Lag (1992:1163) om arbetskraftens fria rörlighet  inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) 

1 § Följande regler i rättsakter inom Europeiska gemenskaperna (EG), som
det hänvisas till i bilaga V till avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES-avtalet), skall gälla som svensk lag:

1. Artiklarna 1--9 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15
oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen.

2. Rådets förordning (EEG) nr 312/76 av den 9 februari 1976 om ändring
av bestämmelserna om arbetstagarnas rättigheter inom
arbetstagarorganisationer i förordning (EEG) nr 1612/68 om
arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen.

2 § Reglerna skall gälla med den anpassning som framgår av bilaga V till
EES-avtalet.

3 § Av lagen (1992:000) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde
(EES) framgår att vid tillämpningen av reglerna bestämmelserna i
följande protokoll skall gälla:

1. Protokoll 1 till avtalet om en ständig kommitté mellan länderna inom
Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA).

2. Protokoll 1 till avtalet om inrättandet av en övervakningsmyndighet
och en domstol mellan EFTA-länderna.

4 § Som bilaga 1--3 till denna lag finns den svenska texten till

1. de förordningar som anges i 1 §/n2/,

2. bilaga V till EES-avtalet/n3/.

Protokoll 1 till EES-avtalet och de protokoll som anges i 3 § finns
intagna i lagen (1992:000) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde
(EES).

5 § De danska, engelska, finska, franska, grekiska, isländska,
italienska, nederländska, norska, portugisiska, spanska, svenska och
tyska texterna skall ha samma giltighet.

Bilaga 1

Rådets förordning (EEG) nr 1612/68

av den 15 oktober 1968

om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen,
särskilt artikel 49 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande/n1/
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande/n2/, och
med beaktande av följande:

Arbetskraftens fria rörlighet skall vara genomförd inom gemenskapen
senast vid utgången av övergångsperioden. För att nå detta mål krävs att
man avskaffar all diskriminering på grund av nationalitet mellan arbet
stagare i medlemsstaterna vad avser anställning, avlöning och andra
arbets- och anställningsvillkor och att arbetstagarna får rätt att röra
sig fritt inom gemenskapen för att ta anställning, med förbehåll för de
begränsningar som är berättigade med hänsyn ti ll allmän ordning,
säkerhet och hälsa.

Speciellt på grund av att tullunionen genomfördes så tidigt, och för att
man skall kunna säkerställa att gemenskapens två viktigaste grundpelare
står färdiga samtidigt, bör bestämmelser antas som gör det möjligt a tt
uppnå det mål för den fria rörligheten som uppställts i artiklarna 48
och 49 i fördraget och för att förbättra de regler som successivt
antagits enligt förordning nr 15 om de första åtgärderna för att uppnå
fri rörlighet samt enligt rådets förordning nr 3 8/64/EEG/n4/ av den 25
mars 1964 om fri rörlighet för arbetskraften inom gemenskapen.

Fri rörlighet utgör en grundläggande rättighet för arbetstagare och
deras familjer. Arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen måste
vara ett av de medel som garanterar att en arbetstagare får förbättrade
le vnads- och arbetsvillkor och förbättrad social ställning, samtidigt
som den bidrar till att tillgodose medlemsstaternas ekonomiska behov.
Alla arbetstagare i medlemsstaterna skall ha erkänd rätt att själva
välja sitt verksamhetsområde.

Denna rättighet måste utan diskriminering få åtnjutas av fast anställda,
säsongarbetare och gränsarbetare och av dem som är verksamma i
serviceyrkena.

Rätten till fri rörlighet kräver, för att den objektivt sett skall kunna
utövas i frihet och värdighet, att man säkerställer lika behandling,
både praktiskt och juridiskt, i allt som rör den faktiska verksamheten
som anstä lld och rätten till bostad, och likaså att hinder för
arbetstagarens rörlighet avlägsnas, särskilt när det gäller
arbetstagarens rätt att få ha sin familj hos sig och förutsättningarna
för att familjen skall kunna inlemmas i värdlandet.

Principen om icke-diskriminering av arbetskraft inom gemenskapen innebär
att alla medborgare har samma förtur vid anställning som den inhemska
arbetskraften.

Det är nödvändigt att förbättra tillvägagångssättet för platsförmedling,
i synnerhet genom att skapa ett direkt samarbete mellan de centrala
arbetsmarknadsmyndigheterna och även mellan de regionala kontoren och
dessutom genom att öka och koordinera utbytet av information för att
säkerställa en allmänt klarare bild av arbetsmarknaden. Arbetstagare som
vill flytta bör också få regelbunden information om levnads- och
arbetsförhållandena. Dessutom bör det finnas åtgärder att ta till för
det fall att en medlemsstat har störningar eller förutser sådana på sin
arbetsmarknad, vilka kan allvarligt hota levnadsstandarden och
sysselsättningsnivån i en region eller en industri. För detta ändamål är
information i syfte att avhålla arbetskraft från att flytta till en
sådan region eller industri den metod som man skall begagna sig av i
första hand, men vid behov bör det vara möjligt att förbättra
resultatet av informationen genom att tillfälligt upphäva ovannämnda
tillvägagångssätt. Alla sådana beslut skall tas på gemenskapsnivå.

Det råder ett nära samband mellan arbetskraftens fria rörlighet,
anställning och yrkesutbildning, speciellt när utbildningen syftar till
att göra det möjligt för arbetstagare att acceptera erbjudanden om
anställning från andra områden av gemenskapen. Sådana samband gör det
nödvändigt att inte fortsättningsvis isolerat granska de problem som upp
står i detta sammanhang, utan betrakta dem såsom beroende av varandra,
och också ta hänsyn till arbetsmarknadsproblemen på regional nivå. Man
bör därför styra medlemsstaternas strävanden mot en samordning av sin
sysselsättningspolitik på gemenskapsnivå.

