PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Kungörelse (1953:640) om införande av benämningarna Televerket och Telestyrelsen 

Kungl. Maj:t, som den 9 oktober 1953 meddelat beslut om ändrad 
benämning för telegrafverket och telegrafstyrelsen, har funnit gott 
förordna, att vad i allmän författning eller genom särskilda Kungl. 
Maj:ts beslut finnes stadgat rörande telegrafverket respektive 
telegrafstyrelsen skall avse televerket respektive telestyrelsen.
Lag (1953:770) om folkrättsliga  reglers iakttagande i fråga om  ansvar för brott av vissa utlänningar 

Är någon, som avses i 21 kap. 4 § brottsbalken, eller annan utlänning, 
som internerats då riket är i krig, misstänkt för brott, skall vid 
rättsligt förfarande med anledning därav samt vid påföljds ådömande 
och verkställande iakttagas vad som bestämts i gällande avtal med 
främmande makt eller följer av allmänt erkända folkrättsliga 
grundsatser. Lag (1986:659).
Lag (1953:771) om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m.

1 § Rödakorsmärket, bestående av rött kors på vit botten, eller
benämningen "röda korset" eller "Genèvekorset" må icke offentligen
brukas annat än som kännetecken för militär sjukvård eller för
militärpräster eller i fall som sägs i 2 §.

2 § De internationella rödakorsorganisationerna äga använda märke och
benämning som avses i 1 §. Detsamma gäller utländsk nationell
förening, som i sitt hemland äger offentligen bruka märket eller
benämningen.

Med regeringens tillstånd må föreningen svenska röda korset och annan
svensk förening, till vars uppgift hör att i krig biträda vid militär
sjukvård, begagna sagda märke och benämning. Märke som nu sagts må ock
med regeringens tillstånd användas som kännetecken för civil sjukvård
under krig och för räddningstjänst vid kusten samt i fredstid för att
utmärka fordon som nyttjas såsom ambulans och för att angiva
hjälpstation som är uteslutande avsedd för avgiftsfri vård av sårade
och sjuka. Lag (1979:744).

3 § Märke, bestående av röd halvmåne på vit botten eller av rött lejon
och röd sol på vit botten, eller benämningen "röda halvmånen" eller
"röda lejonet och solen" må icke offentligen brukas, med mindre det är
tillåtet enligt avtal med främmande makt.

4 § Det internationella kännetecknet för civilförsvar, bestående
av en liksidig blå triangel mot orangefärgad bakgrund, får inte
användas offentligt utan medgivande av regeringen eller den
myndighet som regeringen bestämmer. Lag (1994:1723).

5 § Den som saluhåller vara, därpå obehörigen anbragts märke,
benämning eller annat kännetecken, som avses i 1, 3 eller 4 §, eller i
firma obehörigen intager sådan benämning eller eljest bryter mot de i
nämnda paragrafer stadgade förbuden, straffes med böter eller
fängelse.

Samma lag vare där någon offentligen brukar märke, benämning eller
kännetecken som företer sådan likhet med märke, benämning eller
kännetecken som avses i 1, 3 eller 4 § att förväxling lätt kan ske.
Lag (1979:744).

Övergångsbestämmelser

1953:771

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1954 men skall, såvitt angår märke
eller benämning som avses i 3 §, icke äga tillämpning å varumärke
eller firma som här i riket lagligen registrerats eller av
näringsidkare brukats före lagens utfärdande.

Genom lagen upphäves lagen den 2 juni 1911 (nr 43 s. 1) om skydd för
vissa internationella sjukvårdsbeteckningar.

Förekommer i lag eller författning hänvisning till eller avses däri
eljest lagrum, som ersatts genom bestämmelse i den nya lagen, skall
den bestämmelsen i stället tillämpas.

1979:744

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer, men skall
såvitt angår varumärke som här i riket registrerats eller av
näringsidkare brukats före lagens ikraftträdande icke äga tillämpning
förrän två år efter lagens ikraftträdande.
Kommunal delegationslag (1954:130) 

Kommun, som tillhör sammanslutning av kommuner med uppgift att
tillvarataga medlemmarnas intressen såsom arbetsgivare
(arbetsgivarorganisation), äger uppdraga åt sammanslutningen
att med bindande verkan för kommunen genom kollektivavtal eller
annorledes enhetligt reglera anställningsvillkoren för sådana
arbetstagare i kommunens tjänst, vilkas villkor det icke
ankommer på statlig myndighet att fastställa.

