Förordning (2001:527) om miljökvalitetsnormer för utomhusluft 

Allmänna bestämmelser

1 § I denna förordning finns miljökvalitetsnormer för
utomhusluft enligt 5 kap. miljöbalken. Miljökvalitetsnormerna
avser dels föroreningsnivåer som inte får överskridas eller som
får överskridas endast i viss angiven utsträckning, dels
föroreningsnivåer som inte bör överskridas. För båda
normtyperna finns bestämmelser om skyldigheter att vidta
åtgärder om en föroreningsnivå överskrids eller riskerar att
överskridas. Dessa skyldigheter gäller utöver vad som följer av
5 kap. miljöbalken.

När en miljökvalitetsnorm i denna förordning anger att en
föroreningsnivå inte får överskridas, skall, om annat inte
anges i normen, varje överskridande av föroreningsnivån anses
utgöra en överträdelse av normen.

När en miljökvalitetsnorm i denna förordning anger att en
föroreningsnivå inte bör överskridas eller att det skall
eftersträvas att en föroreningsnivå inte överskrids, skall
normen anses överträdd endast om överskridandet beror på

1. verksamheter eller åtgärder som varaktigt och i betydande
omfattning motverkar möjligheterna att inte överskrida
föroreningsnivån och

2. att rimliga åtgärder inte vidtagits för att undvika att
föroreningsnivån överskrids.  Förordning (2004:661).

2 § Har upphävts genom  förordning (2004:661).

3 § I denna förordning avses med

utomhusluft: utomhusluften med undantag av arbetsplatser samt
väg- och tunnelbanetunnlar,

tätbebyggelse: tätbebyggt område med en
befolkningskoncentration med mer än 250 000 invånare, eller, om
befolkningskoncentrationen är högst 250 000 invånare,
tätbebyggt område med en sådan befolkningstäthet per
kvadratkilometer att det är motiverat att utvärdera och
säkerställa luftkvaliteten,

PM10: partiklar som inte är större än att de kan passera genom
ett selektivt intag som med 50 procents effektivitet skiljer av
partiklar med en aerodynamisk diameter av 10 mikrometer,

tröskelvärde för larm: det gränsvärde som anges i bilaga 2, då
ett ämnes koncentration i utomhusluften är så hög att en
kortvarig exponering innebär en risk för människors hälsa, och

tröskelvärde för information: det gränsvärde som anges i bilaga
2, då ett ämnes koncentration i utomhusluften är så hög att en
kortvarig exponering innebär en risk för hälsan hos särskilt
känsliga grupper i befolkningen och då information om
koncentrationen därför är nödvändig. Förordning (2007:771).

Miljökvalitetsnormer

Kvävedioxid och kväveoxider

4 § Till skydd för människors hälsa får kvävedioxid efter den
31 december 2005 inte förekomma i utomhusluft med mer än

1. i genomsnitt 90 mikrogram per kubikmeter luft under en timme
(timmedelvärde),

2. i genomsnitt 60 mikrogram per kubikmeter luft under ett dygn
(dygnsmedelvärde), och

3. i genomsnitt 40 mikrogram per kubikmeter luft under ett
kalenderår (årsmedelvärde).

Det värde som anges i första stycket 1 får överskridas 175
gånger per kalenderår (98-percentil) förutsatt att
föroreningsnivån aldrig överstiger 200 mikrogram per kubikmeter
luft under en timme mer än 18 gånger per kalenderår (99,8-
percentil).

Det värde som anges i första stycket 2 får överskridas 7 gånger
per kalenderår (98-percentil).

5 § I områden där det är minst 20 kilometer till närmaste
tätbebyggelse eller 5 kilometer till annat bebyggt område,
industriell anläggning eller motorväg gäller, i stället för det
som sägs i 4 §, att kväveoxider inte får förekomma i
utomhusluft med mer än i genomsnitt 30 mikrogram per kubikmeter
luft under ett kalenderår (årsmedelvärde).
Förordning (2007:771).

