Fremsat den 10. november 2020 af ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling (Mogens Jensen)
Forslag
til
Lov om aflivning af og midlertidigt forbud mod hold af mink1)
Midlertidigt forbud mod hold af mink
§ 1. Hold af mink er ikke tilladt til og med den 31.
december 2021.
Stk. 2.  Det er til og med den 31. december 2021 forbudt at
1) ind- og udføre levende mink til og fra Danmark,
2) til- og fraføre levende mink mellem besætninger i Dan‐
mark eller
3) tilføre mink til de i stk. 3 og 4 nævnte dyrehold.
Stk. 3.  Stk. 1 og 2, omfatter ikke
1) hold af mink i zoologiske haver, dyreparker og lignen‐
de,
2) hold af mink i cirkus, forlystelsesparker og lignende
virksomheder og
3) privates hold af domesticerede former af mink, dog
maksimalt 5 mink.
Stk. 4.  Ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling kan
efter ansøgning give tilladelse til at fravige stk. 1 og 2 med
henblik på tekniske og videnskabelige undersøgelser, der
udføres under tilsyn af Dyreforsøgstilsynet. Der kan fastsæt‐
tes vilkår for tilladelsen.
Stk. 5.  Ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling kan
fastsætte regler om ændringen af undertagelserne nævnt i
stk. 3 og 4, herunder, at de i stk. 3 nævnte hold af mink
omfattes af forbuddet i stk. 1 og 2.
Aflivning af mink
§ 2. Fysiske og juridiske personer, der i strid med § 1, stk.
1, holder mink, skal lade dyrene aflive.
Stk. 2.  Mink, der er anskaffet før lovens ikrafttræden, og
som ikke er omfattet af restriktioner i medfør af lov om hold
af dyr, må pelses.Tempobonus
§ 3. Ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling udbe‐
taler en tempobonus på 20 kr. pr. mink til minkavlere, der
har aflivet alle mink i besætningen senest den 16. november
2020.
Stk. 2.  For minkavlere beliggende i Hjørring, Brønderslev,
Frederikshavn, Thisted, Jammerbugt, Vesthimmerland og
Læsø kommuner, der havde aflivet alle mink i besætningen
senest den 9. november 2020, udbetaler ministeren ud over
en tempobonus på 20 kr. pr. mink yderligere 10 kr. pr. mink i
bonus.
Stk. 3.  Uanset de i stk. 1 og 2 nævnte datoer for afslutning
af aflivning kan ministeren udbetale tempobonus, hvis årsa‐
gen til overskridelsen ikke skyldes minkavlernes forhold.
Oplag, nedgravning og bortskaffelse
§ 4. Vedkommende minister kan til og med den 31.
december 2021 træffe foranstaltninger og fastsætte regler
om oplag, nedgravning eller bortskaffelse af aflivede mink,
når det er nødvendigt. Foranstaltningerne kan træffes uanset
bestemmelser i anden lovgivning, og reglerne kan fravige
anden lovgivning.
Stk. 2.  Foranstaltninger og regler efter stk. 1 må ikke
udstrækkes i længere tid end nødvendigt.
Kontrol, påbud m.v.
§ 5. Ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling fører
kontrol med, at loven overholdes.
Stk. 2.  Ministeren kan endvidere meddele de forbud og
påbud, der er nødvendige for at sikre lovens overholdelse.
Stk. 3.  Hvis et påbud ikke efterkommes inden for en nær‐
mere fastsat frist, kan ministeren lade arbejdet udføre for
den ansvarliges regning.
1) Loven indeholder bestemmelser, der som udkast har været notificeret i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv
2015/1535/EU om en informationsprocedure med hensyn til tekniske forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (kodifikation)
(informationsproceduredirektivet).
Lovforslag nr. L 77 Folketinget 2020-21
Miljø- og Fødevaremin., j.nr. 2020-21759CK002698Stk. 4.  Klage over forbud og påbud meddelt efter stk. 2
kan ikke indbringes for anden administrativ myndighed.
Stk. 5.  Ministeren kan efter forhandling med
vedkommende minister eller vedkommende kommunale or‐
ganisation fastsætte regler om andre offentlige myndighe‐
ders eller offentlige institutioners medvirken ved varetagelse
af opgaver efter loven.
Adgang til offentlige og private ejendomme m.v.
§ 6. Ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling eller
andre, der efter regler udstedt i medfør af § 5, stk. 5, med‐
virker ved varetagelsen af opgaver efter loven, har, hvis
det skønnes nødvendigt, til enhver tid mod behørig legiti‐
mation og uden retskendelse adgang til offentlige og priva‐
te ejendomme, lokaliteter, transportmidler, forretningsbøger,
papirer m.v., herunder elektroniske data, med henblik på
varetagelse af opgaver efter denne lov eller regler fastsat i
medfør af heraf.
Stk. 2.  Politiet yder om nødvendigt bistand til adgang i
medfør af stk. 1. Ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestil‐
ling kan efter forhandling med justitsministeren fastsætte
regler om politiets bistand efter 1. pkt.
Erstatning og kompensation
§ 7. Staten yder ved aflivning af mink, der er anskaffet
før lovens ikrafttræden, erstatning, der svarer til dyrenes
værdi, samt erstatning til dækning af det herved opståede
driftstab. Er dyrene pelset, jf. § 2, stk. 2, bortfalder retten til
erstatning for værdien af de pelsede dyr. 1. pkt. finder ikke
anvendelse på besætninger, der er pålagt restriktioner efter
lov om hold af dyr og bekendtgørelse om COVID-19 hos
pelsdyr.
Stk. 2.  Ministeren for fødevare, fiskeri og ligestilling fast‐
sætter regler om erstatning eller kompensation som følge af
forbuddet mod hold af mink, jf. § 1, stk. 1.
Stk. 3.  Ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling kan
fastsætte regler om behandlingen af sager omfattet af stk. 1og 2. Ministeren kan herunder fastsætte regler om oprettelse
af myndigheder, der skal behandle sagerne, og efter forhand‐
ling med transportministeren fastsætte regler om, at sagerne
helt eller delvis skal behandles efter reglerne i lov om frem‐
gangsmåden ved ekspropriation vedrørende fast ejendom.
Straf
§ 8. Med bøde eller fængsel indtil 6 måneder straffes den,
der
1) overtræder § 1, stk. 1,
2) overtræder § 1, stk. 2, eller
3) undlader at efterkomme et påbud eller overtræder for‐
bud meddelt efter § 5, stk. 2.
Stk. 2.  I forskrifter fastsat i medfør af loven kan der fast‐
sættes straf i form af bøde og fængsel indtil 6 måneder for
overtrædelse af forskrifterne.
Stk. 3.  Der kan pålægges selskaber m.v. (juridiske perso‐
ner) strafansvar efter reglerne i straffelovens 5. kapitel.
Ikrafttrædelses- og overgangsbestemmelser
§ 9. Loven træder i kraft ved bekendtgørelsen i Lovtiden‐
de.
Stk. 2.  § 8, stk. 1, nr. 1 og 3, finder for så vidt angår mink,
der er anskaffet før lovens ikrafttræden, først anvendelse fra
den 1. december 2020.
Stk. 3.  Ansøgning om tilladelse efter § 1, stk. 4, skal for
så vidt angår tekniske og videnskabelige undersøgelser, der
er iværksat før lovens ikrafttræden, indgives senest den 1.
december 2020. Giver ministeren for fødevarer, fiskeri og
ligestilling afslag på ansøgningen, fastsættes der samtidig en
frist for, hvornår minkene skal være aflivet. Indtil udløbet af
fristen i 2. pkt finder § 1, stk. 1 og 2, ikke anvendelse.
Færøerne og Grønland
§ 10.  Loven gælder ikke for Færøerne og Grønland.2Bemærkninger til lovforslaget
Almindelige bemærkninger
Indholdsfortegnelse
1. Indledning
2. Lovforslagets hovedpunkter
2.1. Aflivning af mink samt midlertidigt forbud mod hold mink
2.1.1. Gældende ret
2.1.2. Statens Serum Instituts risikovurdering af human sundhed ved fortsat minkavl
2.1.3. Miljø- og Fødevareministeriets overvejelser og den foreslåede ordning
2.2. Erstatning og kompensation
2.2.1. Gældende ret
2.2.2. Miljø- og Fødevareministeriets overvejelser og den foreslåede ordning
3. De økonomiske konsekvenser og implementeringskonsekvenser for det offentlige.
4. De økonomiske og administrative konsekvenser for erhvervslivet m.v.
5. De administrative konsekvenser for borgere
6. De miljømæssige konsekvenser
7. Forholdet til EU-retten
8. Hørte myndigheder og organisationer m.v.
9. Sammenfattende skema.31. Indledning
Formålet med denne lov er at hindre udbredelse af CO‐
VID-19 i mink af hensyn til folkesundheden.
I midten af juni blev de første minkfarme i Nordjylland
konstateret smittet med COVID-19. Disse blev ud fra et for‐
sigtighedsprincip aflivet i medfør af lov om hold af dyr. Vi‐
russet har frem til i dag bredt sig til over 200 farme fordelt
over Jylland. Per 9. november 2020 er 229 farme konstateret
smittede. Efter anbefaling af veterinær- og sundhedsmyndig‐
hederne besluttede regeringen den 1. oktober 2020 at slå alle
smittede besætninger samt besætninger inden for en radius
af 7,8 kilometer ned.