Kommunen äger bestämma att uppdrag enligt första stycket får
lämnas av nämnd, som handlägger frågor om anställningsvillkor
för arbetstagare i kommunens tjänst.

Med kommun jämställs i denna lag landsting och annan kommunal
förvaltningsenhet. Lag (1999:297).
Skogskontoförordning (1954:144) 

1 § Med skogskonto förstås i denna förordning ett sådant
särskilt konto i ett kreditinstitut som avses i 21 kap. 21 §
inkomstskattelagen (1999:1229). Vad som sägs om skogskonto
gäller även skogsskadekonto. Förordning (2004:333).

2 § Har upphävts genom förordning (2001:1245).

3 § Har upphävts genom förordning (2001:1245).

4 § Har upphävts genom förordning (2001:1245).

5 § Om en kontrolluppgift som har lämnats enligt 16 kap. 4 § 
1 a skatteförfarandelagen (2011:1244) inte har följts vid
ett beslut om avdrag för insättning på ett skogskonto eller
skogsskadekonto, ska Skatteverket snarast möjligt lämna ett
meddelande till kreditinstitutet om beslutet. Ett sådant
meddelande ska också lämnas till kreditinstitutet om
innestående medel har tagits upp som intäkt i inkomstslaget
näringsverksamhet enligt 21 kap. 39 eller 40 §
inkomstskattelagen (1999:1229). Om den skattskyldige har
överklagat beslutet, ska meddelandet lämnas först när beslutet
har fått laga kraft. Förordning (2011:1264).

6 § Har upphävts genom förordning (2001:1245).

7 § Har upphävts genom förordning (2001:1245).

8 § Bestämmelser om begäran om indrivning m. m. av skatt för
ränta på skogskonto, skogsskadekonto och upphovsmannakonto
enligt lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogskontomedel m.
m. och dröjsmålsavgift enligt nämnda lag finns i 4--9 §§
indrivningsförordningen (1993:1229). Att den betalningsskyldige
skall uppmanas att betala fordringen innan ansökan om indrivning
görs framgår av 3 § nämnda förordning.

Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger 100
kronor om indrivning inte krävs från allmän synpunkt.
Förordning (1993:1230).

Övergångsbestämmelser

2001:1245

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2002 och
tillämpas första gången vid 2002 års taxering.
Lag (1954:154) om skyldighet för kommun att  avsätta medel till särskild skatteregleringsfond i anledning av fastighetsskattens omläggning 

1 § Det åligger stad, köping, landskommun och landsting att verkställa 
avsättning till särskild skatteregleringsfond i anledning av  
fastighetsskattens omläggning med sådant belopp, att denna fond vid  
utgången av år 1957 uppgår till belopp ej understigande vad staden,  
köpingen, landskommunen eller landstinget av statsverket under år 1955 
uppburit på grundval av 1954 års fastighetstaxering. 

Avsättning, som nu sagts, må fördelas på åren 1955, 1956 och 1957  
eller ock göras under något eller några av dessa år. 

2 § Vad om inskränkning i kommuns rätt att taga medel ur fond i  
anspråk finnes stadgat, skall, såvitt avser tiden efter utgången av år 
1957, icke gälla fond varom i denna lag förmäles. 

3 § Kungl. Maj:t äger utfärda de närmare föreskrifter, som kunna  
finnas erforderliga för tillämpning av denna lag.
Kungörelse (1954:17) om betesreglering inom vissa skogsvårdsområden i Gällivare, Arvidsjaurs och Jokkmokks socknar i Norrbottens län

Med stöd av 12  § andra stycket lagen den 2 juni 1933 (nr 269) om
ägofred har Kungl. Maj:t, på framställning av skogsvårdsstyrelsen i
Norrbottens län, funnit gott förordna, att betesreglering må, på sätt
och under villkor som stadgas i 13-19  §§ samma lag, äga rum inom
följande skogsvårdsområden i Norrbottens län, nämligen Vitträsk,
Flakaberg, Mäntyvaara, Ruutirova, Satter, Vähävaara, Mårdsel, Risträsk,
Suobbat, Västerberg-Neitaskaito och Yrttivaara i Gällivare socken,
Järvträsk-Stenbacken, Fjällbonäs, Högbränna, Stormyrheden, Lappträsk,
Akkavare, Renvallen och Tjappsåive i Arvidsjaurs socken, Kilkok,
Lillåstrand-Tjäruträsk, Vuollerim, Vajkijaur, Krokamyran och Messaure i
Jokkmokks socken.
Brev (1954:23) till kommerskollegium angående fastställande av nytt reglemente för senator Emil Possehls stipendiefond 

