# QÜESTIONARI D'ESTIL D'ATRIBUCIONS: PROPIETATS PSICOMÈTRIQUES

Pere MORATÓ I MUNNÉ*

Josep Maria PERI I NOGUÉS*

Lluís GARCIA I SEVILLA*

## RESUMEN

Describimos la versión catalana del Attributional Style Questionnaire, comunicando las medias, intercorrelaciones y consistencia interna del cuestionario, en una muestra de 112 estudiantes universitarios. La versión catalana promete ser un instrumento fiable y válido.

## ABSTRACT

We describe the Catalan version of the Attributional Style Questionnaire. We report means, reliabilities and intercorrelations for a sample of 112 undergraduates. The Catalan version promises to be a reliable and valid instrument.

## INTRODUCCIÓ

Ja des de la segona meitat dels anys setanta, un gran nombre d'autors han estat incidint en la importància de les atribucions causals en la comprensió de l'etiologia i simptomatologia del fenomen de la depressió (ABRAMSON i SACKEIM, 1977; ABRAMSON, SELIGMAN i TEASDALE, 1978; JANOFF-BULMAN, 1979; KLEIN, FENCIL-MORSE i SELIGMAN, 1976; KUIPER, 1978; MILLER i NORMAN, 1981; PETERSON, 1979; P-

<footnote>* Departament de Farmacologia i de Psiquiatria, Unitat de Psicologia Mèdica, Facultat de Medicina, Universitat Autònoma de Barcelona.</footnote>
PETERSON, SCHWARTZ i SELIGMAN, 1981; PETERSON i SELIGMAN, 1984; RIZLEY, 1978; SELIGMAN, ABRAMSON, SEMMEL i VON BAEYER, 1979; WORTMAN i DINTZER, 1978).

De tots els models proposats, el model de *learned helplessness* (ABRAMSON, SELIGMAN i TEASDALE, 1978) és un dels que més treballs han generat en l'estudi de les atribucions en relació amb la depressió. Segons aquests autors, dependrà del tipus d'atribucions causals que es facin davant d'un fet negatiu percebut com a incontrolable, el fet que apareguin símptomes de desemparança.

D'aquesta manera, si un subjecte creu que la causa dels fets que li passen està en ell mateix (atribució interna) tindrà un risc alt de presentar dèficits d'autoestima, en contraposició a aquell que atribueixi la causa dels fets a factors de l'entorn (attribucions externes).

A més de la dimensió intern-extern, que es refereix a la pèrdua o no de l'autoestima, el model assigna papers concrets a dues dimensions més, que fan referència a la cronicitat i generalització dels símptomes depressius respectivament. És a dir, l'atribució dels fets negatius a factors immutables (atribució estable) farà que els dèficits tinguin una durada més llarga, en contraposició a atribuir els fets a factors transistoris (atribució inestable). Finalment, si s'atribueixen els fets incontrolables a causes que passen en una gran varietat de situacions (atribucions globals) en contraposició a les causes que es produeixen únicament en determinades situacions (atribucions específiques), es pressuposa que els dèficits seran generalitzats. Donada la importància que el model assigna a les atribucions causals com a predictors de les expectatives del subjecte davant els esdeveniments futurs, PETERSON et al. (1982) van construir l'Attributional Style Questionnaire amb el fi de poder mesurar les atribucions i l'estil d'atribucions que tenien els subjectes.

En aquest article presentem les dades psicomètriques dels *Questionari d'Estil d'Atribucions* (QEA), que és la versió catalana, realitzada per nosaltres, de l'original anglès *Attribution Style Questionnaire* (apèndix).

# MÈTODE

## Subjectes

El *Questionari d'Estil d'Atribucions* (QEA) es va administrar a 112 subjectes, estudiants de l'Institut Nacional d'Educació Física (INEF) de
Lleida, que constituïen el total d'alumnes del centre (primer i segon curs). Els alumnes van acceptar collaborar amb la investigació de forma voluntària i anònima, responent als qüestionaris dins l'horari acadèmic.

D'aquesta població de 112 estudiants, 73 eren mascles, 25 femelles i 14 no varen especificar el sexe.