Rådet har i sitt beslut av den 15 oktober 1968 bestämt att artiklarna 48
och 49 i fördraget och likaså de åtgärder som vidtagits för att
genomföra dessa även skall gälla Frankrikes utomeuropeiska departement.


HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE

DEL I

Anställning och arbetstagarnas familjer

AVDELNING 1

Rätt till anställning

Artikel 1

1. Varje medborgare i en medlemsstat skall, oavsett var han eller hon
har sitt hemvist, ha rätt att ta anställning och att arbeta inom en
annan medlemsstats territorium i enlighet med de villkor som, enligt
lagar och andra författningar, gäller för anställning av medborgare i
denna stat.

2. Han eller hon skall i synnerhet ha samma förtur till en ledig
befattning i en medlemsstat som medborgarna i denna stat.

Artikel 2

Varje medborgare i en medlemsstat och varje arbetsgivare som utövar
någon verksamhet inom en medlemsstats territorium får utbyta
anställningsansökningar respektive erbjudanden om anställning och får
ingå och fullfölja anställningsavtal i enlighet med de villkor som
gäller enligt lagar och andra författningar, utan att någon
diskriminering blir följden därav.

Artikel 3

1. Enligt denna förordning skall de regler som gäller enligt lagar och
andra för fattningar i en medlemsstat inte gälla

-- när de inskränker rätten för utländska medborgare att ansöka om och
erbjuda anställning, eller rätten för utländska medborgare att påbörja
och fullfölja anställning, eller gör dessa till föremål för villkor som
inte gäller för deras egna medborgare, eller

 -- när reglernas uteslutande eller huvudsakliga syfte eller effekt,
även om de gäller oavsett nationalitet, är att utestänga medborgare i
andra medlemsstater från den erbjudna anställningen.

Denna bestämmelse gäller inte i fråga om särskilda språkkunskaper som
krävs på grund av den lediga tjänstens natur.

2. I synnerhet skall bland de bestämmelser och rutiner i en medlemsstat
som åsyftas i punkt 1 första stycket inkluderas bestämmelser som

a) föreskriver en speciell rekryteringsprocedur för utländska
medborgare,

b) begränsar eller inskränker utannonsering av lediga platser i pressen
eller genom något annat medium eller ställer andra villkor än dem som
gäller för arbetsgivare som utövar sin verksamhet inom denna
medlemsstats territorium,

c) förknippar rättighet till anställning med krav på registrering vid
arbetsförmedling eller förhindrar individuell rekrytering av
arbetstagare, när det gäller personer som inte är bosatta inom denna
stats terri torium.

Artikel 4

1. Villkor som gäller enligt lagar och andra författningar och som
inskränker antalet eller andelen utländska medborgare som får vara
anställda i företag, verksamhetsgrenar eller regioner eller på nationell
nivå, skall inte gälla medborgare i de andra medlemsstaterna.

2. Då i en medlemsstat beviljande av en förmån för företag är förknippat
med villkoret att en viss minimiprocent av landets arbetstagare
anställs, skall medborgare i de andra medlemsstaterna räknas som
medborgare i denna stat om inte annat följer av bestämmelserna i rådets
direktiv av 15 oktober 1963.

Artikel 5

En medborgare i en medlemsstat som söker anställning inom en annan
medlemsstats territorium skall få samma hjälp där som den som ges av
arbetsförmedlingarna i denna stat till dess egna medborgare som söker
anställning.

Artikel 6

1. Anställning och rekrytering av en medborgare i en medlemsstat till en
tjänst i en annan medlemsstat skall inte vara beroende av medicinska,
yrkesmässiga eller andra kriterier som är diskriminerande på grund av
nationalitet i jämförelse med de kriterier som gäller för de medborgare
i den andra medlemsstaten som önskar bedriva samma verksamhet.

2. En medborgare som får ett personligt erbjudande från en arbetsgivare
i en annan medlemsstat än den där han eller hon är medborgare kan dock
bli tvungen att genomgå en anlagsundersökning, om arbetsgivaren
uttryckligen begär detta då arbetsgivaren erbjuder anställningen.

AVDELNING II

Anställning och likabehandling

Artikel 7

1. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat får inom en annan
medlemsstats territorium inte på grund av sin nationalitet behandlas
annorlunda än landets egna arbetstagare i fråga om anställnings- och
arbetsvillkor, speciellt vad avser lön, avskedande och, om han eller hon
skulle bli arbetslös, återinsättande i arbete eller återanställning.

2. Arbetstagaren skall åtnjuta samma sociala och skattemässiga förmåner
som landets medborgare.

3. Arbetstagaren skall även, med stöd av samma rättighet och på samma
villkor som landets medborgare, ha tillgång till utbildning i
yrkesskolor och omskolningscentra.

4. Alla klausuler i ett kollektivt eller individuellt avtal eller någon
annan kollektiv bestämmelse om rätt att söka anställning, anställning,
lön och andra villkor för arbete eller avskedande skall vara ogiltiga,
såvitt de föreskriver eller bemyndigar diskriminerande villkor för
arbetstag are som är medborgare i de andra medlemsstaterna.

/r4/ Artikel 8

1. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är
anställd inom en annan medlemsstats territorium skall få lika behandling
vad avser medlemskap i fackföreningar och utövande av därmed sammanhä
ngande rättigheter inklusive rätten att rösta. Arbetstagaren får
uteslutas från deltagande i ledningen av organisationer som regleras av
offentlig rätt och från att inneha en tjänst som regleras av offentlig
rätt. Dessutom skall arbetstagaren ha rätt att vara valbar till de organ
som representerar arbetstagaren i företaget.

Bestämmelserna i denna artikel skall inte påverka lagar eller
förordningar i vissa medlemsstater som beviljar mer omfattande
rättigheter till arbetstagare som kommer från de andra medlemsstaterna.

2. Denna artikel skall granskas av rådet efter ett förslag från
kommissionen, vilket skall läggas fram inom högst två år.