/Författningens text finns bara i tryckt version/
Förordning (1954:325) om försäkring av  statens egendom, m.m. 

1. Statliga myndigheter får inte teckna eller låta teckna försäkringar
för statens egendom eller för att skydda staten eller statligt anställda
mot ansvarighet. I fråga om försäkringar för egendom som universiteten
förvaltar gäller dock särskilda föreskrifter. Förordning (1989:397).

2. Trots vad som sagts ovan får, om den aktuella myndigheten med hänsyn
till statens intressen finner det lämpligt, tecknas

a) trafikförsäkring eller motsvarande försäkring för motorfordon som

-- tillhör polisväsendet, Postverket eller Televerket, eller

-- är avsedda för personbefordran och disponeras av departementen eller
länsstyrelserna, eller

-- används utomlands,

b) transportförsäkring, då köp eller försäljning annars inte kan komma
till stånd eller då följden av att avstå från försäkringsskyddet inte
leder till fördelaktigare priser, lägre omkostnader eller förmånligare
villkor i övrigt,

c) brandförsäkring

-- av sådan lantbruksegendom som är upplåten mot nyttjanderätt och mot
vilken inget förbud mot försäkring finns meddelat i särskild ordning,
eller

-- av en sådan fastighet som länsbostadsnämnden ropat in på exekutiv
auktion för att skydda statens fordran,

-- i samband med byggnads- och anläggningsarbeten,

-- eller annan försäkring av egendom som tillhör försvarsmaktens
personalkassor,

d) reparentförsäkring vid marinens förbandsbundna verkstäder, samt

e) nödvändig försäkring i samband med att egendom som tillhör staten
utan ersättning lånas ut eller upplåts till någon annan än en statlig
myndighet under förutsättning att försäkringskostnaden betalas av den
till vilken egendomen lånas ut eller upplåts.

Vidare får trafikförsäkring eller motsvarande försäkring tecknas för
motorfordon som tillhör staten, för den tid då sådana fordon
tillfälligtvis brukas i trafik utomlands. Förordning (1992:174).

3. Köpe- eller försäljningsavtal, som innebär att staten iklädes
kostnad för transportförsäkring, må endast ingås under de
förutsättningar som angivas ovan vid 2 b.

4. Nu gällande avtal rörande sådan försäkring, som myndighet enligt
bestämmelserna i denna förordning icke äger teckna, skall, därest
avtalet icke skall gälla för all framtid, bringas att upphöra så snart
lämpligen kan ske. Förordning (1989:397).

5. Bestämmelserna i denna förordning skola tillämpas från och med den 1
juli 1954, då av Kungl. Maj:t tidigare meddelade, häremot stridande
föreskrifter upphöra att gälla. Förordning (1989:397).
Kungörelse (1954:5) om tillämpning av ett mellan Sverige och Belgien den 1 april 1953 undertecknat avtal för undvikande av dubbelbeskattning och för reglering av vissa andra frågor beträffande skatter å inkomst och förmögenhet

Övergångsbestämmelser

1987:1047

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande såvitt angår
förhållandet mellan Sverige och de båda staterna Burundi och
Rwanda för inkomst som förvärvas före den 1 januari 1988 och
för förmögenhet som taxeras före år 1989.
Kungörelse (1954:555) angående mätbrev för fart genom Suezkanalen

1 § 

1. På begäran av ägaren till eller befälhavaren i svenskt 
fartyg äger Transportstyrelsen, efter mätning i nedan angiven 
ordning, för fartyget utfärda särskilt, på engelska språket 
avfattat mätbrev för fart genom Suezkanalen (Suez Canal Special 
Tonnage Certificate).

Sådant mätbrev må jämväl utfärdas för utländskt fartyg, som
befinner sig i svensk hamn, därest fartygets ägare eller
befälhavare hos Transportstyrelsen det begär.