## Material

El Qüestionari d'Estil d'Atribucions (QEA) està format per dotze fets hipotètics. Sis d'aquests fets tenen relació amb qüestions interpersonals i els altres sis amb tasques que suposen reeiximent (achievement). Els autors van fer aquesta diferenciació per avaluar la generalització de l'estil d'atribucions dels fets de tipus interpersonal com a diferents dels fets que impliquen reeiximent. La meitat del fets són positius i l'altra meitat són negatius.

Després de cada fet hi ha cinc preguntes. La primera demana «escriure la causa principal del fet». La segona, tercera i quarta demanen valorar la causa que s'acaba d'escriure segons les tres primeres dimensions pertinents, és a dir, en internalitat, estabilitat i globalitat en una escala de set opcions. La puntuació en cada escala va en el sentit següent: a més puntuació, més internalitat (o estabilitat o globalitat); a menys puntuació, més externalitat (o inestabilitat o especificitat). Finalment, la cinquena pregunta demana valorar la importància del fet.

Els autors van introduir la valoració de la importància en contemplar la possibilitat segons la qual la relació entre l'estil d'atribucions i la depressió només es produïs en els fets importants per al subjecte, o bé fos més evident en els fets importants que no pas en els altres.

## Procediment

Vàrem administrar de forma collectiva el QEA a tots els alumnes de l'INEF en dos torns (primer curs i segon).

Es demandà oralment la collaboració anònima en un treball d'investigació sobre «Psicologia i Esport».

Les instruccions per a respondre el Qüestionari es donaren per escrit i foren les següents:

Intenti imaginar-se vostè mateix/mateixa amb tota claredat en els fets
que hi ha en les pàgines següents. Si aquests fets li succeïssin a vostè,
¿quines creu que n'haurien estat les causes? Ja que els esdeveniments
poden tenir moltes causes, volem que en digui només una: *la causa
principal*, si aquest esdeveniment li succeís a vostè. Escrigui aquesta
causa a l'espai en blanc que hi ha després de cada esdeveniment. Després
ens agradaria que respongués a algunes preguntes sobre la causa i una
pregunta final sobre el fet. Resumint, li demanem que:

a) Llegeixi cada fet i imagini clarament que li passés a vostè.

b) Decideixi quina creu que seria la causa principal del fet si li passés a vostè.

c) Escrigui aquesta causa principal en l'espai en blanc.

d) Respongui a tres preguntes sobre la causa.

e) Contesti una pregunta sobre el fet.

f) Passi al fet següent.

RESULTATS

Les mitjanes i desviacions que hem obtingut per cada escala són molt semblants a les obtingudes, amb mostres americanes, en els treballs de PETERSON *et al.* (1982) i GOLIN *et al.* (1981).

En el nostre estudi, però, hem trobat diferències entre mascles i feme-
lles en la dimensió d'estabilitat en els fets positius (t=3.16; gll=88
p<0.01). Aquesta diferència en funció del sexe no apareix en els treballs
americans abans esmentats.

Com es pot observar en la Taula I, els nostres resultats també coinci-
deixen amb els estudis previs, en el sentit que les mitjanes que s'obtenen
en els fets positius són clarament superiors a les que s'obtenen en els
fets negatius. És a dir, segueixen un perfil oposat al que caldria esperar
en una mostra de deprimits.

Pel que fa referència a les correlacions entre les escales, PETERSON
et al. (1982) van trobar que les dimensions d'atribucions als fets positius
estaven intercorrelacionades a un nivell proper al de llur consistència
interna. Això suggereix que el qüestionari no és útil per a distingir-les.
En canvi, la distinció entre les dimensions és molt adequada en el cas
dels fets negatius.