Svaveldioxid

6 § Till skydd för människors hälsa får svaveldioxid inte
förekomma i utomhusluft med mer än

1. i genomsnitt 200 mikrogram per kubikmeter luft under en
timme (timmedelvärde) och

2. i genomsnitt 100 mikrogram per kubikmeter luft under ett
dygn (dygnsmedelvärde).

Det värde som anges i första stycket 1 får överskridas 175
gånger per kalenderår (98-percentil) förutsatt att
föroreningsnivån aldrig överstiger 350 mikrogram per kubikmeter
luft under en timme mer än 24 gånger per kalenderår (99,7-
percentil).

Det värde som anges i första stycket 2 får överskridas 7 gånger
per kalenderår (98-percentil) förutsatt att föroreningsnivån
aldrig överstiger 125 mikrogram per kubikmeter luft mer än 3
gånger per kalenderår (99-percentil).

7 § I områden där det är minst 20 kilometer till närmaste
tätbebyggelse eller 5 kilometer till annat bebyggt område,
industriell anläggning eller motorväg gäller, i stället för det
som sägs i 6 §, att svaveldioxid inte får förekomma i
utomhusluft med mer än

1. i genomsnitt 20 mikrogram per kubikmeter luft under perioden
den 1 oktober till och med den 31 mars (vintermedelvärde), och

2. i genomsnitt 20 mikrogram per kubikmeter luft under ett
kalenderår (årsmedelvärde). Förordning (2007:771).

Kolmonoxid

7 a § Till skydd för människors hälsa får kolmonoxid efter den
31 december 2004 inte förekomma i utomhusluft med mer än i
genomsnitt 10 milligram per kubikmeter luft.

Genomsnittsvärdet skall avse ett dygnsvärde som beräknas på
följande sätt. Ett åttatimmarsgenomsnitt skall bestämmas för
varje timme. Varje åttatimmarsgenomsnitt bestäms som
medelvärdet av de åtta senaste timmarnas uppmätta värden.
Dygnsvärdet bestäms som det högsta av de under dygnet bestämda
tjugofyra åttatimmarsgenomsnitten. Det första
åttatimmarsgenomsnittet avser tiden från kl. 17.00 det närmast
föregående dygnet till kl. 1.00 det aktuella dygnet och det
sista åttatimmarsgenomsnittet avser tiden från kl. 16.00 det
aktuella dygnet till kl. 24.00 samma dygn. Förordning (2004:661).

Bly

8 § Till skydd för människors hälsa får bly inte förekomma i
utomhusluft med mer än i genomsnitt 0,5 mikrogram per
kubikmeter luft under ett kalenderår (årsmedelvärde).

Bensen

8 a § Till skydd för människors hälsa får bensen efter den 1
januari 2010 inte förekomma i utomhusluft med mer än i
genomsnitt 5 mikrogram per kubikmeter luft under ett kalenderår
(årsmedelvärde). Förordning (2003:112).

Arsenik

8 b § Till skydd för människors hälsa ska det eftersträvas att
arsenik efter den 31 december 2012 inte förekommer i
utomhusluft med mer än 6 nanogram per kubikmeter luft, beräknat
vid provtagning och mätning av PM10 under ett kalenderår
(årsmedelvärde). Förordning (2007:771).

Kadmium

8 c § Till skydd för människors hälsa ska det eftersträvas att
kadmium efter den 31 december 2012 inte förekommer i
utomhusluft med mer än 5 nanogram per kubikmeter luft, beräknat
vid provtagning och mätning av PM10 under ett kalenderår
(årsmedelvärde). Förordning (2007:771).

Nickel

8 d § Till skydd för människors hälsa ska det eftersträvas att
nickel efter den 31 december 2012 inte förekommer i utomhusluft
med mer än 20 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10 under ett kalenderår
(årsmedelvärde). Förordning (2007:771).

Bens(a)pyren

8 e § Till skydd för människors hälsa ska det eftersträvas att
bens(a)pyren efter den 31 december 2012 inte förekommer i
utomhusluft med mer än 1 nanogram per kubikmeter luft, beräknat
vid provtagning och mätning av PM10 under ett kalenderår
(årsmedelvärde). Förordning (2007:771).

