Lag (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor 

1 § Förhandsbesked får, om det är av synnerlig vikt för någon,
efter ansökan lämnas angående viss fråga, som avser sökandens
taxering till kommunal inkomstskatt, statlig inkomstskatt, statlig
förmögenhetsskatt, avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild
löneskatt på pensionskostnader samt fråga rörande tillämpningen av
lagen (1951:763) om statlig inkomstskatt på ackumulerad inkomst.
Gäller ansökningen fråga om tillämpning av lagen (1995:575) mot
skatteflykt får förhandsbesked meddelas, om det är av vikt för
sökanden.

I frågor som avses i första stycket får förhandsbesked också
meddelas, om det är av vikt för enhetlig lagtolkning eller
rättstillämpning.

Vad som har sagts i första stycket första meningen och andra stycket
skall också tillämpas, när ägare till fastighet önskar erhålla
förhandsbesked angående viss fråga, som avser taxering av
fastigheten. Detsamma gäller den som enligt 1 kap. 5 §
fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall anses som ägare.

Bestämmelser om rätt att erhålla förhandsbesked finns också i lagen
(1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter,
fordonsskattelagen (1988:327) och mervärdesskattelagen (1994:200).
Lag (1995:582).

2 § Frågor om förhandsbesked prövas av en särskild nämnd,
skatterättsnämnden. Den sammanträder på två avdelningar, en för direkt
skatt och en för indirekt skatt.

Nämnden består av högst arton ledamöter och högst arton ersättare som
regeringen förordnar för högst fyra år. Bland ledamöterna utser
regeringen två ordförande och tre vice ordförande.

Ledamöternas och ersättarnas fördelning på avdelningarna bestäms av
regeringen. Lag (1991:177).

3 § Skatterättsnämnden är beslutför när minst sex ledamöter är
närvarande. Nämnden är emellertid beslutför med färre ledamöter, om tre,
bland dem ordföranden, är ense om utgången i ärendet.

Fler än åtta ledamöter får inte delta i nämndens beslut. Bland
ledamöterna skall ingå en ordförande eller en vice ordförande.

Om det framkommer skiljaktiga meningar vid överläggning tillämpas
föreskrifterna i 16 kap. rättegångsbalken om omröstning i tvistemål.

Andra beslut än sådana som avser förhandsbesked eller avvisning enligt 7
§ första stycket får fattas av en ordförande eller en vice ordförande
ensam. Lag (1991:177).

4 § Ärendena avgörs efter beredning och föredragning av tjänstemän vid
skatterättsnämndens kansli.

Sakkunnig och, även om hinder för någon ledamot inte föreligger,
ersättare får kallas att närvara vid överläggningarna men dock inte
delta i nämndens beslut. Lag (1991:177).

5 § En ansökan om förhandsbesked skall vara skriftlig. Ansökningen får
inte ges in senare än den dag, då deklaration senast skall avlämnas till
ledning för det års taxering som frågan avser.

Vid ansökningen skall fogas all den utredning i ärendet, som står
sökanden till buds. Sökanden kan föreläggas att inom viss tid komma in
med de  ytterligare upplysningar, som nämnden anser sig behöva för att
meddela förhandsbesked. I föreläggandet skall det tas in en upplysning
om att ansökningen annars kan komma att avvisas. Lag (1991:177).

6 § Om ansökningen inte omedelbart avvisas enligt 7 § första stycket,
skall riksskatteverkets yttrande inhämtas i ärendet. Riksskatteverket
får uppdra åt en tjänsteman vid en skattemyndighet att företräda verket.
Avser ansökningen fråga av särskilt intresse för kommun, får denna
beredas tillfälle att yttra sig över ansökningen.

Sökanden och riksskatteverket får beredas tillfälle att muntligen lämna
upplysningar inför nämnden. Lag (1991:177).

7 § Finner skatterättsnämnden med hänsyn till ansökningens innehåll att
förhandsbesked inte bör meddelas, skall ansökningen avvisas.