Sundhedsmyndighederne vurderer, at fortsat minkavl under
en igangværende COVID-19 epidemi indebærer en betyde‐
lig risiko for folkesundheden, herunder for mulighederne
for at forebygge COVID-19 med vacciner. Det fremgår af
Statens Serum Instituts risikovurdering af 3. november 2020
af human sundhed ved fortsat minkavl. Det fremgår desu‐
den, at fortsat minkavl under epidemien indebærer en bety‐
delig risiko for gentagelse af smittespredning blandt mink
og mennesker som er set i Vestdanmark i 2020. Statens
Serum Institut vurderer, at dette indebærer en stor risiko for
folkesundheden, både ved at medføre større sygdomsbyrde
blandt mennesker, og ved at et stort virusreservoir i mink
øger risikoen for, at der opstår nye virusmutationer, som
vacciner ikke giver optimal beskyttelse imod. Statens Serum
Institut vurderer, at den flokimmunitet, der opnås ved vacci‐
nation eller overstået infektion, samlet set kan risikere at
blive svækket eller udeblive, og at det samtidig må forventes
at betyde en væsentlig forringelse af mulighederne for at
bevare epidemikontrol i Danmark.
Statens Serum Institut har ifølge risikovurderingen påvist en
mutation, cluster 5, som foreløbige laboratorieundersøgelser
tyder på har nedsat følsomhed over for neutraliserende anti‐
stoffer. Der er risiko for, at der opstået en ny mutation, som
aktuelle vaccinekandidater ikke giver optimal beskyttelse
imod.
Det foreslås på den baggrund, at alle mink på danske mink‐
farme skal aflives (inkl. avlsdyr), og at produktionen skal
indstilles, herunder genindsættelse af nye mink, til og med
den 31. december 2021.
2. Lovforslagets hovedpunkter
2.1. Aflivning af mink samt midlertidigt forbud mod hold
mink
2.1.1.  Gældende ret
Lovforslaget vedrører en ny hovedlov, der fastsætter et mid‐
lertidig forbud mod hold af mink, herunder krav om afliv‐ning af alle mink, som ikke er omfattet af restriktioner som
følge af lov om hold af dyr.
Det fremgår af § 1 i lov om hold af dyr, at lovens formål er
at sikre at hold af dyr sker på ansvarlig vis og på en sådan
måde, at hensynet til fødevaresikkerheden og menneskeres
og dyrs sundhed samt produktionen tilgodeses.
Det primære formål med lov om hold af dyr er imidlertid at
sikre dyrenes sundhed og bekæmpe sygdom i dyr. Som en
afledet effekt heraf, vil bekæmpelse af sygdom i dyr, også
kunne ske for at beskytte menneskers sundhed.
Efter bestemmelserne i lovens § 30 er der hjemmel til at
iværksætte en række foranstaltninger med henblik på at
udrydde, begrænse eller imødegå risiko for udbredelse af
blandt andet zoonotiske smitstoffer. Hjemlen omfatter blandt
andet adgang til at aflive dyr, der enten er konstateret ramt,
eller som kan mistænkes for at være ramt af sygdom. Her‐
udover kan raske dyr i en zone omkring udbrudsstedet afli‐
ves. Zonens størrelse fastsættes ud fra en veterinærfaglig
vurdering af smitteforholdene.
Der er således ikke hjemmel i lov om hold af dyr til at aflive
alle mink i besætninger med pelsdyrproduktion, ligesom der
ikke er hjemmel til at indføre et midlertidigt forbud mod
hold af mink.
2.1.2.  Statens Serum Instituts risikovurdering af human
sundhed ved fortsat minkavl
Statens Serum Institut konkluderer i ”Risikovurdering af
human sundhed ved fortsat minkavl” af 3. november 2020,
at en fortsat minkavl under en igangværende COVID-19
epidemi indebærer en betydelig risiko for folkesundheden,
herunder for mulighederne for at forebygge COVID-19 med
vacciner. Sundhedsstyrelsen tilslutter sig konklusionerne i
risikovurderingen.
Statens Serum Institut hæfter sig ved, at der pr. 2. november
2020 er konstateret SARS-CoV-2 smitte på 191 minkfarme,
og at denne udvikling er sket til trods for en intensiv indsats
fra myndighedernes side med henblik på at begrænse smit‐
ten. Statens Serum Institut konstaterer, at mink med SARS-
CoV-2 udgør et stort reservoir af virus, at der er en stor
erhvervsrisiko forbundet med minkavl i smittede områder,
og det er ikke lykkedes at begrænse yderligere spredning til
det omgivende samfund.
Statens Serum Institut konstaterer, at der samtidig ses smitte
med nye typer SARS-CoV-2 virus, der tilpasser sig mink
(minkvarianter) i lokalbefolkningen, og at der er en stærk
geografisk og tidsmæssig sammenhæng mellem antal positi‐
ve minkfarme og smitteforekomst blandt mennesker. Statens
Serum Institut konstaterer videre, at på grund af de ændrin‐4ger, der optræder i spike proteinet i flere af minkvarianterne
af virus, er der risiko for at vacciner, der er rettet imod
spike proteinet ikke vil give optimal beskyttelse imod de
nye virus, der opstår i mink, og immuniteten fra overstået
COVID-19 infektion kan give mindre beskyttelse mod de
nye virusvarianter.
Statens Serum Institut konstaterer også, at der løbende er
sket flere mutationer i SARS-CoV-2 minkvariant, hvor der
indtil nu er fundet 5 clustre.
Et bestemt virus med 4 ændringer i generne for spike protein
er påvist i fem nordjyske minkfarme og i 12 patientprøver,
heraf 4 med direkte forbindelse med tre af disse farme (clu‐
ster 5). Foreløbige undersøgelser tyder på, at dette virus
udviser nedsat følsomhed for neutraliserende antistoffer fra
flere personer med overstået infektion. Dette er påvist i et
laboratorieforsøg, hvor man ser, at det særlige minkvirus
ikke i samme grad hæmmes i vækst af antistoffer fra men‐
nesker, som har været smittet med en ikke-minkrelateret
variant af SARS-CoV-2. Igangværende undersøgelser vil
afdække problemstillingen yderligere. Yderligere varianter
er identificeret ved sekvensering men ikke undersøgt for
neutralisation endnu. Dette er bekymrende, da det potentielt
kan have betydning for en kommende COVID-19 vaccines
effekt over for smitte med nye minkvarianter, og indebærer
en risiko for nedsat immunitet over for disse efter overstået
COVID-19 infektion, hvilket både har betydning for den
enkelte og for flokimmuniteten i samfundet.
Det fremgår på den baggrund uddybende af risikovurderin‐
gen, at hvis minkproduktionen fortsættes i Danmark, såle‐
des at der i 2021 genetableres en stor population af mink,
vurderer Statens Serum Institut det for overvejende sand‐
synligt, at denne population vil være modtagelige for smit‐
te. Statens Serum Institut forventer, at der stadigt vil være
SARS-CoV-2 i omløb blandt mennesker og ingen betydende
immunitet i befolkningen før størstedelen af befolkningen
er vaccineret. Dermed er der en betydelig risiko for genta‐
gelse af smittespredning blandt mink og mennesker, som er
set i Vestdanmark i 2020. Statens Serum Institut vurderer,
at dette indebærer en stor risiko for folkesundheden, både
ved at medføre større sygdomsbyrde blandt mennesker, og
ved at et stort virusreservoir øger risikoen for, at der igen
opstår nye virusmutationer, som vacciner ikke giver optimal
beskyttelse imod.
Statens Serum Institut vurderer, at den flokimmunitet, der
opnås ved vaccination eller overstået infektion, samlet set
kan risikere at blive svækket eller udeblive, og at det
samtidig må forventes at betyde en væsentlig forringelse af
mulighederne for at bevare epidemikontrol i Danmark, hvil‐
ket kan medføre, at man må indføre yderligere restriktioner
og begrænsninger på samfundslivet m.v.Statens Serum Institut konkluderer, at tilstedeværelsen af et
omfattende reservoir af virus i mink indebærer en alvorlig
trussel mod folkesundheden, idet virus spredes fra dyr til
mennesker.
2.1.3.  Miljø- og Fødevareministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Det fremgår af risikovurderingen fra Statens Serum Institut
af 3. november 2020, at såfremt minkproduktionen fortsæt‐
tes i Danmark, således at der i 2021 genetableres en stor po‐
pulation af mink, vurderes det for overvejende sandsynligt,
at denne population vil være modtagelige for smitte. Derud‐
over forventes der stadigt at være SARS-CoV-2 i omløb
blandt mennesker og ingen betydende immunitet i befolk‐
ningen før størstedelen af befolkningen er vaccineret. Der‐
med er der en betydelig risiko for gentagelse af smittespred‐
ning blandt mink og mennesker, som er set i Vestdanmark
i 2020. Dette vurderes at indebære en stor risiko for folke‐
sundheden, både ved at medføre større sygdomsbyrde blandt
mennesker, og ved at et stort virusreservoir øger risikoen
for, at der igen opstår nye virusmutationer, som vacciner
ikke giver optimal beskyttelse imod. Samlet set kan den
flokimmunitet, der opnås ved vaccination eller overstået
infektion, risikere at blive svækket eller udeblive. Det må
samtidigt forventes at betyde en væsentlig forringelse af
mulighederne for at bevare epidemikontrol i Danmark.
En fortsat minkavl under en igangværende COVID-19 epi‐
demi indebærer derfor efter sundhedsmyndighedernes vur‐
dering en betydelig risiko for folkesundheden, herunder for
mulighederne for at forebygge COVID-19 med vacciner.
Det er Miljø- og Fødevareministeriets opfattelse, at lov om
hold af dyr ikke kan finde anvendelse på den foreliggende
situation, hvor det af hensyn til folkesundheden er foreslåes
at alle mink i besætninger med pelsdyrproduktion skal afli‐
ves. Efter Miljø- og Fødevareministeriets opfattelse vil så
indgribende foranstaltninger, der omfatter aflivning af alle
mink samt forbud mod genindsættelse i en periode, kræve
eksplicit lovhjemmel. Miljø- og Fødevareministeriet finder
det derfor nødvendigt at fremsætte nærværende lovforslag,
hvormed der skabes hjemmel til at påbyde aflivning af alle
mink i besætninger med pelsdyrproduktion og samtidig ind‐
føres et midlertidigt forbud mod hold af mink til og med den
31. december 2021.