2. Beträffande svenskt fartyg äger Transportstyrelsen medgiva, 
att mätning som avses i 1 mom. utföres å utländsk ort av 
svensk skeppsmätare. Har vederbörande statsmyndighet i det 
främmande landet på framställning av Transportstyrelsen 
samtyckt därtill, må mätningen ock kunna utföras genom 
förstnämnda myndighets försorg.
Förordning (2008:1173).

2 § Mätning och dräktighetsberäkning skola verkställas enligt 
de närmare föreskrifter, som utfärdas av Transportstyrelsen. 
Det åligger styrelsen tillse, att föreskrifterna överensstämma 
med de för Suezkanalen gällande skeppsmätningsreglerna.

Blanketter till mätbevis och mätbrev fastställas av
Transportstyrelsen. Förordning (2008:1173).

3 § Har fartyg, sedan det försetts med mätbrev enligt denna
kungörelse, genom ombyggnad eller annorledes undergått någon 
på avgiftsplikten inverkande förändring eller begagnas rum som 
uteslutits vid beräkningen av bruttodräktigheten eller för 
vilket avdrag gjorts vid bestämmandet av nettodräktigheten för 
annat ändamål än som utgjort förutsättning för uteslutningen 
eller avdraget, skall mätbrevet ofördröjligen återställas till 
Transportstyrelsen.

På begäran av ägaren eller befälhavaren må fartyg som avses i 
första stycket, i den utsträckning som prövas erforderlig, 
mätas om och förses med nytt mätbrev för fart genom 
Suezkanalen. Förordning (2008:1173).

4 § Transportstyrelsen fastställer avgifter för mätning enligt 
denna kungörelse. Förordning (2008:1173).

5 § Kommer genom anmälan från Suezkanalbolaget eller eljest 
till Transportstyrelsens kännedom, att uppgifterna i mätbrev 
för fart genom Suezkanalen icke överensstämma med de verkliga 
förhållandena, äger styrelsen vidtaga lämplig åtgärd för 
vinnande av rättelse. 

Mätes fartyget om eller utfärdas nytt mätbrev, skall kostnaden 
härför stanna på statsverket, såframt icke åtgärden föranletts 
av omständighet varom i 3 § första stycket förmäles.
Förordning (2008:1173).

6 § Bestämmelserna i 13-15 §§, 27 § andra stycket, 28-30 §§ 
och 33 § förordningen (1994:1162) om skeppsmätning skall gälla 
i tillämpliga delar. Förordning (1995:519).

7 § Transportstyrelsens beslut enligt 2 § får överklagas 
till regeringen.

I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om 
överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:925).


Övergångsbestämmelser

1995:519

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1995. Beslut som 
har meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre 
bestämmelser.
Kungörelse (1954:556) angående mätbrev för fart genom Panamakanalen

1 § 

1. På begäran av ägaren till eller befälhavaren å svenskt fartyg
äger Transportstyrelsen, efter mätning i nedan angiven ordning, för
fartyget utfärda särskilt, på engelska språket avfattat mätbrev för
fart genom Panamakanalen (Panama Canal Tonnage Certificate).

Sådant mätbrev må jämväl utfärdas för utländskt fartyg, som befinner
sig i svensk hamn, därest fartygets ägare eller befälhavare hos
Transportstyrelsen det begär.

2. Beträffande svenskt fartyg äger Transportstyrelsen medgiva, att
mätning som avses i 1 mom. utföres å utländsk ort av svensk
skeppsmätare. Har vederbörande statsmyndighet i det främmande landet
på framställning av Transportstyrelsen samtyckt därtill, må mätningen
ock kunna utföras genom förstnämnda myndighets försorg.
Förordning (2008:1174).

2 § Mätning och dräktighetsberäkning skola verkställas enligt de
närmare föreskrifter, som utfärdas av Transportstyrelsen. Det åligger
styrelsen tillse, att föreskrifterna överensstämma med de av Amerikas
Förenta Stater antagna reglerna rörande mätning av fartyg för fart
genom Panamakanalen.

Blanketter till mätbevis och mätbrev fastställas av Transportstyrelsen.
Förordning (2008:1174).

