## Michela Giovannini

Michela Giovannini es doctora de l'Universitat de Trent. Dins sa tèsi doctorala, s'interèssa a la neologia e a la vitalitat de las lengas minoritàrias, e mai especificament del ladin fascian (Trentin-Naut Adige, Itàlia) e de l'aranés (Val d'Aran, Catalonha). En 2013 realizèt un estagi de recèrca a l'Universitat de Lhèida en vista d'aprigondir de questions sus l'occitan, sus son territòri e sus la proteccion dont fa l'objècte en Catalonha. Demest sas linhas de recèrca, cal soslinhar las lengas minoritàrias, las lengas en contacte, las varietats popularas de l'italian e de l'espanhòl e l'aprendissatge de l'italian coma lenga estrangièra.

## Isabel Grifoll

Isabel Grifoll es professora titulara de literatura catalana e occitana medievalas a l'Universitat de Lhèida. Fa partida de la Cadièra d'Estudis Occitans e de la còla de recèrca en estudis medievalis Espai, Poder i Cultura. Participa a mai d'un projècte de recèrca finançats per d'organismes publics. Sos domenis d'estudi principals comprenon la lirica e los tèxtes narratius de tradicion romanica, los escambis entre las literaturas romanicas medievalas, los autors en lenga catalana dels sègles XIV e XV e, per extension, la produccion culturala dins la Corona d'Aragon al cors de l'Edat Mejana tardiva.

## Marco Grimaldi

Marco Grimaldi es cercaire en filologia de la literatura italiana a l'Universitat de Roma - La Sapienza. Aguèt lo títol de doctor de recèrca a l'Escòla de doctorat europèa en filologia romanica (Universitat de Siena), foguèt borsièr de l'Institut italian d'estudis istorics e trabalhèt a l'Universitat de Montpelhièr 3 - Pau Valèri e a l'Universitat dels estudis de Trent. Dirigís l'unitat de recèrca romanica del projècte FIRB L'Italia dei Trovatori. S'ocupa mai que mai de la literatura italiana e occitana medievala. A l'ora d'ara es a preparar l'edicion de las *Rime* per la *Nuova edizione commentata delle Opere di Dante Alighieri (NECOD)*.

## Elena Grínina

Doctora en filologia romanica de l'Universitat d'Estat Lomonosov de Moscòu. Sa tèsi doctorala portèt suls primièrs tractats gramaticals d'Occitània e de Catalonha. Dempuèi 1985, es titulara d'una cadièra al Departament de lenga espanhòla de l'Universitat de las relacions internacionalas de Moscòu. Domenis de recèrca: istòria de la filologia romanica, istòria de las lengas romanicas, sociolinguistica, retorica, metodologia de l'ensenhament de las lengas. Publicacions: manuals (nivèls A1/A2, B1) *Español actual*, entretant; articles de recèrca en rus, en espanhòl e en catalan.

## Saverio Guida

Saverio Guida es professor ordinari de filologia romanica a la Facultat de las Letras de l'Universitat de Messina dempuèi 1980. De longas annadas de frequentacion de las bibliotècas e dels archius italians e estrangièrs li an permés de descobrir de documents inedits qu'an constituit la matèria primièra de la lista copiosa de sas publicacions, qu'an pogut resòlver d'importants problèmas d'òrdre ecdotic e ermeneutic, e mai de datacion e d'identificacion dels trobadors. Especialista en domeni occitan, s'es tanben interessat als tèxtes franceses e italians mai ancians. Organizèt (en julhet de 2002 a Reggio de Calàbria e Messina) lo VIIᵉ Congrès internacional de l'AIEO e, en mai de
2007, a Messina, lo congrès internacional *Comunicazione e propaganda nei secoli XII-XIII*. Es codirector de la revista *Cultura Neolatina*.

## Sèrgi Javaloyès

Sèrgi Javaloyès nasquèt en 1951 dins lo quartièr de la Marina a Oran, en Argeria. Rescontra la lenga occitana qu'a l'atge de dètz ans, a Nai, en Biarn. Sas primièras novèlas son publicadas dins *País Gascons*, la revista de Bernat Manciet, e enfin dins *Reclams*, la pus vièlha revista occitana, que n'es lo cap-redactor. A recebut lo Prèmi Joan Bodon 1988 per *L'Òra de partir*, paregut a las edicions Reclams (1997; sa version francesa *L'Heure de partir* pareguèt en 2004 en cò de Fédérop, e la catalana en 2015 a las edicions Pagès) e lo Prèmi Jaufré Rudel en 2006 per *Tranga & tempèstas* (2006, IEO; acordat per la region Aquitània). Las edicions Reclams publiquèron en 2010 *Sorrom Borrom*, un poèma-epopèia del gave de Pau, que Joan-Francés Tisnèr ne tirèt un espectacle eponim. Deten una mestria de desvolopament territorial e un DEA de letras romanicas (Universitat de Pau e dels Païses d'Ador).