/r4/ Artikel 9

1. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är
anställd inom en annan medlemsstats territorium skall åtnjuta alla
rättigheter och förmåner som beviljas landets medborgare i
bostadsfrågor, även omfattande rätten att äga den bostad han eller hon
behöver.

2. Denne arbetstagare får, med samma rätt som landets medborgare, sätta
sitt namn på listorna för bostadssökande i den region där han eller hon
är anställd, om sådana listor finns. Arbetstagaren skall åtnjuta f
örmåner och förturer som är förknippade därmed.

Arbetstagarens familj som har stannat kvar i hemlandet skall i detta
hänseende antas bo i regionen där arbetstagaren bor, om landets
medborgare också gynnas av liknande antagande.

AVDELNING III

Arbetstagarnas familjer

Artikel 10

1. Följande personer skall, oavsett sin nationalitet, ha rätt att
bosätta sig tillsammans med en arbetstagare som är medborgare i en
medlemsstat och som är anställd i en annan medlemsstats territorium:

a) Arbetstagarens make och deras avkomlingar som är under 21 års ålder
eller är beroende av dem för sin försörjning,

b) släktingar i närmast föregående led till arbetstagaren och hans eller
hennes make, som är beroende av dem.

2. Medlemsstaterna skall underlätta mottagandet av alla familjemedlemmar
som inte anges i punkt 1, om de är beroende av arbetstagaren eller ingår
i hans eller hennes hushåll i det land arbetstagaren k ommer ifrån.

3. Vad beträffar punkterna 1 och 2 måste arbetstagaren för sin familj ha
tillgång till en bostad som anses normal för landets arbetstagare i den
region där han eller hon är anställd. Denna bestämmelse får emellertid
inte ge upphov till diskriminering mellan landets arbetstagare och
arbetstagare från andra medlemsstater.

/r4/ Artikel 11

När en medborgare i en medlemsstat har anställning eller driver en
rörelse inom en annan medlemsstats territorium skall hans eller hennes
make och de barn som är under 21 års ålder eller beroende av honom ha
rätt att ta anställning inom hela denna stats territorium, även om de
inte är medborgare i någon medlemsstat.

/r4/ Artikel 12

Barnen till en medborgare i en medlemsstat som är eller har varit
anställd i en annan medlemsstat skall ha tillträde till denna stats
allmänna skolor, lärlingsutbildning och yrkesskolekurser på samma
villkor som medborgarna i denna stat, om barnen bor där.

Medlemsstaterna skall främja alla bemödanden att göra det möjligt för
dessa barn att delta i utbildningen under bästa möjliga förhållanden.

DEL II

FÖRMEDLING AV LEDIGA PLATSER OCH
PLATSANSÖKNINGAR

AVDELNING 1

Samarbete mellan medlemsstaterna och med kommissionen

Artikel 13

1. Medlemsstaterna eller kommissionen skall ta initiativet till eller
tillsammans utföra den analys av sysselsättning och arbetslöshet som de
anser nödvändig för att åstadkomma arbetstagarnas fria rörlighet inom
gem enskapen.

Medlemsstaternas centrala arbetsmarknadsmyndigheter skall intimt
samarbeta med varandra och med kommissionen i syfte att gemensamt verka
för förmedling av lediga platser och ansökningar om anställning inom
gemenskapen och därav följande anställning av arbetstagare.

2. För detta ändamål skall medlemsstaterna utse särskilda förmedlingar
som skall anförtros organisationen av arbetet på de ovannämnda områdena
i samarbete med varandra och med kommissionens olika avdelningar.

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om varje förändring i
dessa förmedlingar. Kommissionen skall offentliggöra detaljer därom i
informationssyfte i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

/r4/ Artikel 14

1. Medlemsstaterna skall sända kommissionen information om problem som
uppstår i samband med den fria rörligheten och anställandet av
arbetstagare samt detaljer om sysselsättningssituationen och dess
utveckling för varje region och verksamhetsgren.

2. I samarbete med den tekniska kommittén skall kommissionen besluta om
hur informationen enligt punkt 1 skall avfattas och hur ofta den skall
spridas. För att värdera situationen på sina arbetsmarknader skal l
medlemsstaterna, sedan man införskaffat rådgivande kommitténs yttrande,
använda enhetliga kriterier fastställda av kommissionen i enlighet med
resultatet av det arbete som den tekniska kommittén utfört enligt
artikel 33 d.

3. Enligt det tillvägagångssätt som fastställts av kommissionen enligt
överenskommelse med den tekniska kommittén skall den särskilda
förmedlingen i varje medlemsstat sända till de andra medlemsstaternas
särskilda förmedlingar samt till den europeiska samordningsbyrån den
information om bostads- och arbetsförhållandena på arbetsma rknaden som
kan tänkas vara till vägledning för arbetstagare från de andra
medlemsstaterna. Informationen skall hållas aktuell.

De andra medlemsstaternas särskilda förmedlingar skall se till att
informationen får omfattande spridning, i synnerhet genom att sprida den
bland berörda arbetsmarknadsmyndigheter med alla lämpliga
informationsmedel för att hålla arbetstagarna underrättade.

AVDELNING II

Arbetsförmedling

Artikel 15

1. Minst en gång i månaden skall den särskilda förmedlingen i varje
medlemsstat sända en rapport till de särskilda förmedlingarna i de andra
medlemsstaterna och till den europeiska samordningsbyrån som för varje
yrke och region visar:

a) icke tillsatta lediga platser eller platser som troligen ej blir
tillsatta med arbetskraft från landets egen arbetsmarknad,

b) platssökande som har förklarat sig verkligen redo och i stånd att ta
anställning i ett annat land.

Varje medlemsstats särskilda förmedling skall vidarebefordra
informationen till vederbörande arbetsförmedlingar.

2. I samarbete med den tekniska kommittén skall inom arton månader efter
det denna förordning trätt i kraft de rapporter som avses i punkt 1
spridas i enlighet med ett enhetligt system som skall fastställas av den
europeiska samordningsbyrån.