Partiklar (PM 10)

9 § Till skydd för människors hälsa får partiklar efter den 31
december 2004 inte förekomma i utomhusluft med mer än

1. i genomsnitt 50 mikrogram per kubikmeter luft under ett dygn
(dygnsmedelvärde), och

2. i genomsnitt 40 mikrogram per kubikmeter luft under ett
kalenderår (årsmedelvärde).

Det värde som anges i första stycket 1 får överskridas 35
gånger per kalenderår (90-percentil).

Ozon

9 a § Till skydd för människors hälsa och i den utsträckning
som det är möjligt med hänsyn till hur ozonbildande ämnen
transporteras i luften och bildar ozon, skall det eftersträvas
att ozon efter den 31 december 2009 inte förekommer i
utomhusluft med mer än i genomsnitt 120 mikrogram per
kubikmeter luft.

Genomsnittsvärdet skall avse ett dygnsvärde som beräknas på
följande sätt. Ett åttatimmarsgenomsnitt skall bestämmas för
varje timme. Varje åttatimmarsgenomsnitt bestäms som
medelvärdet av de åtta senaste timmarnas uppmätta värden.
Dygnsvärdet bestäms som det högsta av de under dygnet bestämda
tjugofyra åttatimmarsgenomsnitten. Det första
åttatimmarsgenomsnittet avser tiden från kl. 17.00 det närmast
föregående dygnet till kl. 1.00 det aktuella dygnet och det
sista åttatimmarsgenomsnittet avser tiden från kl. 16.00 det
aktuella dygnet till kl. 24.00 samma dygn. Förordning (2004:661).

9 b § Till skydd för växtligheten och i den utsträckning som
det är möjligt med hänsyn till hur ozonbildande ämnen
transporteras i luften och bildar ozon, skall det eftersträvas
att ozon inte förekommer i utomhusluft

1. från och med den 1 januari 2010 till och med den 31 december
2019 med mer än 18 000 mikrogram beräknat enligt
exponeringsindex AOT 40 och bestämt som ett genomsnittligt
värde under en femårsperiod,

2. efter den 31 december 2019 med mer än 6 000 mikrogram
beräknat enligt exponeringsindex AOT 40.

Om det på grund av ofullständiga uppgifter inte är möjligt att
fastställa årsvärden för en femårsperiod, skall det värde som
avses i första stycket 1 bestämmas som ett genomsnittligt värde
under en treårsperiod.

Exponeringsindex AOT 40 avser värde för summerade
överskridanden av en viss halt ozon under en viss tidsperiod.
Exponeringsindex AOT 40 uttrycks i mikrogram per kubikmeter
luft och timme och beräknas på följande sätt. Under perioden
från och med den 1 maj till och med den 31 juli varje år skall
det för varje timme mellan kl. 8.00 och 20.00 bestämmas ett
timmedelvärde för ozonhalten. Varje timmedelvärde bestäms som
skillnaden mellan den koncentration av ozon som överstiger 80
mikrogram per kubikmeter luft och 80 mikrogram per kubikmeter
luft. Skillnaderna summeras först för varje dag och sedan till
en totalsumma för hela perioden. Förordning (2004:661).

Kontroll av föroreningsnivåer

10 § Varje kommun ska kontrollera att miljökvalitetsnormerna i
4-9 §§ uppfylls inom kommunen. Kontrollen kan ske genom
samverkan mellan flera kommuner. I fråga om de
miljökvalitetsnormer som anges i 8 a-8 e §§ ska
föroreningsnivån kontrolleras även under tiden före de
tidpunkter som anges i de paragraferna.

Kontrollen ska ske genom mätningar, beräkningar eller annan
objektiv uppskattning. Förordning (2007:771).

11 § I tätbebyggelse ska kontrollen av miljökvalitetsnormerna i
4, 6 och 7 a-9 §§ ske genom mätning. I andra områden ska
kontrollen ske genom mätning så snart det kan antas att en
föroreningsnivå som anges i miljökvalitetsnormerna kan komma
att överskridas. Mätningarna får kompletteras med beräkningar
för att nödvändig information om luftkvaliteten ska kunna
erhållas. Förordning (2007:771).

