Förordning (2000:284) om stöd till kommersiell service

Har upphävts genom förordning (2024:1243).
Allmänna bestämmelser

Syfte och allmänna förutsättningar för stöd till kommersiell
service

1 § För att främja kommersiell service får, i den utsträckning 
det finns medel, stöd lämnas enligt denna förordning.

Stöd till kommersiell service ska bidra till att uppfylla 
målet för den regionala utvecklingspolitiken.
Förordning (2024:441).

2 § Stödet får inte vara större än vad som behövs med hänsyn
till övriga finansieringsmöjligheter och andra omständigheter
för att den åtgärd som stödet avser skall kunna genomföras.

3 § I lagen (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar finns 
bestämmelser om att regioner och Gotlands kommun ska besluta 
om användningen av vissa statliga medel för regionalt 
utvecklingsarbete.

Det som sägs i denna förordning om regioner gäller också 
Gotlands kommun. Förordning (2024:441).

Stödmottagare

4 § Stöd får lämnas till

1. kommuner,

2. näringsidkare med försäljningsställen för dagligvaror eller 
drivmedel,

3. näringsidkare med försäljningsställen för fackhandelsvaror, 
om det finns särskilda skäl, och

4. näringsidkare som på annat sätt säljer och levererar
dagligvaror i området, om det finns särskilda skäl. 
Förordning (2011:1205).

Områden för stöd

5 § Stöd får lämnas i områden där servicen är gles.

Länsstyrelsen får meddela närmare föreskrifter om i vilka 
områden stöd får lämnas. Förordning (2011:1205).

Allmänna villkor för stöd

6 § Stöd får lämnas endast om kommunen har planerat
varuförsörjningen på ett sådant sätt att behovet av stöd kan
bedömas.

7 § Stödet får inte otillbörligt gynna en viss näringsidkare.

8 § Stöd kan lämnas för att det i glesbygd och landsbygd skall
kunna upprätthållas en försörjning med dagligvaror och
drivmedel som är tillfredsställande med hänsyn till geografiska
och befolkningsmässiga förhållanden. Stöd kan i vissa fall
lämnas även till fackhandelsservice.

Stödformer

9 § Stöd till kommersiell service lämnas som 
investeringsbidrag, investeringslån, servicebidrag, 
hemsändningsbidrag och särskilt driftstöd. 
Förordning (2016:126).

Statligt stöd och registerskyldighet

9 a § Enligt denna förordning får 

1. investeringsbidrag, investeringslån eller servicebidrag 
endast lämnas i enlighet med kommissionens förordning (EU) 
2023/2831 av den 13 december 2023 om tillämpningen av 
artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt på stöd av mindre betydelse, och

2. särskilt driftstöd endast lämnas i enlighet med 
kommissionens förordning (EU) 2023/2832 av den 13 december 
2023 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse 
som beviljas företag som tillhandahåller tjänster av allmänt 
ekonomiskt intresse. Förordning (2024:441).

9 b § Innan ett stöd beviljas ska regionen

1. lämna de upplysningar till företaget som följer av 
artikel 7.4 i kommissionens förordning (EU) 2023/2831 eller 
artikel 7.4 i kommissionens förordning (EU) 2023/2832, och

2. genomföra den kontroll som följer av artikel 6.4 i 
kommissionens förordning (EU) 2023/2831 eller artikel 6.4 i 
kommissionens förordning (EU) 2023/2832. 
Förordning (2024:441).

9 c § Om stöd lämnas enligt denna förordning, ska regionen i 
tio år från det att stödet beslutades bevara de uppgifter som 
behövs för att kunna fastställa att de villkor som följer av 
kommissionens förordning (EU) 2023/2831 och kommissionens 
förordning (EU) 2023/2832 är uppfyllda. 
Förordning (2024:441).

