Förordning (2016:10) om förvaltning av fonden för inre säkerhet

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning gäller förvaltningen av fonden för inre 
säkerhet för att genomföra det nationella programmet för 
perioden 2014–2020 inom målet att säkerställa en hög 
säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och 
rättvisa enligt artikel 67.3 i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt. Förordningen innehåller bestämmelser 
som kompletterar

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euroatom) nr 
966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för 
unionens allmänna budget och om upphävande av rådets 
förordning (EG, Euroatom) nr 1605/2002,

2. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 
av den 16 april 2014 om allmänna bestämmelser för asyl-, 
migrations- och integrationsfonden och om ett instrument för 
ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och 
bekämpande av brottslighet samt krishantering,

3. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 513/2014 
av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för 
inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd till 
polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet 
samt krishantering och om upphävande av rådets beslut 
2007/125/RIF, och

4. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 
av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för 
inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för 
yttre gränser och visering och om upphävande av beslut nr 
574/2007/EG.

Organisation

2 § Av 20 § förordningen (2014:1102) med instruktion för 
Polismyndigheten framgår att Polismyndigheten är ansvarig 
myndighet för att bevilja, förvalta och kontrollera 
användningen av medel enligt

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 513/2014 
av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för 
inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd till 
polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet 
samt krishantering och om upphävande av rådets beslut 
2007/125/RIF, och

2. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 
av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för 
inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för 
yttre gränser och visering och om upphävande av beslut nr 
574/2007/EG.

3 § Polismyndigheten ska upprätta ett partnerskap med 
relevanta myndigheter för genomförandet, övervakningen och 
utvärderingen av det nationella programmet. Partnerskapet ska 
även, om det bedöms lämpligt, inbegripa organisationer i det 
civila samhället och internationella organisationer.

4 § För det nationella programmet ska det finnas en 
övervakningskommitté.

Ordförande i övervakningskommittén utses av regeringen. 
Regeringen beslutar om vilka berörda myndigheter och andra 
parter som ska vara företrädda i övervakningskommittén. Dessa 
ska i sin tur utse sina företrädare i 
övervakningskommittén.

För beslut av övervakningskommittén krävs enhällighet.

5 § Ekonomistyrningsverket är revisionsmyndighet enligt 
artikel 25.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
nr 514/2014 för det nationella programmet.

Handläggning av stödärenden

6 § Frågor om stöd prövas av Polismyndigheten. 

En ansökan om stöd ska ges in till Polismyndigheten. I 
ansökan ska sökanden ange hur medfinansiering kommer att 
ordnas.

7 § Polismyndigheten ska kontrollera att ansökan avser stöd 
som är förenligt med det nationella programmet och med 
tillämpliga unionsrättsliga och nationella bestämmelser.

8 § Polismyndighetens beslut om beviljande av stöd ska 
innehålla uppgifter om vilka föreskrifter som tillämpats och 
vilka omständigheter som varit avgörande för utgången samt 
ange det förväntande resultatet av projektet. De villkor som 
beslutet är förenat med samt projektets budget och 
finansieringsplan ska särskilt framgå av beslutet.

Om det finns flera stödmottagare i ett projekt, ska detta 
framgå av beslutet om stöd.

9 § Polismyndigheten ska i beslutet om beviljande av stöd 
ange hur utgifterna för projektet ska redovisas. Det ska 
framgå vilket av de alternativ som anges i 11 § första 
stycket 6 som gäller för varje utgiftsslag.

10 § Stöd får betalas ut endast om utgifterna är 
stödberättigande enligt

11–27 §§. I annat fall ska Polismyndigheten besluta att inte 
betala ut motsvarande del av stödet.

Stödberättigande utgifter

Inledande bestämmelser

11 § Utgifter är stödberättigande om de

1. har uppkommit för att genomföra projektet,

2. är skäliga,

3. har uppkommit under den projektperiod som Polismyndigheten 
har fastställt,

4. är förenliga med unionsrättsliga och nationella 
bestämmelser,

5. uppfyller de villkor som angetts i stödbeslutet, och 

6. antingen kan styrkas av stödmottagaren genom kopior av 
fakturor, bokföringsunderlag eller andra handlingar som har 
bokförts i enlighet med god redovisningssed eller uppfyller 
de krav som gäller för förenklade redovisningsalternativ 
enligt artikel 18 i Europaparlamentets och rådets förordning 
(EU) nr 514/2014. 