12 § Om tidigare mätningar eller beräkningar enligt 10 och
11 §§ under en representativ tidsrymd visar att värdet för
respektive genomsnittsperiod

1. överstiger den övre utvärderingströskeln enligt bilaga 1,
ska kontrollen ske genom mätning som kan kompletteras med
beräkning,

2. understiger den övre utvärderingströskeln enligt bilaga 1,
får kontrollen ske genom en kombination av mätning och
beräkning, eller

3. understiger den nedre utvärderingströskeln enligt bilaga 1,
får kontrollen ske genom enbart beräkning eller objektiv
uppskattning.

Första stycket 3 får dock inte tillämpas i tätbebyggelser i
fråga om kvävedioxid och svaveldioxid. Förordning (2007:771).

12 a § Naturvårdsverket ska upprätta de förteckningar över
zoner och tätbebyggelser som behövs till följd av

1. artiklarna 3-5 i Europaparlamentets och rådets direktiv
2002/3/EG av den 12 februari 2002 om ozon i luften, och

2. artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv
2004/107/EG av den 15 december 2004 om arsenik, kadmium,
kvicksilver, nickel och polycykliska aromatiska kolväten i
luften. Förordning (2007:771).

12 b § Naturvårdsverket ansvarar för att koncentrationerna av
ozon, kvävedioxid och ozonbildande ämnen kontrolleras i
enlighet med artikel 9 i direktiv 2002/3/EG. Uppmätta
ozonkoncentrationer skall omräknas till standardtemperatur 293
K och standardtrycket 101,2 kPa. Förordning (2004:661).

13 § För kontrollen av att miljökvalitetsnormerna uppfylls får
Naturvårdsverket meddela närmare föreskrifter om mätmetoder,
beräkningsmodeller, utvärderingsmetoder, redovisning av
mätresultat och godkännande av mätutrustning.

14 § Om kontrollen enligt 10-12 och 13 §§ visar att en
föroreningsnivå som anges i miljökvalitetsnormerna kan antas
komma att överskridas i en kommun, ska kommunen omedelbart
underrätta Naturvårdsverket och berörda länsstyrelser.
Förordning (2007:771).

Åtgärdsprogram

15 § Efter en underrättelse enligt 14 § ska Naturvårdsverket
undersöka behovet av ett åtgärdsprogram enligt 5 kap.
miljöbalken. Naturvårdsverket ska även undersöka behovet av
ett åtgärdsprogram om kontrollen enligt 12 b § visar att en
föroreningsnivå som anges i miljökvalitetsnormerna avseende
ozon kan antas komma att överskridas eller om sådana
förhållanden som avses i artikel 7 i direktiv 2002/3/EG
föreligger.

Om Naturvårdsverket finner att ett åtgärdsprogram behövs, ska
verket rapportera detta till de berörda länsstyrelserna.

Om det finns särskilda skäl för att det inte ska vara en
länsstyrelse eller en kommun som upprättar ett förslag till
eller fastställer ett åtgärdsprogram, ska Naturvårdsverket i
stället rapportera detta och behovet av åtgärdsprogram till
regeringen. Förordning (2009:684).

15 a § En länsstyrelse som har tagit emot en rapport enligt
15 § andra stycket ska snarast

1. upprätta ett förslag till åtgärdsprogram, eller

2. överlåta till en eller flera kommuner att upprätta ett
förslag till åtgärdsprogram, om det är lämpligt att göra en
sådan överlåtelse och de berörda kommunerna är överens med
länsstyrelsen om detta.

Om länsstyrelsen inte delar Naturvårdsverkets bedömning av
behovet av åtgärdsprogram, får länsstyrelsen överlämna den
frågan till regeringens prövning innan länsstyrelsen vidtar
någon åtgärd enligt första stycket. Ett sådant överlämnande
ska innehålla en redogörelse för länsstyrelsens syn på
behovet av åtgärdsprogram.