Ändamål för vilka investeringsbidrag och investeringslån får
lämnas

10 § Stöd till kommersiell service får lämnas som
investeringsbidrag och investeringslån för

1. anskaffning eller ny-, till- eller ombyggnad eller större 
reparation av lokaler som behövs för verksamheten och för 
inredning eller annan utrustning av sådana lokaler,

2. anskaffning eller ombyggnad eller större reparation av
utrustning som behövs för sådan försäljning och leverans som 
avses i 4 § 4,

3. kompetenshöjande insatser för näringsidkare och anställda 
inom dagligvaruhandeln och drivmedelsbranschen, och

4. kostnader för utarbetande av åtgärdsprogram som syftar till 
att förbättra företagets lönsamhet. Förordning (2011:1205).

Investeringsbidrag

11 § Investeringsbidrag får lämnas med belopp som motsvarar 
högst 50 procent av de utgifter som har godkänts för 
investering som avses i 10 § 1–3.

Investeringsbidrag får lämnas med belopp som motsvarar högst 85 
procent av godkända utgifter för

1. investeringar som avses i 10 § 4,

2. större investeringar som avses i 10 § 1 och som gäller ett 
försäljningsställe för dagligvaror eller drivmedel med ett väl 
utbyggt utbud av grundläggande servicefunktioner eller som görs 
för att komplettera ett försäljningsställe för dagligvaror 
eller drivmedel med grundläggande servicefunktioner,

3. kostnader för samlokalisering av försäljningsställen som 
avses i 4 § 2 och 3 inbördes eller med annat detaljhandels- 
eller tjänsteföretag,

4. investeringar som genomförs för att uppfylla krav som har 
ålagts verksamheten genom föreskrifter i lag eller förordning, 
och

5. andra investeringar som avses i 10 § 1–3, om det finns 
särskilda skäl.

Tillväxtverket får meddela föreskrifter om sådana investeringar 
som avses i andra stycket 4. Förordning (2011:1205).

12 § Om investeringsbidrag och investeringslån lämnas för samma
investering får det totala stödet inte överstiga

1. två tredjedelar av de godkända utgifterna för investeringar
som avses i 11 § första stycket, eller

2. ett belopp som motsvarar 85 procent av de godkända
utgifterna för investeringar som avses i 11 § andra stycket.
Förordning (2005:530).

Investeringslån

13 § Stöd till kommersiell service kan lämnas som
investeringslån för

1. lån som tas upp för ändamål som anges i 10 §, och

2. lån eller annan kredit för anskaffning av varulager.
Förordning (2005:530).

14 § Investeringslån i samband med en investering får lämnas
endast om upplåning inte bedöms kunna ske på den allmänna
kreditmarknaden. Förordning (2005:530).

15 § På ett investeringslån ska ränta betalas från dagen för 
utbetalning till låntagaren efter den räntesats som fastställs 
som referensränta för Sverige av kommissionen. Om ränta eller 
avbetalning inte betalas på förfallodagen, ska en fyra 
procentenheter högre ränta tas ut på den förfallna låneskulden 
till dess att det förfallna lånebeloppet har betalats. 

Regionen får i undantagsfall medge låntagaren anstånd med 
räntebetalningen under sammanlagt längst fem år av lånets 
löptid. Upplupen ränta läggs till lånebeloppet.
Förordning (2019:1037).

16 § Ett investeringslån som lämnas i samband med en 
investering ska återbetalas inom en viss tid som anpassas i 
huvudsak efter den ekonomiska livslängden på de tillgångar som 
ska anskaffas med lånemedlen. Lånet ska återbetalas enligt en 
plan som fastställs av regionen genom lika stora avbetalningar 
under högst 20 år.

Regionen får medge anstånd med avbetalning under sammanlagt 
längst fem år av lånets löptid. Förordning (2019:1037).

Servicebidrag

17 § Stöd till kommersiell service kan lämnas som servicebidrag
till näringsidkare som anges i 4 § 2-4.

Bidrag lämnas endast om det finns särskilda skäl och andra
åtgärder har prövats, men inte visat sig vara ändamålsenliga.

18 § Bidrag får lämnas med högst 250 000 kronor per år till 
samma mottagare. Bidrag som avser dagligvarubutiker med ett 
väl utbyggt utbud av grundläggande servicefunktioner, eller 
som av servicestrategiska skäl bedöms som betydelsefulla, får 
dock utsträckas till högst 300 000 kronor per år. Frågan om 
huruvida bidrag kan lämnas ska prövas särskilt för varje år. 