Av artikel 17.3 a i Europaparlamentets och rådets förordning 
(EU) nr 514/2014 följer att endast utgifter som en 
stödmottagare har ådragit sig mellan den 1 januari 2014 och 
den 31 december 2022 kan vara stödberättigande.

12 § Om det finns särskilda skäl, kan en utgift som inte 
uppfyller de krav som ställs i 11 § första stycket 4 och 5 
ändå vara stödberättigande till viss del. Stödet för utgiften 
ska då sättas ned i proportion till avvikelsens art och 
allvar. Nedsättningen ska åtminstone motsvara den ekonomiska 
förlust för det allmänna som avvikelsen kan bedömas orsaka.

Vid en bedömning enligt första stycket ska de riktlinjer om 
finansiella korrigeringar som Europeiska kommissionen ger ut 
tjäna som vägledning. 

13 § Projekt ska bedrivas på ett kostnadseffektivt sätt. 
Utgifter som med hänsyn till omständigheterna framstår som 
oskäliga är helt eller delvis inte stödberättigande.

En stödmottagare som inte tillämpar lagen (2016:1145) om 
offentlig upphandling ska vid köp, hyra och leasing följa de 
principer som följer av 4 kap. 1 § den lagen.
Förordning (2016:1176).

14 § Av artikel 17.6 i Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 514/2014 följer att stödet i vissa fall 
ska minskas med de intäkter som projektet medför. Intäkter i 
eller genom ett projekt ska i de fallen löpande redovisas av 
stödmottagaren. 

Vissa utgifter som inte kan vara stödberättigande

15 § Utöver vad som anges i artikel 19 i Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) nr 514/2014 kan följande utgifter 
inte vara stödberättigande:

1. finansiella utgifter,

2. böter, sanktionsavgifter eller rättegångskostnader, 

3. utgifter för underleverantörskontrakt, om

a) anlitande av en underleverantör ökar kostnaden för 
projektet utan att tillföra något motsvarande värde, eller

b) utgiften för underleverantören beräknats med en 
procentuell andel av totalkostnaden för projektet, och

4. utgifter för gåvor.

Utgifter för personal

16 § Utgifter för personal ska avse bruttolönekostnader för 
personal med följande typ av anställning hos 
stödmottagaren:

1. heltidsanställning,

2. deltidsanställning med en fast andel av arbetstiden per 
månad,

3. deltidsanställning med ett varierande antal arbetstimmar 
per månad, och

4. timanställning.

17 § Följande utgifter för personal är stödberättigande:

1. löner som betalats ut i samband med verksamhet som 
stödmottagaren inte skulle utföra om det inte vore för det 
berörda projektet, som fastställts i ett anställningsavtal, 
arbetsavtal eller anställningsbeslut (nedan kallade 
anställningsbevis) eller i lag eller annan författning och 
som gäller de arbetsuppgifter som anges i arbetsbeskrivningen 
för den berörda arbetstagaren,

2. andra kostnader som arbetsgivaren haft och betalat och som 
är direkt kopplade till löner och förmåner, såsom skatter och 
sociala avgifter inklusive pensioner, förutsatt att de

a) har fastställts i ett anställningsbevis, framgår av lag 
eller annan författning eller avser personalvårdande 
kostnader av mindre omfattning som inte ska beskattas som 
inkomst av tjänst hos den anställde, och

b) inte kan återkrävas av arbetsgivaren.

18 § Om personalutgifterna ska ersättas utifrån faktiska 
kostnader, ska dessa styrkas genom att lönespecifikationer 
ges in.

19 § Personalutgifter för personer som arbetar deltid med 
projektet ska beräknas som

1. en fast procentsats av bruttopersonalkostnaden, i enlighet 
med att en fast andel av arbetstiden ägnas åt projektet, utan 
skyldighet att införa ett separat tidsregistreringssystem, 
eller

2. en varierande andel av bruttopersonalkostnaden, i enlighet 
med att det antal arbetstimmar som ägnas åt projektet 
varierar från månad till månad, baserat på ett 
tidsregistreringssystem som täcker 100 procent av den 
anställdes arbetstid.

20 § För deltidsuppgifter enligt 19 § 1 ska arbetsgivaren 
utfärda ett intyg för varje anställd och i det ange hur stor 
andel av tiden som den anställde ska arbeta med projektet.

För deltidsuppgifter enligt 19 § 2 ska ersättningen av 
personalkostnaderna beräknas på grundval av en timlön som 
fastställs 

1. genom att bruttopersonalkostnaden per månad divideras med 
det antal arbetstimmar per månad som anges i 
anställningsbeviset, eller

2. genom att den senaste dokumenterade 
bruttopersonalkostnaden per år divideras med 1 720 timmar, i 
enlighet med artikel 18.7 i Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 514/2014.