Om länsstyrelsen inte kan komma överens med en kommun om att
kommunen ska upprätta ett förslag till åtgärdsprogram, får
länsstyrelsen överlämna den frågan till regeringens prövning.
Ett sådant överlämnande ska innehålla en redogörelse för
varför det är lämpligt att kommunen upprättar förslaget samt
en redovisning av det som har kommit fram vid
överläggningarna i ärendet. Förordning (2009:684).

15 b § Om det är lämpligt, ska ett åtgärdsprogram samordnas
med åtgärdsprogram för andra miljökvalitetsnormer och med
program som har tagits fram eller ska tas fram enligt
förordningen (2003:65) om nationella utsläppstak.
Förordning (2009:684).

15 c § Den som har upprättat ett förslag till åtgärdsprogram
ska i samrådet enligt 5 kap. 4 § tredje stycket miljöbalken
sträva efter att komma överens med de berörda myndigheterna
och kommunerna om de åtgärder som myndigheterna eller
kommunerna kommer att behöva vidta enligt programmet.
Förordning (2009:684).

15 d § När samrådet enligt 5 kap. 4 § miljöbalken är
avslutat, ska den som har upprättat förslaget till
åtgärdsprogram fastställa programmet i de delar som de
berörda myndigheterna och kommunerna är överens. I övriga
delar får frågan om att fastställa programmet överlämnas till
regeringens prövning. Förordning (2009:684).

16 § Den som har fastställt ett åtgärdsprogram ska sända en
kopia av programmet till Naturvårdsverket och de andra
myndigheter och kommuner som berörs. Förordning (2009:684).

Information om föroreningsnivåer

17 § Kommunerna ska genom Internet eller press eller på annat
lämpligt sätt informera om koncentrationerna av kvävedioxid och
kväveoxider, svaveldioxid, kolmonoxid, bly, bensen, partiklar,
arsenik, kadmium, nickel och bens(a)pyren. Informationen ska
alltid innehålla uppgifter om

1. överskridanden av de föroreningsnivåer som anges i
miljökvalitetsnormerna,

2. överskridanden av tröskelvärden för information avseende
svaveldioxid och kvävedioxid,

3. vilken bedömning som kommunerna gör i fråga om
överskridanden, och

4. eventuella följder för människors hälsa.

Den information som avses i första stycket ska uppdateras varje
dag. Uppdateringen ska avse de upplysningar som till följd av
kontrollen enligt 10-12 §§ är tillgängliga för kommunerna.
Uppgifter om kvävedioxid, svaveldioxid och kolmonoxid ska, när
så är möjligt, uppdateras en gång i timmen. I fråga om bly är
det tillräckligt att uppdateringen sker en gång per kvartal. I
fråga om bensen, arsenik, kadmium, nickel och bens(a)pyren är
det tillräckligt att uppgifterna, i form av ett
genomsnittsvärde för de tolv senaste månaderna, uppdateras
minst var tredje månad. När så är möjligt ska uppgifterna om
bensen uppdateras en gång i månaden.

Informationen ska vara tillgänglig för allmänheten eller andra
som är berörda eller har intresse av den.
Förordning (2007:771).

17 a § Naturvårdsverket skall på lämpligt sätt tillhandahålla
aktuell information om koncentrationerna av ozon i luften.
Informationen skall alltid innehålla uppgifter om

1. överskridanden av den ozonkoncentration som anges i 9 a §
första stycket och 9 b § första stycket 2,

2. överskridanden av tröskelvärdet för information om ozon och
tröskelvärdet för larm om ozon, och

3. eventuella följder för människors hälsa.

Den information som avses i första stycket skall under
föreskriven mätperiod uppdateras varje dag och, när så är
möjligt, varje timme.

Informationen skall vara tillgänglig för allmänheten och andra
som är berörda eller har intresse av den. Förordning (2004:661).

18 § Om tröskelvärdet enligt bilaga 2 för information om
svaveldioxid eller kvävedioxid överskrids ska en kommun
omedelbart underrätta allmänheten, Naturvårdsverket och berörda
länsstyrelser.

