйнування ендокринної сис теми організмів довкілля» відповідно до пункту 
4.2. 
4.2.3.  Критерії класифікації небезпечності для сумішей  
4.2.3.1.  Класифікація небезпечності сумішей, якщо наявна інформація 
для усіх або деяких компонентів суміші  
4.2.3.1.1.  Суміш повинна бути класифікован а як руйнівник ендокринної 
системи організмів довкілля, якщо принаймні один її компонент 
класифікований як руйнівник ендокринної системи організмів довкілля 
Категорії 1 або Категорії 2 і знаходиться у концентрації не нижче 
відповідного загального ліміту ко нцентрації, зазначеного у Таблиці 4.2.2 для 
Категорії 1 та Категорії 2 відповідно.  
Таблиця 4.2.2 
Загальні ліміти концентрації для компонентів суміші, які віднесені  
 до класу небезпечності «Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної 
системи організмів довкілля »,  і які призводять до класифікації суміші  
Компонент 
класифікований як:  Загальні ліміти концентрації, які призводять до 
класифікації суміші за класом та категорією:  
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування 
ендокринної системи 
організмів довкілля », 
Категорія 1  «Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування 
ендокринної системи 
організмів довкілля », 
Категорія 2  
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування 
ендокринної системи 
організмів довкілля », 
Категорія 1  ≥ 0,1 %  - 
«Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування 
ендокринної системи 
організмів довкілля », 
Категорія 2  - ≥ 1 %  
[Примітка 1]  
Примітка: Ліміти концентрацій у цій Таблиці наведені для твердих речовин та 
рідин (за вагою), а також для газів (за об’ємом).  
Примітка 1: Якщо у складі суміші присутня хімічна речовина, класифікована за 
класом «Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи людини» за 
Категорією 2 та її концентрація становить ≥ 0,1 %, паспорт безпечності хімічної продукції 
повинен надават ись за вимогою.  
4.2.3.2.  Класифікація небезпечності сумішей, якщо наявна інформація 
для суміші в цілому  
4.2.3.2.1.  Класифікація небезпечності сумішей повинна базуватися на 
наявних даних досліджень щодо окремих компонентів суміші з 
використанням лімітів концентрації для компонентів, які класифіковані як 
руйнівники ендокринної системи організмів довкілля. У кожному окрем ому 
випадку для проведення класифікації небезпечності можуть застосовуватись 
дані щодо суміші в цілому, якщо вони свідчать про руйнування ендокринної 189 
Продовження додатка I 
системи організмів довкілля, яке не було виявлене під час оцінювання на 
основі окремих компонентів суміші.  У цьому разі повинно  бути 
продемонстровано, що результати досліджень для суміші  в цілому  є 
переконливими з урахуванням дози та інших факторів, таких як тривалість, 
дані спостережень, аналіз на чутливість та статистичний аналіз тест -систем. 
Слід зберігати усю належну документацію, яка підтверджує класифікацію 
небезпечності, і надавати її за вимогою.  
4.2.3.3.  Класифікація небезпечності сумішей, якщо відсутні дані для 
суміші в цілому: принципи екстраполяції  
4.2.3.3.1.  Якщо для суміші в цілому не було проведен о досліджень 
щодо руйнівного впливу на ендокрину систему організмів довкілля , але є 
достатні дані щодо окремих компонентів суміші та результати досліджень 
подібних сумішей (пункт 4.2.3.2.1 ) для проведення належної класифікації 
небезпечності суміші, ці дані  повинні використовуватися для проведення 
класифікації небезпечності відповідно до правил екстраполяції відповідно до 
пункту 1.1.3 цього Додатка.  
4.2.4.  Інформація про небезпеку  
4.2.4.1.  Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифік ації для цього класу небезпечності (Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування ендокринної системи організмів довкілля ), слід 
застосовувати елементи інформації про небезпеку відповідно до Таблиці 
4.2.3.  
Таблиця 4.2.3 
Елементи інформації про небезпеку для класу небезпечності  
«Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи організмів 
довкілля » 
Класифікація  Категорія 1  Категорія 2  
Піктограма небезпечності    
Сигнальне слово  Небезпека  Увага  
Види небезпечного 
впливу  EUH 430: Може спричинити 
руйнування ендокринної 
системи у організмах 
довкілля . EUH 431: Імовірно м оже 
спричинити руйнування 
ендокринної системи у 
організмах довкілля . 