/r4/ Artikel 16

1. Alla lediga platser som arbetsförmedlingarna i en medlemsstat blivit
underrättade om och som inte kan tillsättas på landets egen
arbetsmarknad och som på grundval av de rapporter som nämns i artikel 15
kan tillsättas inom gemenskapen, skall anmälas till de behöriga
arbetsförmedlingarna i den medlemsstat som har angivit att den har ledig
arbetskraft i denna yrkesgren.

2. Dessa förmedlingar skall till den första medlemsstatens förmedlingar
översända detaljerade uppgifter om lämpliga ansökningar. Under en tid av
18 dagar efter det den andra medlemsstatens förmedlingar mottagit
meddelandet om den lediga platsen skall ansökningar tillställas
arbetsgivarna och få samma prioritet som det egna landets arbetstagare
har gentemot medborgare i icke-medlemsstater. Under denna period skall
lediga platser anmälas till icke-medlemsstater, endast om den
medlemsstat som har såda nsökningar tillställas arbetsgivarna och få
samma prioritet som det egna landet s arbetstagare har gentemot
medborgare i icke-medlemsstater. Under denna period skall lediga platser
anmälas till icke-medlemsstater, endast om den medlemsstat som har såda
lediga platser anser att det för att tillsätta dessa inte finns
tillräckligt många arbetstagare som är medborgare i medlemsstaterna.

3. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte gälla lediga platser som erbjuds
arbetstagare som är medborgare i icke-medlemsstater, när:

a) en arbetstagare får ett personligt erbjudande som är av speciell
natur på grund av:

i) krav på specialistkvalifikationer eller att den erbjudna tjänsten är
av konfidentiell natur eller på grund av tidigare yrkesmässiga
relationer,

ii) förekomst av familjeband, antingen mellan arbetsgivaren och den
arbetstagare som blivit efterfrågad, eller mellan den senare och en
arbetstagare som har varit fast anställd i företaget under minst ett år.

Punkterna i) och ii) skall tillämpas i enlighet med bilagans
bestämmelser.

b) sådana lediga platser är för rekrytering av homogena grupper och
säsongarbets tagare, av vilka åtminstone en medlem har fått ett
personligt erbjudande om en anställning,

c) sådana lediga platser erbjuds av arbetsgivare åt arbetstagare som är
bosatta i regioner närbelägna endera sidan av gränsen mellan en
medlemsstat och en icke-medlemsstat,

d) lediga platser uttryckligen erbjuds arbetstagare från
icke-medlemsstater av arbetsgivarna för att deras företag skall kunna
fungera friktionsfritt, och arbetsförmedlingarna anser att skälen är
berättigade, efter det de ingripit för att tillförsäkra anställning åt
det egna landets arbetstagare eller arbetstagare från de andra
medlemsstaterna i gemenskapen.

/r4/ Artikel 17

1. Bestämmelserna i artikel 16 skall genomföras av de särskilda
förmedlingarna. I den mån den centrala myndigheten gett sitt
godkännande, och i den mån organisationen av arbetsförmedlingarna i en
medlemsstat och de placeringsmetoder man använder gör det möjligt, skall
emellertid följande gälla:

a) Medlemsstaternas regionala arbetsförmedlingar skall

i) på grundval av de rapporter som omnämns i artikel 15 och som skall
leda till lämpliga åtgärder direkt sammanföra och redogöra för lediga
platser samt platsansökningar,

ii) upprätta direktförbindelse för att förmedla

-- lediga platser som erbjuds en namngiven arbetstagare,

-- enskilda platsansökningar som sänts antingen till en särskild
arbetsförmedling eller till en arbetsgivare som är verksam inom
förmedlingens verksamhetsområde,

-- när förmedlingsverksamheten berör säsongarbetstagare som måste
rekryteras så snabbt som möjligt.

b) De förmedlingar som har ansvaret för gränstrakterna mellan två eller
flera medlemsstater skall regelbundet utbyta uppgifter om ej tillsatta
lediga platser och platsansökningar inom sitt område och enligt sina
avtal med de andra arbetsförmedlingarna direkt sammanföra och förmedla
lediga platser och platsansökningar.

c) Offentliga arbetsförmedlingar som specialiserar sig på vissa
yrkesområden eller speciella personkategorier skall samarbeta direkt med
varandra.

2. Medlemsstaterna i fråga skall till kommissionen översända den
förteckning som enligt gemensam överenskommelse sammanställts för de
förmedlingar som nämns i punkt 1. Kommissionen skall offentliggöra denna
lista och eventuella tillägg till den i Europeiska gemenskapernas
officiella tidning.

/r4/ Artikel 18

Det skall inte vara obligatoriskt att anta rekryteringsmetoder som
används av de verkställande organen som har tillkommit enligt avtal
mellan två eller flera medlemsstater.

AVDELNING III

Åtgärder för bevarandet av jämvikten på arbetsmarknaden

Artikel 19

1. Efter en rapport från kommissionen som avfattats efter informationer
från medlemsstaterna skall dessa två gånger om året tillsammans med
kommissionen analysera

-- resultaten av gemenskapens åtgärder för platsförmedling,

-- antalet placeringar av medborgare i icke-medlemsstater,

-- den utveckling som kan förutses för arbetsmarknadssituationen och,
såvitt möjligt, arbetskraftens rörelser inom gemenskapen.

2. Medlemsstaterna och kommissionen skall undersöka alla möjligheter att
ge medborgare i medlemsstater prioritet vid tillsättandet av lediga
platser för att åstadkomma balans mellan lediga platser och platsansök
ningar inom gemenskapen. De skall vidta alla åtgärder som krävs för
detta ändamål.

/r4/ Artikel 20

1. När en medlemsstat har eller förutser störningar på sin arbetsmarknad
som allvarligt skulle kunna hota levnadsstandarden eller
sysselsättningsnivån i en viss region eller ett visst yrke, skall den
underrätta kommissionen och de andra staterna om detta och förse dem med
alla relevanta detaljer.