3 § Har fartyg, sedan det försetts med mätbrev enligt denna
kungörelse, genom ombyggnad eller annorledes undergått någon på
avgiftsplikten inverkande förändring eller begagnas rum som uteslutits
vid beräkningen av bruttodräktigheten eller för vilket avdrag gjorts
vid bestämmandet av nettodräktigheten för annat ändamål än som utgjort
förutsättning för uteslutningen eller avdraget, skall mätbrevet
ofördröjligen återställas till Transportstyrelsen.

På begäran av ägaren eller befälhavaren må fartyg som avses i första
stycket, i den utsträckning som prövas erforderlig, mätas om och
förses med nytt mätbrev för fart genom Panamakanlen.
Förordning (2008:1174).

4 § Transportstyrelsen fastställer avgifter för mätning enligt denna
kungörelse. Förordning (2008:1174).

5 § Bestämmelserna i 13--15 §§, 27 § andra stycket, 28--30 §§ och 33 §
förordningen (1994:1162) om skeppsmätning skall gälla i tillämpliga
delar. Förordning (1995:520).

6 § Transportstyrelsens beslut enligt 2 § får överklagas 
till regeringen.

I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om 
överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:926).


Övergångsbestämmelser

1995:520

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1995. Beslut som har
meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.
Kungörelse (1954:594) angående vissa  uppgifter, som försäkringsanstalter  äro skyldiga avgiva till ledning vid försäkringstagares taxering för inkomst 

Med anledning av avtal mellan Sverige och nedan angivna främmande
stater angående ömsesidig handräckning beträffande direkta skatter har
Kungl. Maj:t funnit gott förordna som följer.

Uppgift, som försäkringsanstalt jämlikt 33 § /k/ b) /-k/
taxeringslagen skall till ledning vid försäkringstagares taxering för
inkomst utan anmaning avgiva, skall, såvitt den avser person, som
under nästföregående år eller del därav varit bosatt i Amerikas
Förenta Stater, Frankrike, Nederländerna eller Norge men icke i
Sverige, senast den 15 februari avlämnas till riksskattenämnden.

Den som försummar att fullgöra vad sålunda föreskrives vare
underkastad det straff, som för underlåtenhet att avlämna sådan
uppgift är stadgat i taxeringslagen.

Hörsammas icke av vederbörlig tjänsteman given anmaning att avlämna
uppgift, varom nu är fråga, skall 40 § 2 mom. taxeringslagen äga
motsvarande tillämpning.

Med A m e r i k a s  F ö r e n t a  S t a t e r avses i denna
kungörelse det område, som utgöres av delstaterna, territorierna
Alaska och Hawaii samt distriktet Columbia.

Med F r a n k r i k e avses i denna kungörelse nämnda stats inom
Europa belägna område jämte Algeriet och de utomeuropeiska
departementen (Franska Guayana, Guadeloupe, Martinique och Réunion).

Med N e d e r l ä n d e r n a avses i denna kungörelse allenast denna
stats europeiska område.

Vad i denna kungörelse sägs angående N o r g e skall icke tillämpas
beträffande Svalbard och Jan Mayen och ej heller å de norska
besittningarna utom Europa. (Jämför 1974:773 ö.b.)
Kungörelse (1954:617) angående klassificeringen  av så kallade stenröjningsvagnar 

Stenröjningsvagn - varmed förstås motordrivet fordon, som dels är
försett med lyftanordning samt så kallad stenkorg eller annat för
borttransport av sten lämpat lastunderlag, vars längd, om detsamma
utgöres av flak, icke överstiger 260 centimeter, och dels är konstruerat
för en hastighet av högst 30 kilometer i timmen samt endast med
svårighet kan ändras till högre hastighet - skall, utan hinder av att
fordonet icke är inrättat huvudsakligen såsom arbetsredskap, hänföras
till motorredskap, därest fordonet uteslutande användes för
stenröjnings- eller därmed jämförliga arbeten och endast vid färd till
eller från arbetsplats eller eljest tillfälligt framföres på allmän väg,
gata eller annan allmän plats, som är upplåten för allmän samfärdsel.