Попередження про 
небезпечний вплив 
(попередження впливу)  P201  
P202  
P273 
 P201  
P202  
P273 
 
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
впливі)  P391  P391  
Попередження про 
небезпечний вплив (при P405  P405  190 
Продовження додатка I 
зберіганні)  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
видаленні)  P501  P501  
 
4.3 Хімічна продукція, яка є стійк ою, біоакумулятивн ою і токсичн ою 
для довкілля, а бо дуже стійк ою і дуже біоакумулятивн ою 
4.3.1.  Визначення та загальні положення  
4.3.1.1.  У цілях виконання пункту 4. 3 застосовуються наступні 
визначення:  
1) «СБТ» – стійк а, біоакумулятивн а і токсичн а для довкілля  хімічна 
речовина або суміш , яка відповіда є критеріям, які зазначені у пункті  4.3.2.1 ; 
2) «дСдБ » – дуже стійк а і дуже  біоакумулятивн а хімічна речовина або 
суміш, яка відповіда є критеріям, які зазначені у пункті  4.3.2. 2. 
4.3.1. 2. Клас небезпечності «Хімічна продукція  яка є стійкою, 
біоакумулятивною і токсичною для довкілля, або дуже стійкою і дуже 
біоакумулятивною», має наступні диференціації:  
– «Хімічна продукція , яка є стійкою, біоакумулятивною і токсичною 
для довкілля »; 
– «Хімічна продукція , яка є дуже стійк ою і дуже біоакумулятивн ою».  
4.3.2.  Критерії класифікації небезпечності для хімічних речовин  
4.3.2.1.  Критерії класифікації небезпечності СБТ 
Хімічн а речовин а визнача ється як СБТ, якщо вон а відповіда є критеріям 
стійкості, біоакумулятивності та токсичності  для довк ілля, які наведе ні у 
пунктах  4.3.2.1.1 - 4.3.2.1.3, та оцін ена відповідно до пункту  4.3.2.3  цього 
Додатка . 
4.3.2.1.1.  Стійкість  
Хімічна речовина відповідає  критерію стійкості (С), якщо виконується  
принаймні одн а з наступних умов:  
1) період напіврозпаду у морській воді біл ьший, ніж 60 діб;  
2) період напіврозпаду у прісній або естуарній  воді більший, ніж 40 діб;  
3) період напіврозпаду у морському донному осаді більший, ніж 180 
діб; 
4) період напіврозпаду у річковому або естуарному  донному осаді 
більший, ніж 120 діб;  
5) період напіврозпаду у ґрунті більший, ніж 120 діб.  
4.3.2.1.2.  Біоакумулятивність  
Хімічна речовина відповідає  критерію біоакумулятивності (Б), якщо 
коефіцієнт біоконцентрації (КБК) для організмів  водного середовища  
перевищує 2000.  
4.3.2.1.3.  Токсичність для  довкілля  
Хімічна речовина відповідає критері ю токсичн сті для довкілля у будь -
якому з наступних випадків :  
1) екотоксикологічні показники концентраці ї, при якій не 
спостерігаються негативні ефекти, при довготривалому  вплив і (NOEС ) або 191 
Продовження додатка I 
EC x (наприклад, EC 10) для організмів  водного середовища  є менш ими ніж 
0,01 мг/л;  
2) хімічна речовина відповідає критеріям класифікації небезпечності за 
класами «Хімічна продукція, яка має канцерогенні властивості» Категорії 1А, 
1Б, «Хімічна продукція, яка має мутагенні властивості» Категорії 1А, 1Б, 
«Хімічна продукція, яка проявляє ток сичність для репродуктивної системи 
людини» Категорії 1А, 1Б, 2 відповідно до пунктів 3.5, 3.6 або 3.7 цього 
Додатка ; 
3) існують інші докази прояву хронічної токсичності, коли  хімічна 
речовина відповідає критеріям класифікації небезпечності за класом 
«Хімі чна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -мішеней 
та (або) систем органів за умови багаторазового впливу»  (ВТОМ -ХВ), 
Категорії 1  та 2 відповідно до пункту 3.9 цього Додатка;  
4) хімічна речовина відповідає критеріям класифікації небезпеч ності за 
класами  «Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи 
людини », Категорією 1 або « Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування 
ендокринної системи організмів довкілля»,  Категорією 1 відповідно до 
пункту 3.11 або пункту 4.2 цього Д одатка.  
4.3.2.2.  Критерії класифікації небезпечності дСдБ  
Хімічна речовина визначається як дСдБ , якщо вона відповідає 
критеріям стійкості  та біоакумулятивності, які наведені у пункт ах 4.3.2. 2.1 та 
4.3.2. 2.2, та оцінена відповідно до пункту 4.3.2.3 цього До датка.  