Timlönen ska multipliceras med det faktiska antalet timmar 
som ägnats åt projektet.

21 § Personalkostnader för personer som enligt 
anställningsbeviset är timanställda ska vara 
stödberättigande. Det faktiska antalet timmar som personerna 
enligt ett tidsregistreringssystem har arbetat med projektet 
ska multipliceras med den timlön som anges i 
anställningsbeviset.

22 § Utgifter för arvodering av personal som inte är anställd 
av stödmottagaren är stödberättigande endast om arvodet 
fastställts i ett avtal som har godkänts av Polismyndigheten, 
eller om arvodet framgår av lag eller annan författning.

Utgifter för lokaler, utrustning, materiel och 
administration

23 § Följande utgifter för kontorslokaler, kontorsmateriel 
och administration är stödberättigande:

1. hyra för kontorslokaler,

2. försäkringsavgifter och skatter för kontorslokaler och för 
kontorsutrustning,

3. bankavgifter för konton och kort,

4. kontorsmateriel,

5. ekonomi- och löneadministration,

6. arkiv,

7. underhåll, städning och reparationer,

8. säkerhet,

9. it-system, 

10. el, gas, värme och vatten, och

11. kommunikation. 

24 § Utgifter för finansiering av utrustning och materiel som 
köps, hyrs eller leasas av stödmottagaren för att genomföra 
projektet är stödberättigande.

Även hyra av externa lokaler för att genomföra projektet är 
stödberättigande.

Om det står klart att den utrustning som köps in kommer att 
ha ett värde när projektet avslutas, får Polismyndigheten 
besluta att utgiften är stödberättigande endast till viss 
del. Om utrustningen säljs i samband med att projektet 
avslutas, ska inkomsten räknas av från stödet.

25 § Utöver 24 § gäller att utgifter för köp av begagnad 
utrustning är stödberättigande endast om

1. inget annat stöd för utrustningen har tagits emot, 

2. utrustningens pris är marknadsmässigt, och 

3. utrustningen har de tekniska egenskaper som behövs för 
projektet och uppfyller gällande normer och standarder. 

Utgifter för resor och logi

26 § Följande utgifter för resor och logi är 
stödberättigande:

1. resor, såsom biljetter, rese- och bilförsäkring, bränsle, 
milersättning, vägtullar och parkeringsavgifter,

2. måltider som inte täcks av traktamente,

3. logi,

4. visum, och 

5. dagtraktamenten.

Utgifter för extern sakkunskap och externa tjänster

27 § Utgifter för extern sakkunskap och externa tjänster för 
att genomföra projektet är stödberättigande. 

Upphävande av beslut, återbetalningsskyldighet och 
rapportering

28 § Om beslut om stöd har fattats på grund av oriktig, 
vilseledande eller ofullständig uppgift från sökanden, eller 
om sökanden brutit mot de villkor som gäller för stödet, ska 
Polismyndigheten upphäva beslutet helt eller delvis.

29 § Om ett stödbeslut upphävs sedan stödet har betalats ut, 
eller om en stödmottagare i övrigt har tagit emot stöd för 
utgifter som inte är stödberättigande, är stödmottagaren 
återbetalningsskyldig för beloppet. Polismyndigheten ska 
kräva att motsvarande del av stödet betalas tillbaka. 
Återbetalning får krävas inom tio år från det att beloppet 
betalades ut.

30 § Om stödmottagaren inte är berättigad till ett stödbelopp 
och detta ska återbetalas, ska ränta tas ut enligt räntelagen 
(1975:635). Polismyndigheten får sätta ned räntekravet om det 
finns särskilda skäl.

31 § Är någon återbetalningsskyldig enligt 29 § eller skyldig 
att betala ränta enligt 30 § får annat stöd enligt denna 
förordning kvittas mot skulden.

32 § Polismyndigheten ska ansvara för rapporteringen av 
oegentligheter i enlighet med artikel 5.2 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014. 

En underrättelse om innehållet i rapporteringen ska sändas 
till Ekobrottsmyndigheten och Ekonomistyrningsverket.

Överklagande

33 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut 
än beslut enligt 10, 28 och 31 §§ får dock inte överklagas. 
Förordning (2018:893).

Bemyndigande

34 § Polismyndigheten får meddela föreskrifter om 
verkställigheten av denna förordning.