## Felip Joulié

Nascut lo 25 de decembre de 1968 a Lion. Passèt son enfança entre la Tolosa francofòna e los monts de La Cauna, occitanofòns. Una formacion agricòla li permetèt de descobrir mai d'una cultura (Africa, Orient Mejan, America). Trabalhèt al Civam Bio LR a Carcassona, ont rescontrèt l'IEO d'Aude, l'occitanisme e l'iniciativa de Calandreta per transmetre la lenga occitana. Dempuèi 2000, après la formacion a Aprene e, en avent obtengut lo concors de professor de las escòlas, s'es implicat dins lo movement (al ni-vèl confederal), dins la formacion iniciala (baile, *paissèl* [tutor] puèi *paissèl* ajudaire) e dins la formacion continua (formacion istòria, egalitat de las escasenças, matematicas, informatica e logicial liure).

## Kathryn Klingebiel

Kathryn Klingebiel es l'autora de tres volums de bibliografia linguistica de l'occitan. Dempuèi 1989, a contribuit amb d'articles de bibliografias annualas a *Tenso*, una revista que n'es tanben la cap-redactritz. A tanben redigit la partida consagrada a la lenga occitana del *Year's Work in Modern Language Studies* dempuèi 1998. Se formèt en filologia romanica a l'Universitat de Califòrnia, a Berkeley, e recentament prenguèt la retirada coma professora de francés a l'Universitat d'Hawaii a Mânoa.

## Georg Kremnitz

Nascut en 1945 en Alemanha. 1971-1973: lector d'alemand a l'Universitat de Bordèu. 1974-1986: professor de lenga e literatura francesa a l'Universitat de Münster (Vestfàlia). 1986-2012: professor de filologia romanica a l'Universitat de Viena (Àustria), ara professor emerit. 1993-2005: president de l'AIEO. 2005-2007: president de l'Associacion dels romanistas alemands (DRV). Entre autres, professor convidat a l'EHESS (París, 1980), a Buenos Aires (1997; 2005), a Niça (2003), a Bahía Blanca (2005; 2010), Cardièra Leibniz a Leipzig (2006). Membre correspondent de la Seccion Filologica de l'Institut d'Estudis Catalans (2014). Darrièras publicacions: *Von La Quiaca nach Ushuaia. Sprachen, Kulturen und Geschichte in Argentinien* (dir., 2007); *Histoire sociale des langues de France* (dir., 2013); *Frankreichs Sprachen* (2015); *Mehrsprachigkeit in der Literatur* (²2015).
## Hans Peter Kunert

L'autor a fach d'estudis de lenga e literatura francesa a l'Universitat de Tübingen. A obtengut lo doctorat en linguistica generala amb una tèsi sus Aspekt, Aktionsart, Tempus. S'es interessat a l'occitan e a publicat diferents articles dins la revista *Lengas e* dins *Romanische Forschungen* («L'ordine degli elementi della frase in occitano antico»). Dempuèi que trabalha a l'Universitat de Calàbria, s'ocupa de l'occitan de La Gàrdia e a presentat de comunicacions als congrèsses de l'AIEO. En mai d'aquò, a participat a la redaccion del manual per l'escòla *O libre meu* (2001). Es l'autor del vocabulari e de la gramatica de l'occitan de La Gàrdia.

## Gerardo Larghi

Obtenguèt lo doctorat de recèrca en filologia provençala a l'Universitat de Messina. Dempuèi 2009, collabòra amb la Cadièra de Filologia Romanica de l'Universitat Catolica del Sagrat Còr de Milan. En 2014 publiquèt amb Saverio Guida lo *Dizionario Biografico dei Trovatori*, a Modena. Al cors dels ans a efectuat mai que mai de recèrcas d'òrdre bibliografic suls trobadors, qu'a tanben acompanhat d'edicions criticas de tèxtes poetics en occitan medieval. S'es consagrat tanben a l'estudi e la publicacion de tèxtes laudistics italians dels sègles XIII a XV. A en preparacion l'edicion critica del cançonièr del trobador Guilhèm Olivier d'Arle e de recèrcas sus la literatura arturiana en lenga d'oïl.

## Corinne Lhéritier

Corinne Lhéritier es nascuda en 1966 a Alès (Gard). Espelís entre Nimes e Cevenas, entre lo *patoés* dels grands, mièg amagat, mièg enebit, e lo retorn a la lenga del paire. Intrèt a la Calandreta de Montpelhièr en 1987, puèi dobriguèt la primèra de Nimes, amb un ponhal d'amics, en 1989. Son trabalh de regenta la buta a far revirada sus revirada per la classa o pel public: fichas tecnicas, documentaris, primièras lecturas, romans (en particular *Seta*, de l'italian Alessandro Baricco). Ensaja de cavar de longa las questions linguisticas tant coma las pedagogicas, que son dos dels pilars de la Carta de las Calandretas: participa a de collòquis e escriu dins de revistas especializadas.