4.3.2.2.1.  Стійкість  
Хімічна речовина відповідає критерію дуже стійк ої (дС), якщо 
виконується принаймні одна з наступних умов:  
1) період напіврозпаду у морській, прісній або естуарній  воді більший, 
ніж 60 діб;  
2) період напіврозпаду у морському , річковому  або естуарному  
донному осаді більший, ніж 180 діб;  
3) період напіврозпаду у ґрунті більший, ніж 180 діб.  
4.3.2.2.2. Біоакумулятивність  
Хімічна речовина відповідає критерію дуже біоакумулятивн ої (дБ), 
якщо коефіцієнт біоконцентрації (КБК) для орг анізмів водного середовища 
перевищує 5000. 
4.3.2.3.  Основи класифікації небезпечності  
Під час проведення  класифікації небезпечності  хімічних речовин 
класом « Хімічна продукція, яка є стійкою, біоакумулятивною і токсичною 
для довкілля, або дуже стійкою і дуж е біоакумулятивною » повинен 
застосовуватись підхід ваги доказів і використання експертних висновків  
шляхом порівняння всієї відповідної та доступної інформації, яка зазанчена  в 
пункті  4.3.2.3, з критеріями, які зазначені в  пунктах 4.3.2.1 та 4.3.2.2  цього 
Додатка . Підхід ваги доказів  повинен застосовуватись зокрема у випадках , 
коли критерії  відповідно до  пунктів 4.3.2.1 та 4.3.2.2 не можуть бути 
безпосередньо застосовані до наявної інформації.  192 
Продовження додатка I 
Інформація, яка використовується для оцінки СБТ/дСдБ властивостей, 
повинна  базуватися на результатах випробувань , отриманих у відповідних 
умовах.   
Під час класифікації  також  повинні  враховувати сь СБТ/дСдБ 
властивості відповідних складових, добавок або домішок хімічної речовини, 
а також відповідн их продукт ів перетворення або розклад у. 
Класифікація за цим класом небезпечності ( Хімічна продукція, яка є 
стійкою, біоакумулятивною і токсичною для довкілля, або дуже стійкою і 
дуже біоакумулятивною ) застосовується до всіх органічних хімічних 
речовин, включаючи органометалічні сполуки.  
Інформація, зазначена  в пунктах 4.3.2.3.1, 4.3.2.3.2 та 4.3.2.3.3, повинна 
враховуватись під час оцінки властивостей С, дС, Б, дБ та T.  
4.3.2.3.1  Оцінка властивост ей С або дС 
Під час о цінки властивостей С або дС  повинна бути врахов ана 
наступна інформація:  
1) результати  випробувань, отримані шляхом моделювання  
розкладання в поверхневих водах;  
2) результати  випробувань, отримані шляхом моделювання  
розкладання в ґрунті ; 
3) результати  випробувань, отримані шляхом моделювання  
розкладання  в донному осаді;  
4) інша інформація, наприклад, дані польових досліджень або 
моніторингу, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її надійність та 
можливість використання . 
4.3.2.3.2.  Оцінка властивост ей Б або дБ  
Під час о цінки властивостей Б або дБ повин на бути врахована наступна 
інформація:  
1) результати випробувань  здатності до біоконцентрації або 
біоакумуляції у організмах  водного середовища ; 
2) інша інформація щодо потенціалу біоакумуляції, за умови, якщо 
може бути обґрунтовано підтверджена її надійні сть та можливість 
використання, наприклад:  
– результати досліджень здатності до біоакумуляції у наземних 
організмах;  
– результати досліджень  для рідин або тканин людини, таких як кров, 
молоко або жир;  
– виявлення підвищених рівнів хімічної речовини у живих  організмах, 
зокрема , у зникаючих видах або  у вразливих популяціях та субпопуляціях , у 
порівнянні з їх рівнем у довкіллі ; 
– результати досліджень хронічної токсичності на тваринах;  
– результати оцінки токсикокінетичних властивостей хімічної 
речовини;  193 
Продовження додатка I 
3) інформація щодо здатності хімічної речовини до накопичення у 
харчовому ланцюгу, бажано у вигляді коефіцієнтів біологічного підсилення 
або трофічної  магніфікації.  
