Lag (1996:1510) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Luxemburg

1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning och
förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst och
på förmögenhet som Sverige och Luxemburg undertecknade den 14
oktober 1996 ska gälla som lag här i landet i den lydelse
detta har genom det tilläggsprotokoll om ändring i avtalet som
undertecknades den 7 september 2010. Även det protokoll som är
fogat till avtalet och som utgör en del av detta samt den
skriftväxling såsom den framgår av bilagan till denna lag och
som utgör en del av avtalet ska gälla som lag här i landet.

Avtalets, protokollets och skriftväxlingens innehåll framgår
av bilaga till denna lag. Lag (2010:1460).

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån
dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars
skulle föreligga.

3 § Har upphävts genom lag (2011:1380).

Övergångsbestämmelser

1996:1510

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2. Denna lag skall tillämpas

a) beträffande skatt på inkomst som förvärvas den 1 januari året
efter det år då lagen träder i kraft eller senare, och

b) beträffande skatt på förmögenhet som taxeras andra kalenderåret
närmast efter det år då lagen träder i kraft eller senare.

3. Genom lagen upphävs lagen (1984:174) om dubbelbeskattningsavtal
mellan Sverige och Luxemburg samt förordningen (1985:132) om
dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Luxemburg.

De upphävda författningarna skall dock fortfarande tillämpas

a) beträffande skatt på inkomst som förvärvas före den 1 januari
året efter det år då lagen träder i kraft, och

b) beträffande skatt på förmögenhet som taxeras första kalenderåret
närmast efter det år då lagen träder i kraft eller tidigare.

2010:1460

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer och
tillämpas på beskattningsperioder som börjar den 1 januari
2010 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på
beskattningsperioder som börjar dessförinnan.


Bilaga

AVTAL mellan Konungariket Sverige och Storhertigdömet Luxemburg
för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av
skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet.

Konungariket Sveriges regering och Storhertigdömet Luxemburgs
regering, som önskar ingå ett avtal för undvikande av
dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande
skatter på inkomst och på förmögenhet, har kommit överens om
följande:

Artikel 1

PERSONER PÅ VILKA AVTALET TILLÄMPAS

Detta avtal tillämpas på personer som har hemvist i en
avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutande staterna.

Artikel 2

SKATTER SOM OMFATTAS AV AVTALET

1. De skatter på vilka detta avtal tillämpas är:

a) i Luxemburg:

1) skatten på fysisk persons inkomst,

2) skatten på bolagsinkomst,

3) den särskilda skatten på styrelsearvoden,

4) förmögenhetsskatten, och

5) kommunalskatten på affärsverksamhet

(i det följande benämnda "luxemburgsk skatt");

b) i Sverige

1) den statliga inkomstskatten, sjömansskatten och kupongskatten
däri inbegripna,

2) den särskilda inkomstskatten för utomlandsbosatta,

3) den kommunala inkomstskatten,

5) expansionsmedelskatten, och

6) den statliga förmögenhetskatten

(i det följande benämnda "svensk skatt").

2. Avtalet tillämpas även på skatter av samma eller i huvudsak
likartat slag, som efter undertecknandet av avtalet påförs vid
sidan av eller i stället för de skatter som anges i punkt 1.
De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall
meddela varandra de väsentliga ändringar som gjorts i respektive
skattelagstiftning.

Artikel 3

ALLMÄNNA DEFINITIONER

1. Om inte sammanhanget föranlder annat, har vid tillämpningen
av detta avtal följande uttryck nedan angiven betydelse:

a) "Luxemburg" åsyftar Storhertigdömet Luxemburg och omfattar,
när uttrycket används i geografisk betydelse, Storhertigdömet
Luxemburgs territorium;

b) "Sverige" åsyftar Konungariket i Sverige och innefattar, när
uttrycket används i geografisk betydelse, Sveriges territorium,
Sveriges territorialvatten och andra havsområden över vilka
Sverige, i överensstämmelse med folkrättens regler, utövar
suveräna rättigheter eller jurisdiktion;

c) "en avtalsslutande stat" och "den andra avtalsslutande
staten" åsyftar Luxemburg eller Sverige, beroende på sammanhanget;

d) "person" inbegriper fysisk person, bolag och annan
sammanslutning;

e) "bolag" åsyftar juridisk person eller annan som vid
beskattningen behandlas såsom juridisk person;

f) "företag i en avtalsslutande stat" och "företag i den andra
avtalsslutande staten" åsyftar företag som bedrivs av person
med hemvist i en avtalsslutande stat respektive företag som
bedrivs av person med hemvist i den andra avtalsslutande
staten;

g) "internationell trafik" åsyftar transport med skepp eller
luftfartyg som används av företag i en avtalsslutande stat
utom då skeppet eller luftfartyget används uteslutande mellan
platser i den andra avtalsslutande staten;

h) "medborgare" åsyftar:

1) fysisk person som har medborgarskap i en avtalsslutande stat,

2) juridisk person, handelsbolag och annan sammanslutning som
bildats enligt den lagstiftning som gäller i en avtalsslutande
stat;

i) "behörig myndighet" åsyftar:

1) i Luxemburg: finansministern eller dennes befullmäktige
ombud, och

2) i Sverige: finansministern, dennes befullmäktigade ombud
eller den myndighet åt vilken uppdras att vara behörig myndighet
vid tillämpningen av detta avtal.

2. Då en avtalsslutande stat tillämpar avtalet vid någon tidpunkt
anses, såvida inte sammanhanget föranleder annat, varje uttryck
som inte definierats i avtalet ha den betydelse som uttrycket
har vid denna tidpunkt enligt den statens lagstiftning i fråga
om sådana skatter på vilka avtalet tillämpas, och den betydelse
som uttrycket har enligt tillämplig skattelagstiftning i denna
stat äger företräde framför den betydelse uttrycket har enligt
någon annan lagstiftning i denna stat.

Artikel 4

HEMVIST

1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "person med
hemvist i en avtalsslutande stat" person som enligt lagstiftningen
i denna  stat är skattskyldig där på grund av domicil, bosättning,
plats för företagsledning eller annan liknande omständighet.
Beträffande handelsbolag och dödsbon, inbegriper emellertid det
angivna uttrycket sådan person endast i den utsträckning dess
inkomst eller förmögenhet är skattepliktig i denna stat på samma
sätt som inkomst eller förmögenhet som förvärvas respektive
innehas av en person med hemvist där, antingen hos handelsbolaget
eller dödsboet eller hos dess delägare. Uttrycket "person med
hemvist i en avtalsslutande stat" inbegriper emellertid inte
person som är skattskyldig i denna stat endast för inkomst från
källa i denna stat eller för förmögenhet belägen där.

2. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 fysisk person har
hemvist i båda avtalsslutande staterna, bestäms hans hemvist på
följande sätt:

a) han anses ha hemvist i den stat där han har en bostad som
stadigvarande står till hans förfogande; om han har en sådan
bostad i båda staterna, anses han ha hemvist i den stat med vilken
hans personliga och ekonomiska förbindelser är starkast (centrum
för levnadsintressena);

b) om det inte kan avgöras i vilken avtalsslutande stat han har
centrum för sina levnadsintressen eller om han inte i någondera
staten har en bostad som stadigvarande står till hans förfogande,
anses han ha hemvist i den stat där han stadigvarande vistas;

c) om han stadigvarande vistas i båda staterna eller om han inte
vistas stadigvarande i någon av dem, anses han ha hemvist i den
stat där han är medborgare;

d) om han är medborgare i båda staterna eller om han inte är
medborgare i någon av dem, skall de behöriga myndigheterna i de
avtalsslutande staterna avgöra frågan genom ömsesidig
överenskommelse.

3. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 annan person än fysisk
person har hemvist i båda avtalsslutande staterna, anses personen
i fråga ha hemvist i den stat där den har sin verkliga ledning.

Artikel 5

FAST DRIFTSTÄLLE

1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "fast
driftställe" en stadigvarande plats för affärsverksamhet, från
vilken ett företags verksamhet helt eller delvis bedrivs.

2. Uttrycket "fast driftställe" innefattar särskilt:

a) plats för företagsledning,

b) filial,

c) kontor,

d) fabrik,

e) verkstad, och

f) gruva, olje- eller gaskälla, stenbrott eller annan plats för
utvinning av naturtillgångar.

3. Plats för byggnads-, anläggnings- eller installationsverksamhet
utgör fast driftställe endast om verksamheten pågår mer än tolv
månader.

4. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel anses
uttrycket "fast driftställe" inte innefatta:

a) användningen av anordningar uteslutande för lagring, utställning
eller utlämnande av företaget tillhöriga varor,

b) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande
för lagring, utställning eller utlämnande,

c) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet
uteslutande för bearbetning eller förädling genom annan företags
försorg,

d) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet
uteslutande för inköp av varor eller inhämtande av upplysningar
för företaget,

e) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet
uteslutande för att företaget bedriva annan verksamhet av
förberedande eller biträdande art,

f) innehavet av en stadigvarande plats för affärsverksamhet
uteslutande för att kombinera verksamheter som anges i punkterna
a-e, under förutsättning att hela den verksamhet som bedrivs
från den stadigvarande platsen för affärsverksamhet på grund
av denna kombination är av förberedande eller biträdande art.

5. Om en person, som inte är sådan oberoende representant på
vilken punkt 6 tillämpas, är verksam för ett företag samt i en
avtalsslutande stat har och där regelmässigt använder fullmakt
att sluta avtal i företagets namn, anses detta företag - utan
hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och 2  - ha fast
driftställe i denna stat i fråga om varje verksamhet som denna
person bedriver för företaget. Detta gäller dock inte, om den
verksamhet som denna person bedriver är begränsad till sådan som
anges i punkt 4 och som om den bedrevs från en stadigvarande
plats för affärsverksamhet inte skulle göra denna stadigvarande
plats för affärsverksamhet till fast driftställe enligt
bestämmelserna i nämnda punkt.

6. Företag i en avtalsslutande stat anses inte ha fast driftställe
i den andra avtalslutande staten endast på den grund att
företaget bedriver affärsverksamhet i denna stat genom förmedling
av mäklare, kommissionär eller annan oberoende representant, under
förutsättning att sådan person därvid bedriver sin sedvanliga
affärsverksamhet.

7. Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en avtalsslutande
stat kontrollerar eller kontrolleras av ett bolag med hemvist i
den andra avtalsslutande staten eller ett bolag som bedriver
affärsverksamhet i denna andra stat (antingen från fast driftställe
eller på annat sätt), medför inte i och för sig att någotdera
bolaget utgör fast driftställe för det andra.

Artikel 6

INKOMST AV FAST EGENDOM

1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat
förvärvar av fast egendom (däri inbegripet inkomst av lantbruk
eller skogsbruk) belägen i den andra avtalsslutande staten, får
beskattas i denna andra stat.

2. Uttrycket "fast egendom" har den betydelse som uttrycket har
enligt lagstiftningen i den avtalsslutande stat där egendomen är
belägen. Uttrycket inbegriper dock alltid tillbehör till fast
egendom, levande och döda inventarier i lantbruk och skogsbruk,
rättigheter på vilka bestämmelserna i privaträtten om fast
egendom tillämpas, byggnader, nyttjanderätt till fast egendom
samt rätt till föränderliga eller fasta ersättningar för
nyttjandet av eller rätten att nyttja mineralförekomst, källa
eller annan naturtillgång. Skepp, båtar och luftfartyg anses
inte vara fast egendom.

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas på inkomst som förvärvas
genom omedelbart brukande, genom uthyrning eller annan användning
av fast egendom.

4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 3 tillämpas även på inkomst
av fast egendom som tillhör företag och på inkomst av fast egendom
som används vid självständig yrkesutövning.

Artikel 7

INKOMST AV RÖRELSE

1. Inkomst av rörelse, som företag i en avtalsslutande stat
förvärvar, beskattas endast i denna stat, såvida inte företaget
bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten från där
beläget fast driftställe. Om företaget bedriver rörelse på nyss
angivet sätt, får företagets inkomst beskattas i den andra
staten, men endast så stor del därav som är hänförlig till det
fasta driftstället.

2. Om företag i en avtalsslutande stat bedriver rörelse i den
andra avtalsslutande staten från där beläget fast driftställe
hänförs, om inte bestämmelserna i punkt 3 föranleder annat, i
vardera avtalsslutande staten till det fasta driftstället den
inkomst som det kan antas att driftstället skulle ha förvärvat,
om det varit ett fristående företag, som bedrivit verksamhet
av samma eller liknande slag under samma eller liknande villkor
och självständigt avslutat affärer med det företag till vilket
driftstället hör.