Denna kungörelse gäller ej vid tillämpning av trafikskadelagen
(1975:1410). Förordning (1976:364).
Cirkulär (1954:671) till de lokala styrelserna för statliga, kommunala och statsunderstödda enskilda skolor och utbildningsanstalter angående upplåtelse av lokaler åt folkbildningsorganisationer och andra ideella organisationer

Kungl. Maj:t har - med hänsyn till svårigheten flerstädes för 
folkbildningsorganisationer och andra ideella organisationer att få 
disponera över för verksamheten erforderliga lokaler - funnit gott göra 
de lokala styrelserna för statliga, kommunala och statsunderstödda 
enskilda skolor och utbildningsanstalter uppmärksamma på angelägenheten 
av att skolornas och utbildningsanstalternas lokaler, i den mån dessa 
icke på grund av gällande bestämmelser skola upplåtas för ovan avsedd 
föreningsverksamhet, frivilligt upplåtas härför i så stor utsträckning 
som möjligt och på skäliga villkor samt att därvid upplåtelse även sker 
till politiska organisationer.

Kungl. Maj:t vill vidare erinra om att vid planering av byggnader för 
skolor och utbildningsanstalter hänsyn bör, där så lämpligen kan ske, 
tagas till önskvärdheten, att lokalerna skola kunna användas även för 
ovan omförmäld föreningsverksamhet.
Förordning (1954:71) om rätt att  vid taxering för inkomst njuta avdrag  för belopp, som tillförts vissa för prisreglering bildade stiftelser, m.m. 

Övergångsbestämmelser

1987:340

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att förordningen (1954:71) om rätt
att vid taxering för inkomst njuta avdrag för belopp, som tillförts
vissa för prisreglering bildade stiftelser, m. m. skall upphöra att
gälla vid utgången av år 1987. Bestämmelsen i 2 § i den upphävda
förordningen skall tillämpas sista gången vid 1988 års taxering.
Kungörelse (1954:818) med tillfälliga bestämmelser om meddelande av tillstånd  jämlikt 12 § utlänningskungörelsen den  4 juni 1954 (nr 457) för medborgare i Finland 

Tillstånd jämlikt 12 § utlänningskungörelsen den 4 juni 1954 (457) för 
medborgare i Finland, tillhörande befolkningen å finskt område nära 
gränsen till Sverige, att överskrida gränsen å annan ort än 
passkontrollort må tills vidare, intill dess Kungl. Maj:t annorlunda 
förordnar, utan hinder av vad i nämnda paragraf stadgas, tecknas å av 
finsk myndighet utfärdad legitimationshandling. Tillståndet skall 
utfärdas att gälla viss tid, högst ett år, samt angiva det ställe där 
utlänningen må överskrida gränsen och den tid på dygnet då 
överskridandet må äga rum. Tillståndet skall utfärdas utan avgift.

Sedan legitimationshandlingen försetts med dylikt tillstånd skall den 
gälla som gränspassersedel.
Kungörelse (1954:827) om tillämpning  av en mellan Sverige och Storbritannien  den 18 december 1953 träffad överenskommelse om utvidgande till vissa brittiska territorier av tillämplighetsområdet för det mellan Sverige och Storbritannien den 30 mars 1949 ingångna avtalet för undvikande avdubbelbeskattning  och förhindrande av skatteflykt  beträffande inkomstskatter 

Regeringen föreskriver att kungörelsen (1954:827) om tillämpning av en
mellan Sverige och Storbritannien den 18 december 1953 träffad
överenskommelse om utvidgande till vissa brittiska territorier av
tillämplighetsområdet för det mellan Sverige och Storbritannien den 30
mars 1949 ingångna avtalet för undvikande av dubbelbeskattning och
förhindrande av skatteflykt beträffande inkomstskatter skall upphöra
att gälla i förhållandet mellan Sverige och Aden. Förordning
(1984:339).

Övergångsbestämmelser

1984:339

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1984.

De upphävda bestämmelserna skall dock fortfarande tillämpas
beträffande inkomst som förvärvats före ikraftträdandet.

1986:733

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1987.

2. Genom förordningen upphävs, i förhållandet mellan Sverige och
Jamaica, kungörelsen (1954:827) om tillämpning av en mellan Sverige
och Storbritannien den 18 december 1953 träffad överenskommelse om
utvidgande till vissa brittiska territorier av tillämplighetsområdet
för det mellan Sverige och Storbritannien den 30 mars 1949 ingångna
avtalet för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av
skatteflykt beträffande inkomstskatter samt kungörelsen (1954:828) med
vissa bestämmelser angående kupongskatt för skattskyldiga, bosatta i
vissa brittiska territorier.