Bidrag får lämnas för sammanlagt högst tre år. Om det finns 
synnerliga skäl får bidrag lämnas under en längre tid.

Om särskilt driftstöd enligt 21 a § lämnas ska driftstödet 
räknas av från det högsta belopp som får lämnas enligt första 
stycket. Förordning (2016:126).

Hemsändningsbidrag

19 § Stöd till kommersiell service kan lämnas som 
hemsändningsbidrag till kommuner för att bekosta kommunens 
hemsändning av dagligvaror till de hushåll som har störst 
avstånd till eller saknar möjligheter att på annat sätt ta 
sig till butiken.

Bidrag får lämnas endast om sändningen sker på ett 
ändamålsenligt sätt och utan onödiga kostnader.

Bidrag enligt första stycket lämnas för kommunens kostnader 
antingen för hemsändning av dagligvaror eller för anordnande 
av särskilda inköpsturer till en närliggande butik. 
Förordning (2016:126).

20 § Hemsändningsbidrag enligt 19 § får lämnas med ett belopp 
som motsvarar högst 50 procent av kommunens nettoutgift för 
hemsändningen eller inköpsturerna. Bidraget får dock inte 
överstiga 100 kronor per hushåll och hemsändningstillfälle.

Bidrag lämnas endast om nettoutgiften eller de direkta 
kostnaderna uppgår till minst ett halvt prisbasbelopp enligt 
2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken. 
Förordning (2016:126).

21 § Bidraget betalas ut årsvis i efterskott.

Särskilt driftstöd i sårbara och utsatta områden

21 a § Särskilt driftstöd får lämnas till ett 
försäljningsställe som har ett mångsidigt utbud av 
dagligvaror och som 

1. är beläget mer än 10 kilometer från ett annat 
försäljningsställe som har ett mångsidigt utbud av 
dagligvaror, eller som är beläget i ett skärgårdsområde utan 
fast landförbindelse, 

2. har fasta lokaler som är öppna så att kunderna kan få 
tillgång till dagligvaror på åretruntbasis, och 

3. har en nettoomsättning för dagligvaror som uppgick till 
högst 11 miljoner kronor enligt det senaste årets 
årsredovisning, årsbokslut eller annat liknande underlag. 

Om det finns särskilda skäl för det, får särskilt driftstöd 
lämnas till ett försäljningsställe trots att det inte 
uppfyller förutsättningarna enligt första stycket 1 och 3.
Förordning (2018:150).

21 b § Vid en bedömning av ansökningar om särskilt driftstöd 
enligt 21 a § ska försäljningsställen som är betydelsefulla 
även för tillgängligheten till annan grundläggande 
kommersiell service än försäljning av dagligvaror 
prioriteras. Förordning (2016:126).

21 c § Särskilt driftstöd enligt 21 a § får lämnas med högst 
300 000 kronor per år och försäljningsställe. 

Frågan om stöd ska prövas för varje år.
Förordning (2016:126).

21 d § Stödmottagaren ska som villkor för stöd åta sig att 
utföra en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. 

Regionen ska i stödbeslutet ange de närmare villkoren för 
tjänsten. Dessa ska innefatta åtminstone vilket utbud av 
dagligvaror som ska tillhandahållas och under vilken tid som 
försäljningsstället ska hållas öppet. Förordning (2019:1037).

Förfarandet i ärenden om stöd till kommersiell service

Ansökan

22 § Ansökan om stöd till kommersiell service ges in till och 
prövas av regionen i det län där verksamheten ska bedrivas.
Förordning (2019:1037).

23 § Stöd får inte lämnas till en åtgärd som utan särskilt
medgivande har påbörjats innan frågan om stöd har avgjorts. Ett
sådant medgivande får lämnas endast innan åtgärden har
påbörjats. Medgivandet får lämnas endast om det finns särskilda
skäl. Medgivandet kan lämnas av den som skall avgöra ärendet om
stöd.