3. Vid bestämmandet av fast driftställes inkomst medges avdrag
för utgifter som uppkommit för det fasta driftstället, härunder
inbegripna utgifter för företagets ledning och allmänna
förvaltning, oavsett om utgifterna uppkommit i den stat där
det fasta driftstället är beläget eller annorstädes.

4. Inkomst hänförs inte till fast driftställe endast av den
anledningen att varor inköps genom det fasta driftställets
försorg för företaget.

5. Vid tillämpningen av föregående punkter bestäms inkomst som
är hänförlig till det fasta driftstället genom samma förfarande
år från år, såvida inte goda och tillräcliga skäl föranleder
annat.

6. Ingår i inkomst av rörelse inkomst som behandlas särskilt i
andra artiklar av detta avtal, berörs bestämmelserna i dessa
artiklar inte av reglerna i denna artikel.

Artikel 8

SJÖFART OCH LUFTFART

1. Inkomst som förvärvas av företag i en avtalsslutande stat
genom användningen av skepp eller luftfartyg i internationell
trafik beskattas endast i denna stat.

2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas beträffande inkomst som
förvärvas av luftfartskonsortiet Scandinavian Airlines System
(SAS) endast i fåga om den del av inkomsten som motsvarar den
andel i konsortiet som innehas av AB Aerotransport (ABA), den
svenske delägaren i Scandinavian Airlines System (SAS).

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas även på inkomst som
förvärvas genom deltagande i en pool, ett gemensamt företag eller
en internationell driftsorganisation.

Artikel 9

FÖRETAG MED INTRESSEGEMENSKAP

1. I fall då

a) ett företag i en avtalsslutande stat direkt eller indirekt
deltar i ledningen eller kontrollen av ett företag i den andra
avtalsslutande staten eller äger del i detta företags kapital,
eller

b) samma personer direkt eller indirekt deltar i ledningen eller
kontrollen av såväl ett företag i en avtalsslutande stat som ett
företag i en avtalsslutande stat som ett företag i den andra
avtalsslutande staten eller äger del i båda dessa företags kapital,
iakttas följande.

Om mellan företagen i fråga om handelsförbindelser eller finansiella
förbindelser avtalas eller föreskrivs villkor, som avviker från
dem som skulle ha avtalats mellan av varande oberoende företag,
får all inkomst, som utan sådana villkor skulle ha tillkommit det
ena företaget men som på grund av villkoren i fråga inte tillkommit
detta företag, inräknas i detta företags inkomst och beskattas i
överensstämmelse därmed.

2. I fall då en avtalsslutande stat i inkomsten för ett företag
i denna stat inräknar - och i överensstämmelse därmed beskattar -
inkomst, för vilken ett företag i den andra avtalsslutande staten
beskattats i denna andra stat, samt den sålunda inräknade
inkomsten är sådan som skulle ha tillkommit företaget i den
förstnämnda staten om de villkor som avtalats mellan företagen
hade varit sådana som skulle ha avtalats mellan av varandra
oberoende företag, skall denna andra stat genomföra vederbörlig
justering av det skattebelopp som påförts för inkomsten där. VId
sådan justering iakttas öriga bestämmelser i detta avtal och de
behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna överlägger
vid behov med varandra.

Artikel 10

UTDELNING

1. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till
person med hemvist i den andra avtalsslutande staten får beskattas
i denna andra stat.

2. Utdelningen får emellertid beskattas även i den avtalsslutande
stat där bolaget som betalar utdelningen har hemvist, enligt
lagstiftningen i denna stat, men om mottagaren har rätt till
utredningen får skatten inte överstiga 15 procent av utdelningens
bruttobelopp.

3. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 2 skall utdelning vara
undantagen från beskattning i den avtalsslutande stat i vilken
det bolag som betalar utdelningen har hemvist, om den som har
rätt till utdelningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag)
som under en oavbruten period av tolv månader före tidpunkten
för utdelningen direkt innehar minst 10 procent av det
utbetalande bolagets kapital. Befrielsen gäller endast utdelning
som hänför sig till värdepapper som oavbrutet har innehafts av
det mottagande bolaget under den nämnda perioden av tolv månader.

4. Bestämmelserna i punkterna 2 och 3 berör inte bolagets
beskattning för den vinst av vilken utdelningen betalas.

5. Med uttrycket "utdelning" förstås i denna artikel inkomst av
aktier eller andra rättigheter, som inte är fordringar, med
rätt till andel i vinst, samt inkomst av andra andelar i
bolag, som enligt lagstiftningen av den stat där det
utbetalande bolaget har hemvist vid beskattningen behandlas
på samma sätt som inkomst av aktier.

6. Bestämmelserna i punkterna 1 till 3 tillämpas inte, om den som
har rätt till utdelningen har hemvist i en avtalsslutande stat
och bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten, där
bolaget som betalar utdelningen har hemvist, från där beläget
fast driftställe eller utövar självständig yrkesverksamhet i
denna andra stat från där belägen stadigvarande anordning, samt
den andel på grund av vilken utdelningen betalas äger verkligt
samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande
anordningen. I sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel
7 respektive artikel 14.

7. Om bolag med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar inkomst
från den andra avalsslutande staten, får denna andra stat inte
beskatta utdelning som bolaget betalar, utom i den mån utdelningen
betalas till person med hemvist i denna andra stat eller i den
mån den andel på grund av vilken utdelningen betalas äger verkligt
samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning i denna
andra stat, och ej heller beskatta bolagets icke utdelade vinst,
även om utdelningen eller den icke utdelade vinsten helt eller
delvis utgörs av inkomst som uppkommit i denna andra stat.

Artikel 11

RÄNTA

1. Ränta, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas
till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten,
beskattas endast i denna andra stat, om personen i fråga har rätt
till räntan.

2. Med uttrycket "ränta" förstås i denna artikel inkomst av varje
slags fordran, antingen den säkerställts genom inteckning i fast
egendom eller inte och antingen den medför rätt till andel i
gäldenärens vinst eller inte. Uttrycket åsyftar särskilt inkomst
av värdepapper som utfärdats av staten och inkomst av obligationer
eller debentures, däri inbegripet agiobelopp och vinster som
hänför sig till sådana värdepapper, obliationer eller debentures.
Straffavgift på grund av sen betalning anses inte som ränta vid
tillämpningen av denna artikel.