En els nostres resultats no s'observen aquestes diferències (Taula II).
Al contrari, hem trobat correlacions relativament elevades i significati-
ves entre la dimensió d'internalitat als fets positius i la mateixa dimensió
<table><caption>TAULA I

MITJANES I DESVIACIONS DE LES DIVERSES ESCALES DEL QEA</caption><thead><tr><th colspan="5">FETS NEGATIUS</th></tr><tr><th></th><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th><th>Tot.</th></tr></thead><tbody><tr><td>GOLIN et. al. (1981)</td><td>4.39<br>(0.86)</td><td>4.04<br>(0.85)</td><td>3.82<br>(1.14)</td><td>4.08<br>(0.70)</td></tr><tr><td>PETERSON et. al. (1982)</td><td>4.29<br>(0.84)</td><td>4.14<br>(0.71)</td><td>3.87<br>(1.07)</td><td>4.12<br>(0.64)</td></tr><tr><td>Grup experimental</td><td>4.16<br>(1.13)</td><td>3.74<br>(0.75)</td><td>3.85<br>(1.19)</td><td>3.92<br>(0.74)</td></tr></tbody><thead><tr><th colspan="5">FETS POSITIUS</th></tr><tr><th></th><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th><th>Tot.</th></tr></thead><tbody><tr><td>GOLIN et. al. (1981)</td><td>5.34<br>(0.86)</td><td>5.38<br>(0.71)</td><td>5.27<br>(0.80)</td><td>5.33<br>(0.62)</td></tr><tr><td>PETERSON et. al. (1982)</td><td>5.26<br>(0.79)</td><td>5.36<br>(0.68)</td><td>5.11<br>(0.80)</td><td>5.25<br>(0.62)</td></tr><tr><td>Grup experimental</td><td>4.64<br>(1.26)</td><td>4.98<br>(0.75)</td><td>5.03<br>(0.95)</td><td>4.89<br>(0.95)</td></tr></tbody></table>

als fets negatius. També hem trobat una elevada correlació entre les dues dimensions de globalitat. En relació amb la variable sexe, pel que fa als fets positius, s'observa que entre la població de mascles les dimensions s'intercorrelacionen entre elles més que no pas en la població de femelles (Taules III i IV).

S'ha calculat la consistència interna del qüestionari mitjançant el coefficient alfa de CRONBACH (1951). Com es pot veure en la Taula V, l'escala total d'atribucions als fets negatius obté una consistència de 0.66 i l'escala total d'attribucions als fets positius, una alfa de 0.72. Aquests resultats són semblants als obtinguts per PETERSON et al. (1982) i GOLIN et al. (1981), i clarament inferiors als obtinguts per POLAINO-LORENTE et al. (1985) en una mostra espanyola. A més, en el nostre estudi sorprèn la baixa consistència (0.18) de l'escala d'estabilitat als fets negatius.
TAULA II

INTERCORRELACIONS ENTRE LES ESCALES DEL QEA
TOTAL DE LA MOSTRA

<table><thead><tr><th rowspan="2">Fets positius</th><th colspan="3">FETS POSITIUS</th><th colspan="3">FETS NEGATIUS</th></tr><tr><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th></tr></thead><tbody><tr><td>Internalitat</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Estabilitat</td><td>0.28**</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Globalitat</td><td>0.18**</td><td>0.40**</td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Fets negatius</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Internalitat</td><td>0.50**</td><td>-0.04</td><td>0.05</td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Estabilitat</td><td>-0.07</td><td>0.10</td><td>0.13</td><td>0.11</td><td></td><td></td></tr><tr><td>Globalitat</td><td>0.05</td><td>0.16*</td><td>0.51**</td><td>0.22*</td><td>0.50**</td><td></td></tr></tbody></table>

TAULA III

INTERCORRELACIONS ENTRE LES ESCALES DEL QEA
MOSTRA DE MASCLES

<table><thead><tr><th rowspan="2">Fets positius</th><th colspan="3">FETS POSITIUS</th><th colspan="3">FETS NEGATIUS</th></tr><tr><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th></tr></thead><tbody><tr><td>Internalitat</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Estabilitat</td><td>0.27**</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Globalitat</td><td>0.21**</td><td>0.41**</td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Fets negatius</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Internalitat</td><td>0.57**</td><td>-0.07</td><td>0.00</td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Estabilitat</td><td>-0.05</td><td>0.03</td><td>0.14</td><td>0.17</td><td></td><td></td></tr><tr><td>Globalitat</td><td>0.06</td><td>0.13</td><td>0.39**</td><td>0.23*</td><td>0.57**</td><td></td></tr></tbody></table>