4.3.2.3.3.  Оцінка властивост ей Т 
Під час о цінки властивостей Т повинна бути врахована наступна  
інформація:  
1) результати випробувань хронічної токсичності для безхребетних  
тваринах;  
2) результати випробувань хронічної токсичності для риб ; 
3) результати випробувань пригнічення росту водоростей або інших 
водних рослин ; 
4) якщо хімічна речовина відповідає критеріям класифікації 
небезпечності за класами «Хімічна продукція, яка має канцерогенні 
властивості», категорії 1А або 1В (H350 або H350i), «Хімічна продукція, яка 
має мутагенні властивості» категорії 1А або 1В (H340), «Хімічна продукція, 
яка п роявляє токсичність для репродуктивної системи людини» категорії 1А, 
1B та/або 2 (H360, H360F, H360D, H360FD, H360Fd, H360fD, H361, H361f, 
H361d або H361fd), «Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність 
для органів -мішеней та (або) систем органів  за умови багаторазового впливу» 
категорії 1 або 2 (H372 або H373) ; 
5) якщо хімічна речовина відповідає критеріям класифікації 
небезпечності за класами  Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування 
ендокринної системи людини», Категорією 1 або «Хімічна проду кція, яка 
спричиняє руйнування ендокринної системи організмів довкілля», 
Категорією 1  (EUH380 або EUH430 ); 
6) результати випробувань  хронічної токсичності  для наземних 
організмів: безхребетних та рослин;  
7) результати випробувань  хронічної токсичності  для організмів 
донних осадів;  
8) результати випробувань хронічної токсичності або токсичності для 
репродуктивної системи для птахів ; 
9) інша інформація, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її 
надійність та можливість використання.  
4.3.2.4.  Вага доказів та  експертні висновки  
4.3.2.4.1.  Під час застосування  підходу ваги доказів з використанням 
експертних висновків  (як зазначено  в пункті  1.1.1 ), всі наявні відповідні 
наукові дані повинні  бути розглянуті в сукупності , такі як:  
1) результати випробувань in vivo  або інші дослідження (наприклад, in 
vitro, in silico ); 
2) результати застосування підходу категоризації (групування, метод 
аналогій (read -across)) ; 
3) дані моделювання залежності «структура -активність» на основі 
аналогічних хімічних речовин (SAR)  щодо властивостей С, дС, Б, дБ та T;  
4) результати моделювання та моніторингу;  194 
Продовження додатка I 
5) дані щодо  практичного досвіду впливу на людину ( такі як: дані щодо 
професійних захворювань та дані щодо наслідків нещасних випадків ); 
6) епідеміологічні і клінічні дослідження ; 
7) документально засвідчені звіти про клінічні випадки , рецензовані 
опубліковані наукові дослідження та спостереження ; 
8) інші додаткові прийнятні дані.  
Дані повинні бути оцінені щодо я кості та послідовн ості з наданням 
відповідної ваги. Всі д оступні результати  повинні бути об’єднані і складати 
єдину вагу доказів  незалежно від їх окремих висновків . 
4.3.2.4.2.  Під час використання підходу ваги доказів повинна  бути 
врахована  наступна інформація, окрім інформації, зазначеної в розділах 
4.3.2.3.1, 4.3.2.3.2 та 4.3.2 .3.3, як частина наукової оцінки інформації, яка має 
значення для визначення  властивостей С, дС, Б, дБ та T : 
1) визначення С та дС властивостей : 
– результати випробувань щодо здатності до швидкого біологічного 
розкладу ; 
– результати інших скринінгових випр обувань (наприклад, розширені 
дослідження щодо здатності до повного аеробного та анаеробного розкладу, 
випробування щодо повного біологічного розкладу);  
– результати, які були отримані внаслідок моделювання (Q)SAR щодо 
біологічного розкладу ; 
– інша інформа ція, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її 
надійність та можливість використання ; 
2) визначення Б, дБ властивостей : 
– експериментально визначений показник коефіцієнту розподілу н -
октанол/вода,  або отриманий внаслідок моделювання (Q)SAR ; 
– інша інформація, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її 
надійність та можливість використання ; 
3) визначення Т властивостей : 
– показники гострої токсичності для водного середовища  (наприклад, 
результати випробувань  гостр ої токсичн ості для безхребетних, вод орост ей 
або водних рослин , або риб, результати випробувань  гострої токсичності на 
клітин них лініях риб in vitro ); 
– інша інформація, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її 
надійність та можливість використання.  
4.3.3.  Критерії класифікації небезпечності для сумішей  
4.3.3.1.  Суміш повинна бути класифікована як СБТ або дСдБ , якщо 
принаймні один її компонент класифікований як СБТ або дСдБ  і знаходиться 
у концентрації  не менше ніж 0,1 %  (по вазі).  
4.3.4.  Інформація про небезпеку  
4.3.4.1. Для хім ічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності, слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку відповідно до Таблиці 4. 3.1.  