## Arvèi Lieutard

Arvèi Lieutard es mèstre de conferéncias en linguistica occitana a l'Universitat de Montpelhièr. Especialista de fonologia, sos trabalhs l'an menat a utilizar los modèls teorics recents sus la sillaba per estudiar la variacion dialectala caracteristica de l'occitan. S'interèssa tanben a totes los aspèctes de la produccion escricha en occitan dins una perspectiva sociolinguistica, e mai especificament a la question de la grafia occitana de sas originas medievalas a sos usatges contemporanèus.

## Anna Llovera

Mollerussa (Catalonha), 1988. Es licenciada en filologia catalana de l'Universitat de Lhèida. Sa formacion vira a l'entorn de la literatura catalana del sègle XIX. A pres part a de seminaris, de jornadas e de collòquis. Amb Josep M. Domingo, editèt lo volum *De Realisme. Aproximacions i testimonis* (Lhèida, Punctum, 2013). A participat a d'iniciativas talas coma lo projècte Almirall-jol patronatge de l'Atenèu Barcelonés e lo Grup d'estudis d'istòria de la cultura e dels intellectuals (Grup d'Estudis d'Història de la Cultura i dels Intel·lectuals, GEHCI)-, un portal Internet sus la pensada e la cultura del sègle XIX. Actualament collabòra a l'Universitat dobèrta de Catalonha
(Universitat Oberta de Catalunya, UOC) e benefícia d'una borsa predoctorala en vista de la realizacion d'una tèsi sus l'imaginari literari de la Catalonha rurala de la segonda mitat del sègle XIX jos la direction del Grop d'estudi sus la literatura del uèch cents (Grup d'Estudi sobre la Literatura del Vuit-cents, GELIV).

### Roberta Manetti

Roberta Manetti es cercaira en filologia romanica a l'Universitat del Piemont Oriental. Dins lo domeni de la literatura occitana medievala, a publicat una edicion critica amb una revirada en italian, un ample comentari e un glossari exaustiu, de l'important *Roman de Flamenca*, e una edicion critica, tanben amb una traduccion, un comentari e un glossari exaustiu, de la *Passione di Santa Margherita* en vèrses. D'autre caire, s'es ocupada de la literatura italiana de las originas, del Trecento e del Quattrocento, e de la lexicografia italiana. A revirat (amb Silvio Melani) lo *Roman de la rose* de Guillaume de Lorris e Jean de Meung e es a mand d'acabar una novèla edicion, amb una revirada en italian, de *Joufroi de Poitiers*.

### Felip Martel

Professor de las universitats. Agregat d'istòria dempuèi 1974. Doctor d'Estat en 1993: *Les Félibres et leur temps: renaissance d'oc et opinion, 1850-1914*, jos la direction de Maurice Agulhon (París 1). Domenis de recèrca: istòria de l'espaci occitan, essencialament al periòde contemporanèu, amb qualques trabalhs sul periòde medieval. Mai precisament: istòria sociolinguistica de l'espaci occitan, de l'Edat Mejana al jorn d'uèi en passant per l'ordenança de Villers-Cotterêts e lo periòde revolucionari; istòria de l'istoriografia de l'espaci occitan; l'etnotipe de l'Òme del Sud; istòria de la revendicacion occitana, culturala e politica; escòla francesa e lengas regionalas; apròchi comparatiu de las revendicacions *regionalistas* o *nacionalitàrias* en França e en Euròpa. CV complet a l'adreiça: http://www.univ-montp3.fr/llacs/membres/philippe-martel/

### Michael McGuire

Michael McGuire trabalha d'aquesta passa sus son doctorat en linguistica a l'Universitat d'Indiana, amb una minora en estudis sus la segonda lenga, en lengas e literaturas eslavas e en estudis eurasians centrals. Sos interèsses principals de recèrca comprenon los còrpus linguistics, l'aquisicion d'una segonda lenga e la sintaxi generativa. A tanben realizat qualque trabalh a l'entorn de la fonologia e la fonetica, que l'interèssan totjorn. L'ongrés a fach l'objècte de sa recèrca primària e passèt aperaquí dos ans en Ongria. A estudiat lo latin e mai d'una lenga romanica, dont lo francés, lo francés ancian e lo romanés, e es plan content de participar al projècte sul còrpus de l'occitan ancian.