Om tröskelvärdet enligt bilaga 2 för larm om ozon överskrids
eller kan antas komma att överskridas ska Naturvårdsverket
omedelbart lämna information till allmänheten och hälso- och
sjukvårdsinstitutioner. Förordning (2007:771).

19 § Informationen till allmänheten enligt 18 § skall ske genom
press, radio eller TV eller på annat lämpligt sätt.
Informationen skall innehålla

1. datum, tid och plats för överskridandet samt orsaken om den
är känd,

2. prognos om förändring i koncentrationen,

3. prognos om vilka geografiska områden som berörs,

4. prognos om överskridandets varaktighet,

5. uppgifter om vilka grupper av befolkningen som berörs, och

6. uppgifter om hur de berörda grupperna skall skydda sig.

Information om ozon enligt 18 § andra stycket skall även
innehålla uppgifter om vilken typ av tröskelvärde som
överskridits, högsta medelkoncentrationerna för 1 timme och 8
timmar, beskrivning av möjliga symptom, uppgifter om de
viktigaste sektorerna av utsläppskällor, rekommenderade
åtgärder för att minska utsläppen och uppgifter om var man får
tillgång till mer information. Förordning (2004:661).

19 a § Naturvårdsverket skall ta fram och på lämpligt sätt
tillhandahålla årliga rapporter om ozonkoncentrationerna i
luften. Rapporterna skall innehålla information om
överskridanden av de värden för ozonkoncentrationer som anges i
9 a och 9 b §§ samt överskridanden av tröskelvärdet för
information om ozon och tröskelvärdet för larm om ozon. Vid
behov skall rapporterna innehålla en utvärdering av effekterna
av överskridandena. Förordning (2004:661).

Rapportering till EG-kommissionen

20 § Naturvårdsverket ska fullgöra de uppgifter i fråga om
rapportering till Europeiska kommissionen som framgår av

1. artiklarna 10 och 11.1 i rådets direktiv 96/62/EG av den 27
september 1996 om utvärdering och säkerställande av
luftkvaliteten, ändrat genom Europaparlamentets och rådets
förordning (EG) nr 1882/2003,

2. artiklarna 3, 5 och 7 i rådets direktiv 1999/30/EG av den 22
april 1999 om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och
kväveoxider, partiklar och bly i luften, ändrat genom
kommissionens beslut 2001/744/EG,

3. artikel 5.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv
2000/69/EG av den 16 november 2000 om gränsvärden för bensen
och koloxid i luften,

4. artikel 10 och bilaga VI i Europaparlamentets och rådets
direktiv 2002/3/EG av den 12 februari 2002 om ozon i luften,
och

5. artiklarna 4.14 och 5 i Europaparlamentets och rådets
direktiv 2004/107/EG av den 15 december 2004 om arsenik,
kadmium, kvicksilver, nickel och polycykliska aromatiska
kolväten i luften.

Rapporteringen ska ske enligt den zonindelning som
Naturvårdsverket bestämmer. Förordning (2007:771).

Övergångsbestämmelser

2001:527

Denna förordning träder i kraft den 19 juli 2001 då
förordningen (1998:897) om miljökvalitetsnormer skall upphöra
att gälla.

2003:432

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2003 men tillämpas
från och med den 1 juni 2003.

2007:771

1. Denna förordning träder i kraft den 11 december 2007.

2. För tiden före den 1 januari 2010 ska den föroreningsnivå
som avses i 14 § i fråga om bensen inkludera en
toleransmarginal så att underrättelseskyldigheten

a) under 2007 endast gäller om årsmedelvärdet kan antas komma
att överskrida 8 mikrogram per kubikmeter luft,

b) under 2008 endast gäller om årsmedelvärdet kan antas komma
att överskrida 7 mikrogram per kubikmeter luft, och

c) under 2009 endast gäller om årsmedelvärdet kan antas komma
att överskrida 6 mikrogram per kubikmeter luft.