Таблиця 4.3.1 195 
Продовження додатка I 
Елементи інформації про небезпеку для класу небезпечності  
«Хімічна продукція, яка є стійкою, біоакумулятивною і токсичною для довкілля, або 
дуже стійкою і дуже біоакумулятивною » 
Класифікація  СБТ   дСдБ  
Піктограма небезпечності    
Сигнальне слово  Небезпека  Небезпека  
Види небезпечного 
впливу  EUH440: Накопичується в 
довкіллі  та живих організмах, 
включаючи людину  EUH44 1: Значно  
накопичується в довкіллі  та 
живих організмах, 
включаючи людину  
Попередження про 
небезпечний вплив 
(попередження впливу)  P201  
P202  
P273 
 P201  
P202  
P273 
 
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
впливі)  P391  P391  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
видаленні)  P501  P501  
 
4.4 Хімічна продукція, яка є стійк ою, мобільною  і токсичн ою для 
довкілля, а бо дуже стійк ою і дуже мобільною  
4.4.1.  Визначення та загальні положення  
4.4.1.1. У цілях виконання пункту 4. 4 застосовуються наступні 
визначення:  
1) «С МТ» – стійка, мобільна  і токсична для довкілля хімічна речовина 
або суміш, яка відповідає критеріям, які зазначені у пункті 4. 4.2.1; 
2) «дСд М» – дуже стійка і  дуже мобільна  хімічна речовина або суміш, 
яка відповідає критеріям, які зазначені у пункті 4. 4.2.2. 
3) «log K oc» – десятковий логарифм коефіцієнту  розподілу органічн й 
вуглец ь/вода . 
4.4.1.2  Клас небезпечності «Хімічна продукція  яка є стійкою, 
мобільною  і токсичною для довкілля, або дуже стійкою і дуже мобільною », 
має наступні диференціації:  
– «Хімічна продукція , яка є стійкою, мобільною  і токсичною для 
довкілля » (СМТ); 
– «Хімічна продукція , яка є дуже стійк ою і дуже мобільною»  (дСдМ). 
4.4.2. Критерії класифікації небезпечності для хімічних речовин  
4.4.2.1. Критерії класифікації небезпечності СМТ  
Хімічн а речовин а визнача ється як С МТ, якщо вон а відповіда є 
критеріям стійкості, мобільності  та токсичності  для довк ілля, які наведені у 
пунктах  4.4.2.1.1 - 4.4.2.1.3, та оцін ена відповідно до пункту  4.4.2.3 цього 
Додатка . 
4.4.2.1.1.  Стійкість  196 
Продовження додатка I 
Хімічна речовина відповідає  критерію стійкості (С), якщо виконується  
принаймні одн а з наступних умов:  
1) період напіврозпаду у морській воді більший, ніж 60 діб;  
2) період напіврозпаду у прісній або естуарній  воді більший, ніж 40 діб;  
3) період напіврозпаду у морському донному осаді більший, ніж 180 
діб; 
4) період напіврозпаду у річковому або естуарному  донному осаді 
більший, ніж 120 діб;  
5) період напіврозпаду у ґ рунті більший, ніж 120 діб.  
4.4.2.1.2.  Мобільність  
Хімічна речовина відповідає  критерію мобільності (М), якщо  log K oc є 
меншим ніж 3. Для хімічних речовин, які  мають здатність до іонізації , 
критері й мобільності  вважається задоволеним, якщо н айменше  значенн я log 
Koc при рН від 4 до 9 є меншим ніж 3. 
4.4.2.1.3.  Токсичність для довкілля  
Хімічна речовина відповідає критері ю токсичн сті для довкілля у будь -
якому з наступних випадків :  
1) екотоксикологічні показники концентраці ї, при якій не 
спостерігаються негативні ефекти, при довготривалому  вплив і (NOEС ) або 
EC x (наприклад, EC 10) для організмів  водного середовища  є менш ими ніж 
0,01 мг/л;  
2) хімічна речовина відповідає критеріям класифікації небезпечності за 
класами «Хімічна продукція, яка має канцерогенні властивості» Категорії 1А, 
1Б, «Хімічна продукція, яка має мутагенні властивості» Категорії 1А, 1Б, 
«Хімічна продукція, яка проявляє токсичність для репродуктивної системи 
людини» Категорії 1А, 1Б, 2 відповідно до пунктів 3.5, 3.6 або 3.7 цього 
Додатка ; 
3) існують інші докази прояву хронічної токсичності, коли  хімічна 
речовина відповідає критеріям класифікації небезпечності за класом 
«Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токсичність для органів -мішеней 
та (або) систем органів за умови багаторазового вп ливу»  (ВТОМ -ХВ), 
Категорії 1  та 2 відповідно до пункту 3.9 цього Додатка;  
4) хімічна речовина відповідає критеріям класифікації небезпечності за 
класами  «Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування ендокринної системи 
людини », Категорією 1 або « Хімічна про дукція, яка спричиняє руйнування 
ендокринної системи організмів довкілля», Категорією 1 відповідно до 
пункту 3.11 або пункту 4.2 цього Додатка.  