<footnote>**p < 0.01</footnote>

<footnote>*p < 0.05</footnote>

<footnote>**p < 0.01</footnote>

<footnote>*p < 0.05</footnote>
TAULA IV

INTERCORRELACIONS ENTRE LES ESCALES DEL QEA
MOSTRA DE FEMELLES

<table><thead><tr><th></th><th colspan="3">FETS POSITIUS</th><th colspan="3">FETS NEGATIUS</th></tr><tr><th>Fets positius</th><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th></tr></thead><tbody><tr><td>Internalitat</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Estabilitat</td><td>0.35**</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Globalitat</td><td>0.15</td><td>0.51</td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Fets negatius</td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Internalitat</td><td>0.37*</td><td>0.06</td><td>0.04</td><td></td><td></td><td></td></tr><tr><td>Estabilitat</td><td>-0.15</td><td>0.09</td><td>0.21</td><td>0.36*</td><td></td><td></td></tr><tr><td>Globalitat</td><td>-0.03</td><td>0.32</td><td>0.62**</td><td>0.12</td><td>0.65**</td><td></td></tr></tbody></table>

TAULA V

CONSISTÈNCIA INTERNA DE CADA ESCALA I DE L'ESTIL D'ATRIBUCIONS,
CALCULADA AMB EL COEFICIENT ALFA DE CROMBACH (1951)

<table><thead><tr><th></th><th colspan="4">FETS NEGATIUS</th></tr><tr><th></th><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th><th>Tot.</th></tr></thead><tbody><tr><td>PETERSON, SEMEL et. al. (1982)</td><td>0.46</td><td>0.59</td><td>0.69</td><td>0.72</td></tr><tr><td>GOLIN et. al. (1981)</td><td>0.21</td><td>0.65</td><td>0.68</td><td>0.70</td></tr><tr><td>POLAINO-LORENTE i VILLAMISAR (1985)</td><td>0.92</td><td>0.87</td><td>0.90</td><td></td></tr><tr><td>Grup experimental</td><td>0.47</td><td>0.18</td><td>0.67</td><td>0.66</td></tr></tbody></table>

<table><thead><tr><th></th><th colspan="4">FETS POSITIUS</th></tr><tr><th></th><th>Int.</th><th>Est.</th><th>Glob.</th><th>Tot.</th></tr></thead><tbody><tr><td>PETERSON, SEMEL et. al. (1982)</td><td>0.50</td><td>0.58</td><td>0.44</td><td>0.75</td></tr><tr><td>GOLIN et. al. (1981)</td><td>0.48</td><td>0.46</td><td>0.43</td><td>0.70</td></tr><tr><td>POLAINO-LORENTE i VILLAMISAR (1985)</td><td>0.92</td><td>0.86</td><td>0.89</td><td></td></tr><tr><td>Grup experimental</td><td>0.69</td><td>0.47</td><td>0.56</td><td>0.72</td></tr></tbody></table>

<footnote>**p < 0.01</footnote>

<footnote>*p < 0.05</footnote>
## CONCLUSIONS I DISCUSSIÓ

Si comparem el QEA amb altres qüestionaris que estan en una fase inicial de desenvolupament, podem dir que la versió catalana de l'Attributional Style Questionnaire té una consistència interna acceptable que permet la seva aplicació per posar a prova hipòtesis específiques derivades del model de learned helplessness.

Ara bé, hem de tenir en compte que, malgrat les característiques psicomètriques, pel que fa a validesa i fiabilitat, són semblants als estudis de GOLIN et al. (1981) i de PETERSON et al. (1982); els estudis de la mostra difereixen en comparar les correlacions entre les escales, on es troba una gran correlació en la dimensió d'internalitat entre els fets negatius i els positius, a l'igual que en la dimensió de globalitat. Aquest fet no dóna suport a la pretesa ortogonalitat de les dimensions de les atribucions que proposa el model d'ABRAMSON et al. (1978).