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas inte, om den som har rätt
till räntan har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver
rörelse i den andra avtalsslutande staten, från vilken räntan
härrör, från där beläget fast driftställe eller utövar
självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen
stadigvarande anordning, samt den fordran för vilken räntan
betalas äger verkligt samband med det fasta driftstället eller
den stadigvarande anordningen. I sådant fall tillämpas
bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14.

4. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och
den som har rätt till räntan eller mellan dem båda och annan
person räntebeloppet, med hänsyn till den fordran för vilken
räntan betalas, överstiger det belopp som skulle ha avtalats
mellan utbetalaren och den som har rätt till räntan om sådana
förbindelser inte förelegat, tillämpas bestämmelserna i denna
artikel endast på sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas
överskjutande belopp enligt lagstiftningen i varder avtalsslutande
staten med iakttagande av övriga bestämmelser i detta avtal.

Artikel 12

ROYALTY

1. Royalty, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas
till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten,
beskattas endast i denna stat, om personen i fråga har rätt till
royaltyn.

2. Med uttrycket "royalty" förstås i denna artikel varje slags
betalning som tas emot såsom ersättning för nyttjandet av eller
för rätten att nyttja upphovsrätt till litterärt, konstnärligt
eller vetenskapligt verk, häri inbegripet biograffilm och film
eller band för radio- eller televisionsutsändning, patent,
varumärke, mönster eller modell, ritning, hemligt recept eller
hemlig tillverkningsmetod eller för upplysning om erfarenhetsrön
av industriell, kommersiell eller vetenskaplig natur.

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas inte, om den som har rätt
till royaltyn har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver
rörelse i den andra avtalsslutande staten, från vilken royaltyn
härrör, från där beläget fast driftställe eller utövar
självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där
belägen stadigvarande anordning, samt den rättighet eller egendom
i fråga om vilken royaltyn betalas äger verkligt samband med
det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen. I
sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive
artikel 14.

4. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och
den som har rätt till royaltyn eller mellan dem båda och annan
person royaltybeloppet, med hänsyn till det nyttjande, den
rättighet eller den upplysning för vilken royaltyn betalas,
överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren
och den som har rätt till royaltyn om sådana förbindelser inte
förelegat, tillämpas bestämmelserna i denna artikel endast på
sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas överskjutande
belopp enligt lagstiftningen i vardera avtalslutande staten med
iakttagande av övriga bestämmelser i detta avtal.

Artikel 13

REALISATIONSVINST

1. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat
förvärvar på grund av överlåtelse av sådan fast egendom som
avses i artikel 6 och som är belägen i den andra avtalsslutande
staten, eller på grund av avyttring av andelar i ett bolag vars
tillgångar i huvudsak består av sådan egendom, får beskattas i
denna andra stat.

2. Vinst på grund av överlåtelse av lös egendom, som utgör del
av rörelsetillgångarna i fast driftställe, vilket ett företag
i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten,
eller av lös egendom, hänförlig till stadigvarande anordning för
att utöva självständig yrkesverksamhet, som person med hemvist
i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten,
får beskattas i denna andra stat. Detsamma gäller vinst på grund
av överlåtelse av sådant fast driftställe (för sig eller
tillsammans med hela företaget) eller av sådan stadigvarande
anordning.

3. Vinst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar
på grund av överlåtelse av skepp eller luftfartyg som används
i internationell trafik, eller lös egendom som är hänförlig till
användningen av sådana skepp eller luftfartyg, beskattas endast
i denna stat.

Beträffande vinst som förvärvas av luftfartskonsortiet Scandinavian
Airlines System (SAS) tillämpas bestämmelserna i denna punkt
endast i fråga om den del av vinsten som motsvarar den andel i
konsortiet som innehas av AB Aerotransport (ABA), den svenske
delägaren i Scandinavian Airlines System (SAS).

4. Vinst på grund av överlåtelse av annan eendom än sådan som
avses i punkterna 1, 2 och 3 beskattas endast i den avtalsslutande
stat där överlåtaren har hemvist.

5. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 4 får vinst, som fysisk
person som har haft hemvist i en avtalsslutande stat och som har
erhållit hemvist i den andra avtalsslutande staten förvärvar på
grund av överlåtelse av egendom, beskattas i den förstnämnda
staten om överlåtelsen av egendomen sker vid något tillfälle under
de fem åren närmast efter det datum då den fysiska personen upphört
att ha hemvist i den förstnämnda staten.

Artikel 14

SJÄLVSTÄNDIG YRKESUTÖVNING

1. Inkomst, som en fysisk person med hemvist i en avtalsslutande
stat förvärvar genom att utöva fritt yrke eller annan självständig
verksamhet, beskattas endast i denna stat om han inte i den andra
avtalsslutande staten har stadigvarande anordning, som
regelmässigt står till hans förfogande för att utöva verksamheten.
Om han har sådan stadigvarande anordning, får inkomsten beskattas
i denna andra stat men endast så stor del av den som är hänförlig
till denna stadigvarande anordning.

2. Uttrycket "fritt yrke" inbegriper särskilt självständig
vetenskaplig, litterär och konstnärlig verksamhet, uppfostrings-
och undervisningsverksamhet samt sådan självständig verksamhet
som läkare, advokat, ingenjör, arkitekt, tandläkare och revisor
utövar.

Artikel 15

ENSKILD TJÄNST

1. Om inte bestämmelserna i artiklarna 16, 18 och 19 föranleder
annat, beskattas lön och annan liknande ersättning som person med
hemvist i en avtalsslutande stat uppbär på grund av anställning,
endast i denna stat, såvida inte arbetet utförs i den andra
avtalsslutande staten. Om arbetet utförs i denna andra stat, får
ersättning som uppbärs för arbetet beskattas där.