4.4.2.2.  Критерії класифікації небезпечності дСд М 
Хімічна речовина визначається як дСд М, якщо вона відповідає 
критеріям стійкості та мобільності , які наведені у пунктах 4. 4.2.2.1 та 
4.4.2.2.2, та оцінена відповідно до пункту 4. 4.2.3 цього Додатка.  
4.4.2.2.1.  Стійкість  
Хімічна речовина відповідає критерію дуже стійк ої (дС), якщо 
виконується п ринаймні одна з наступних умов:  197 
Продовження додатка I 
1) період напіврозпаду у морській, прісній або естуарній  воді більший, 
ніж 60 діб;  
2) період напіврозпаду у морському , річковому  або естуарному  
донному осаді більший, ніж 180 діб;  
3) період напіврозпаду у ґрунті більший, ніж  180 діб.  
4.4.2.2.2.  Мобільність  
Хімічна речовина відповідає  критерію «дуже мобільної» (М), якщо  log 
Koc є меншим ніж 2. Для хімічних речовин, які  мають здатність до іонізації , 
критері й мобільності  вважається задоволеним, якщо н айменше  значення log 
Koc при рН від 4 до 9 є меншим ніж 2.  
4.4.2.3.  Основи класифікації небезпечності  
Під час проведення класифікації небезпечності хімічних речовин 
класом « Хімічна продукція, яка є стійкою, мобіль ною і токсичною для 
довкілля, або дуже стійкою і дуже мобіль ною» повине н застосовуватись 
підхід ваги доказів і використання експертних висновків  шляхом порівняння 
всієї відповідної та доступної інформації, яка зазанчена  в пункті  4.4.2.3, з 
критеріями, які зазначені в  пунктах 4.4.2.1 та 4. 4.2.2 цього Додатка . Підхід 
ваги доказ ів повинен застосовуватись зокрема у випадках , коли критерії  
відповідно до  пунктів 4.4.2.1 та 4. 4.2.2 не можуть бути безпосередньо 
застосовані до наявної інформації.  
Інформація, яка використовується для оцінки СМТ/дСдМ  
властивостей, повинна  базуватися на результатах випробувань , отриманих у 
відповідних умовах.   
Під час класифікації  також  повинні  враховувати сь СМТ/дСдМ  
властивості відповідних складових, добавок або домішок хімічної речовини, 
а також відповідн их продукт ів перетворення або розклад у. 
Класифікація за цим класом небезпечності ( Хімічна продукція, яка є 
стійкою, мобіль ною і токсичною для довкілля, або дуже стійкою і дуже 
мобіль ною) застосовується до всіх органічних хімічних речовин, включаючи 
органометалічні сполуки.  
Інформація, зазначена  в пунктах 4.4.2.3.1, 4. 4.2.3.2 та 4. 4.2.3.3, повинна 
враховуватись під час оцінки властивостей С, дС, М, дМ та T.  
4.4.2.3.1  Оцінка властивост ей С або дС 
Під час о цінки властивостей С або дС  повинна бути врахована 
наступна інформація:  
1) результати  випробувань, отримані шляхом моделювання  
розкладання в поверхневих водах;  
2) результати  випробувань, отримані шляхом моделювання  
розкладання в ґрунті ; 
3) результати  випробувань, отримані шляхом моделювання  
розкладання в  донному осаді;  
4) інша інформація, наприклад, дані польових досліджень або 
моніторингу, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її надійність та 
можливість використання . 198 
Продовження додатка I 
4.4.2.3.2.  Оцінка властивост ей М або дМ  
Під час о цінки властивостей М або дМ повинна бути врахована 
наступна інформація:  
1) результати випробувань на адсорбцію/десорбцію;  
2) інша інформація, наприклад, дані  щодо вилуговування,  моделювання  
або моніторингу, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її надійність та 
можливість використання.  