2. Medlemsstaterna och kommissionen skall vidta alla lämpliga åtgärder
för att underrätta gemenskapens arbetstagare, så att dessa inte söker
anställning i denna region eller detta yrke.

3. Utan inverkan på tillämpningen av fördraget och de bilagda
protokollen får de n medlemsstat som avses i punkt 1 begära att
kommissionen förklarar den förmedlingsapparat som föreskrivs i
artiklarna 15, 16 och 17 helt eller delvis tillfälligt upphävd för att
situationen i denna region eller detta yrke skall kunna återställas till
normala förhållanden.

Kommissionen skall besluta om det tillfälliga upphävandet som sådant och
om dess varaktighet senast två veckor efter mottagandet av
medlemsstatens begäran. Varje medlemsstat får inom högst två veckor
begära att rådet skall upphäva eller ändra ett sådant beslut. Rådet
skall agera på en sådan begäran inom två veckor.

4. När ett sådant tillfälligt upphävande sker skall arbetsförmedlingarna
i de andra medlemsstaterna som har angivit att de har ledig arbetskraft
inte vidta någon åtgärd för att tillsätta lediga platser som de fått
direkt meddelande om från arbetsgivare i de medlemsstater som nämns i
punkt 1.

AVDELNING IV

Europeiska samordningsbyrån

Artikel 21

Den europeiska byrån för förmedling av lediga platser och
platsansökningar som i nrättats inom kommissionen (i denna förordning
kallad "den europeiska samordningsbyrån") skall ha som allmän uppgift
att främja platsförmedlingen på gemenskapsnivå. Den skall särskilt
ansvara för alla tekniska uppgifter på detta område som enligt vad denn
a förordning föreskriver har ålagts kommissionen, och då speciellt för
bistånd till ländernas arbetsförmedlingar.

Den skall sammanfatta den information som nämns i artiklarna 14 och 15
samt de data som framkommer av den analys och den forskning som utförts
enligt artikel 13 för att klargöra allt som kan bidra till att förutse
utvecklingen på gemenskapens arbetsmarknad. Dessa fakta skall delges
medlemsstaternas särskilda förmedlingar samt de rådgiva nde och tekniska
kommittéerna.

/r4/ Artikel 22

1. Den europeiska samordningsbyrån skall särskilt ha till uppgift

a) att samordna de praktiska åtgärder som behövs för att tillsätta
lediga platser på gemenskapsnivå och för att analysera de förflyttningar
av arbetstagare som uppstår därav,

b) att bidra till att nå dessa mål genom att i samarbete med den
tekniska kommittén införa gemensamma arbetsmetoder på administrativ och
teknisk nivå,

c) att i samförstånd med de särskilda förmedlingarna sammanföra lediga
platser och platsansökningar, när ett speciellt behov uppstår, för
förmedling hos de särskilda förmedlingarna.

2. Den europeiska samordningsbyrån skall underrätta de särskilda
förmedlingarna om lediga platser och platsansökningar som sänts direkt
till kommissionen och bli informerad om de åtgärder som vidtagits
därefter.

/r4/ Artikel 23

Med godkännande från vederbörande myndighet i varje medlemsstat och
enligt de villkor och förfaringssätt som kommissionen beslutar efter den
tekniska kommitténs yttrande får den organisera besök och upp drag för
tjänstemän från andra medlemsstater liksom fortbildning för de särskilda
förmedlingarnas personal.

DEL III

KOMMITTER FÖR ATT SÄKERSTÄLLA ETT NÄRA SAMARBETE MELLAN MEDLEMSSTATERNA
I FRÅGOR SOM BERÖR ARBETSTAGARNAS FRIA RÖRLIGHET OCH DERAS ANSTÄLLNING

AVDELNING I

Rådgivande kommittén

Artikel 24

Den rådgivande kommittén skall ha till uppgift att bistå kommissionen
vid granskning av alla frågor som uppstår om tillämpningen av fördraget
och de åtgärder som vidtagits i enlighet därmed i angelägenheter som
berör arbetstagarnas fria rörlighet och deras anställning.

/r4/ Artikel 25

Den rådgivande kommittén skall särskilt ha till uppgift:

a) att följa upp problem avseende fri rörlighet och anställning inom
ramen för nationell arbetsmarknadspolitik för att kunna samordna
medlemsstaternas arbetsmarknadspolitik på gemenskapsnivå och på så sätt
medverka till att deras ekonomi utvecklas och arbetsmarknaden får en
förbättrad balans,

b) att göra en allmän uppföljning av effekterna av genomförandet av
denna förordning och eventuella kompletterande åtgärder,

c) att eventuellt förelägga kommissionen väl övervägda förslag till
omarbetning av denna förordning,

d) att framlägga, antingen på kommissionens begäran eller på eget
initiativ, väl övervägda åsikter i allmänna frågor eller i
principfrågor, speciellt rörande utbyte av information om utvecklingen
på arbets marknaden, om arbetstagarnas förflyttning mellan
medlemsstaterna, om program eller åtgärder för att utveckla
yrkesvägledning och yrkesutbildning som kan förmodas ge ökad möjlighet
till fri rörlighet och anställning, samt om alla former av bistånd till
arbetstagare och deras familjer, bland annat socialhjälp och bostäder åt
arbetstagarna.

/r4/ Artikel 26

1. Den rådgivande kommittén skall bestå av sex medlemmar från varje
medlemsstat, av vilka två skall representera regeringen, två
arbetstagarorganisationerna och två arbetsgivarorganisationerna.

2. För varje kategori som nämns i första stycket skall en ersättare
utses av varje medlemsstat.

3. Medlemmarnas och deras ersättares mandattid skall vara två år. Deras
utnämning skall kunna förnyas.

Vid mandattidens utgång skall medlemmarna och deras ersättare vara kvar
i tjänst till dess de ersatts eller till dess deras utnämningar
förnyats.