2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 beskattas ersättning,
som person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär för
arbete som utförs i den andra avtalsslutande staten, endast
i den förstnämnda staten, om

a) mottagaren vistas i den andra staten under tidsperiod eller
tidsperioder som sammanlagt inte överstiger 183 dagar under en
tolvmånadersperiod som börjar eller slutar under beskattningsåret
i fråga, och

b) ersättning betalas av arbetsgivare som inte har hemvist i den
andra staten eller på dennes vägnar, samt

c) ersättning inte belastar fast driftställe eller stadigvarande
anordning som arbetsgivaren har i den andra staten.

3. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel får
ersättning för arbete, som utförs ombord på skepp eller luftfartyg,
som används i internationell trafik av ett företag i en
avtalsslutande stat, beskattas i denna stat. Om person med
hemvist i Sverige uppbär inkomst av arbete, vilket utförs
ombord på ett luftfartyg som används i internationell trafik av
luftfartskonsortiet Scandinavian Airlines System (SAS), beskattas
inkomsten endast i Sverige.

Artikel 16

STYRELSEARVODE

Styrelsearvode och annan liknande ersättning, som person med
hemvist i en avtalsslutande stat uppbär i egenskap av medlem
i styrelse eller annat liknande organ i bolag med hemvist i den
andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.

Artikel 17

ARTISTER OCH SPORTUTÖVARE

1. Utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 14 och 15 får
inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat
förvärvar genom sin personliga verksamhet i den andra
avtalsslutande staten i egenskap av underhållningsartist, såsom
teater- eller filmskådespelare, radio- eller televisionsartist
eller musiker, eller i egenskap av sportutövare, beskattas
i denna andra stat.

2. I fall då inkomst genom personlig verksamhet, som
underhållningsartist eller sportutövare bedriver i denna egenskap,
inte tillfaller underhållningsartisten eller sportutövaren
själv utan annan person, får denna inkomst, utan hinder av
bestämmelserna i artiklarna 7, 14 och 15, beskattas i den
avtalsslutande stat där underhållningsartisten eller sportutövaren
bedriver verksamheten.

Artikel 18

PENSION, LIVRÄNTA OCH LIKNANDE BETALNING

1. Pension och annan liknande ersättning, betalningar enligt
socialförsäkringslagstiftningen och livränta som härrör från en
avtalsslutande stat däri inbegripet pension, som betalas av,
eller från fonder inrättade av, en avtalsslutande stat, en av
dess politiska underavdelningar eller lokala myndigheter och
som betalas till en person med hemvist i den andra avtalsslutande
staten, får beskattas i den förstnämnda avtalsslutande staten.

2. Med uttrycket "livränta" förstås ett fastställt belopp, som
utbetalas periodiskt på fastställda tider under en persons
livstid eller under angiven eller fastställbar tidsperiod och
som utgår på grund av förpliktelse att verkställa dessa
betalningar som ersättning för däremot fullt svarande vederlag
i pengar eller pengars värde.

Artikel 19

OFFENTLIG TJÄNST

1. a) Ersättning (med undantag för pension), som betalas av en
avtalsslutande stat, en av dess politiska underavdelningar eller
lokala myndigheter till fysisk person på grund av arbete som
utförts i denna stats, underavdelnings eller myndighets tjänst,
beskattas endast i denna stat.

b) Sådan ersättning beskattas emellertid endast i den mån andra
avtalsslutande staten om arbetet utförs i denna andra stat och
personen i fråga har hemvist i denna stat och

1) är medborgare i denna stat, eller

2) inte fick hemvist i denna stat uteslutande för att utföra
arbetet.

2. Bestämmelserna i artiklarna 15 och 16 tillämpas på ersättning
som betalas på grund av arbete som utförts i samband med rörelse
som bedrivs av en avtalsslutande stat, en av dess politiska
underavdelningar eller lokala myndigheter.

Artikel 20

STUDERANDE

Studerande eller affärspraktikant, som har eller omedelbart
före vistelsen i en avtalsslutande stat hade hemvist i den
andra avtalsslutande staten och som vistas i den förstnämnda
staten uteslutande för sin undervisning eller praktik,
beskattas inte i denna stat för belopp som han erhåller för
sitt uppehälle, sin undervisning eller praktik, under
förutsättning att beloppen härrör från källa utanför denna stat.

Artikel 21

ANNAN INKOMST

1. Inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat
förvärvar och som inte handlas i föregående artiklar av detta
avtal beskattas endast i denna stat, oavsett varifrån inkomsten
härrör.

2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas inte på inkomst, med
undantag för inkomst av fast egendom som avses i artikel 6
punkt 2, om mottagaren av inkomsten har hemvist i en
avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra
avtalsslutande staten från där beläget fast driftställe eller
utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från
där belägen stadigvarande anordning, samt den rättighet
eller egendom i fråga om vilken inkomsten betalas äger
verkligt samband med det fasta driftstället eller den
stadigvarande anordningen. I sådant fall tillämpas bestämmelserna
i artikel 7 respekive artikel 14.

Artikel 22

FÖRMÖGENHET

1. Förmögenhet bestående av sådan fast egendom som avses i
artikel 6 punkt 2, vilken person med hemvist i en avtalsslutande
stat innehar och vilken är belägen i den andra avtalsslutande
staten, eller förmögenhet bestående av andelar i bolag vars
tillgångar huvudsakligen utgörs av sådan egendom, får beskattas
i denna andra stat.

2. Förmögenhet bestående av lös egendom, som utgör del av
rörelsetillgångarna i fast driftställe, vilket ett företag i en
avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten,
eller av lös egendom hänförlig till stadigvarande anordning
för att utöva självständig yrkesverksamhet, som person med
hemvist i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande
staten, får beskattas i denna andra stat.

3. Förmögenhet bestående av skepp och luftfartyg som används i
internationell trafik av företag i en avtalsslutande stat samt
av lös egendom som är hänförlig till användningen av sådana
skepp och luftfartyg beskattas endast i denna stat.

4. Alla andra slag av förmögenhet, som person med hemvist i
en avtalsslutande stat innehar, beskattas endast i denna stat.

5. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 4 får förmögenhet, som
innehas av fysisk person som har haft hemvist i en avtalsslutande
stat och som har erhållit hemvist i den andra avtalsslutande
staten, beskattas i den förstnämnda avtalsslutande staten under
de första fem åren som följer efter det datum då den fysiska
personen upphört att ha hemvist i den förstnämnda staten. Om
denna stat enligt lagstiftningen i staten i fråga, inte kan
beskatta detta slags tillgångar, beskattas dessa endast i den
andra avtalsslutande staten.