4.4.2.3.3.  Оцінка властивост ей Т 
Під час о цінки властивостей Т повинна бути врахована наступна 
інформація:  
1) результати випробувань хронічної токсичності для безхребетних  
тваринах;  
2) результати випробувань хронічної токсичності для риб ; 
3) результати випробувань пригнічення росту водоростей  або інших 
водних рослин ; 
4) якщо хімічна речовина відповідає критеріям класифікації 
небезпечності за класами «Хімічна продукція, яка має канцерогенні 
властивості», категорії 1А або 1В (H350 або H350i), «Хімічна продукція, яка 
має мутагенні властивості» ка тегорії 1А або 1В (H340), «Хімічна продукція, 
яка проявляє токсичність для репродуктивної системи людини» категорії 1А, 
1B та/або 2 (H360, H360F, H360D, H360FD, H360Fd, H360fD, H361, H361f, 
H361d або H361fd), «Хімічна продукція, яка проявляє вибіркову токс ичність 
для органів -мішеней та (або) систем органів за умови багаторазового впливу» 
категорії 1 або 2 (H372 або H373) ; 
5) якщо хімічна речовина відповідає критеріям класифікації 
небезпечності за класами  Хімічна продукція, яка спричиняє руйнування 
ендокринн ої системи людини», Категорією 1 або «Хімічна продукція, яка 
спричиняє руйнування ендокринної системи організмів довкілля», 
Категорією 1  (EUH380 або EUH430 ); 
6) результати випробувань  хронічної токсичності  для наземних 
організмів: безхребетних та рослин;  
7) результати випробувань  хронічної токсичності  для організмів 
донних осадів;  
8) результати випробувань хронічної токсичності або токсичності для 
репродуктивної системи для птахів ; 
9) інша інформація, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її 
надійність та можливість використання.  
4.4.2.4. Вага доказів та експертні висновки  
4.4.2.4.1.  Під час застосування підходу ваги доказів з використанням 
експертних висновків  (як зазначено  в пункті  1.1.1 ), всі наявні відповідні 
наукові дані повинні  бути розглянуті в сукупності , такі як:  
1) результати випробувань in vivo  або інші дослідження (наприклад, in 
vitro, in silico ); 199 
Продовження додатка I 
2) результати застосування підходу категоризації (групування, метод 
аналогій (read -across)) ; 
3) дані моделювання залежності «структура -активність» н а основі 
аналогічних хімічних речовин (SAR)  щодо властивостей С, дС, Б, дБ та T;  
4) результати моделювання та моніторингу;  
5) дані щодо  практичного досвіду впливу на людину ( такі як: дані щодо 
професійних захворювань та дані щодо наслідків нещасних випадків ); 
6) епідеміологічні і клінічні дослідження ; 
7) документально засвідчені звіти про клінічні випадки , рецензовані 
опубліковані наукові дослідження та спостереження ; 
8) інші додаткові прийнятні дані.  
Дані повинні бути оцінені щодо я кості та послідовн ості з наданням 
відповідної ваги. Всі д оступні результати  повинні бути об’єднані і складати 
єдину вагу доказів  незалежно від їх окремих висновків . 
4.4.2.4.2.  Під час використання підходу ваги доказів повинна  бути 
врахована  наступна інформація,  окрім інформації, зазначеної в розділах 
4.4.2.3.1, 4. 4.2.3.2 та 4. 4.2.3.3, як частина наукової оцінки інформації, яка має 
значення для визначення  властивостей С, дС, М, дМ та T: 
1) визначення С та дС властивостей : 
– результати випробувань щодо здатності д о швидкого біологічного 
розкладу ; 
– результати інших скринінгових випробувань (наприклад, розширені 
дослідження щодо здатності до повного аеробного та анаеробного розкладу, 
випробування щодо повного біологічного розкладу);  
– результати, які були отримані в наслідок моделювання (Q)SAR щодо 
біологічного розкладу ; 
– інша інформація, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її 
надійність та можливість використання ; 
2) визначення М, дМ властивостей : 
– показник коефіцієнту розподілу розподілу органічн й вуглец ь/вода 
(Koc), отриманий внаслідок належного та надійного моделювання (Q)SAR ; 
– інша інформація, якщо може бути обґрунтовано підтверджена її 
надійність та можливість використання ; 
3) визначення Т властивостей : 
– показники гострої токсичності для водного середовища  (наприклад, 
результати випробувань  гостр ої токсичн ості для безхребетних, водорост ей 
або водних рослин , або риб, результати випробувань  гострої токсичності на 
клітин них лініях риб in vitro ); 
– інша інформація, якщо може бути обґрунтовано підтверд жена її 
надійність та можливість використання.  
4.4.3. Критерії класифікації небезпечності для сумішей  
4.4.3.1. Суміш повинна бути класифікована як СМТ або дСд М, якщо 
принаймні один її компонент класифікований як СМТ або дСд М і 
знаходиться у концентрації  не менше ніж 0,1 %  (по вазі).  200 
Продовження додатка I 
4.4.4. Інформація про небезпеку  
4.4.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності, слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку відповідно до Таблиці 4. 4.1.  