23 a § En ansökan om investeringsbidrag, investeringslån, 
servicebidrag eller särskilt driftstöd ska innehålla en 
redogörelse för 

1. allt annat stöd av mindre betydelse som företaget fått 
under den senaste treårsperioden, och

2. allt annat stöd som företaget tidigare ansökt om eller 
beviljats och som avser samma stödberättigande kostnader som 
ansökan omfattar. Förordning (2024:441).

Säkerhet för investeringsbidrag och investeringslån

24 § För investeringsbidrag och investeringslån skall ställas
den säkerhet som behövs med hänsyn till stödets storlek,
mottagarens ekonomiska ställning och behov av rimlig ekonomisk
rörelsefrihet samt till övriga omständigheter.
Förordning (2005:530).

Tillsyn och uppföljning

25 § Beslut om stöd skall, förutom de särskilda villkor som
gäller för stödformen, innehålla föreskrifter och villkor som
kan behövas för tillsyn och uppföljning av hur stödet används.

26 § Regionen ska svara för uppföljningen av stödärendet och 
utöva tillsyn över att stödet utnyttjas för det avsedda 
ändamålet och i överensstämmelse med de föreskrifter och 
villkor som gäller för stödet. Förordning (2019:1037).

27 § För uppföljningen av stödärenden skall det finnas rutiner
som är anpassade för stödformen och som medger en flexibel
tillämpning med utgångspunkt från stödbeloppets storlek.

28 § I uppföljningsärenden ska regionen samråda med 
Kronofogde-myndigheten och andra berörda organ, om inte 
tidsskäl eller frågans art motiverar annat.
Förordning (2019:1037).

29 § Om det uppstår en påtaglig risk för att syftet med stödet 
inte kommer att kunna uppnås eller om risken för staten som 
långivare ökar avsevärt jämfört med förhållandena vid 
tidpunkten för beslutet om stöd, ska regionen vidta de 
åtgärder som motiveras av stödets ändamål och statens 
intressen som fordringsägare. Förordning (2019:1037).

30 § Regionen får anta ackordsförslag eller på annat sätt 
efterskänka statens anspråk på grund av investeringsbidrag och 
investeringslån.

Om stödmottagaren har beviljats statligt stöd av någon annan 
än regionen ska regionen samråda med den myndighet som har 
beviljat stödet. Förordning (2019:1037).

31 § Regionen ska vid domstolar och andra myndigheter bevaka 
statens rätt mot stödmottagaren. Förordning (2019:1037).

32 § Innan regionen beslutar om stöd till kommersiell service 
ska den höra berörda kommuner. Regionen ska också höra berörda 
lokala organisationer i den omfattning som behövs. Om ärendet 
gäller en fråga av principiell vikt, ska regionen höra 
Tillväxtverket. Förordning (2019:1037).

Utbetalning av stöd

32 a § Regionen ska besluta att ett beviljat stöd helt eller 
delvis inte ska betalas ut vid ett förhållande som anges i 
33 § 1, 2, 4, 5, 6 eller 7. Förordning (2019:1037).

Återkrav och uppsägning

33 § Ett investeringslån får sägas upp till omedelbar betalning
om

1. det kommer fram att beslutet har grundats på oriktiga eller
vilseledande uppgifter från stödmottagaren,

2. stödmottagaren utan medgivande använder stödet för något
annat ändamål än det beviljats för,

3. stödmottagaren försummar att betala föreskriven ränta eller
amortering,

4. ställd säkerhet väsentligt försämras,

5. det sker en väsentlig ändring i äganderätten eller av
ledningen av den verksamhet för vilken stödet har beviljats,

6. stödmottagaren i övrigt bryter mot villkor eller
föreskrifter som gäller för stödet, eller

7. något annat inträffar som föranleder att stödmottagaren med
hänsyn till stödets syfte uppenbarligen inte längre bör få
behålla det.

Beslut om investeringslån skall innehålla upplysningar om
bestämmelserna i första stycket. Förordning (2005:530).

34 § Hemsändningsbidrag, servicebidrag och särskilt driftstöd 
kan krävas åter vid förhållanden som anges i 33 § 1, 2, 4, 5, 
6 och 7.