/r4/ Artikel 27

Medlemmarna i rådgivande kommittén och deras ersättare skall utnämnas av
rådet, som skall sträva efter att i kommittén samla företrädare för
arbetstagarorganisationer och arbetsgivarorganisationer så att de olika
ekonomiska sektorer som berörs får en lämplig representation.

Förteckningen över medlemmarna och deras ersättare skall i
informationssyfte offentliggöras av rådet i Europeiska gemenskapernas
officiella tidning.

/r4/ Artikel 28

Ordförande i den rådgivande kommittén skall vara en medlem av
kommissionen eller hans ersättare. Ordföranden får inte rösta. Kommittén
skall sammanträda åtminstone två gånger om året. Den skall sammankallas
av ordföranden, antingen på eget initiativ eller på begäran av minst en
tredjedel av medlemmarna. Sekreterartjänsten skall ställas till
förfogande av kommissionen.

/r4/ Artikel 29

Ordföranden får inbjuda personer eller företrädare för organ med
vidsträckt erfarenhet av arbetstagarnas sysselsättning eller rörlighet
att delta i möten som observatörer eller som sakkunniga. Ordföranden får
ta hjälp av sakkunniga rådgivare.

/r4/ Artikel 30

1. Ett av kommittén lämnat yttrande skall vara giltigt, om två
tredjedelar av medlemmarna är närvarande.

2. Yttrandena skall ange på vilka grunder de vilar. De skall avlämnas
med en absolut majoritet av röster som regelrätt avgivits. Yttrandena
skall åtföljas av en skriftlig redogörelse för de åsikter som uttryck ts
av minoriteten, om denna önskar det.

/r4/ Artikel 31

Den rådgivande kommittén skall fastställa sina arbetsmetoder genom
procedurregler, som skall träda i kraft sedan rådet givit sitt samtycke
efter att ha mottagit ett yttrande från kommissionen. Eventuella ändrin
gar som kommittén beslutar att vidta skall företas på samma sätt.

AVDELNING II

Den tekniska kommittén

Artikel 32

Den tekniska kommittén skall ha till uppgift att bistå kommissionen att
förbereda, stödja och följa upp allt tekniskt arbete och alla tekniska
åtgärder, så att denna förordning och alla kompletterande åtgärder kan
verkställas.

/r4/ Artikel 33

Den tekniska kommittén skall särskilt ha till uppgift:

a) att stödja och främja samarbetet mellan berörda statliga myndigheter
i medlemsstaterna i alla tekniska frågor som angår arbetstagarnas fria
rörlighet och deras anställning,

b) att formulera tillvägagångssätten för organiserandet av berörda
statliga myndigheters gemensamma aktiviteter,

c) att underlätta inhämtandet av information som förväntas bli användbar
för kom missionen och för den granskning och forskning som föreskrivs i
denna förordning, och att främja utbyte av information och erfarenheter
mellan de berörda administrativa organen,

d) att på teknisk nivå utreda harmoniseringen av de kriterier efter
vilka medlemsstaterna bedömer situationen på sina arbetsmarknader.

/r4/ Artikel 34

1. Den tekniska kommittén skall bestå av representanter för
medlemsstaternas regeringar. Varje regering skall till medlem av den
tekniska kommittén utnämna en av de medlemmar som representerar
regeringen i den rådgivande kommittén.

2. Varje regering skall utnämna en ersättare bland dess andra
representanter -- medlemmar eller ersättare -- i den rådgivande
kommittén.

/r4/ Artikel 35

Ordförande för den tekniska kommittén skall vara en medlem av
kommissionen eller hans representant. Ordföranden och medlemmarna av
kommittén får ta hjälp av sakkunniga rådgivare.

Sekreterarservice skall tillhandahållas kommittén av kommissionen.

/r4/ Artikel 36

De förslag och yttranden som utarbetats av den tekniska kommittén skall
överlämnas till kommissionen, och den rådgivande kommittén skall
informas därom. Alla sådana förslag och yttranden skall åtföljas av en
skriftlig redogörelse för de åsikter som uttryckts av de olika
medlemmarna i den tekniska kommittén, om dessa begär det.

/r4/ Artikel 37

Den tekniska kommittén skall fastställa sina arbetsmetoder genom
procedurregler som skall träda i kraft när rådet har lämnat sitt
samtycke efter att ha mottagit ett yttrande från kommissionen.
Eventuella ändringar som kommittén beslutar göra häri skall träda i
kraft enligt samma förfaringssätt.

DEL IV

ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER

AVDELNING I

Övergångsbestämmelser

Artikel 38

Till dess att kommissionen antar det enhetliga system som omnämns i
artikel 15.2 skall den europeiska samordningsbyrån föreslå åtgärder som
förväntas bli till nytta vid avfattandet och spridningen av de rapporter
som nämns i artikel 15.1.

/r4/ Artikel 39

Rådgivande kommitténs och tekniska kommitténs procedurregler som gäller
då denna förordning träder i kraft skall fortsätta att gälla.

/r4/ Artikel 40

Till dess att de åtgärder som skall vidtas av medlemsstaterna enligt
rådets direktiv av den 15 oktober 1968/n7/ träder i kraft och när enligt
de åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna i enlighet med rådets
direktiv av den 25 mars 1964/n8/ det arbetstillstånd som föreskrivs i
artikel 22 i förordning nr 38/64/EEG är nödvändig för att avgöra
uppehållstillståndets giltighets- och förlängningstid, skall skriftlig
bekräftelse av anställningen från arbetsgivaren eller ett anställnings
intyg som anger anställningstiden ersätta ett sådant arbetstillstånd.
Varje skriftlig bekräftelse från arbetsgivaren eller anställningsintyg
som visar att arbetstagaren varit tillsvidareanställd skall ha samma
verkan som ett permanent uppehållstillstånd.