### Anna Mellado García

Licenciada en filologia francesa de l'Universitat de Múrcia (1994). Seguiguèt d'estudis de doctorat (2005-2007) sus la lenga e la literatura occitanas dels sègles XIX e XX a l'Universitat de Múrcia e obtenguèt lo Diplòma d'estudis aprigondits. En 2008 sortiguèt l'ensag «Las escritoras del renacimiento literario occitano del siglo XIX». Son ais de recèrca es l'estudi de la literatura occitana modèrna del punt de vista del genre e de la sociolinguistica. Foncionària en activitat del còrs dels professors de l'ensenhament secondari, especialitat francés, dempuèi 2000, trabalha a l'ora d'ara sus una tèsi doctorala a l'Universitat de Múrcia tocant l'escrivana occitana Marcela Delpastre.
Guido Mensching

Guido Mensching a fach d'estudis de filologia romanica a l'Universitat de Colonha, amb una tèsi de doctorat sus un glossari medicobotanic en ancian espanhòl (publicat a Madrid en 1994). En parallèl a son activitat de cercaire en linguistica computacionala, trabalhèt sus sa tèsi d'abilitacion (Infinitive Constructions with Specified Subjects, OUP, 2000). De 2000 a 2013, ocupèt la Cadièra de Linguistica Romanica a l'Universitat liura de Berlin e ocupa a l'ora d'ara la Cadièra correspondenta a l'Universitat de Göttingen. Es tanben expèrt en sarde e trabalha sul judeooccitan medieval. Dirigís lo Dictionnaire des Termes Médico-botaniques de l'Ancien Occitan amb M. S. Corradini e G. Bos.

Núria Pacheco

Núria Pacheco Catalán (Sabadell, Valés Occidental, Catalonha), es diplomada en istòria de l'UAB, e a l'ora d'ara seguís lo màster Preïstòria, Antiquitat e Edat Mejana. En prenent coma ponch de partença sa tèsi de licéncia, entitolada Occitans a les Terres de l'Ebre (segle XII), sa recèrca se pòrta sul ròtle jogat pels occitans dins la conquista de la Catalonha Nòva. Son apròchi del domeni de la recèrca universitària beneficièt d'una borsa de collaboracion en departaments (COLAB).

William D. Paden

William D. Paden es professor emerit a l'Universitat del Nòrd-Oèst (Northwestern University), a Evanston, Illinois, als Estats Units. Ancian president de la Societat Guilhem IX, es l'autor d'una *Introduction to Old Occitan* (1998) e traductor, amb Frances Freeman Paden, de *Troubadour Poems from the South of France* (2007). Amb Tilde Sankovitch e Patricia H. Stäblein, a editat *The Poems of the Troubadour Bertran de Born* (1986). Amb Mario Trovato, a presentat un tèxt filosofic latin, *Guillelmus de Aragonia: De nobilitate animi* (2012). Prepara un estudi de sintèsi sus l'amor e lo maridatge al temps dels trobadors.

Manuel Padilla-Moyano

Es nascut a Còrdoa (Andalosia), ont seguiguèt d'estudis superiors de musica. Mai tard estudièt la filologia basca a las facultats de Vitòria-Gasteiz e Baiona, ont obtenguèt lo prèmi extraordinari a la fin de sos estudis. A l'ora d'ara prepara una tèsi doctorala sus l'evolucion del dialècte soletan jos la dirección de Beñat Oyharçabal (CNRS) e Blanca Urgell (Universitat del Bascoat). Sos interèsses de recèrca viran a l'entorn de l'istòria de la lenga euscara, del contacte entre lengas e de l'edicion de tèxtes bascos orientals, questions que i a ja consagrat mai d'un ensag.

Silvia Pallini

Diplomada en sciéncias politicas a l'Universitat de Teramo, a estudiat las leis regionalas italianas per la protección de las lengas minoritàrias, la Carta europèa de las lengas regionalas e minoritàrias e Belgica. S'ocupa a l'ora d'ara d'estudiar los rapòrts entre las lengas regionalas e minoritàrias e l'esfèra politica e economica. Anciana presidenta de l'Associacion LEM-Itàlia, a trebalhat a l'organizacion de las Jornadas dels dreches linguistics e a creat, amb Giovanni Agresti, la Caravana de la memòria e de la diversitat linguistica e mai lo portal web dels Pargues etnolinguistics d'Itàlia.
### Olivier Pasquetti

Olivier Pasquetti ensenha l'occitan a Niça al licèu Massena. Capitèt ben lo CAPES de lenga d'òc en 2006 e a entreprés dempuèi 2009 de far de recèrca en literatura occitana. Lo subjècte causit tracta de la poesia modèrna en òc a l'entorn d'un autor de Niça encara viu, Joan-Luc Sauvaigo. Fòra de las participacions als congrèsses de l'AIEO en 2011 a Besièrs e en 2014 a Lhèida, tanben a presentat lo resultat de sa recèrca al collòqui de Corti *Résistance et maquis littéraire* en 2013, dins l'encastre del 70<sup>en</sup> anniversari de la liberacion de Corsega. Olivier Pasquetti a collaborat tanben a l'elaboracion e a la creacion de material pedagogic per l'ensenhament de l'occitan.

### Wendy Pfeffer

Wendy Pfeffer es professora de francés a l'Universitat de Louisville (Kentucky), ont es tanben degana associada pels estudis superiors al Collègi de las arts e de las scièncias. Dempuèi lo primièr numèro, publicat en 1986, es redactritz de Tenso, un periodic scientific consagrat a l'occitan. Demest sas publicacions, òm pòt citar: *La Littérature occitane: 30 années de recherches*, amb Robert A. Taylor (Turnhout, Brepols, 2011) e *Proverbs in Medieval Occitan Literature* (Gainesville, UP of Florida, 1997). Per paréisser, un libre en francés: *Le Festin du troubadour: la nourriture, la société et la littérature médiévale en Occitanie, 1100-1500*.