Bilaga 1

Utvärderingströsklar för kvävedioxid

Norm för timmedelvärde:

Övre tröskel: 72 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 175 gånger under ett kalenderår (98-percentil)

Nedre tröskel: 54 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 175 gånger under ett kalenderår (98-percentil)

Norm för dygnsmedelvärde:

Övre tröskel: 48 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 7 gånger under ett kalenderår (98-percentil)

Nedre tröskel: 36 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 7 gånger under ett kalenderår (98-percentil)

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 32 mikrogram per kubikmeter luft

Nedre tröskel: 26 mikrogram per kubikmeter luft

Utvärderingströsklar för kväveoxider

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 24 mikrogram per kubikmeter luft

Nedre tröskel: 19,5 mikrogram per kubikmeter luft

Utvärderingströsklar för svaveldioxid till skydd för människors
hälsa (6 §)

Norm för timmedelvärde:

Övre tröskel: 150 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 175 gånger under ett kalenderår (98-percentil)

Nedre tröskel: 100 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 175 gånger under ett kalenderår (98-percentil)

Norm för dygnsmedelvärde:

Övre tröskel: 75 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 3 gånger under ett kalenderår (99-percentil)

Nedre tröskel: 50 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 3 gånger under ett kalenderår (99-percentil)

Utvärderingströsklar för svaveldioxid till skydd för ekosystem
(7 §)

Norm för vintermedelvärde:

Övre tröskel: 12 mikrogram per kubikmeter luft

Nedre tröskel: 8 mikrogram per kubikmeter luft

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 12 mikrogram per kubikmeter luft

Nedre tröskel: 8 mikrogram per kubikmeter luft

Utvärderingströsklar för kolmonoxid

Norm för dygnsmedelvärde (högsta åttatimmarsgenomsnitt):

Övre tröskel: 7 milligram per kubikmeter luft

Nedre tröskel: 5 milligram per kubikmeter luft

Utvärderingströsklar för bly

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 0,35 mikrogram per kubikmeter luft

Nedre tröskel: 0,25 mikrogram per kubikmeter luft

Utvärderingströsklar för bensen

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 3,5 mikrogram per kubikmeter luft

Nedre tröskel: 2 mikrogram per kubikmeter luft

Utvärderingströsklar för partiklar (PM10)

Norm för dygnsmedelvärde:

Övre tröskel: 30 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 7 gånger per kalenderår (98-percentil)

Nedre tröskel: 20 mikrogram per kubikmeter luft överskrids mer
än 7 gånger per kalenderår (98-percentil)

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 14 mikrogram per kubikmeter luft

Nedre tröskel: 10 mikrogram per kubikmeter luft

Utvärderingströsklar för arsenik

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 3,6 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10

Nedre tröskel: 2,4 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10

Utvärderingströsklar för kadmium

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 3 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10

Nedre tröskel: 2 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10

Utvärderingströsklar för nickel

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 14 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10

Nedre tröskel: 10 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10

Utvärderingströsklar för bens(a)pyren

Norm för årsmedelvärde:

Övre tröskel: 0,6 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10

Nedre tröskel: 0,4 nanogram per kubikmeter luft, beräknat vid
provtagning och mätning av PM10
Förordning (2007:771).

Bilaga 2

Tröskelvärde för information om kvävedioxid

400 mikrogram kvävedioxid per kubikmeter luft som ett
medelvärde under tre på varandra följande timmar i ett område
som är representativt för luftkvaliteten och minst 100
kvadratkilometer stort eller i en tätbebyggelse.

Tröskelvärde för information om svaveldioxid

350 mikrogram svaveldioxid per kubikmeter luft som ett
medelvärde under tre på varandra följande timmar i ett område
som är representativt för luftkvaliteten och minst 100
kvadratkilometer stort eller i en tätbebyggelse.

Tröskelvärde för information om ozon

180 mikrogram per kubikmeter luft som ett medelvärde under en
timme.

Tröskelvärde för larm om ozon

240 mikrogram per kubikmeter luft som ett medelvärde under en
timme.
Förordning (2007:771).