6. Beträffande förmögenhet som innehas av luftfartskonsortiet
Scandinavian Ailines System (SAS), tillämpas bestämmelserna i
punkterna 3 och 4 endast i fråga om sådan förmögenhet som
motsvarar den andel i konsortiet som innehas av AB Aerotransport
(ABA), den svenske delägare i SAS.

Artikel 23

UNDANRÖJANDE AV DUBBELBESKATTNING

1. Beträffande Luxemburg skall dubbelbeskattning undvikas på
följande sätt:

a) Om person med hemvist i Luxemburg förvärvar inkomst eller
innehar förmögenhet som enligt bestämmelserna i detta avtal får
beskattas i Sverige, skall Luxemburg såvida inte bestämmelserna
i punkter b) och c) föranleder annat, undanta sådan inkomst eller
förmögenhet från skatt, men får, vid bestämmandet av skatten på
denna persons återstående inkomst eller förmögenhet tillämpa
samma skattesatser som skulle ha gällt om inkomsten eller
förmögenheten inte hade undantagits från skatt.

b) Om person med hemvist i Luxemburg förvärvar inkomst som enligt
bestämmelserna i artikel 10, artikel 13 punkt 5 och artikel 18
får beskattas i Sverige, skall Luxemburg från skatten på denna
persons inkomst avräkna ett belopp motsvarande den skatt som
betalats i Sverige. Avräkningsbeloppet skall emellertid inte
överstiga den del av skatten, beräknad utan sådan avräkning, som
belöper på den inkomst som uppburits från Sverige.

c) Om ett bolag med hemvist i Luxemburg uppbär utdelning från
svensk källa skall Luxemburg undanta sådan utdelning från skatt.
Detta gäller endast om bolaget med hemvist i Luxemburg, sedan
ingången av räkenskapsåret innehar direkt minst 10 procent av
det utdelande bolagets kapital och om detta bolag i Sverige
är underkastat en beskattning motsvarande skatten på bolagsinkomst
i Luxemburg. Ovan nämnda aktier eller andelar i det svenska
bolaget är, under samma förutsättningar, undantagna från
förmögenhetsskatten i Luxemburg.

2. Beträffande Sverige skall dubbelbeskattning undvikas på följande
sätt:

a) Om person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst som enligt
luxemburgsk lagstiftning och i enlighet med bestämmelserna i detta
avtal får beskattas i Luxemburg, skall Sverige - med beaktande
av bestämmelserna i svensk lagstiftning beträffande avräkning
av utländsk skatt (även i den lydelse de framdeles kan få genom
att ändras utan att den allmänna princip som anges här ändras)
- från den svenska skatten på inkomsten avräkna ett belopp
motsvarande den luxemburgska skatt som erlagts inkomsten. Om en
person med hemvist i Sverige innehar förmögenhet som i enlighet
med bestämmelserna i detta avtal får beskattas i Luxemburg, skall
Sverige från skatten på denna persons förmögenhet avräkna ett
belopp motsvarande den förmögenhetsskatt som erlagts i Luxemburg
på denna förmögenhet. Avräkningsbeloppet skall emellertid inte
överstiga den del av den svenska förmögenhetsskatten, beräknad
utan sådan avräkning, som belöper på den förmögenhet som får
beskattas i Luxemburg.

b) Om en person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst som
enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i Luxemburg,
får Sverige vid fastställandet av skattesatsen för svensk
progressiv skatt beakta den inkomst som skall beskattas endast
i Luxemburg.

c) Utan hinder av bestämmelserna i a) ovan är utdelning från
bolag med hemvist i Luxemburg till bolag med hemvist i Sverige
undantagen från svensk skatt enligt bestämmelserna i svensk lag
om skattebefrielse för utdelning som erhålls av svenska bolag
från dotterbolag utomlands.

Artikel 24

FÖRBUD MOT DISKRIMINERING

1. Medborgare i en avtalsslutande stat skall inte i den andra
avtalsslutande staten bli föremål för beskattning eller därmed
sammanhängande krav som är av annat slag eller mer tyngande än
den beskattning och därmed sammanhängande krav som medborgare i
denna andra stat under samma förhållanden är eller kan bli
underkastad. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 1 tillämpas
denna bestämmelse även på person som inte har hemvist i en
avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutande staterna.

2. Beskattningen av fast driftställe, som företag i en
avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten, skall
i denna andra stat inte vara mindre fördelaktig än beskattningen
av företag i denna andra stat, som bedriver verksamhet av samma
slag. Denna bestämmelse anses inte medföra skyldighet för en
avtalsslutande stat att medge person med hemvist i den andra
avtalsslutande staten sådant personligt avdrag vid beskattningen,
sådan skattebefrielse eller skattenedsättning på grund av
civilstånd eller försörjningsplikt mot familj som medges person
med hemvist i den egna staten.

3. Utom i de fall då bestämmelserna i artikel 9 punkt 1, artikel
11 punkt 4 eller artikel 12 punkt 4 tillämpas, är ränta, royalty
och annan betalning från företag i en avtalsslutande stat
till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten
avdragsgill vid bestämmandet av den beskattningbara inkomsten
för sådant företag på samma villkor som betalning till person
med hemvist i den förstnämnda staten. På samma sätt är skuld som
företag i en avtalsslutande stat har till person med hemvist i
den andra avtalsslutande staten avdragsgill vid bestämmandet av
sådant företags beskattningsbara förmögenhet på samma villkor som
skuld till person med hemvist i den förstnämnda staten.

4. Företag i en avtalsslutande stat, vars kapital helt eller delvis
ägs eller kontrolleras, direkt eller indirekt, av en eller flera
personer med hemvist i den andra avtalsslutande staten, skall
inte i den förstnämnda staten bli föremål för beskattning eller
därmed sammanhängande krav som är av annat slag eller mer
tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande krav som
annat liknande företag i den förstnämda staten är eller kan
bli underkastat.

5. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 2 tillämpas
bestämmelserna i denna artikel på skatter av varje slag och
beskaffenhet.

