Lag (1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall

1 § Skall ett av regeringen meddelat beslut om avvisning enligt 30 §
eller utvisning enligt 47 § utlänningslagen (1980:376) på grund av
förordnande enligt 73 § samma lag ej verkställas, äger 2--5 §§
tillämpning beträffande utlänning som avses med beslutet.

Har enligt utlänningslagen meddelats beslut i andra fall än sådana som
avses i första stycket om avvisning eller utvisning och kan beslutet ej
verkställas, får regeringen, om sådana omständigheter föreligger
beträffande utlänningen som avses i 30 § första och andra styckena samma
lag, förordna att 2--5 §§ skall äga tillämpning. Lag (1980:973)

2 § Finnes det vara av betydelse för att utröna huruvida organisation
eller grupp som aves i 30 § andra stycket utlänningslagen (1980:376)
planlägger eller förbereder gärning som innebär våld, hot eller tvång
för politiska syften, får utlänning, som avses i 1 §, underkastas
husrannsakan, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning. Av sådan
utlänning får också tagas fingeravtryck och fotografi.

Förordnande om åtgärd enligt första stycket meddelas av polismyndighet.
I fråga om sådan åtgärd gäller i övrigt bestämmelserna i 28 kap.
rättegångsbalken i tillämpliga delar. Lag (1980:973).

3 § För ändamål som avses i 2 § första stycket kan rätten, om synnerliga
skäl föreligger, meddela polismyndighet tillstånd att taga del av samtal
till och från telefonapparat, som innehaves eller eljest kan antagas
komma att begagnas av utlänning som avses i 1 §.

Rätten kan för ändamål som avses i 2 § första stycket, om synnerliga
skäl föreligger, även meddela polismyndighet tillstånd att närmare
undersöka, öppna eller granska post- eller telegrafförsändelse, brev,
annan sluten handling eller paket som har ställts till eller avsänts
från utlänning, som avses i 1 §, och som påträffas vid husrannsakan,
kroppsvisitation eller kroppsbesiktning eller som finns hos post-,
telegraf-, järnvägs- eller annan befordringsanstalt.

I tillstånd som avses i andra stycket kan rätten förordna, att i
tillståndet avsedd försändelse, som ankommer till befordringsanstalt,
skall kvarhållas till dess den närmare undersökts, öppnats eller
granskats. Förordnandet skall innehålla underrättelse att meddelande om
åtgärden ej får utan tillstånd av den som har begärt åtgärden lämnas
avsändaren, mottagaren eller annan.

4 § Tillstånd som avses i 3 § skall meddelas att gälla viss tid ej
överstigande en månad. Tiden räknas, vid tillstånd till
telefonavlyssning från den dag tillståndet delgavs telefonanstaltens
föreståndare och i övriga fall från den dag tillståndet meddelades.

Fråga om tillstånd prövas av Stockholms tingsrätt på yrkande av
rikspolisstyrelsen. Rättens avgörande sker genom slutligt beslut. Sådant
beslut går omedelbart i verkställighet. I fråga om förfarandet äger i
övrigt bestämmelserna i rättegångsbalken om förfarandet vid rättens
prövning av fråga som under förundersökning i brottmål uppkommit om
åtgärd enligt 27 kap. 16 § nämnd balk motsvarnade tillämpning.

5 § Uppteckning som ägt rum vid telefonavslyssning får ej granskas av
annan än rätten, rikspolisstyrelsen, polismyndighet eller åklagare.
Innehåller uppteckningen något som ej är av betydelse för det ändamål
som föranlett avlyssningen, skall den i sådan del efter granskningen
omedelbart förstöras.

Försändelse eller annan handling som omfattas av tillstånd enligt 3 §
får ej närmare undersökas, öppnas eller granskas av annan än rätten,
rikspolisstyrelsen, polismyndighet eller åklagare. Handling varom här är
fråga skall undersökas snarast möjligt. När undersökningen har
slutförts, skall försändelse som finns hos befordringsanstalt
tillställas den till vilken försändelsen är ställd och annan handling
återlämnas till den hos vilken handlingen påträffats, om ej beslag sker
enligt därom gällande bestämmelser.

Övergångsbestämmelser

1989:530

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1989, då lagen (1975:1360) om
tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall skall upphöra att gälla.

Bestämmelserna i 17 § första stycket tillämpas även när regeringen
enligt 73 § utlänningslagen (1980:376) eller 8 § lagen (1973:162) om
särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med
internationell bakgrund eller 51 § tredje stycket utlänningslagen
(1954:193) har förordnat att avvisnings- eller utvisningsbeslut ej skall
verkställas. Bestämmelserna i 17 § andra stycket är tillämpliga också
när beslut om avvisning eller utvisning har meddelats enligt
utlänningslagen (1980:376) och när beslut om avvisning, förpassning,
förvisning eller utvisning har meddelats enligt utlänningslagen
(1954:193).

Vid tillämpning av 23 § första stycket 2 och 24 § första stycket
likställs med beslut om avvisning eller utvisning som där avses
motsvarande beslut enligt äldre lag. Med föreskrift enligt 23 § första
stycket 3 likställs motsvarande föreskrifter som meddelats enligt äldre
lag.

Om det i en lag eller i en annan författning hänvisas till en föreskrift
som har ersatts genom bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den
nya bestämmelsen.