### Peter T. Ricketts (†)

1933-2013. Primièr president de l'AIEO, tre sa fondacion (1981) a 1990. Filològ e occitanista anglés, Peter T. Ricketts foguèt un dels especialistas mai renommats en çò que concernís l'istòria de la literatura occitana medieval. Professor onorari a l'Universitat de Birmingham e professor emerit al Queen Mary and Westfield de l'Universitat de Londres fins a sa retirada, foguèt aperabans professor a las universitats de Toronto e Vancouver, e encara a l'Universitat de Liverpool. Cavalièr de l'òrdre de las Palmas academicas, recebèt tanben la medalha de la vila de Montpelhièr. Demest sas nombrosas publicacions, cal soslinhar la *Concordance de l'Occitan Médiéval (COM)*, que recampa la totalitat dels tèxtes existents dins la lenga dempuèi lo primièr atetat fins a aqueles qu'apertenon a la fin del sègle XV.

### Angelica Rieger

Licenciada en filologia romanica e filologia germanica, Angelica Rieger aquerís lo títol de doctora amb sa tèsi *Trobairitz. Der Beitrag der Frau in der altokzitanischen höfischen Lyrik*. Obtenguèt puèi son abilitacion amb *Alter Ego. Der Maler als Schatten des Schriftstellers in der französischen Erzählliteratur*. Après aver integrat lo personal scientific de mai d'una universitat (Giessen, Berlin, Maiança, Constança, Potsdam, Düsseldorf, Graz, Osnabrück e Siegen), dirigís d'ara enlà l'unitat de recèrca Estudis interculturals romanics de l'Universitat d'Aquisgran. L'Edat Mejana, l'escritura femenina e l'intermedialitat fan partida de sos principals domenis de recèrca.

### Paolo Rinoldi

Paolo Rinoldi es cercaire en filologia romanica a l'Universitat de Parma. Demest sos subjèctes de recèrca, òm compta l'epopèia en lenga d'oïl (mai que mai lo cicle de Guilhèm d'Aurenja e dels *Loherains*), los tèxtes sus Alexandre lo Grand, la literatura scientifica e los *volgarizzamenti* del latin e del francés, e mai los rapòrts entre literatura galloromanica e italiana a l'Edat Mejana.
## Marie-Christine Rixte

Nascuda a Vauriàs (Vauclusa) en 1948. A fach d'estudis d'anglés e d'occitan. Professora d'anglés e/o d'occitan a Montelaimar, Niom, Sant Pau de Tricastin e Pèiralata, a l'ora d'ara es a la retirada a Taulinhan, dins lo departament de Droma, ont anima Les Chercheurs d'Òc. A publicat de trabalhs que tòcan l'òbra d'autors occitans coma Louis Moutier o Calixte Lafosse, e s'es mai que mai interessada a la traduccion literària. Aital, a revirat de poèmas de Seamus Heaney de l'anglés a l'occitan, mas tanben d'autors occitans en anglés, coma Micheu Chapduelh e Robèrt Lafont.

## Galina Romanova

Doctora en filologia romanica de l'Institut de linguistica de l'Acadèmia de las sciéncias de Russia. Domenis de recèrca: comunicacion interculturala, personalitat linguistica, pragmalinguistica, sintaxi semantica, istòria de las lengas romanicas, varietats nacionalas de la lenga espanhòla, terminologia. Activitat professionala: 1986-2001, directritz del Departament de lengas romanicas de l'Universitat d'Estat de las relacions internacionals (MGIMO), estacada al ministèri dels Afars estrangièrs de Russia, Moscòu; 2001-2012, directritz del Departament d'espanhòl d'aquela meteissa universitat; a l'ora d'ara es titulara d'una cadièra a aquel meteis departament, vicedirectritz. Publicacions: manuals (nivèls B1-C2, EFE) *Español para periodistas, Español en relaciones internacionales*, entretant; articles de recèrca en rus e en espanhòl.

## Roy Rosenstein

Nòvayorkés de naissença, Roy Rosenstein a tanben lo passapòrt britanic e lituan. Prenguèt sos gras dels dos costats de l'Atlantic: la Sorbona (licéncia, mestria), Harvard (MA), Colúmbia (PhD). A ensenhat sus las còstas Èst e Oèst dels Estats Units, en Grècia, en Brasil e a la Sorbona. Al cors dels ans precedents trabalhèt coma interprèt d'acompanhament pel departament d'Estat dels Estats Units. Lo govèrn francés l'a recentament nommat cavalièr de las Arts e de las Letras. Coma comparatista, sa recèrca vira mai que mai a l'entorn de las lengas romanicas. Sas publicacions atèstan d'interèsses mai generals. A publicat sus de subjèctes tals coma la tradicion classica, los autors medievals e de la Renaissença, e encara sus las literaturas modèrnas, dont l'anglesa e l'americana.