Artikel 25

FÖRFARANDET VID ÖMSESIDIG ÖVERENSKOMMELSE

1. Om en person anser att en avtalsslutande stat eller båda
avtalsslutande staterna vidtagit åtgärder som för honom medför
eller kommer att medföra beskattning som strider mot bestämmelserna
i detta avtal, kan han, utan att detta påverkar hans rätt att
använda sig av de rättsmedel som finns i dessa staters interna
rättsordning, lägga fram saken för den behöriga myndigheten i
den avtalsslutande stat där personen har hemvist, eller om fråga
är om tillämpning av artikel 24 punkt 1, i den avtalsslutande
stat där han är medborgare. Saken skall läggas fram inom tre år
från den tidpunkt då personen i fråga fick vetskap om den åtgärd
som givit upphov till beskattning som strider mot bestämmelserna
i avtalet.

2. Om den behöriga myndigheten finner invändningen grundad men
inte själv kan få till stånd en tillfredställande lösning, skall
myndigheten söka lösa rågan genm ömsesidig överenskommelse med
den behöriga myndigheten i den andra avtalsslutande staten i
syfte att undvika beskattning som strider mot avtalet.
Överenskommelse som träffats skall genomföras utan hinder av
tidsgränser i de avtalsslutande staternas interna lagstiftning.

3. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall
genom ömsesidig överenskommelse söka avgöra svårigheter eller
tvivelsmål som uppkommer i fråga om tolkningen av tillämpningen
av avtalet. De kan även överlägga i syfte att undanröja
dubbelbeskattning i fall som inte omfattas av avtalet.

4. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna kan
träda i direkt förbindelse med varandra i syfte att träffa
överenskommelse i de fall som angivits i föregående punkter.

Artikel 26

UTBYTE AV UPPLYSNINGAR

1. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna ska
utbyta sådana upplysningar som kan antas vara relevanta vid
tillämpningen av bestämmelserna i detta avtal eller för
administration eller verkställighet av intern lagstiftning i
fråga om skatter av varje slag och beskaffenhet som tas ut för
de avtalsslutande staterna eller för deras politiska
underavdelningar eller lokala myndigheter, om beskattningen
enligt denna lagstiftning inte strider mot avtalet. Utbytet av
upplysningar begränsas inte av artiklarna 1 och 2.

2. Upplysningar som en avtalsslutande stat tagit emot enligt
punkt 1 ska behandlas som hemliga på samma sätt som
upplysningar som erhållits enligt den interna lagstiftningen i
denna stat och får yppas endast för personer eller myndigheter
(däri inbegripet domstolar och förvaltningsorgan) som
fastställer, uppbär eller driver in de skatter som åsyftas i
punkt 1 eller handlägger åtal eller överklagande i fråga om
dessa skatter eller som utövar tillsyn över nämnda
verksamheter. Dessa personer eller myndigheter får använda
upplysningarna bara för sådana ändamål. De får yppa
upplysningarna vid offentlig rättegång eller i
domstolsavgöranden. Utan hinder av detta kan upplysningar som
en avtalsslutande stat mottagit användas för andra ändamål då
sådana upplysningar kan användas för sådana andra ändamål
enligt lagstiftningen i båda staterna och den behöriga
myndigheten i den stat som lämnar upplysningarna tillåter
sådan användning.

3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 medför inte skyldighet
för en avtalsslutande stat att:

a) vidta förvaltningsåtgärder som avviker från lagstiftning
och administrativ praxis i denna avtalsslutande stat eller i
den andra avtalsslutande staten,

b) lämna upplysningar som inte är tillgängliga enligt
lagstiftning eller sedvanlig administrativ praxis i denna
avtalsslutande stat eller i den andra avtalsslutande staten,

c) lämna upplysningar som skulle röja affärs-, industri-,
handels- eller yrkeshemlighet eller i näringsverksamhet
nyttjat förfaringssätt eller upplysningar, vilkas överlämnande
skulle strida mot allmänna hänsyn (ordre public).

4. Då en avtalsslutande stat begär upplysningar enligt denna
artikel ska den andra avtalsslutande staten använda de medel
som denna stat förfogar över för att inhämta de begärda
upplysningarna, även om denna andra stat inte har behov av
upplysningarna för sina egna beskattningsändamål.
Förpliktelsen i föregående mening begränsas av bestämmelserna
i punkt 3, men detta medför inte en rätt för en avtalsslutande
stat att vägra att lämna upplysningar uteslutande därför att
denna stat inte har något eget intresse av sådana
upplysningar.

5. Bestämmelserna i punkt 3 medför inte en rätt för en
avtalsslutande stat att vägra att lämna upplysningar
uteslutande därför att upplysningarna innehas av en bank,
annan finansiell institution, ombud, representant eller
förvaltare eller därför att upplysningarna gäller äganderätt i
en person.

Artikel 27

BISTÅND MED INDRIVNING

1. De avtalsslutande staterna förbinder sig att lämna varandra
bistånd och handräckning för att driva in skatter som omfattas
av avtalet, räntor som utgår på dessa, kostnader, tillägg till
dessa skatter samt viten som inte har straffrättslig karaktär.

2. Framställning om sådan handräckning skall vara åtföljd av
handlingar som enligt lagstiftningen i den stat som begärt
handräckningen krävs för att fastställa att de belopp som skall
indrivas förfallit till betalning.

3. Med iakttagande av dessa handlingar sker delgivningar samt
indrivnings- och uppbördsåtgärder i den stat där handräckning
skall ske enligt den statens lagstiftning om indrivning och
uppbörd av dess egna skatter. I synnerhet skall beslut om
uppbörd göras exigibla på sätt som anges i denna stats
lagstiftning.

4. Den skattefordran som skall drivas in anses inte som
förmånsberättigad fordran i den stat där handräckningen sker.

5. I fråga om skattefordran som ännu inte blivit slutgiltigt
fastställd kan borgenärsstaten, för att säkerställa sin rätt,
göra framställning hos den andra staten om säkringsåtgärder.
Beträffande sådana åtgärder äger föregående bestämmelser
motsvarande tillämpning.

Artikel 28

MEDLEMMAR AV DIPLOMATISK BESKICKNING OCH KONSULAT

Bestämmelserna i detta avtal berör inte de privilegier vid
beskattningen som enligt folkrättens allmänna regler eller
bestämmelser i särskilda överenskommelser tillkommer medlemmar
av diplomatisk beskickning eller konsulat.