/r4/ Artikel 41

Om en medlemsstat på grund av avskaffande av arbetstillstånd inte längre
kan sam manställa viss statistik om anställning av utländska medborgare,
får medlemsstaten för statistiska ändamål behålla arbetsti llståndet för
medborgare i de andra medlemsstaterna till dess att nya statistikm
etoder införts, dock senast till den 31 december 1969. Arbetstillståndet
måste utfärdas autotiskt och medborgare, får medlemsstaten för
statistiska ändamål behålla arbetsti llståndet för medborgare i de andra
medlemsstaterna till dess att nya statistikm etoder införts, dock senast
till den 31 december 1969. Arbetstillståndet måste u tfärdas auto måste
vara giltigt till det faktiska avskaffandet av arbetstillstånd i
medlemsstaten.

AVDELNING II

Slutbestämmelser

Artikel 42

1. Denna förordning skall inte påverka bestämmelserna i fördraget om
upprättande av den Europeiska kol- och stålgemenskapen och som gäller
arbetstagare med erkända kvalifikationer i kolbrytning eller
ståltillverkning, inte heller på de bestämmelser i fördraget om
upprättande av den Europeiska atomenergigemenskapen och som behandlar
rätten att söka kvalificerat arbete på atomenergiområdet, inte heller på
några som helst åtgärder som vidtagits i enlighet med dessa fördrag.

Denna förordning skall dock gälla för de kategorier av arbetstagare som
nämnts i första stycket och för deras familjemedlemmar, i den mån deras
rättsliga ställning inte styrs av ovannämnda fördrag eller åtgärde r.

2. Denna förordning skall inte påverka åtgärder som vidtagits i enlighet
med artikel 51 i fördraget.

3. Denna förordning skall inte påverka medlemsstaternas skyldigheter på
grund av

-- speciella relationer eller framtida avtal med vissa icke-europeiska
länder eller territorier baserade på hävdvunna band som finns vid den
tidpunkt då denna förordning träder i kraft, eller

-- avtal som grundar sig på hävdvunna band mellan dem och som finns vid
den tidpunkt då denna förordning träder i kraft med vissa
icke-europeiska länder eller territorier som grundar sig på hävdvunna
band mellan dem.

Arbetstagare från sådana länder eller territorier som i enlighet med
denna bestämmelse har avlönad anställning inom en av dessa
medlemsstaters territorium får inte åberopa bestämmelserna i denna
förordning i de andra medlemsstaterna.

/r4/ Artikel 43

Mellan dagen för undertecknandet och dagen för ikraftträdandet skall
medlemsstaterna i informationssyfte till kommissionen översända texterna
till de avtal, konventioner och överenskommelser som ingåtts dem emellan
på arbetsmarknadsområdet.

/r4/ Artikel 44

Kommissionen skall vidta åtgärder i överensstämmelse med denna
förordning för dess tillämpning. För detta ändamål skall den nära
samarbeta med medlemsstaternas centrala statliga myndigheter.

/r4/ Artikel 45

Kommissionen skall till rådet överlämna förslag som enligt fördragets
villkor skall upphäva restriktioner i rätten att söka arbete för
arbetstagare som är medborgare i medlemsstater där frånvaron av
ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- eller andra
behörighetsbevis skulle kunna förhindra arbetstagarnas fria rörlighet.

/r4/ Artikel 46

Administrativa utgifter för de kommittéer som nämns i del III skall
innefattas i budgeten för den Europeiska gemenskapen i den sektion som
gäller kommissionen.

/r4/ Artikel 47

Denna förordning skall gälla medlemsstaternas territorier och deras
medborgare utan inverkan på artiklarna 2, 3, 10 och 11.

/r4/ Artikel 48

Förordning nr 38/64/EEG skall upphöra att gälla, när denna förordning
träder i kraft.

Denna förordning skall vara till alla delar bindande och direkt
tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Luxemburg den 15 oktober 1968.

På rådets vägnar
G. SEDATI
Ordförande


Bilaga

Vad avses i artikel 16.3 a med följande uttryck:

1) Uttrycket "specialist" anger hög eller ovanlig kvalifikation för en
typ av arbete eller ett yrke som kräver speciellt tekniskt kunnande. Det
skall särskilt gälla förmän, då säsongarbetstagare rekryteras i grupp.

2) Uttrycket "tjänstens konfidentiella natur" hänför sig till
anställning som i värdlandet vanligtvis innebär särskilt förtroendefulla
relationer mellan arbetsgivare och arbetstagare.

3) Uttrycket "föregående yrkesmässiga relationer" gäller då en
arbetsgivare ansöker om att inom en medlemsstats territorium få anställa
en arbetstagare som arbetsgivaren redan haft anställd i samma område un
der minst tolv månader under de senaste fyra åren.

4) Uttrycket "familjeband" betyder band i form av äktenskap eller
släktskap i andra ledet mellan en arbetsgivare och en arbetstagare samt
släktskapsband i första ledet mellan två arbetstagare.

/r2/ Bilaga 2

Rådets förordning (EEG) nr 312/76
av den 9 februari 1976
om ändring av bestämmelserna om arbetstagarnas rättigheter inom
arbetstagarorganisationer i förordning (EEG) nr 1612/68 om
arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 49 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande/n1/,
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande/n2/, och
med beaktande av följande:

Det bör uttryckligen anges i artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr
1612/68 av den 15 oktober 1968 om fri rörlighet för arbetstagare inom
gemenskapen att arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och ans
tällda inom en annan medlemsstats territorium även skall åtnjuta
likabehandling i fråga om utövande av rättigheter inom
arbetstagarorganisationer vad gäller valbarhet till poster inom
administrationen eller ledningen av en arbetstagarorganisation.

/r5/ HÄRIGENOM BESLUTAS FÖLJANDE

/r4/ Artikel 1

Artikel 8 i förordning (EEG) nr 1612/68 skall ändras enligt följande:

1. Följande skall läggas till i den första meningen i första stycket
efter "inklusive rätten att rösta'':

"och skall vara valbar till poster inom administrationen eller ledningen
av en arbetstagarorganisation".