På baggrund af ovenstående foreslås det at påbyde aflivning
af alle mink i danske besætninger samt forbyde genindsæt‐
telse af mink til og med den 31. december 2021.
Hvis der senere måtte vise sig at blive behov for at forlænge
forbudsperioden vil dette ske ved lovændring.
Med lovforslaget skabes der således hjemmel til aflivning5af alle mink og samtidig indføres forbud mod hold af mink
til og med den 31. december 2021. Forslaget indebærer, at
alle besætninger med mink, inklusive avlsdyr, omfattes af
det midlertidige forbud mod hold af mink og skal aflives.
Det foreslås endvidere at forbyde ind- og udførsel af leven‐
de mink til og fra Danmark samt at til- og fraføre levende
mink mellem besætninger og tilføre mink til dyrehold, der
undtaget fra forbuddet mod hold af mink, jf. det foreslåede §
1, stk. 3 eller 4.
Forbuddet mod hold af mink vil som udgangspunkt ikke
gælde hold af mink i zoologiske haver, dyreparker og lig‐
nende. Ligeledes er privates hold af domesticerede mink
undtaget fra forbuddet, dog vil der maksimalt kunne holdes
5 mink af hensyn til at minimere risikoen for smitte.
Ministeren for fødevarer, fiskeri, og ligestilling bemyndiges
efter forslaget til at fastsætte regler om, at de undtagne dyre‐
hold med mink, kan omfattes af forbuddet, hvis der senere
komme nye risikovurderinger i forhold til disse former for
minkhold.
Som udgangspunkt vil hold af mink i besætninger, der ind‐
går i tekniske og videnskabelige undersøgelser, der udføres
under tilsyn af Dyreforsøgstilsynet være omfattet af forbud‐
det § 1, stk. 1 og 2. Det foreslås dog, at ministeren efter
ansøgning kan give tilladelse til hold af mink i forsøgsøje‐
med, hvis dette kan gøres på en sådan måde, at sikkerheden
for folkesundheden ikke bringes i fare. Det foreslås derfor,
at der kan fastsættes vilkår for opnåelse af tilladelse, hvilket
kunne være krav om særlige smitteforebyggende foranstalt‐
ninger, lukkede staldanlæg mv.
Det foreslås med lovforslaget, at mink, der holdes i strid
med forbuddet skal aflives ved ejerens foranstaltning. Det
foreslås endvidere, at der kan meddeles de påbud og forbud,
som er nødvendige for at sikre overholdelse af loven – og
hvis et påbud om f.eks. aflivning af mink ikke efterkommes,
kan ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling lade dy‐
rene aflive og bortskaffe for ejerens regning.
Mink, der er anskaffet før lovens ikrafttræden, og som ikke
er omfattet af restriktionerne som følge af lov om hold af
dyr, kan pelses. Det vil sige, at raske mink i besætninger,
der ikke ligger inden for risikozonen på 7,8 km fra smittede
besætninger (dyrehold med smittede mink), kan pelses i
forbindelse med aflivningen.
Det foreslås endvidere, at overtrædelse af forbuddet mod
hold af mink, herunder forbuddet mod ind- og udførsel af
mink m.v., kan straffes med bøde eller fængsel indtil 6 må‐
neder. For så vidt angår mink, der er anskaffet før lovens
ikrafttræden, foreslås, at bestemmelsen om straf for at holdemink i strid med det foreslåede forbud ikke finder anvendel‐
se før den 1. december 2020, hvormed der gives avlere af
mink rimelig tid til at aflive eksisterende dyr efter forbuddet
indførelse. En overtrædelse af forbuddet om at indføre eller
udføre levende mink til og fra Danmark samt en overtrædel‐
se af forbuddet mod at til- og fraføre levende mink mellem
besætninger eller at tilføre mink til dyrehold, der undtaget
fra forbuddet mod hold af mink, kan dog straffes fra lovens
ikrafttræden.
Af hensynet til folkesundheden er det vigtigt, at aflivningen
af alle mink foregår hurtigst muligt – og gerne før den 1.
december 2020. Det foreslås derfor, at der etableres en bo‐
nusordning for hurtig aflivning af mink. Det foreslås, at der
udbetales en tempobonus på 20 kr. pr. aflivet dyr. Ordningen
gælder aflivning af alle dyr og således også dyr, der aflives
i medfør af restriktioner efter lov om hold af dyr. Det er
en forudsætning for udbetaling af tempobonus, at aflivning
er tilendebragt senest den 16. november 2020. For aflivning
af mink i Nordjylland (kommunerne Hjørring, Brønderslev,
Frederikshavn, Thisted, Jammerbugt, Vesthimmerland og
Læsø) vil der herudover blive ydet en ekstra tempobonus på
10 kr. pr. dyr, hvis aflivningen var tilendebragt senest den 9.
november 2020. Ministeren kan dog udbetale tempobonus,
selv om fristerne ikke overholdes, hvis årsagen til overskri‐
delsen ikke skyldes minkavlerens forhold.
Miljø- og Fødevareministeriet finder, at der i forbindelse
med bortskaffelse mv. af de aflivede mink kan opstå behov
for at kunne fravige anden lovgivning. Det foreslås derfor,
at vedkommende minister til og med den 31. december 2021
kan træffe foranstaltninger og fastsætte regler om oplag,
nedgravning eller bortskaffelse af aflivede mink, når det
er nødvendigt. Dertil foreslås det, at foranstaltningerne kan
træffes uanset bestemmelser i anden lovgivning, og at reg‐
lerne kan fravige anden lovgivning. Det foreslås samtidig, at
trufne foranstaltninger og regler udstedt i medfør af bemyn‐
digelserne ikke må udstrækkes i længere tid end nødvendigt.
2.2. Erstatning og kompensation
2.2.1.  Gældende ret
Lovforslaget vedrører en ny hovedlov, der fastsætter et mid‐
lertidig forbud mod hold af mink, herunder krav om afliv‐
ning af alle mink, som ikke er omfattet af restriktioner som
følge af lov om hold af dyr.
Lov om hold af dyr indeholder særlige regler om statens er‐
statning for påbud om aflivning af dyr af hensyn til bekæm‐
pelsen af smitsomme sygdomme. Statens erstatningsansvar
for aflivning af mink, der er under restriktioner efter lov om
hold af dyr, er reguleret i § 56, stk. 1, i lov om hold af
dyr. Bestemmelsen udgør en modifikation af de almindelige
erstatningsregler, idet den bestemmer, at staten er ansvarlig6på objektivt grundlag, når den f.eks. udsteder påbud om
aflivning af dyr for at bekæmpe smitsomme sygdomme.
I de tilfælde, hvor der er tale om aflivning af dyr, der er
konstateret smittet, tillægger lov om hold af dyr i § 56, stk.
1, ejeren af den pågældende dyrebesætning en erstatning,
som vedkommende ikke ellers havde været berettiget til.
Baggrunden for de gældende regler er, at det er af afgørende
betydning at kunne foretage en hurtig og effektiv sygdoms‐
bekæmpelse, herunder nedslagning af såvel smittede dyr
som dyr, der blot mistænkes for at være smittede. Det er
anset for nødvendigt at sikre den fornødne motivation hos
de berørte landmænd til at medvirke positivt, både ved diag‐
nosticering og bekæmpelse af alvorlige sygdomme igennem
regler, der i høj grad holder dem skadesløse for udgifter
forbundet med sygdomskonstatering og bekæmpelse.
Det fremgår af bemærkningerne til § 56, at der kan ydes hel
eller delvis driftstabserstatning i forbindelse med nedslag‐
ning af syge dyr. Gennem en årrække har driftstabserstatnin‐
gen dog været begrænset til at udgøre 20 pct. af det faktisk
opgjorte driftstab. Dette fremgår også af bekendtgørelse om
erstatning og udgifter ved bekæmpelse og forebyggelse af
husdyrsygdomme (erstatningsbekendtgørelsen).
Det kan udledes af de specielle bemærkninger til § 56, at
hvis der er tale om nedslagning af raske dyr ydes der som
udgangspunkt fuld erstatning for dyrene og fuld driftstabser‐
statning. Dette sker ud fra en antagelse om ekspropriation.
Fødevarestyrelsen har med hjemmel i § 56 i lov om hold af
dyr udstedt ovennævnte erstatningsbekendtgørelse, som fin‐
der anvendelse på dyr, der er underlagt restriktioner ifølge
lov om hold af dyr.
Erstatningsbekendtgørelsens § 3 fastslår, at dyr skal takse‐
res, inden de aflives, og at Fødevarestyrelsen betaler erstat‐
ning for de takserede dyr. Bekendtgørelsens § 6, stk. 1,
fastslår, at man ved taksationen værdiansætter dyrene efter
deres tilstand ved aflivning, dog således at der ikke tages
hensyn til den sygdom eller den mistanke herom, der er
årsag til aflivning.
Erstatningsbekendtgørelsens § 7, stk. 3, fastslår, at taksati‐
onsproceduren ikke skal anvendes, hvis der findes godkend‐
te skalaværdier.
Driftstab udgøres af værdien af den produktion eller til‐
vækst, som de aflivede dyr kunne generere, hvis de ikke
var blevet aflivet, fratrukket sparede udgifter til foder, løn
mv. Det kan f.eks. være i form af tabt avance eller forøgede
driftsudgifter. Det påhviler i udgangspunktet den skadelidte
at påvise størrelsen af sit driftstab, men henset til at bevis‐byrden herfor kan forekomme særligt tung, opgøres drifts‐
tabserstatningen ofte som et skønsmæssigt fastsat beløb.