Artikel 29

IKRAFTTRÄDANDE

1. De avtalsslutande staterna skall meddela varandra när de
åtgärder vidtagits som enligt respektive lagstiftning krävs för
att detta avtal skall träda i kraft.

2. Detta avtal träder i kraft trettio dagar efter den dag då
det senare av dessa meddelanden tas emot och tillämpas:

a) i Luxemburg:

1) beträffande källskatter, på inkomst som förvärvas den första
januari närmast efter den dag då avtalet träder i kraft eller
senare;

2) beträffande övriga skatter, på beskattningsperioder som
slutar den första januari närmast efter den dag då avtalet
träder i kraft eller senare;

b) i Sverige:

1) beträffande skatter på inkomst på inkomst som förvärvas den
januari närmast efter den dag då avtalet träder i kraft eller
senare;

2) beträffande förmögenhetsskatten, på skatt som utgår på grund
av taxering andra kalenderåret efter det då avtalet träder i
kraft eller senare.

3. Avtalet den 14 juli 1983 mellan Konungariket Sverige och
Storhertigdömet Luxemburg för undvikande av dubbelbeskattning
och fastställande av bestämmelser om ömsesidig handräckning
beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet skall upphöra
att gälla från det datum detta avtal med därtill hörande protokoll
skall tillämpas. Bestämmelserna i 1983 års avtal skall upphöra
att tillämpas från och med det datum då motsvarande bestämmelser
i detta avtal med därtill hörande protokoll för första gången
blir tillämpliga i enlighet med bestämmelserna i punkt 2 i denna
artikel.

Artikel 30

UPPHÖRANDE

Detta avtal förblir i kraft till dess det sägs upp av en
avtalsslutande stat. Vardera avtalsslutande staten kan på
diplomatisk väg säga upp avtalet genom skriftlig underrättelse
härom minst sex månader före utgången av varje kalenderår. I
händelse av sådan uppsägning upphör avtalet att gälla beträffande
inkomst som förvärvas eller förmögenhet som innehas den första
januari det kalenderår som följer närmast efter utgången av
sexmånadersperioden eller senare.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen
bemyndigade, undertecknat detta avtal.

Som skedde i Stockholm den 14 oktober 1996, i två exemplar på
franska språket.

För Konungariket
Sveriges regering

Thomas Östros

För Storhertigdömet
Luxemburgs regering

Francois Bremer

Skriftväxling den 7 september 2010

Ers Excellens,

Jag har äran att hänvisa till avtalet mellan Storhertigdömet
Luxemburg och Konungariket Sverige för undvikande av
dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande
skatter på inkomst och på förmögenhet undertecknat i Stockholm
den 14 oktober 1996, såsom ändrat genom det denna dag
undertecknade protokollet (”avtalet”), samt att på uppdrag av
Storhertigdömet Luxemburgs regering föreslå följande
överenskommelse:

1. Artikel 26 punkt 5 i avtalet medför inte en skyldighet för
de avtalsslutande staterna att utbyta upplysningar på spontan
eller automatisk basis.

2. Vid begäran om upplysningar som anges i artikel 26 punkt 5
ska den behöriga myndigheten i den anmodande staten till den
behöriga myndigheten i den anmodade staten lämna följande
upplysningar, för att visa att de efterfrågade upplysningarna
kan antas vara relevanta:

a) identiteten på den person som är föremål för utredning
eller undersökning,

b) uppgift om de begärda upplysningarna, inbegripet deras
närmare beskaffenhet och i vilken form som den anmodande
staten önskar att få upplysningarna från den anmodade staten,

c) det beskattningsändamål för vilket upplysningarna
efterfrågas,

d) skälen för att anta att de begärda upplysningarna finns i
den anmodade staten eller innehas eller kontrolleras av person
inom den anmodade statens jurisdiktion,

e) såvitt det är känt, namn och adress på person som kan antas
inneha de begärda upplysningarna,

f) uppgift om att den anmodande staten har vidtagit alla
åtgärder för att inhämta upplysningarna som står till dess
förfogande inom dess eget territorium, utom sådana åtgärder
som skulle medföra oproportionerligt stora svårigheter.

Om denna överenskommelse är godtagbar för Konungariket
Sveriges regering, har jag äran att föreslå att detta brev och
Ert svar på detta ska anses som en överenskommelse mellan våra
regeringar, vilken ska utgöra en integrerande del av avtalet
vid ikraftträdandet av protokollet.

Mottag, Ers Excellens, denna försäkran om min utmärkta
högaktning.

Luc Frieden

Ers Excellens,

Jag har äran att bekräfta mottagandet av Ert brev daterat den
7 september 2010 som lyder enligt följande:

”Jag har äran att – – – vid ikraftträdandet av protokollet.”

Jag har äran att bekräfta att Konungariket Sveriges regering
accepterar innehållet i Ert brev. Ert brev och detta svar ska
följaktligen anses som en överenskommelse mellan våra
regeringar, vilken ska utgöra en integrerande del av avtalet
vid ikraftträdandet av protokollet.

Mottag, Ers Excellens, denna försäkran om min utmärkta
högaktning.

Anders Borg


PROTOKOLL

Vid undertecknadet i dag av avtalet mellan Konungariket Sverige
och Storhertigdömet Luxemburg för undvikande av dubbelbeskattning
och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst
och på förmögenhet (i det följande benämnt "avtalet"), har
undertecknade kommit överens om att följande bestämmelser skall
utgöra  en integrerande del av avtalet:

1) Avtalet tillämpas inte beträffande dels holdingbolag i den
mening som avses i den speciella lagstiftning i Luxemburg som för
närvarande gäller enligt lagen den 31 juli 1929 och storhertigens
förordning den 17 december 1938, dels beträffande åtaganden för
kollektiva investeringar (organismes de placement collectif)
som avses i den luxemburgska lagen den 30 mars 1988. Avtalet
tillämpas inte heller beträffande andra subjekt som underkastas
liknande lagstiftning som tillkommer efter undertecknandet av
detta avtal.

2) Avtalet tillämpas inte beträffande företag med hemvist i en
avtalsslutande stat som förvärvar sina inkomster huvudsakligen
från andra stater om sådan inkomst beskattas väentligt lägre
än inkomst som härrör från denna avtalsslutande stat.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen
bemyndigade, undertecknat detta protokoll. Lag (2010:1460).