## Nadège Saint-Martin

Nadège Saint-Martin es doctoranda en estudis occitans a l'Universitat de Montpelhièr 3 - Pau Valèri. Sa tèsi, realizada jos la direccion de Maria-Joana Verny, se prepausa de se confrontar a la question de la creacion dins l'òbra poetica de Marcela Delpastre.

## Arie Schippers

Universitat d'Amsterdam. Professor, puèi cercaire al Departament dels estudis arabis, semitics e romanics de l'Universitat d'Amsterdam, a estudiat las letras romanicas (italian e espanhòl) e semíticas (arabi e ebrieu) a l'Universitat de Lèida (Olanda). A consagrat d'estudis a las poesias araboandalosas e ebraïcoespanhòlas. Es l'autor de nombroses articles sus la relacion entre poesia semitica e poesia romanica.

## Laura Schröder

En 2009 quitèt Alemanha per Catalonha, ont estudièt la filologia romanica a l'Universitat de Barcelona (2010-2014). Pendent sos estudis trabalhèt sèt meses pel projècte Còr-
pus dels Trobadors (2013). Una partida de son trabalh de licéncia, «El patouà "Welsch" de los valdenses en Württemberg», foguèt presentada a l'XI<sup>en</sup> Congrès Internacional de l'AIEO. D'aquesta passa, realiza un màster en istòria del libre e de las sciéncias de l'edicion a l'Universitat d'Oxford Brookes, que normalament se deu acabar en setembre de 2016. Trabalha tanben coma assistenta de bibliotèca a la Taylor Institution Library (Bodleian, Oxford) e coma assistenta d'edicion a la Voltaire Foundation Ltd. e Pearson Educational Ltd. Publicacions: *Das patouà "Welsch" der Waldenser in Württemberg* (2014; trabalh de licéncia disponible a la bibliotèca publica de Rutesheim, Alemanha; D-Heimatkunde Schrö, Media Number: 152430); «The Problematic Printer in the 16th Century» (2014; *The Journal of Publishing Culture*, en linha: http://journal-publishingculture.weebly.com/shroeder.html); «Early twentieth-century marketing of literature: Reclam, a trendsetter?» (2015; *Book* 2.0, vol. 5, numèro 1&2; DOI: 10.1386/btwo.5.1-2.19_1).

## Olga Scrivner

Olga Scrivner es a perseguir un doble doctorat (PhD) en linguistica francesa e linguistica generala, centrat sus la linguistica informatica. Deten una mestria de letras (MA) en linguistica francesa de l'Universitat d'Indiana de Bloomington (2009), e tanben en filologia francesa de l'Universitat d'Estat de Sant Petersborg, en Russia (1998). Sos interèsses de recèrca comprenon la sociolinguistica, la linguistica istorica e los còrpus linguistics. S'interèssa tanben a l'occitan ancian e trabalha a un projècte d'anotacion numerica (*digital annotation project*) del *Roman de Flamenca* (sègle XIII).

## Naohiko Seto

Professor a l'Universitat Waseda de Tòquio (Facultat de las Letras, Seccion francesa). Publicacions principalas: *Anthologie des troubadours du chansonnier C* (Tòquio, Daigaku-Shorin, 2003; 2); «Lecture sacrée et lecture profane – essai d'interprétation de la poésie lyrique médiévale selon la topique du *Cantique des Cantiques*» (Études de langue et littérature françaises, 42, 1983, p. 1-22); «Le chansonnier C et le troubadour Folquet de Marseille» (*La France Latine*, 121, 1995, p. 7-38); «Laus stultitiae de Peire Cardenal - edition et interpretation de la "fable" de la pluie merveilleuse» (Études de langue et de littérature médiévales offerts à Peter T. Ricketts, Brepols, 2005, p. 79-92).

## Joan Sibille

Joan Sibille nasquèt a Marselha en 1955. Après d'estudis de letras, faguèt carrièra dins l'administracion del ministèri de la Cultura ont foguèt, a partir de 1998, cargat de mission per las lengas *regionalas* a la DGLFLF (Delegacion generala de la lenga francesa e de las lengas de França). Parallèlament, donèt de corses d'occitan a l'Universitat de París 8. En 2003 sostenguèt una tèsi de doctorat en linguistica sus la *Passion de sant Andrieu*, un drama religiós de 1512 en occitan de Briançon, que foguèt publicada en 2007. Dempuèi 2010 es cargat de recèrca al CNRS (laboratòri CLLE-ERSS, Universitat Tolosa - Joan Jaurés). Publiquèt diferents articles en linguistica occitana e en glotopolitica de las lengas minorizadas. A l'ora d'ara trabalha sus de varietats d'occitan parladas en Naut Carcin e dins las valadas d'Itàlia.