For så vidt angår driftstabet fastslår bekendtgørelsens § 8,
stk. 1, at tabet beregnes som 20 % af en fastlagt godkendt
skalaværdi for det samlede driftstab, idet der dog udbetales
8 % af dyrenes samlede værdi til dækning af driftstabet, hvis
der ikke findes en godkendt skalaværdi.
2.2.2.  Miljø- og Fødevareministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Den foreslåede ordning indebærer et forbud mod at holde
mink, herunder drive minkavl, i perioden til og med den 31.
december 2021. Mink, der holdes i strid med dette forbud,
skal efter forslaget aflives.
Der ydes ved aflivning af mink, der er anskaffet før lovens
ikrafttrædelse, erstatning, der svarer til dyrenes værdi samt
erstatning til dækning af det herved opståede driftstab. Er‐
statningen svarer til den, der efter gældende ret ydes i med‐
før af lov om hold af dyr for så vidt angår de mink, der
slåes ned. Såfremt dyrene ikke er pålagt restriktioner efter
bekendtgørelse om COVID-19 hos pelsdyr og lov om hold
af dyr, kan dyrene pelses, og i dette tilfælde bortfalder ret til
erstatning for værdien af de pelsede dyr. For så vidt angår
de mink, der er pålagt restriktioner efter bekendtgørelse om
COVID-19 hos pelsdyr og lov om hold af dyr, ydes erstat‐
ning for de aflivede mink efter reglerne i lov om hold af dyr.
Personer og virksomheder, der holder og opdrætter mink
erhvervsmæssigt, herunder som hovederhverv eller som bi‐
erhverv/hobbyvirksomhed, lider ud over tabet af dyrene et
driftstab, som følge af det foreslåede forbud mod hold af
mink til og med den 31. december 2021.
Ved nedslagning efter lov om hold af dyr omfatter driftsta‐
bet det, der umiddelbart følger af påbuddet om aflivning, og
erstatningen efter lov om hold af dyr omfatter således ikke
langsigtede driftstab m.v. Da der ikke er veterinærfagligt
grundlag for at forbyde indsættelse af nye dyr i besætnin‐
gerne i 2021, hverken i de aflivede zoner eller uden for
disse samt at bevare raske avlsdyr, vil driften normalt kunne
genoptages, når sygdomsbekæmpelsen og den efterfølgende
rengøring og desinfektion er tilendebragt og godkendt af
Fødevarestyrelsen.
Med lovforslaget foreslås imidlertid af folkesundhedsmæssi‐
ge årsager et forbud mod hold af mink til og med indtil
31. december 2021, hvilket vil påføre minkavlerne et læn‐
gerevarende driftstab, der ligger ud over det umiddelbare
driftstab, der er forbundet med aflivning af mink, der kan
erstattes efter lov om hold af dyr.
For så vidt angår besætninger med smittede mink, og besæt‐7ninger der i øvrigt er pålagt restriktioner efter bekendtgørel‐
se om COVID-19 hos pelsdyr og lov om hold af dyr, vil
erstatning for tab, der ligger ud over det, der kan erstattes
efter lov om hold af dyr, skulle dækkes af regler fastsat i
medfør af denne lov på samme vis som besætninger med
raske mink, der ikke er er pålagt restriktioner efter bekendt‐
gørelse om COVID-19 hos pelsdyr og lov om hold af dyr.
Med lovforslaget foreslås desuden, at ministeren for fødeva‐
rer, fiskeri og ligestilling bemyndiges til at fastsætter regler
om erstatning og kompensation som følge af det foreslåe‐
de midlertidige forbud mod hold af mink, herunder hvilke
myndigheder der skal behandle sagerne og reglerne for sag‐
ernes behandling. Den nærmere fastsættelse af sådanne reg‐
ler, herunder mulige erstatnings- og kompensationsmodeller
vil blive fastsat efter forhandling med Folketingets partier.
Det følger af grundlovens § 73, stk. 1, at to overordnede
betingelser skal være opfyldt, for at der er tale om ekspro‐
priation i grundlovens forstand. For det første skal indgrebet
være rettet mod ”ejendom”, som er beskyttet efter grundlo‐
vens § 73. For det andet skal indgrebet være ekspropriativt
(der skal være tale om afståelse).
Hvis der er tale om et indgreb, der har karakter af ekspro‐
priation i grundlovens forstand, skal tre betingelser være
opfyldt, for at indgrebet er i overensstemmelse med grund‐
loven. Indgrebet skal være krævet af almenvellet, det skal
ske ifølge lov, og der skal ydes fuldstændig erstatning til den
berørte ejer.
Udtrykket ”ejendom” i grundlovens § 73 må forstås i vid be‐
tydning. Det er således almindeligt antaget, at bestemmelsen
ikke alene beskytter ejendomsret i traditionel forstand. Det
antages bl.a., at bestemmelsen ikke alene beskytter rettighe‐
der af privatretlig karakter, men også særlige rettigheder
af erhvervsmæssig karakter stiftet på offentligretligt grund‐
lag, f.eks. næringsrettigheder. Udøvelse af virksomhed med
minkavl må på den baggrund anses for beskyttet af grundlo‐
vens § 73. Den foreslåede dvaleordning i form af et midler‐
tidigt forbud mod hold af mink vil derfor udgøre et indgreb
i en rettighed, der er omfattet af grundlovens ejendomsbe‐
greb.
Det er i forfatningsretlig litteratur og praksis almindeligt
antaget, at spørgsmålet om, hvorvidt et indgreb har karakter
af ekspropriation, må bero på et samlet skøn over indgrebets
beskaffenhed, jf. Alf Ross, a.st., side 665 ff., Max Søren‐
sen, a.st., side 412, Peter Germer, a.st., side 291-292 og
Orla Friis Jensen, a.st., side 476 f. Som momenter, der må
tillægges betydning ved udøvelsen af dette skøn, kan der
navnlig peges på indgrebets formål, i hvilken grad indgrebet
er generelt eller konkret (herunder om det rammer mange
eller få personer), indgrebets intensitet, om indgrebet angår
en fremtidig eller en aktuel rettighed, om indgrebet går udpå at overføre rettigheden fra den hidtidige ejer til en ny
eller på en tilintetgørelse af denne rettighed, samt indgrebets
begrundelse (causa).
For så vidt angår indgrebets begrundelse (det såkaldte cau‐
sa-kriterium) bemærkes det, at det traditionelt antages, at
hvis et indgreb er begrundet i at afværge en fare fra et
ejendomsgode, er det et forhold, der vil tale imod, at der
er tale om ekspropriation i grundlovens forstand. Der kan i
den forbindelse henvises til U 2000.1/2 H, hvor Højesteret
fastslog, at nedslagtning af en smittefarlig husdyrbesætning
ikke berettigede til erstatning efter grundlovens § 73. Der
blev i den forbindelse ikke alene lagt vægt på de samfunds‐
mæssige interesser, men tillige på, at det også er i den en‐
kelte husdyravlers økonomiske interesse, at smittespredning
bekæmpes på den mest effektive måde. Endvidere blev der
lagt vægt på, at der var ydet delvis erstatning til den pågæl‐
dende ejer af husdyrbestanden.
Det vil afhænge af en samlet vurdering ud fra de ovenfor
beskrevne momenter, om en ordning som den foreslåede
konkret over for den enkelte minkavler vil være udtryk for
et ekspropriativt indgreb i grundlovens forstand.
Lovforslaget indebærer for det første, at der tilvejebringes
hjemmel til aflivning af mink i besætninger, hvor der ikke
er konstateret smitte, og som ligger uden for de risikozoner,
der er defineret i medfør af lov om hold af dyr. Med lovfor‐
slaget lægges der op til at yde erstatning på samme vilkår
som efter lov om hold af dyr, dvs. en erstatning svarende til
dyrenes eller produkternes værdi samt en erstatning til fuld
dækning af det herved opståede driftstab. Ved beregningen
af denne erstatning er det tilsigtet, at den erhvervsdrivende
stilles som ved ekspropriation. Der vil endvidere i nogle
tilfælde blive ydet en tempobonus på 20 eller 30 kr. pr. dyr
afhængigt af beliggenheden af den pågældende farm.
Der lægges for det andet med lovforslaget op til at indføre
et midlertidigt forbud mod hold af mink til og med den 31.
december 2021. I den forbindelse lægges der op til med
hjemmel i den foreslåede § 7 at fastsætte regler om erstat‐
ning eller kompensation i anledning af det midlertidige for‐
bud. Det er på den baggrund vurderingen, at det foreslåede
midlertidige forbud mod hold af mink ikke i almindelighed
vil udgøre et ekspropriativt indgreb over for de erhvervsdri‐
vende. Det kan imidlertid ikke udelukkes, at den foreslåede
ordning vil kunne udgøre et ekspropriativt indgreb over for
konkrete erhvervsdrivende. Det bemærkes i den forbindelse
navnlig, at der knytter sig en vis usikkerhed til omstændig‐
hederne efter udløbet af den foreslåede dvaleperiode, herun‐
der om det i praksis kan vise sig uforholdsmæssigt vanske‐
ligt eller umuligt for nogle af de erhvervsdrivende, som på
dette tidspunkt ønsker at genoptage erhvervet, at genetablere
virksomheden inden for en rimelig tidshorisont efter ophør
af dvaleperioden.83. De økonomiske konsekvenser og implementeringskonse‐
kvenser for det offentlige
Lovforslaget vil have væsentlige økonomiske konsekvenser
for det offentlige. Minkavlerne skal i forbindelse med afliv‐
ningen af mink og samtidig indførelse af forud mod genind‐
sætning og hold af mink til og med den 31. december 2021
kompenseres for deres tab, ligesom staten vil have væsent‐
lige omkostninger forbundet med aflivningen, herunder en
tempobonus i 2020 samt væsentlige administrative og im‐
plementeringskonsekvenser, herunder til sagsbehandling og
udbetalinger af erstatning eller kompensation. Der vil skulle
fastsættes nærmere regler om erstatning og kompensation,
ligesom der i alle sager om erstatning og kompensation
vil skulle foretages en konkret vurdering i forhold til hver
enkelt minkavler. Der er derfor ikke muligt på forhånd at
opgøre et sikkert estimat for de samlede omkostninger for
det offentlige, men det vurderes at de samlede omkostninger
for staten som følge af lovforslaget vil udgøre mindst 5 mia.
kr.