Encara que a favor de les propietats del qüestionari, cal dir que dos estudis realitzats per PETERSON, BETTES i SELIGMAN (1982) i CASTELLON, OLLOVE i SELIGMAN (1982) troben suport a la validesa del criteri de l'Attributional Style Questionnaire, és a dir, al grau que el qüestionari prediu per a les atribucions causals que apareixen espontàniament. En un estudi semblant fet amb població catalana (MORATÓ i PERI, 1985) també es troba suport a la validesa de criteri del QEA.

Creiem, doncs, que el QEA és un qüestionari que en la versió catalana presenta unes dades de fiabilitat i validesa de criteri acceptables per a la seva utilització, però presenta algunes deficiències en les intercorrelacions entre dimensions. No queda demostrada la independència de cada escala tal i com s'hipotetitza des d'un punt de vista teòric i pels estudis fets amb el qüestionari original.

## Bibliografia

* ABRAMSON, L.Y. i SACKEIM, H.A., 1971, «A paradox in depression: Uncontrollability and self-blame», *Psychological Bulletin* 84, pp. 838-851.

* ABRAMSON, L.Y., SELIGMAN, M.E.P. i TEASDALE, J.D., 1978, «Learned helplessness in humans: Critique and reformulation», *Journal of Abnormal Psychology* 87, pp. 49-74.
ICKES, W.L. i LEYDEN, M.A., 1978, dins J.H. HARVEY, W.L. ICKES i R.F. KIDD (eds.), *New directions in attribution research*, (vol. 2), Erlbaum, Hillsdale, Nova Jersey.

JANOFF-BULLMAN, R., 1979, «Characteriological versus behavioral self-blame: Inquiries into depression and rape», *Journal of Personality and Social Psychology* 37, pp. 1798-1809.

KLEIN, D.C., FENCIL-MORSE, E. i SELIGMAN, M.E.P., 1976, «Learned helplessness, depression and the attribution of failure», *Journal of Personality and Social Psychology* 33, pp. 508-516.

KUIPER, N.A., 1978, «Depression and causal attributions for success and failure», *Journal of Personality and Social Psychology* 36, pp. 236-246.

MILLER, I.W. i NORMAN, W.H., 1981, «Effects of attributions for success on the alleviation of learned helplessness and depression», *Journal of Abnormal Psychology* 90, pp. 113-124.

MORATÓ, P. i PERI, J.M., 1985, *Estil d'atribucions. Depressió i Learned helplessness: Aplicació del model d'Abramson, Seligman i Teasdale*, Tesi de llicenciatura, Universitat Autònoma de Barcelona.

PETERSON, C., 1979, «Uncontrollability and self-blame in depression: Investigation of the paradoxe in a collage population», *Journal of Abnormal Psychology* 88, pp. 620-624.

PETERSON, C., BETTES, B.A. i SELIGMAN, M.E.P., 1982, «Spontaneous attributions and depressive symptoms», Manuscrit no publicat, Virginia Polytechnic Institute i State University.

PETERSON, C., SCHWART, S.M. i SELIGMAN, M.E.P., 1981, «Self-blame and depressive symptoms», *Journal of Personality and Social Psychology* 41, pp. 253-259.

PETERSON, C. i SELIGMAN, M.E.P., 1984, «Causal Explanations as a risk factor for depression: Theory and Evidence», *Psychological Review* 91, pp. 347-374.

PETERSON, C., SEMMEL, A., VON BAEYER, C., ABRAMSON, L.Y., METALSKY, G.I. i SELIGMAN, M.E.P., 1982, «The attributional style questionnaire», *Cognitive Therapy and Research* 6, pp. 287-299.

POLAINO-LORENTE, A. i VILLAMISAR, D.A.G., 1985, «Análisis del estilo atribucional entre sujetos no depresivos desvalidos y normales», *Rev. Dpto. Psiquiatría Facultad de Med. Barcelona* 12, pp. 7-22.

RIZLEY, R., 1978, «Depression and distortion in the attribution of causality», *Journal of Abnormal Psychology* 88, pp. 242-247.

SELIGMAN, M.E.P., ABRAMSON, L.Y., SEMMEL, A., i VON BAEYER, C., 1979, «Depressive attributional style», *Journal of Abnormal Psychology* 88, pp. 242-247.