## Benaset Sobeiran

Benaset Sobeiran es actualament doctorand en estudis occitans a l'Universitat de Montpelhièr - Pau Valèri. Après un doble cursus en istòria medievala et en letras oc-
citanas, prepara, jos la dirección de Felip Martel, una tèsi sus l'escrich occitan conservat als Archius de la vila de Montpelhièr, e particularament a partir dels documents inventoriats dins lo fons Joffre, del nom de l'archivista montpelhierenc del sègle XVII.

## Domergue Sumien

Domergue Sumien es sociolinguista, doctor en estudis occitans (Universitat de Montpelhièr - Pau Valèri) e diplomat de tresen cicle en istòria (DEA mond arabi, african e asiatic; Universitat de Provença). Sas recèrcas pertòcan la planificacion linguistica, las ideologias linguisticas, la lexicografia, la dialectologia, l'elaboracion dins las lengas romanicas, las relacions entre l'occitan e las lengas vesinas (mai que mai lo catalan, l'aragonés e lo peitavin-santongés). Viu en Provença ont exercís lo mestièr de professor d'occitan en licèu e collègi. Tanben a una experiència de formator en occitan per adultes.

## Jacme Taupiac

Jacme Taupiac nasquèt lo 12 de febrièr de 1939, a Gimat (Tarn e Garona). A una licéncia d'espanhòl. A Tolosa, foguèt estudiant del dialectològ Jean Séguy e de Josèp Salvat. De 1977 a 1999 foguèt encargat del cors de lenga e literatura occitana a la Facultat de las Letras de l'Institut Catolic de Tolosa. Donava aquel cors en occitan estandard a una epòca que l'occitan s'emplegava pas encara coma lenga d'ensenhament. En 1987 presentèt a l'Universitat del Miralh, a Tolosa, un Diplòma d'estudis aprigondits d'occitan jos la dirección del professor Xavier Ravier, entitolat *Fonetica e fonologia de l'occitan parlat a Bèumont de Lomanha*. Es un trabalh redigit en occitan estandard segon los critèris d'analisi de Trubetzkoi. Trabalha actualament a la codificacion de l'occitan estandard.

## Joan Thomàs

Professor d'occitan a l'ESPE, Universitat Tolosa - Joan Jaurés. Especialista de l'istòria de la linguistica occitana e de l'istòria de la lexicografia mai que mai. Trabalha tanben sul projècte *BaTelÒc*, basa de donadas textualas. A publicat : *Lingüistica e renaissentisme occitan: l'enjòc social de l'istòria de la lenga* (2006; Tolosa: IEO, 408 p.); « À propos de la découverte d'un dictionnaire inédit du XVIIIe siècle » (2013; *Lengas*, 73; en linha: http://lengas.revues.org/101). Per paréisser : *Jules Ronjat (1864-1925) entre Félibrige et linguistique*, contribucion a l'istòria de la linguistica d'après de sorsas ineditas.

## Xavier Tomàs Arias

Salenches (Savòia), 1962. Deten una licéncia en filologia ispanica de l'Universitat nacionala d'ensenhament a distància (UNED, 1997), un Diplòma d'estudis aprigondits en filologia catalana de l'Universitat de Lhèida (2006) e un diplòma de tresen cicle (*postgrau*) d'ensenhament de l'espanhòl als estrangièrs de l'Universitat de Lhèida e l'Institut Cervantes (2006). A l'ora d'ara es a mand d'acabar sa tèsi doctorala, que s'interèssa a d'elements de linguistica contrastiva pertocant l'aragonés, lo gascon e lo catalan, jos la dirección del professor José Enrique Gargallo, de l'Universitat de Barcelona. A estudiat l'aragonés que se parla en Sobrarb (1999). Es l'autor o lo coautor de mai d'un vintenat d'articles que pòrtan sus la dialectologia, la literatura ribagorçana, l'estandardizacion e la toponimia. A participat a mai d'un congrès internacional. Demest sas comunicacions totas recentas: «Las afinidades léxicas pirenaicas a la luz de la toponimia de los valles sobrarbenses», amb Jusep Raül Usón
(actes del XXIV<sup>en</sup> Congrès internacional de scièncias onomasticas o ICOS); «Quelques mots anciens de l'aragonais d'après la microtoponymie du Haut-Aragon (Espagne)» (actes del XXV<sup>en</sup> Congrès internacional de linguistica e de filologia romanicas).

## Jaume Vellvehí i Altimira

Mataró (Catalonha), 1961. Membre del Grup d'Història del Casal de Mataró. Especialista en lenga e cultura del sègle XIX en Maresme. A participat a de collòquis e de jornadas d'estudis. Prèmi Iluro 2002 pel trabalh Terenci Thos i Codina (Mataró, 1841-1903): *Un home de la Renaixença* (Mataró, 2003). Comissari de las exposicions Terenci Thos i Codina i Antoni Comas i Pujol, produchas per la Caixa Laietana a Mataró (2003 e 2006). Director e raportaire al 9è Curs Història a Debat: Art i Cultura al segle XIX al Maresme (Mataró, 2010). A estudiat lo poèta Josep Punsola e son òbra, e es l'autor del prològ de l'edicion de *Calidoscopi. No fa tanta por la mort* (Mataró, 2013).