4. De økonomiske og administrative konsekvenser for er‐
hvervslivet m.v.
Lovforslaget medfører væsentlige erhvervsøkonomiske kon‐
sekvenser i form af aflivning af mink, inkl. avlsdyr, samt
tabt langsigtet driftstab, herunder omkostninger forbundet
med genetablering m.v. Med lovforslaget lægges der op til,
at der ved aflivning af mink, der er anskaffet før lovens
ikrafttrædelse, ydes erstatning, der svarer til dyrenes værdi,
samt til erstatning til dækning af det herved opståede drift‐
stab. Denne erstatning vil svare til den, der i dag ydes efter
lov om hold af dyr. Såfremt alle avlere, der har mulighed
for det, pelser minkene og sælger deres skind, ydes der ikke
erstatning for de pelsede aflivede dyr, men dog en tempo‐
bonus for alle mink, der aflives inden den 16. november
2020. Herudover lægges der med lovforslaget op til at skabe
hjemmel til at fastsætte regler om erstatning eller kompensa‐
tion som følge af det midlertidige forbud mod hold af mink
til og med den 31. december 2021.
Der henvises i øvrigt til bemærkningerne i afsnit 3.
5. De administrative konsekvenser for borgere
Lovforslaget vurderes ikke at have administrative konse‐
kvenser for borgere.
6. De miljømæssige konsekvenser
En midlertidig indstilling af produktionen af mink vurde‐
res umiddelbart at have positive miljømæssige konsekven‐
ser. Det kan samtidig ikke udelukkes, at det høje antal afliv‐
ninger af mink over en kort periode, hvortil der skal fore‐
tages oplag, nedgravning eller bortskaffelse af de aflivede
mink, kan have en negativ indvirkning på miljøet ved f.eks.
nedgravning af døde mink i stedet for anden destruktion.7. Forholdet til EU-retten
Lovforslagets midlertidige forbud mod ind- og udførsel af
levende mink og forslagets midlertidige forbud mod hold
af mink vil efter Miljø- og Fødevareministeriets opfattelse
ligge inden for rammerne af EUF-Traktatens artikel 34 om
forbud mod kvantitative indførselsrestriktioner såvel som
alle foranstaltninger med tilsvarende virkning og artikel 35
om forbud mod kvantitative udførselsrestriktioner såvel som
alle foranstaltninger med tilsvarende virkning. Der er såle‐
des efter EUF-Traktatens artikel 36 mulighed for at fravige
disse forbud, hvis det er begrundet i hensynet til bl.a. be‐
skyttelse af menneskers liv og sundhed. Efter bestemmelsen
må sådanne restriktioner dog hverken udgøre et middel til
vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af
samhandlen mellem medlemsstaterne.
Lovforslagets midlertidige forbud mod hold af mink vurde‐
res også at være i overensstemmelse med EUF-traktatens
regler om den fri etableringsret i artikel 49. Som udgangs‐
punkt er der efter EU-retten fri adgang til at etablere sig
som avler af mink i Danmark, og selv blot et midlertidigt
forbud herfor må anses som en hindring for den fri etab‐
leringsret. Artikel 52 i EUF-traktaten åbner imidlertid op
for, at medlemslandene kan indføre undtagelser fra etable‐
ringsfriheden, som er begrundet i hensynet til den offentlige
sundhed.
Da de foreslåede midlertidige forbud mod hold af mink og
mod ind- og udførsel af levende mink netop er begrundet
i hensynet til menneskers sundhed må de anses for at kun‐
ne begrundes med henvisning til EUF-traktatens artikel 36
og 52. Efter EU-retten skal sådanne begrænsninger i det
fri bevægelighed også overholde det EU-retlige proportio‐
nalitetsprincip. Dette betyder, at foranstaltningen skal være
egnet til at forfølge hensynet til den offentlige sundhed på
en sammenhængende og systematisk måde, og at den ikke
må gå videre end nødvendigt for at opnå det tilsigtede mål
om sikring af menneskers sundhed. I dette tilfælde er de
midlertidige forbud mod hold af mink og mod ind- og udfør‐
sel af levende mink netop rettet mod den nuværende helt
særlige situation med spredning af COVID-19 smitten, og
de vurderes derfor egnede til at forfølge hensynet til den
offentlige sundhed. Forbuddene kan heller ikke anses for at
gå videre end nødvendigt, særligt fordi der netop alene er
tale om et midlertidigt forbud.
Lovforslagets midlertidige forbud mod ind- og udførsel af
levende mink vurderes at være omfattet af definitionen af en
såkaldt teknisk forskrift efter informationsproceduredirekti‐
vet (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2015/1535/EU
om en informationsprocedure med hensyn til tekniske for‐
skrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester
(kodifikation)). Lovforslaget skal derfor notificeres til EU-
Kommissionen. Når en forskrift notificeres efter informati‐
onsproceduredirektivet vil der normalt indtræde en såkaldt9stand-stillperiode. En stand-stilperiode indebærer, at der som
minimum skal forløbe tre måneder, før den tekniske forskrift
kan vedtages.
Informationsproceduredirektivet giver i midlertidig mulig‐
hed for, at en medlemsstat kan vedtage en teknisk forskrift
uden at iagttage stand-stillperioden, hvis det er nødvendigt
af presserende grunde, der skyldes en alvorlig, uforudsige‐
lig situation, som vedrører beskyttelse af menneskers og
dyrs sundhed. Lovforslaget vurderes at opfylde de nævnte
betingelser og er derfor omfattet af denne undtagelsesmulig‐
hed. Lovforslaget vil – selvom det således ikke er omfattet
af stand-still perioden – dog som udkast skulle notificeres til
EU-Kommissionen, der efter informationsproceduredirekti‐
vet vil udtale sig om ordningen snarest muligt.EU-rettens statsstøtteregler sætter visse rammer for lovfor‐
slaget. Udmøntningen af forslaget vil ske inden for disse
rammer.
8. Hørte myndigheder og organisationer m.v.
Et udkast til lovforslag har ikke forinden fremsættelsen væ‐
ret sendt i høring, da der er et akut behov for at vedtage de
tiltag, som lovforslaget indeholder. Under hensyn til, at lov‐
forslaget ønskes behandlet hurtigst muligt, er lovforslaget
heller ikke sendt i høring samtidig med fremsættelsen.
9. Sammenfattende skema
Positive konsekvenser/mindreudgif‐
ter
(hvis ja, angiv omfang/Hvis nej, an‐
før »Ingen«)Negative konsekvenser/merudgifter
(hvis ja, angiv omfang/Hvis nej, anfør »In‐
gen«)
Økonomiske konsekvenser
for stat, kommuner og regio‐
nerIngen Lovforslagets har væsentlige økonomiske
konsekvenser for staten
Implementeringskonsekven‐
ser for stat, kommuner og re‐
gionerIngen Lovforslaget vurderes at have negative im‐
plementeringskonsekvenser for staten
Økonomiske konsekvenser
for erhvervslivetIngen Lovforslaget vil få væsentlige økonomiske
konsekvenser for erhvervslivet. Det skal
dog bemærkes, at der vil blive fastsat regler
om erstatning og kompensation til erhvervet
Administrative konsekvenser
for erhvervslivetIngen Lovforslaget vurderes ikke at have væsentli‐
ge administrative konsekvenser
Administrative konsekvenser
for borgerneIngen Ingen
Miljømæssige konsekvenser Lovforslaget vurderes at kunne få
miljømæssige konsekvenserLovforslaget vurderes at kunne få miljø‐
mæssige konsekvenser
Forholdet til EU-retten Lovforslaget vurderes at være i overensstemmelse med EU-rettens regler om den
fri bevægelighed for varer og den fri etableringsret.
Lovforslaget vil blive notificeret i overensstemmelse med informationsprocedu‐
redirektivet.
Er i strid med de fem prin‐
cipper for implementering
af erhvervsrettet EU-regule‐
ring / Går videre end mini‐
mumskrav i EU-regulering
(sæt X)Ja Nej
X10Bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
Til § 1
Det foreslås med lovforslagets § 1, stk. 1 , at forbyde hold af
mink til og med den 31. december 2021.
Det foreslås i § 1, stk. 2, nr. 1-3 , at det til og med den 31.
december 2021 er forbudt at indføre og udføre levende mink
til og fra Danmark, at til- eller fraføre levende mink mellem
besætninger i Danmark og at tilføre mink til de i stk. 3 og 4
nævnte dyrehold, som er undtaget fra forbuddet i stk. 1 og
stk. 2.
Det foreslåede stk. 2 sigter på at hindre omgåelse af forbud‐
det mod hold af mink i lovforslagets stk. 1 ved f.eks. at
flytte mink fra minkfarme omfattet af forbuddet til en zoolo‐
giske have, dyrepark eller til privat hold.
Med lovforslagets  § 1, stk. 3 , fastsættes, at forbuddet i stk. 1
og 2 ikke vil omfatte
1) hold af mink i zoologiske haver, dyreparker og lignen‐
de.
2) hold af mink i cirkus, forlystelsesparker og lignende
virksomheder.
3) privates hold af domesticerede former af mink, dog
maksimalt 5 mink.