WORTMANN, C.B. i DINTZER, L., 1978, «Is an attributional analysis of the learned helplessness phenomenon ucable? A critique of the Abramson-Seligman-Teasdale reformation», *Journal of Abnormal Social Psychology* 87, pp. 75-90.
# APÈNDIX I*

EDAT:

SEXE:

ESTAT CIVIL:

INSTRUCCIONS:

Inteni imaginar-se vostè mateix/mateixa amb tota claredat en els fets que hi ha a les pàgines següents. Si aquests fets li succeïssin a vostè, ¿quines creu que n'haurien estat les causes?

Ja que els esdeveniments poden tenir moltes causes, volem que en digui només una: LA CAUSA PRINCIPAL, si aquest esdeveniment li succeís a vostè. Escrigui aquesta causa a l'espai en blanc que hi ha després de cada esdeveniment. Després ens agradaria que respongués algunes preguntes sobre la causa i una pregunta final sobre el fet. Resumint, li demanem que:

1) Llegeixi cada fet i imagini clarament que li passés a vostè.

2) Digui quina creu que seria la causa principal del fet si li passés a vostè.

3) Escrigui aquesta causa principal a l'espai en blanc.

4) Respongui tres preguntes sobre la causa.

5) Contesti una pregunta sobre el fet.

6) Passi al fet següent.

## EXEMPLE Núm. 1

L'HAN SUSPÈS A FINAL DE CURS EN UNA ASSIGNATURA IMPORTANT

1. Escrigui'n la causa principal: L'examen era molt difícil

2. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies

1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

<footnote>* El qüestionari ha estat traduït i validat per P. Morató i Josep M. Peri.</footnote>
3. En el futur, quan faci altres assignatures, ¿es repetirà aquesta causa?

<table><tr><td>No hi serà present</td><td>Sempre hi serà</td></tr><tr><td>mai més</td><td>present.</td></tr></table>

4. Aquesta causa, ¿afecta només a l'hora d'aprovar alguna assignatura o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?

<table><tr><td>Només influeix en</td><td>Influeix en totes</td></tr><tr><td>aquesta situació</td><td>les situacions de</td></tr><tr><td>en concret</td><td>la meva vida</td></tr></table>

5. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

<table><tr><td>No en tindria cap</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td>En tindria moltíssima</td></tr></table>

## EXEMPLE Núm. 2

### L'HAN SUSPÈS A FINAL DE CURS EN UNA ASSIGNATURA IMPORTANT

1. Escrigui'n la causa principal: ________________________ Sóc poc intelligent ________________________

2. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

<table><tr><td>Totalment a</td><td>Totalment a mi</td></tr><tr><td>altres persones</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td></tr><tr><td>o circumstàncies</td><td></td></tr></table>

3. En el futur, quan faci altres assignatures, ¿es repetirà aquesta causa?

<table><tr><td>No hi serà present</td><td>Sempre hi serà</td></tr><tr><td>mai més</td><td>present.</td></tr></table>

4. Aquesta causa, ¿afecta només a l'hora d'aprovar alguna assignatura o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?

<table><tr><td>Només influeix</td><td>Influeix en totes</td></tr><tr><td>en aquesta situació</td><td>les situacions de</td></tr><tr><td>en concret</td><td>la meva vida</td></tr></table>
5. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap

1 2 3 4 5 6 7

En tindria
moltíssima

VOSTÈ TROBA UN AMIC QUE L'AFALAGA PEL SEU ASPECTE

1. Escrigui'n la causa principal:

2. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies? (encercli un sol número)

Totalment a
altres persones
o circumstàncies

1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

3. En el futur, quan vostè sigui amb els seus amics, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més

1 2 3 4 5 6 7

Sempre hi serà
present

4. Aquesta causa, ¿afecta només la relació amb els seus amics, o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?

Només influeix en
aquesta situació
en concret

1 2 3 4 5 6 7

Influeix en totes
les situacions de
la meva vida

5. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap

1 2 3 4 5 6 7

En tindria
moltíssima

VOSTÈ NO HA TROBAT TREBALL MALGRAT HAVER-LO ESTAT BUSCANT DURANT UN CERT TEMPS

6. Escrigui'n la causa principal:

7. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?
Totalment a
altres persones
o circumstàncies
1 2 3 4 5 6 7
Totalment a mi