Таблиця 4.4.1 
Елементи інформації про небезпеку для класу небезпечності  
«Хімічна продукція, яка є стійкою, мобільною  і токсичною для довкілля, або дуже 
стійкою і дуже мобільною » 
Класифікація  СМТ  дСдМ 
Піктограма небезпечності    
Сигнальне слово  Небезпека  Небезпека  
Види небезпечного 
впливу  EUH450: Може спричинити 
тривале та розповсюджене 
забруднення водних ресурсів  EUH451: Може спричинити 
дуже тривале та 
розповсюджене забруднення 
водних ресурсів  
Попередження про 
небезпечний вплив 
(попередження впливу)  P201  
P202  
P273 
 P201  
P202  
P273 
 
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
впливі)  P391  P391  
Попередження про 
небезпечний вплив (при 
видаленні)  P501  P501  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 201 
Продовження додатка I 
 
 
 
 
 
5. ЧАСТИНА Д. ДОДАТКОВІ НЕБЕЗПЕКИ  
5.1. Хімічна продукція, яка руйнує озоновий шар  
5.1.1.  Визначення та загальні положення  
5.1.1.1. Озоноруйнівний потенціал (ОРП) - показник, визначений для 
кожної озоноруйнівної речовини, та який визначає потенційний руйнівний 
вплив так ої речовини на озоновий шар. ОРП є інтегративною величиною, яка 
відрізняється для кожного джерела галогеновуглеводів, яка відображає 
ступінь руйнування стратосферного озонового шару від викидів певного 
галогеновуглеводу у порівнянні (по вазі) з такими ж ви кидами 
трихлорфторметану (ХФВ -11 (СFC -11). Формальним визначенням ОРП є 
ступінь сукупних порушень у загальному обсязі озону при диференційованих 
масових викидах будь -якої окремої сполуки по відношенню до еквівалентних 
викидів ХФВ -11 (СFC -11).  
Озоноруйнівн а речовина – це хімічна речовина, яка, на підставі 
наявних доказів щодо її властивостей, а також щодо її передбаченої або 
визначеної трансформації у довкіллі, може становити небезпеку для 
структури та/або функціональності стратосферного озонового шару. 
Озоноруйнівна речовина – це речовина, яка класифікована за Категорією 1 за 
класом небезпечності  «Хімічна продукція, яка руйнує озоновий шар». 
Озоноруйнівні речовини зазначені у Додатку І до Закону України «Про 
озоноруйнівні речовини та фторовані парникові газ и».  
5.1.2.  Критерії класифікації небезпечності  для хімічних речовин  
5.1.2.1. Хімічна речовина класифікується за Категорією 1 за класом 
небезпечності  «Хімічна продукція, яка руйнує озоновий шар», якщо наявні 
докази щодо її властивостей, а також щодо її передбаченої або визначеної 
трансформації у довкіллі, вказують на те, що хімічна речовина може 
становити небезпеку для структури та/або функціональності  стратосферного 
озонового шару.  
5.1.3.  Критерії класифікації небезпечності  для сумішей хімічних 
речовин  
5.1.3.1. Суміші класифікуються за Категорією 1 за класом 
небезпечності  «Хімічна продукція, яка руйнує озоновий шар» на основі 
індивідуальної концентрац ії озоноруйнівної речовини (або речовин), яка 
класифікована за цією категорією  у межах  цього класу та входить до складу 
суміші, відповідно до Таблиці 5.1.  
Таблиця 5.1  202 
Продовження додатка I 
Загальні ліміти концентрації озоноруйнівних речовин, які входять до складу 
суміші, досягн ення яких призводить до класифікації суміші за цим класом  
Концентрація озоноруйнівної речовини, 
яка класифікована:  Приймається рішення щодо 
класифікації суміші:  
Озон 1*  ≥ 0,1 %  Озон 1  
* - Коди класів, диференціацій та категорій у межах класу зазначені у Таблиці 1.1. 
Додатка VI до цього Технічного регламенту . 
 
5.1.4.  Інформація про небезпеку  
5.1.4.1. Для хімічних речовин або сумішей, які відповідають критеріям 
класифікації для цього класу небезпечності , слід застосовувати елементи 
інформації про небезпеку  відповідно до Таблиці 5.2.  
Таблиця 5.2  
Елементи інформації про небезпеку  для класу  
 «Хімічна продукція, яка руйнує озоновий шар»  
НЕБЕЗПЕКА РУЙНУВАННЯ ОЗОНОВОГО ШАРУ  
 Категорія 1  
Піктограма небезпечності  
 
Сигнальне слово  Увага  
Види небезпечного впливу  H420: Завдає шкоди здоров'ю людей 
та довкіллю, руйнуючи озоновий 
шар 
Попередження про небезпечний вплив   P502  
 
________________________________________