Med det foreslåede stk. 4  kan ministeren for fødevarer, fis‐
keri og ligestilling efter ansøgning give tilladelse til at fra
fravige de foreslåede stk. 1 og 2 med henblik på tekniske
og videnskabelige undersøgelser, der udføres under tilsyn
af Dyreforsøgstilsynet. Det forudsættes, at dette alene gøres
på en sådan måde, at sikkerheden for folkesundheden ikke
bringes i fare. Det foreslås derfor, at der kan fastsættes vil‐
kår for opnåelse af tilladelse, hvilket kunne være krav om
særlige smitteforebyggende foranstaltninger, lukkede stald‐
anlæg m.v.
Det fremgår endvidere af lovforslagets § 9, stk. 3, at en
ansøgning om tilladelse til fortsat hold af mink for så
vidt angår tekniske og videnskabelige undersøgelse, der er
iværksat før lovens ikrafttræden, skal indgives senest den 1.
december 2020. Giver ministeren for fødevarer, fiskeri og
ligestilling afslag på ansøgningen, fastsættes der samtidig en
frist for, hvornår minkene skal være aflivet. Der henvises
nærmere til det foreslåede § 9, stk. 3, og bemærkningerne
hertil.
Med lovforslagets  § 1, stk. 5, foreslås, at ministeren for
fødevarer, fiskeri, og ligestilling kan fastsætte regler omændring af undtagelserne nævnt i stk. 3 og 4, herunder at de
i stk. 3 nævnte hold af mink omfattes af forbuddet i stk. 1 og
stk. 2.
Det foreslåede bestemmelse vil således både kunne bruges
til at fastsætte regler om yderligere undtagelser til forbuddet
i stk. 1 og 2 og til at indskrænke de foreslåede undtagel‐
ser. En indskrænkning af undtagelserne kan f.eks. blive rele‐
vant på baggrund af nye risikovurderinger af disse former
hold af mink.
Der henvises i øvrigt til de almindelige bemærkninger afsnit
2.1.
Til § 2
Den foreslåede  § 2, stk. 1, fastsætter, at personer og virk‐
somheder, der i strid med § 1, stk. 1, holder mink, skal lade
dyrene aflive. Det forudsættes, at aflivningen skal ske på
ejers foranstaltning og for ejerens egen regning.
Forslaget indebærer, at alle mink, inklusive avlsdyr, der er
omfattet af lovforslagets § 1, stk. 1, om midlertidige forbud
mod hold af mink, skal aflives.
Med lovforslagets § 2, stk. 2,  fastsættes, at mink, der er
anskaffet før lovens ikrafttræden, og som ikke er omfattet af
restriktioner efter lov om hold af dyr, må pelses.
Bestemmelsen har den virkning, at pelsdyravlere (med raske
mink), der ikke er underlagt restriktioner af Fødevarestyrel‐
sen i henhold til lov om hold af dyr, kan pelse de mink, der
er anskaffet inden lovens i ikrafttræden, i forbindelse med
aflivning efter det foreslåede stk. 1, jf. § 1, stk. 1.
Det følger af det foreslåede § 9, stk. 1, at loven træder i kraft
ved bekendtgørelse i Lovtidende.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1. i de almindelige bemærk‐
ninger.
Til § 3
Af hensynet til folkesundheden er det vigtigt, at alle mink i
Danmark bliver aflivet hurtigst muligt. Det foreslås derfor,
at der indføres en bonusordning for at sikre minkavlernes
medvirkning til en hurtig aflivning.11Det foreslås i stk. 1 , at der indføres en tempobonus på 20
kr. pr. aflivet dyr. Ordningen vil omfatte aflivning af alle
mink, herunder avlsdyr, og således også mink, der aflives
på baggrund af restriktioner i medfør af lov om hold af
dyr. Det er en forudsætning for udbetaling af tempobonus, at
aflivning er tilendebragt senest den 16. november 2020.
Da koncentrationen af smittede mink er højest i Nordjyl‐
land (kommunerne Hjørring, Brønderslev, Frederikshavn,
Thisted, Jammerbugt, Vesthimmerland og Læsø), foreslås
det i stk. 2 , at der for mink i Nordjylland herudover ydes
en ekstra tempobonus på 10 kr. pr. mink, hvis minkavleren
senest den 9. november 2020 havde aflivet alle i mink i
besætningen.
Det foreslås i stk. 3, at ministeren uanset datoer for afslut‐
ning af aflivning ikke overholdes kan udbetale tempobonus,
hvis årsagen til overskridelsen ikke skyldes minkavlerens
forhold. Der kan for eksempel være tale om, at det af res‐
source eller logistikmæssige årsager ikke har været muligt
for minkavleren at iværksætte og gennemføre aflivning in‐
den de nævnte datoer.
Til § 4
Oplag, nedgravning eller bortskaffelse af aflivede mink er
ikke særskilt reguleret i miljølovgivningen. Der er dog en
række regler, som kan få indvirkning på mulighederne for
oplag og bortskaffelse af aflivede mink, f.eks. i forhold til
nedgravning, henlæggelse indendørs eller udendørs på jord
eller bortskaffelse ved forbrænding.
Eksempelvis vil der som udgangspunkt altid skulle gennem‐
føres en miljøvurdering, hvis bortskaffelsesmåden vil påvir‐
ke miljøet væsentligt. En vurdering efter miljøvurderingslo‐
ven kan vare omkring 7 dage, hvis der alene er tale om
en screening. Er der derimod tale om en egentlig miljøvur‐
dering, vil der almindeligvis medgå 12-18 måneder. Heri
indgår sædvanlige forureningsparametre, men også en vur‐
dering af påvirkningerne af befolkningen og menneskers
sundhed, jordarealer, jordbund, vand, luft og klima. Endvi‐
dere indgår biologisk mangfoldighed med særlig vægt på
arter og naturtyper, der er beskyttet i henhold til habitatdi‐
rektivet og fuglebeskyttelsesdirektivet.
Alt efter bortskaffelsesmåden vil reglerne om miljøgodken‐
delse kunne blive aktuelle, hvilket eksempelvis kunne være
grundet lugt eller støj, eller krav om overholdelse af kom‐
munale regulativer for affaldshåndtering i forbindelse med
bortskaffelse.
Den nødvendige lokation for bortskaffelsen kan endvidere
være omfattet af naturbeskyttelsesloven, som beskytter en
række naturtyper mod ændringer i deres naturtilstand. Æn‐dringer i et beskyttet naturareal, f.eks. på baggrund af ned‐
gravning af mink, vil således kræve, at der skal søges om
dispensation hos kommunen. Der er desuden restriktioner
på fredsskovspligtige arealer efter skovloven, og der kan
endvidere være restriktioner på arealer efter andre love.
I forhold til EU-retten kan Natura 2000-områder nævnes,
hvor der i forbindelse med en række afgørelser (eksempel‐
vis skovlovsafgørelser til terrænændring (nedgravning)) skal
foretages en vurdering af, om det kan påvirke et Natura
2000-område væsentligt. Hvis dette er tilfældet skal der
foretages en nærmere konsekvensvurdering af projektets
virkninger på Natura 2000-området. Viser vurderingen, at
det vil medføre skade på området, kan der ikke meddeles til‐
ladelse, dispensation eller godkendelse til det ansøgte. Myn‐
dighederne kan dog forsimplet sagt fravige princippet om,
at der ikke kan meddeles tilladelse, dispensation eller god‐
kendelse, når der foreligger bydende nødvendige hensyn til
væsentlige samfundsinteresser.
Der er endvidere fastsat regler om indsamling oplagring
og bortskaffelse af døde dyr i EU forordningen om animal‐
ske biprodukter (Europa-Parlamentets og Rådets forordning
(EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbe‐
stemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter,
som ikke er bestemt til konsum). Forordningen giver mulig‐
hed for, at medlemsstaterne kan tillade nedgravning af døde
dyr efter artikel 19, litra e, på en række betingelser, således
at det ikke udgør en risiko for folke- og dyresundheden. Fø‐
devarestyrelsen har tilladt dette i bekendtgørelse nr. 1567 af
5. november om tilladelse til nedgravning af pelsdyr.
Det foreslås i § 4, stk. 1, 1. pkt., at vedkommende minister
til og med den 31. december 2021 kan træffe foranstaltnin‐
ger og fastsætte regler om oplag, nedgravning eller bortskaf‐
felse af aflivede mink, når det er nødvendigt. Foranstaltnin‐
ger kan bl.a. omfatte afgørelser truffet af offentlige myndig‐
heder eller udstedelse af generelle retningslinjer.
I det foreslåede § 4, stk. 1, 2. pkt., fastsættes, at foranstalt‐
ningerne kan træffes uanset bestemmelser i anden lovgiv‐
ning, og at reglerne kan fravige anden lovgivning.
Den foreslåede bestemmelse vil også kunne anvendes, når
der er tale om EU-regler, herunder regler i dansk lovgivning,
som gennemfører EU-regler. Dette forudsætter imidlertid, at
EU-reglerne muliggør en sådan fravigelse.
Med det foreslåede stk. 1 vil vedkommende minister kunne
træffe foranstaltninger og fastsætte regler med hjemmel i 1.
pkt. eller 2. pkt. til og med den 31. december 2021.
Den foreslåede bestemmelse kan finde anvendelse inden
for ethvert ressortområde og indebærer, at der kan ske fra‐12vigelse af betingelser i lovgivning på mange forskelligarte‐
de områder, hvis det findes nødvendigt. Baggrunden herfor
er det overskyggende samfundsmæssige hensyn, der ligger
i hurtigst muligt at foretage oplag, nedgravning eller bort‐
skaffelse af aflivede mink med henblik på at inddæmme
COVID-19 og forhindre smittespredning til andre dyr og
mennesker, herunder risikoen for nye virusmutationer, som
vacciner ikke giver optimal beskyttelse imod.
Bestemmelsen vil således medføre, at vedkommende minis‐
ter eksempelvis vil kunne træffe foranstaltninger, herunder
udsende retningslinjer eller lignende uden iagttagelse af de
normalt gældende krav og procedurer. Det er dog en forud‐
sætning for at udnytte bemyndigelsen, at der fortsat sker en
iagttagelse af særligt nødvendige hensyn til f.eks. sundhed,
natur og miljø, eksempelvis i forhold til smittebeskyttelse
eller drikkevandsinteresser. Dette kan ske ved fastsættelse af
vilkår eller krav til indretning.