Tas ansökningen upp till prövning, meddelar nämnden, i den omfattning
det anses böra ske, besked hur den till nämnden hänskjutna frågan skall
bedömas vid taxering. Om inte särskilda omständigheter föranleder annat,
får i förhandsbeskedet anges endast de grunder, som skall följas vid
taxeringen. Lag (1991:177).

8 § Förhandsbesked skall sändas till sökanden och riksskatteverket i
rekommenderade brev med mottagningsbevis. Lag (1991:177).

9 § Beslut om förhandsbesked får överklagas hos regeringsrätten av
sökanden och riksskatteverket. Riksskatteverket får uppdra åt en
tjänsteman vid en skattemyndighet att företräda verket. Vederbörande
kommun och landstingskommun får också överklaga beslutet, om
förhandsbeskedet avser taxering av fastighet eller såvitt detsamma avser
taxering till kommunal inkomstskatt.

Beslut, varigenom skatterättsnämnden avvisat en ansökan om
förhandsbesked, får inte överklagas. Lag (1991:177).

10 § Överklagande enligt 9 § första stycket skall ha kommit in inom en
månad från den dag då klaganden fick del av förhandsbeskedet. Lag
(1991:177).

11 § Av skatterättsnämnden meddelat förhandsbesked eller, om besvär
däröver anförts, regeringsrättens i anledning av besvären meddelade
beslut skall lända till efterrättelse vid taxering, som med beskedet
avses, om och i den mån den, på vilkens begäran förhandsbeskedet
meddelats, därom framställer yrkande. Därvid har denne att meddela
erforderliga upplysningar till bedömande av beskedets tillämplighet.

Vad i första stycket är stadgat skall dock icke gälla, därest efter
beskedets lämnande vidtagits författningsändring av beskaffenhet att
påverka taxeringen i det avseende beskedet angår. Lag (1991:177).

12 § För ett förhandsbesked skall varje sökande betala en avgift.
Avgiften bestäms av skatterättsnämnden med hänsyn till omständigheterna
i  det enskilda fallet till lägst 600 kronor och högst 10 000 kronor.
Nämnden får dock om särskilda skäl föreligger bestämma en lägre avgift
än 600 kronor eller lämna sökanden förhandsbeskedet utan avgift.
Nämndens beslut om avgift får inte överklagas.

Avgiften får tas ut genom postförskott på den försändelse genom vilken
förhandsbeskedet enligt 8 § sänds till sökanden. Betalas inte avgiften
inom en månad efter det att krav framställts får den tas ut genom
utmätning.

Har regeringsrätten undanröjt ett av skatterättsnämnden meddelat
förhandsbesked på grund av att det inte borde ha lämnats, skall avgiften
betalas tillbaka. Lag (1991:177).

Övergångsbestämmelser

1968:433

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1969. Äldre bestämmelser
gäller dock alltjämt i fråga om förhandsbesked rörande taxering till
allmän varuskatt.

1984:359

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1984. Äldre bestämmelser om avgift
gäller dock fortfarande, om ansökan om förhandsbesked har kommit in till
riksskatteverket före ikraftträdandet.

1986:1290

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1987. Intill utgången av juni
1988 får allmänna ombudet för mellankommunala mål i fråga om ett visst
förhandsbesked ta över den befogenhet att anföra besvär som enligt 6 §
tillkommer en länsskattemyndighet.

1990:341

Denna lag träder i kraft den 30 juni 1990 och tillämpas från och med
den 1 januari 1991.

1991:177

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991. Äldre bestämmelser om avgift
gäller dock fortfarande om ansökan om förhandsbesked har kommit in före
ikraftträdandet. Förhandsbesked angående fråga som avses i 1 § första
stycket i dess äldre lydelse får lämnas även efter den 30 juni 1991. Den
nya bestämmelsen i 3 § fjärde stycket tillämpas inte i ärenden om
dispens som enligt särskilda bestämmelser skall prövas av
skatterättsnämnden.

1994:202

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994. Den äldre lydelsen av 1 §
gäller dock fortfarande i fråga om mervärdesskatt som belöper på
tid före ikraftträdandet.