## Joan Veny

Doctor en filosofia e letras. Professor emerit a l'Universitat de Barcelona. Membre numerari de la Seccion Filologica de l'Institut d'Estudis Catalans. Director, amb Lídia Pons, de l'Atles lingüístic del domini català. Autor del Petit atles lingüístic del domini català e president del projècte europèu Atlas linguistique roman. Director, amb Àngels Massip, del programa de recèrca Scripta i Projecció Dialectal, del Departament de filologia catalana de l'Universitat de Barcelona. Es l'autor, entre autres libres, de Els parlars catalans, Estudis de geolingüística catalana, Introducció a la dialectologia catalana, Dialectologia filològica, Onomàstica i dialectologia, Aproximació al dialecte eivissenc, Llengua històrica i llengua estàndard, Escriptura i oralitat a Mallorca, Per una història diatòpica de la llengua catalana, De geolingüística i etimologia romàniques, e mai de mai de quatre centenats d'articles que pòrtan sus la dialectologia, la geolinguistica, l'etimologia, l'istòria de la lenga, l'ictionimia, l'edicion de tèxtes, l'onomastica e lo contacte de lengas. Entre autras distincions, li son estats atribuits la Crotz de Sant Jòrdi de la Generalitat de Catalonha, lo Prèmi de la Fondacion catalana per la recèrca, lo doctorat honoris causa a l'Universitat de Valéncia e lo Prèmi d'Onor de las Letras Catalanas.

## Maria-Joana Verny

Maria-Joana Verny es agregada en letras modèrnas e professora de lenga e literatura occitanas (Universitat de Montpelhièr 3 - Pau Valèri). Domenis de recèrca: literatura contemporanèa, estudis critics e edicion de tèxtes (sègle XX: Roland Pecout: http://www.univ-montp3.fr/uoh/pecout/; Robèrt Allan, Max Roqueta, Joan Bodon, Robèrt Lafont...; sègle XIX: Mistral, Batista Bonnet); sociolinguistica; didactica de l'occitan. Dins l'encastre de sa còla de recèrca actuala, LLACS (Lengas, Literaturas, Arts e Civilizacion dels Suds: http://www.univ-montp3.fr/llacs/), trabalha en interdisciplinaritat dins lo domeni de la creacion literària. CV complet a l'adreiça http://www.univ-montp3.fr/llacs/membres/marie-jeanne-verny/

## Mariona Viñolas

Licenciada en filologia catalana e ispanica de l'Universitat de Girona, Mariona Viñolas es d'aquesta passa a preparar sa tèsi doctorala, que pòrta sus la lirica trobadoresca dins la Corona d'Aragon. Es titulara d'un màster en professorat de l'ensenhament segondari e del bachelierat, de la formacion professionala e de l'ensenhament de
lengas e tanben d'un màster en iniciacion a la recèrca en sciéncias umanas. Es estada
professora associada a l'Universitat de Girona, e a pres part a de projèctes que pòrtan
suls tèxtes catalans de l'Edat Mejana.

Antoni Virgili

Antoni Virgili Colet (Salomó, Tarragonés) es doctor en istòria medievala de l'Universitat autonòma de Barcelona (UAB), ont ensenha aquela disciplina al Departament de las sciéncias de l'Antiquitat e de l'Edat Mejana (Facultat de las Letras). Sas linhas de recèrca intran dins lo quadre dels procèssus de conquista de la Catalonha Nòva (sègles XI-XIII). A publicat *Ad detrimentum Yspanie. La conquesta de Tortosa i la formació de la societat feudal (1148-1200)* (UAB, PUV; 2001) e *Diplomatari de la catedral de Tortosa* (Fundació Noguera, vol. 1: 1997; vol. 2: 2001), e mai plusors articles dins de revistas especializadas. A collaborat tanben a la redaccion dels volums de *Catalunya Romànica* pertocant lo Camp de Tarragona e las Tèrras d'Èbre.

Max W. Wheeler

Max W. Wheeler (Londres, 1946) es professor emerit de linguistica a l'Universitat de
Sussex (Anglatèrra), ont ensenhèt la linguistica generala de 1989 a 2007. A consagrat
sa recèrca a la fonologia sincronica e diacronica del catalan e a l'evolucion de la
morfologia flexiva. Es l'autor de *Morfologia i fonologia catalana i romànica: estudis diacrònics* (2007), *The Phonology of Catalan* (2005) e, amb Alan Yates e Nicolau Dols, de *Catalan: A Comprehensive Grammar* (1999). Es consultant en questions tocant lo
catalan, l'occitan e l'espanhòl per l'Oxford English Dictionary. A revirat en anglés
(2011) lo roman del sègle XV *Curial e Güelfa*.