Beslut om sådana bidrag ska innehålla upplysningar om 
bestämmelserna i första stycket. Förordning (2016:126).

35 § Investeringsbidrag kan av regionen helt eller delvis 
krävas åter inom tio år från den dag bidraget utbetalats i sin 
helhet, om

1. bidragsmottagaren genom oriktiga eller ofullständiga 
uppgifter har orsakat att bidraget beviljades, eller

2. bidraget utan tillstånd har använts för något annat ändamål 
än det var avsett för. Förordning (2019:1037).

36 § Ett investeringsbidrag eller en del av det kan krävas 
åter av regionen under en tid av fem år från den dag bidragets 
storlek har bestämts slutligt, om

1. syftet med bidraget inte uppnås,

2. någon väsentlig del av verksamheten läggs ned eller någon 
väsentlig ändring direkt eller indirekt inträffar i 
äganderätten till rörelsen eller till sådana tillgångar i 
rörelsen som är av betydelse för verksamheten,

3. bidragsmottagaren i något annat fall bryter mot villkor 
eller föreskrifter som gäller för bidraget,

4. en ställd säkerhet väsentligt försämras, eller

5. något annat inträffar som föranleder att bidragsmottagaren 
med hänsyn till syftet med bidraget uppenbarligen inte längre 
bör få behålla det.

Ett bidrag får dock inte återkrävas enligt första stycket 1 om 
bidragsmottagaren har gjort vad som skäligen kan begäras för 
att syftet med bidraget ska uppnås. Förordning (2019:1037).

37 § Möjligheten till återkrav enligt 36 § upphör successivt 
under femårsperioden på så sätt att den del av 
investeringsbidraget som kan krävas åter varje år minskar med 
30, 25, 20, 15 respektive 10 procent av det ursprungliga 
bidragsbeloppet. Regionen får samtidigt som bidraget beviljas 
besluta att minskningen ska ske på annat sätt om det finns 
särskilda skäl för det. Förordning (2019:1037).

38 § Minskningen enligt 37 § av den del av bidragsbeloppet som 
kan krävas åter sker årligen, om inte regionen beslutar att 
minskningen ett visst år ska vägras. Om minskningen vägras kan 
den del av bidragsbeloppet som fortfarande kan krävas åter 
helt eller delvis omvandlas till ett lån med villkor som anges 
i beslutet.

Beslut att vägra minskning ska fattas senast tre månader efter 
det att regionen fått kännedom om förhållanden som kan medföra 
att minskningen ska vägras. Förordning (2019:1037).

39 § Om det direkt eller indirekt sker någon väsentlig 
förändring i äganderätten till den rörelse som 
investeringsbidraget har beviljats för, ska regionen ompröva 
bidragsfrågan. Regionen kan då

1. medge att bidraget övertas med oförändrade villkor av den 
nya ägaren, om denna styrker att syftet med bidraget inte 
förfelas genom ändringen,

2. helt eller delvis omvandla den del av bidraget som vid 
tidpunkten för förändringen kan återkrävas enligt 36-38 §§ 
till ett lån med villkor som anges i beslutet, eller

3. helt eller delvis kräva att den del av bidraget som kan 
återkrävas betalas tillbaka. Förordning (2019:1037).

40 § Beslut om investeringsbidrag skall innehålla upplysningar
om bestämmelserna i 35-39 §§.

Överklagande

41 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om 
överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än 
regionens beslut enligt 32 a § att inte betala ut ett stöd och 
regionens beslut enligt 35-39 §§ att återkräva stöd får dock 
inte överklagas. Förordning (2024:441).

Ytterligare föreskrifter

42 § Tillväxtverket får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning. Förordning (2009:156).


Övergångsbestämmelser

2000:284

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juni 2000.

2. Den upphävda förordningen (1994:577) om landsbygdsstöd och
stöd till kommersiell service gäller dock fortfarande för
ansökningar som kommit in till länsstyrelsen eller det
regionala självstyrelseorganet före den 1 juni 2000.

2018:150

1. Denna förordning träder i kraft den 19 april 2018.

2. Förordningen tillämpas dock för tid från och med den 1 
januari 2018.