Et eksempel på den foreslåede bestemmelses anvendelses‐
område kan være situationer, hvor det kan være nødvendigt
at fravige reglerne om ansøgning om dispensation og forbud
mod ændringer i naturareal, der er beskyttet efter naturbe‐
skyttelseslovens § 3.
Et andet eksempel på lovens anvendelsesområde kan være,
at det kan blive nødvendigt med fravigelse af regler om
krav om miljøgodkendelse efter miljøbeskyttelseslovens §
33. Dette indebærer, at der eksempelvis kan meddeles undta‐
gelser fra lovens krav til lugt og støj.
Et tredje eksempel kan være fravigelse af miljøbeskyttelses‐
lovens § 19, såfremt der skal ske oplagring af mink på
jord. Denne bestemmelse hjemler krav om kommunal tilla‐
delse for at kunne oplagre på jorden. Fravigelse heraf kan
også komme på tale ved nedgravning på private ejendomme.
Derudover kan det være nødvendigt at fravige processuelle
regler, såsom for eksempel afskæring af klageadgang eller at
en afgørelse ikke må udnyttes, før en klagefrist er udløbet,
jf. eksempelvis skovlovens § 63, stk. 7. Det følger heraf, at
en afgørelse om dispensation fra fredsskov ikke må udnyt‐
tes, før klagefristen er udløbet.
Det bemærkes, at ovenstående alene er eksempler. De fore‐
slåede bemyndigelser i § 4, stk. 1, vil finde anvendelse
på alle ressortområder, hvis betingelserne for fravigelse af
opfyldt.
Det foreslås i stk. 2, at trufne foranstaltninger og regler
udstedt i medfør af stk. 1 ikke må udstrækkes i længere tid
end nødvendigt.
Med det foreslåede stk. 2 understreges det, at trufne foran‐staltninger og regler udstedt i medfør af stk. 1, ikke må
opretholdes, når det ikke længere er nødvendigt.
Til § 5
Med lovforslagets § 5, stk. 1 , foreslås det, at ministeren for
fødevarer, fiskeri og ligestilling fører kontrol med, at loven
overholdes.
Den foreslåede bestemmelse i § 5, stk. 2,  medfører at mi‐
nisteren for fødevarer, fiskeri og ligestilling kan meddele
de forbud og påbud, der er nødvendige for at sikre lovens
overholdelse.
Et påbud kan f.eks. gå ud på, at minkbesætninger skal afli‐
ves inden for en nærmere fastsat frist.
Både påbud og forbud vil indholdsmæssigt afhænge af den
konkrete situation, idet det forudsættes, at disse ikke er mere
indgribende, end forholdene betinger.
Som udgangspunkt skal påbud og forbud meddeles den an‐
svarlige for virksomheden, men kontrolmyndigheden kan
undtagelsesvist meddele påbud og forbud til personer, som
repræsenterer virksomheden, f.eks. en ansat, såfremt om‐
stændighederne gør, at det ikke er muligt eller forsvarligt at
afvente kontakt med den ansvarlige for virksomheden.
Det foreslås desuden i § 5, stk. 3,  at hvis et påbud ikke efter‐
kommes inden for en nærmere fastsat frist, kan ministeren
lade arbejdet udføre for den ansvarliges regning. Ministeren
vil efter bestemmelsen kunne lade påbud gennemføre for
den ansvarliges regning, hvis den ansvarlige ikke kan eller
vil efterkomme dette. Med denne bestemmelse gives således
mulighed for at ministeren kan gennemføre de foranstaltnin‐
ger, der er nødvendige i den givne situation, herunder afliv‐
ning af og bortskaffelse af mink.
Med forslagets  § 5, stk. 4,  foreslås det, at klage over forbud
og påbud meddelt efter stk. 2 ikke kan indbringes for anden
administrativ myndighed. Klageadgangen foreslås afskåret
for at sikre en effektiv gennemførelse af loven.
Men den foreslåede  § 5, stk. 5,  fastsættes, at ministeren
for fødevarer, fiskeri og ligestilling efter forhandling med
vedkommende minister eller vedkommende kommunale or‐
ganisation kan fastsætte regler om andre offentlige myndig‐
heders eller offentlige institutioners medvirken ved vareta‐
gelse af opgaver efter loven. Bestemmelsen kan bl.a. bruges
til at fastsætte regler om, at andre myndigheder, herunder
Forsvaret og Beredskabsstyrelsen, skal medvirke ved vareta‐
gelse af opgaver efter loven, herunder aflivning af og bort‐
skaffelse af mink.13Der henvises i øvrigt til afsnit 2.2 i de almindelige bemærk‐
ninger.
Til § 6
Det fremgår af den foreslåede § 6, stk. 1,  at ministeren
for fødevarer, fiskeri og ligestilling eller andre, der efter
regler udstedt i medfør af § 5, stk. 5, medvirker ved vareta‐
gelsen af opgaver efter loven, hvis det skønnes nødvendigt,
til enhver tid mod behørig legitimation og uden retskendel‐
se har adgang til offentlige og private ejendomme, lokalite‐
ter, transportmidler, forretningsbøger, papirer m.v., herunder
elektroniske data, med henblik på varetagelse af opgaver
efter denne lov eller regler fastsat i medfør heraf.
Repræsentanter for ministeren eller den, der medvirker til
varetagelse af opgaver efter loven, jf. § 5, stk. 5, skal fo‐
revise nødvendig legitimation for den ansvarlige eller en
repræsentant for denne. Som udgangspunkt skal det ske,
inden kontrollen påbegyndes, men er ejeren eller en repræ‐
sentant for denne ikke til stede, kan kontrollen gennemføres
uden at forevise legitimation forud for kontrollen. Kommer
ejeren eller en repræsentant for denne til stede senere under
kontrolbesøget, forevises legitimationen på det tidspunkt.
Kontrollen kan ske uden retskendelse og skal gennemføres
i overensstemmelse med lov om retssikkerhed ved forvalt‐
ningens anvendelse af tvangsindgreb og oplysningspligter
(retssikkerhedsloven).
Retten til adgang uden retskendelse omfatter såvel offentlige
og private ejendomme, lokaliteter og transportmidler, såsom
landbrugsbedrifter og virksomheder m.v., herunder lokaler
og køretøjer, der anvendes som led i virksomheden. Mini‐
steren eller den, der medvirker til varetagelse af opgaver
efter loven, jf. § 5, stk. 5, har endvidere ret til at gøre
sig bekendt med alt skriftligt materiale, herunder materiale,
der opbevares i elektronisk form, i det omfang det skønnes
nødvendigt for at udøve kontrol efter loven og uanset opbe‐
varingssted. Det bemærkes, at kontrollen ofte gennemføres i
ejendomme og på lokaliteter, hvor en opdeling i en privat og
en forretningsmæssig del ikke er mulig. Det er derfor ikke
muligt at begrænse adgangen til kontrol, herunder retten til
at gennemse dokumenter m.v., til den forretningsmæssige
del. Dette gælder også i situationer, hvor kontrollen gennem‐
føres for at vurdere, om der på stedet er aktiviteter omfattet
af denne lovgivning.
I henhold til den foreslåede § 6, stk. 2, 1. pkt., yder politiet,
hvis det skønnes nødvendigt, bistand til adgang til offentlige
og private ejendomme m.v., jf. stk. 1. Det foreslås desuden,
at ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling efter for‐
handling med justitsministeren kan fastsætte regler om poli‐
tiets bistand efter 1. pkt., jf. det foreslåede 2. pkt.Offentlige myndigheder har som udgangspunkt ikke ret til
at anvende magt. I den forbindelse omfatter magtanvendel‐
se også retten til at skaffe sig adgang til privat ejendom,
hvis det forudsætter behov for at gennembryde eller fjerne
hindringer som eksempelvis en låst dør eller en ejer, som
nægter adgang. I sådanne situationer er det kun politiet,
som er tillagt magtanvendelsesbeføjelser til at gennemtvinge
retten til adgang uden retskendelse.
Da der kan opstå situationer, hvor sådan magtanvendelse er
nødvendig, fastsætter lovforslagets § 6, stk. 2, at politiet om
nødvendigt kan yde bistand til adgang i medfør af den fore‐
slåede bestemmelses stk. 1, og at ministeren for fødevarer,
fiskeri og ligestilling efter forhandling med justitsministeren
kan fastsætte regler herom. Med bestemmelsen gives der
således mulighed for, at ministeren med bistand fra politiet
kan få adgang, hvis det er nødvendigt for at kunne varetage
opgaver efter loven, herunder med henblik på aflivning af
mink.
Forslaget til adgang uden retskendelse svarer til den bemyn‐
digelse, der er givet i den øvrige lovgivning på fødevare- og
veterinærområdet (lov om hold af dyr, fødevareloven m.fl.).
Til § 7
Efter det foreslåede stk. 1, 1. pkt., yder staten ved aflivning
af mink, der er anskaffet før lovens ikrafttrædelse, erstat‐
ning, der svarer til dyrenes værdi, samt erstatning til dæk‐
ning af det herved opståede driftstab. Erstatningen vil svare
til den, der i dag ydes efter lov om hold af dyr for så vidt
angår ikke smittede besætninger. Er dyrene pelset, bortfalder
retten til erstatning for værdien af de pelsede dyr.
Det foreslås endvidere med stk. 1, 3. pkt.,  at bestemmelsen i
1. pkt. ikke finder anvendelse på besætninger, der er pålagt
restriktioner efter lov om hold af dyr eller bekendtgørelse
om COVID-19 hos pelsdyr. Disse minkavlere ydes i stedet
erstatning for aflivede mink og det herved opstående drift‐
stab efter bestemmelserne i lov om hold af dyr.