8. En el futur, quan busqui un treball, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més
1 2 3 4 5 6 7
Sempre hi serà
present

9. Aquesta causa, ¿influeix només en la recerca de treball o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?

Només influeix en
aquesta situació
en concret
1 2 3 4 5 6 7
Influeix en totes
les situacions de
la meva vida

10. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap
1 2 3 4 5 6 7
En tindria
moltíssima

VOSTÈ ESDEVÉ UN HOME (UNA DONA) MOLT RIC (RICA)

11. Escrigui'n la causa principal:

12. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies
1 2 3 4 5 6 7
Totalment a mi

13. En el seu futur econòmic, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més
1 2 3 4 5 6 7
Sempre hi serà
present

14. Aquesta causa, ¿afecta només l'obtenció de diners, o bé influeix també en altres aspectes de la seva vida?

Només influeix en
aquesta situació
en concret
1 2 3 4 5 6 7
Influeix en totes
les situacions de
la meva vida
15. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap

1 2 3 4 5 6 7

En tindria
moltíssima

UN AMIC (UNA AMIGA) LI VE AMB UN PROBLEMA I VOSTÈ NO
FA CAP ESFORÇ PER AJUDAR-LO (-LA)

16. Escrigui'n la causa principal:

17. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies

1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

18. En el futur, quan un amic (una amiga) s'apropi a vostè amb un problema, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més

1 2 3 4 5 6 7

Sempre hi serà
present

19. Aquesta causa, ¿afecta només quan un amic (una amiga) s'apropa a vostè amb un problema, o bé influeix també en altres aspectes de la seva vida?

Només influeix en
aquesta situació
en concret

1 2 3 4 5 6 7

Influeix en totes
les situacions de
la meva vida

20. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap

1 2 3 4 5 6 7

En tindria
moltíssima

VOSTÈ FA UNA CONFERÈNCIA IMPORTANT DAVANT D'UN GRUP
I LA GENT REACCIONA NEGATIVAMENT

21. Escrigui'n la causa principal:

22. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?
Totalment a
altres persones
o circumstàncies
1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

23. En el futur, quan faci conferències, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més
1 2 3 4 5 6 7

Sempre hi serà
present

24. Aquesta causa, ¿influeix només a l'hora de fer conferències o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?

Només influeix en
aquesta situació
en concret
1 2 3 4 5 6 7

Influeix en totes
les situacions de
la meva vida

25. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap
1 2 3 4 5 6 7

En tindria
moltíssima

VOSTÈ FA UN PROJECTE QUE ÉS MOLT BEN CONSIDERAT PER ALTRES PERSONES

26. Escrigui'n la causa principal:

27. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies
1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

28. En el futur, quan faci un projecte, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més
1 2 3 4 5 6 7

Sempre hi serà
present

29. Aquesta causa, ¿afecta només quan fa projectes o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?
Només influeix en aquesta situació en concret
1 2 3 4 5 6 7
Influeix en totes les situacions de la meva vida

30. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap
1 2 3 4 5 6 7
En tindria moltíssima

VOSTÈ TROBA UN AMIC QUE EL TRACTA AMB HOSTILITAT

31. Escrigui'n la causa principal:

32. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies
1 2 3 4 5 6 7
Totalment a mi

33. En el futur, quan es relacioni amb els seus amics, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més
1 2 3 4 5 6 7
Sempre hi serà present

34. Aquesta causa, ¿influeix només en relació amb els seus amics o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?

Només influeix en aquesta situació en concret
1 2 3 4 5 6 7
Influeix en totes les situacions de la meva vida

35. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap
1 2 3 4 5 6 7
En tindria moltíssima

VOSTÈ NO POT ACABAR TOTA LA FEINA QUE ELS ALTRES ESPE-REN QUE FACI

36. Escrigui'n la causa principal:
37. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies
1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

48. En el futur, quan faci un treball que els altres esperen, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més
1 2 3 4 5 6 7

Sempre hi serà
present

39. Aquesta causa, ¿afecta només el treball que els altres esperen que faci o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?