2. Punkt 2 skall utgå.

/r4/ Artikel 2

Denna förordning skall träda i kraft på tredje dagen efter dess
offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i
alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 9 februari 1976.


På rådets vägnar
G. THORN
Ordförande


Bilaga 3

BILAGA V

FRI RÖRLIGHET FÖR ARBETSTAGARE


Förteckning enligt artikel 28

INLEDNING

När de rättsakter som anges i denna bilaga innehåller begrepp eller
hänvisar till förfaranden som är utmärkande för gemenskapens
rättsordning, som t.ex.

-- ingresser,

-- adressaterna för gemenskapens rättsakter,

-- hänvisningar till territorier eller språk inom EG,

-- hänvisningar till inbördes rättigheter och skyldigheter för
EG-medlemsstaterna samt offentliga organ, företag och enskilda personer
i dessa stater,

-- hänvisningar till informations- och anmälningsförfaranden,

skall protokoll 1 om övergripande anpassning tillämpas om inte annat
föreskrivs i denna bilaga.

-- - - -  -- --

ANPASSNING FÖR DETTA OMRÅDE

Trots vad som sägs i protokoll 1 skall termen "medlemsstat(er)" i de
rättsakter som förtecknas i denna bilaga, förutom den innebörd den har i
de relevanta EG-akterna, även avse Finland, Island, Liechtenstein,
Norge, Sverige och Österrike.

-- - - -  -- --

RÄTTSAKTER SOM DET HÄNVISAS TILL

1. 364 L 0221: Rådets direktiv 64/221/EEG av den 25 februari 1964 om
samordning av särskilda åtgärder som gäller utländska medborgares
rörlighet och bosättning och som är berättigade med hänsyn till allm än
ordning, säkerhet eller hälsa (EGT nr 56, 4.4.1964, s. 850/64).

Bestämmelserna i direktivet skall, inom ramen för detta avtal, tillämpas
med följande anpassning:

Artikel 4.3 skall inte tillämpas.

2. 368 R 1612: Rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968
om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (EGT nr L 257,
19.10.1968, s. 2), i dess lydelse enligt

-- 376 R 0312: Rådets förordning (EEG) nr 312/76 av den 9 februari 1976
(EGT nr L 39, 14.2.1976, s. 2).

Bestämmelserna i förordningen skall, inom ramen för detta avtal,
tillämpas med följande anpassning:

a) I artikel 15.2 skall tidsangivelsen "inom arton månader efter det att
denna förordning har trätt i kraft" inte tillämpas.

b) Artikel 40 skall inte tillämpas.

c) Artikel 41 skall inte tillämpas.

d) Artikel 42.1 skall inte tillämpas.

e) I artikel 42.2 skall hänvisningen till artikel 51 i Romfördraget
ersättas av en hänvisning till artikel 29 i det nu träffade avtalet.

f) Artikel 48 skall inte tillämpas.

3. 368 L 0360: Rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om
avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom
gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer (EGT nr
L 257, 19.10.1968, s. 13).

Bestämmelserna i direktivet skall, inom ramen för detta avtal, tillämpas
med följande anpassning:

a) I artikel 4.2 skall uttrycket "uppehållstillstånd för en medborgare i
en medlemsstat i EEG" ersättas av "uppehållstillstånd".

b) I artikel 4.3 skall uttrycket "uppehållstillstånd för en medborgare i
en av E EG:s medlemsstater" ersättas av "uppehållstillstånd".

c) Artikel 11 skall inte tillämpas.

d) Artikel 13 skall inte tillämpas.

e) I bilagan skall

i) första stycket av förklaringen ersättas av följande:

"Detta tillstånd utfärdas enligt förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15
oktober 1968 och i enlighet med de beslut som har fattats som ett led i
genomförandet av direktiv 68/360/EEG med de anpassningar som har gjort s
vid införandet i EES-avtalet."

ii) fotnoten ersätts enligt följande:

"Belgiskt/-a, brittiskt/-a, danskt/-a, finskt/-a, franskt/-a,
grekiskt/-a, irländskt/-a, isländskt/-a, italienskt/-a,
liechtensteinskt/-a, luxemburgskt/-a, nederländskt/-a, norskt/-a,
portugisiskt/-a, spanskt/-a, svenskt/-a, tyskt/-a eller
österrikiskt/-a beroende på vilket land som utfärdar tillståndet."

4. 370 R 1251: Kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av den 29 juni
1970 om arbetstagares rätt att stanna kvar inom en medlemsstats
territorium efter att ha varit anställda där (EGT nr L 142, 30.6.19 70,
s. 24).

Bestämmelserna i förordningen skall, inom ramen för detta avtal,
tillämpas med följande anpassning:

Artikel 9 skall inte tillämpas.

5. 372 L 0194: Rådets direktiv 72/194/EEG av den 18 maj 1972 om
utvidgning av tillämpningsområdet för direktiv 64/221/EEG om samordning
av de särskilda åtgärder som gäller utländska medborgares rörlighet och
bosättning och som är berättigade med hänsyn till allmän ordning,
säkerhet och hälsa, till att även omfatta arbetstagare som begagnar sig
av rätten att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha
varit anställda i den staten (EGT nr L 121 , 26.5.1972, s. 32).

6. 377 L 0486: Rådets direktiv 77/486/EEG av den 25 juli 1977 om
undervisningen av barn till migrerande arbetstagare (EGT nr L 199,
6.6.1977, s. 32).
Lag (1993:764).

Övergångsbestämmelser

1992:1163

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.
(I kraft den 1 januari 1994, 1993:1646).

Regeringen får sätta lagen i kraft i förhållande till Liechtenstein
vid en senare tidpunkt än i förhållande till andra avtalsslutande
parter. Lag (1993:764).

1994:1697

Lagen skall dock fortsätta att tillämpas på förhållanden som hänför
sig till den tid under vilken lagen varit i kraft.