Af det foreslåede stk. 2  fremgår, at ministeren for fødevarer,
fiskeri og ligestilling fastsætter regler om erstatning eller
kompensation som følge af forbuddet mod hold af mink, jf.
lovforslagets § 1, stk. 1. Der vil i medfør heraf blive fastsat
regler om, der kan ydes erstatning eller kompensation til
minkavlere som følge af forbuddet mod hold af mink til og
med den 31. december 2021. Som det fremgår under afsnit
2.2.2 ovenfor, kan det ikke udelukkes, at den foreslåede
ordning vil kunne udgøre et ekspropriativt indgreb over for
konkrete erhvervsdrivende. Der vil på den baggrund blive
fastsat regler om, at der i tilfælde af ekspropriation ydes
fuldstændig erstatning.14Det foreslås med  stk. 3, at ministeren for fødevarer, fiskeri
og ligestilling kan fastsætte regler om behandlingen af sager
omfattet af den foreslåede § 7, stk. 1 og 2, og at ministeren
herunder kan fastsætte regler om oprettelse af myndigheder,
der skal behandle sagerne, og efter forhandling med trans‐
portministeren fastsætte regler om, at sagerne helt eller del‐
vis skal behandles efter reglerne i lov om fremgangsmåden
ved ekspropriation vedrørende fast ejendom.
Der vil i medfør af den foreslåede bestemmelse eksempelvis
kunne oprettes særlige kommissioner, som skal behandle
sagerne efter stk. 1 og 2, herunder regler om, hvordan kom‐
missionerne skal nedsættes, og hvilke regler der skal gælde
for sagernes behandling i kommissionerne. Det vil også væ‐
re muligt i medfør af bestemmelsen at fastsætte regler om,
at sagerne skal behandles af de myndigheder, der er nævnt i
lov om fremgangsmåden ved ekspropriation vedrørende fast
ejendom.
Til § 8
Det foreslås i stk. 1, nr. 1-3,  at den, der overtræder det
foreslåede § 1, stk. 1 eller 2, eller undlader at efterkomme et
påbud eller overtræder forbud meddelt efter forslagets § 5,
stk. 2, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder.
Det følger af den foreslåede § 1, stk. 1, at hold af mink ikke
er tilladt til og med den 31. december 2021. Videre følger
det af den foreslåede § 1, stk. 2, at det er forbudt at indføre
og udføre levende mink til og fra Danmark samt at til- eller
fraføre levende mink mellem besætninger og tilføre mink til
de i § 1, stk. 3 og 4, nævnte dyrehold til og med den 31.
december 2021.
Fastsættelsen af straffen vil bero på domstolenes konkrete
vurdering i det enkelte tilfælde af samtlige omstændigheder
i sagen, og det angivne strafniveau vil kunne fraviges i op-
og nedadgående retning, hvis der i den konkrete sag forelig‐
ger skærpende eller formildende omstændigheder, jf. herved
de almindelige regler om straffens fastsættelse i straffelo‐
vens kapitel 10.
Det følger således af straffelovens § 80, stk. 1, at der bl.a.
skal tages hensyn til lovovertrædelsens grovhed. Videre føl‐
ger det af straffelovens § 80, stk. 2, at der ved lovovertræ‐
delsens grovhed skal tages hensyn til den med lovovertræ‐
delsen forbundne skade, fare og krænkelse samt til, hvad
gerningsmanden indså eller burde have indset herom. Lov‐
overtrædelsens omfang kan således have betydning for ud‐
målingen af bøden, herunder antallet af mink, der holdes i
strid med det foreslåede § 1, stk. 1, eller der ind- og udføres
mv. i strid med det foreslåede § 1, stk. 2.
Derudover bemærkes det, at det ligeledes bør have betyd‐ning for udmålingen af bøden, om der har været opnået eller
tilsigtet en økonomisk fortjeneste ved lovovertrædelsen, jf.
principperne i straffelovens § 51, stk. 2 og 3.
Endelig bemærkes det, at det følger af det foreslåede § 9,
stk. 2, at § 8, stk. 1, nr. 1 og 3, for så vidt angår mink, der
er anskaffet før lovens ikrafttræden, først finder anvendelse
fra den 1. december 2020. Der henvises nærmere til den
foreslåede bestemmelse og bemærkningerne hertil.
Det foreslås i § 8, stk. 2,  at der i forskrifter fastsat i medfør
af loven kan fastsættes straf i form af bøde og fængsel indtil
6 måneder for overtrædelse af forskrifterne.
Det foreslås i stk. 3 , at der kan pålægges selskaber m.v. (ju‐
ridiske personer) strafansvar efter reglerne i straffelovens 5.
kapitel. Den foreslåede bestemmelse indebærer, at juridiske
personer, herunder virksomheder og selskaber, kan straffes
for de overtrædelser, der er kriminaliseret i medfør af det
foreslåede stk. 1.
Det vil således være strafbart for selskaber og virksomheder
m.v. at holde mink i strid med det foreslåede § 1, stk. 1, eller
i strid med det foreslåede § 1, stk. 2, at indføre og udføre
levende mink til og fra Danmark samt at til- eller fraføre
levende mink mellem besætninger eller at tilføre mink til de
dyrehold, som er undtaget i § 1, stk. 3, ligesom det vil være
strafbart for selskaber og virksomheder m.v. at undlade at
efterkomme et påbud eller at overtræde et forbud meddelt i
medfør af den foreslåede § 5, stk. 2.
Til § 9
Efter det foreslåede stk. 1  træder loven i kraft ved bekendt‐
gørelsen i Lovtidende.
Det skyldes, at tilstedeværelsen af mink i Danmark udgør en
risiko for folkesundheden, herunder for mulighederne for at
forebygge COVID-19 med vacciner. Lovens bestemmelser
om midlertidigt forbud mod hold af mink i Danmark, herun‐
der i besætninger til pelsdyrproduktion, og aflivning af disse
dyr, bør derfor træde i kraft så hurtigt som muligt.
Efter det foreslåede stk. 2  finder de foreslåede § 8, stk. 1, nr.
1 og 3, for så vidt angår mink, der er anskaffet før lovens
ikrafttræden, først anvendelse fra den 1. december 2020.
Efter det foreslåede § 8, stk. 1, nr. 1, straffes den, der over‐
træder forbuddet mod hold af mink. Efter det foreslåede §
8, stk. 1, nr. 3, straffes den, der undlader at efterkomme et
påbud eller forbud meddelt efter § 5, stk. 2. Formålet med
det foreslåede stk. 2 er at sikre, at der ikke kan blive tale om
straf for de personer eller virksomheder, der er ansvarlige15for mink, der er anskaffet før lovens ikrafttræden, før der er
gået en rimelig tid fra indførelsen af forbuddet mod hold af
disse dyr.
Den foreslåede bestemmelse vil således indebære, at de an‐
svarlige for hold af mink, der er anskaffet før lovens ikraft‐
træden, ikke vil kunne straffes for at overtræde forbuddet
mod at holde mink eller straffes for at overtræde et forbud
eller påbud meddelt efter det foreslåede § 5, stk. 2, om
f.eks. aflivning af mink, før den 1. december 2020, hvor
det fremgår, at straffebestemmelserne finder anvendelse for
mink, der er anskaffet før lovens ikrafttræden.
At minkavlere, der er ansvarlige for mink, der er anskaffet
før lovens ikrafttræden, indtil dette tidspunkt ikke vil kunne
straffes, ændrer ikke på, at forbuddet vil også gælde for
disse dyr, og at dyrene vil skulle aflives. Hvis aflivning ikke
er sket den 1. december 2020, vil det være strafbart for de
pågældende at holde minkene, selv om de er anskaffet før
lovens ikrafttræden.
Adgangen til at meddele påbud i medfør af det foreslåede
§ 5, stk. 2, vil også gælde i perioden forud for den 1. decem‐
ber 2020. Opstår der således forud for dette tidspunkt ek‐
sempelvis en situation, hvor den ansvarlige for et minkhold
nægter at lade sine mink aflive, vil ministeren for fødeva‐
rer, landbrug og ligestilling kunne meddele den pågældende
påbud om at aflive minkene inden for en nærmere fastsat
frist. Efterkommes påbuddet ikke, vil ministeren i medfør
af det foreslåede 5, stk. 3, kunne lade aflivningen udføre påden pågældendes regning. Den pågældende vil derimod ikke
kunne straffes for ikke at efterkomme forbuddet.
Den foreslåede bestemmelse omfatter alene straf for over‐
trædelse af forbuddet mod hold af mink og overtrædelser og
manglende efterkommelse af påbud. Bestemmelsen omfatter
ikke overtrædelser af det foreslåede § 8, stk. 1, nr. 2.
Af det foreslåede stk. 3  fremgår, at den, der holder mink til
brug for tekniske og videnskabelige undersøgelser, der udfø‐
res under tilsyn af Dyreforsøgstilsynet, som er iværksat før
lovens ikrafttræden, skal indgive ansøgning om tilladelse til
fortsat hold af mink til brug for tekniske og videnskabelige
undersøgelser senest den 1. december 2020. Gives der afslag
på ansøgningen, fastsættes der samtidig en frist for, hvornår
minkene skal være aflivet. Indtil dette tidspunkt finder §
1, stk. 1 og 2, ikke anvendelse. Hold af mink i strid med
forbuddet i lovforslagets § 1, stk. 1, kan således ikke straffes
i denne periode. Et påbud eller forbud, der er meddelt efter
lovforslagets § 5, stk. 3, der ikke efterkommes, kan heller
ikke straffe i denne periode.
Til § 10
Det foreslås, at loven ikke skal gælder for Færøerne og
Grønland, og at loven ikke kan sættes i kraft for Færøerne
eller Grønland.16