Només influeix en
aquesta situació
en concret
1 2 3 4 5 6 7

Influeix en totes
les situacions de
la meva vida

40. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap
1 2 3 4 5 6 7

En tindria
moltíssima

LA SEVA ESPOSA (LA SEVA PARELLA: COMPANY/A) L'HA ESTAT TRACTANT MÉS AFECTUOSAMENT

41. Escrigui'n la causa principal:

42. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies
1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

43. En el futur, en les seves relacions amb la seva esposa (el seu company/la seva companya), es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més
1 2 3 4 5 6 7

Sempre hi serà
present
44. Aquesta causa, ¿afecta només en la relació amb la seva esposa (el seu company/la seva companya) o bé influeix també altres aspectes de la seva vida?

<table><tr><td>Només influeix en</td><td></td><td>Influeix en totes</td></tr><tr><td>aquesta situació</td><td></td><td>les situacions de</td></tr><tr><td>en concret</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td>la meva vida</td></tr></table>

45. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

<table><tr><td>No en tindria cap</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td>En tindria moltíssima</td></tr></table>

VOSTÈ SOL·LICITA UNA PLAÇA QUE DESITJA MOLTÍSSIM (P.E. UN TREBALL IMPORTANT, L'INGRÉS EN UNA FACULTAT, ETC.) I L'OBTÉ

46. Escrigui'n la causa principal:

47. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

<table><tr><td>Totalment a</td><td></td><td>Totalment a mi</td></tr><tr><td>altres persones</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td></td></tr><tr><td>o circumstàncies</td><td></td><td></td></tr></table>

48. En el futur, quan sol·liciti un lloc, es repetirà aquesta causa?

<table><tr><td>No hi serà present</td><td></td><td>Sempre hi serà</td></tr><tr><td>mai més</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td>present</td></tr></table>

49. Aquesta causa, ¿influeix només a l'hora de sol·licitar un lloc o bé influeix també en altres aspectes de la seva vida?

<table><tr><td>Només influeix en</td><td></td><td>Influeix en totes</td></tr><tr><td>aquesta situació</td><td></td><td>les situacions de</td></tr><tr><td>en concret</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td>la meva vida</td></tr></table>

50. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

<table><tr><td>No en tindria cap</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td>En tindria moltíssima</td></tr></table>
## VOSTÈ ACUT A UNA CITA I LI VA MALAMENT

51. Escrigui'n la causa principal:

52. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies

1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

53. En el futur, quan acudeixi a una altra cita, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més

1 2 3 4 5 6 7

Sempre hi serà
present

54. Aquesta causa, ¿influeix només a l'hora de les cites o bé influeix també en altres aspectes de la seva vida?

Només influeix en
aquesta situació
en concret

1 2 3 4 5 6 7

Influeix en totes
les situacions de
la meva vida

55. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

No en tindria cap

1 2 3 4 5 6 7

En tindria
moltíssima

## VOSTÈ ACONSEGUEIX UNA MILLORA LABORAL O ACADÈMICA

56. Escrigui'n la causa principal:

57. Aquesta causa que acaba d'escriure, ¿es refereix a vostè o a altres persones o circumstàncies?

Totalment a
altres persones
o circumstàncies

1 2 3 4 5 6 7

Totalment a mi

58. En el futur, al treball, es repetirà aquesta causa?

No hi serà present
mai més

1 2 3 4 5 6 7

Sempre hi serà
present
59. Aquesta causa, ¿afecta només l'obtenció d'una millora laboral o bé afecta també altres aspectes de la seva vida?

<table><tr><td>Només influeix en<br/>aquesta situació<br/>en concret</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td>Influeix en totes<br/>les situacions de<br/>la meva vida</td></tr></table>

60. Quina importància tindria aquest fet si li succeís a vostè?

<table><tr><td>No en tindria cap</td><td>1 2 3 4 5 6 7</td><td>En tindria<br/>moltíssima</td></tr></table>