3. De angivna kungörelserna tillämpas fortfarande i förhållandet
mellan Sverige och Jamaica på aktieutdelning som betalas eller
tillgodoförs före den 1 januari 1987 och på annan inkomst som
förvärvas före den 1 januari 1987.

1987:1044

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande för de stater och det
territorium på vilka de var tillämpliga vid utgången av år 1987, för
inkomst som förvärvas före den 1 januari 1988 och för förmögenhet som
taxeras före år 1989.
Kungörelse (1954:828) med vissa  bestämmelser angående kupongskatt  för skattskyldiga, bosatta i vissa  brittiska territorier 

Regeringen föreskriver att kungörelsen (1954:828) med vissa
bestämmelser angående kupongskatt för skattskyldiga, bosatta i vissa
brittiska territorier, skall upphöra att gälla i förhållandet mellan
Sverige och Aden. Förordning (1984:340).

Övergångsbestämmelser

1984:340

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1984.

De upphävda bestämmelserna skall dock fortfarande tillämpas i fråga om
kupongskatt som blivit tillgänglig för lyftning före ikraftträdandet.

1986:733

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1987.

2. Genom förordningen upphävs, i förhållandet mellan Sverige och
Jamaica, kungörelsen (1954:827) om tillämpning av en mellan Sverige
och Storbritannien den 18 december 1953 träffad överenskommelse om
utvidgande till vissa brittiska territorier av tillämplighetsområdet
för det mellan Sverige och Storbritannien den 30 mars 1949 ingångna
avtalet för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av
skatteflykt beträffande inkomstskatter samt kungörelsen (1954:828) med
vissa bestämmelser angående kupongskatt för skattskyldiga, bosatta i
vissa brittiska territorier.

3. De angivna kungörelserna tillämpas fortfarande i förhållandet
mellan Sverige och Jamaica på aktieutdelning som betalas eller
tillgodoförs före den 1 januari 1987 och på annan inkomst som
förvärvas före den 1 januari 1987.

1987:1044

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande, för de stater och det
territorium på vilka de var tillämpliga vid utgången av år 1987, för
inkomst som förvärvas före den 1 januari 1988 och för förmögenhet som
taxeras före år 1989.
Kungl. Maj:ts Kungörelse (1955:145) om lån av statsmedel för inrättande av alkoholfria restauranger 

Övergångsbestämmelser

1977:303

Den upphävda kungörelsen gäller fortfarande i fråga om lån som har 
beviljats med stöd av kungörelsen. Vad som i kungörelsen föreskrives med 
avseende på kontrollstyrelsen skall dock i stället gälla 
kammarkollegiet. Förordning (1988:227).
Kungörelse (1955:197) angående  utbetalning av statsbidrag jämlikt  lagen den 17 december 1954 (nr 774)  med särskilda bestämmelser om frivillig sjukpenningförsäkring i allmän sjukkassa 

Kungl. Maj:t har, med stöd av 7 § lagen den 17 december 1954 med  
särskilda bestämmelser om frivillig sjukpenningförsäkring i allmän 
sjukkassa, funnit gott förordna, att vad som finnes stadgat i 
kungörelsen den 3 december 1954 (nr 782) angående utbetalning av 
statsbidrag m.m. till allmän sjukkassa skall gälla även beträffande 
statsbidrag, som avses i nämnda lag.
Kungörelse (1955:23) om betesreglering inom vissa skogsvårdsområden i Lycksele, Stensele, Vilhelmina, Dorotea, Åsele och Fredrika socknar i Västerbottens län

Med stöd av 12  § lagen den 2 juni 1933 (nr 269) om ägofred har Kungl.
Maj:t funnit gott förordna, att betesreglering må, på sätt och under
villkor som stadgas i 13-19  §§ samma lag, äga rum inom följande
skogsvårdsområden i Västerbottens län, nämligen Betsele, Brattfors,
Bäverträsk, Flakaträsk, Hedlunda, Lomfors, Tannträsk och Vänjaurbäck i
Lycksele socken, Kaskeloukt V:a och Kaskeloukt Ö:a i Stensele socken,
Stalon i Vilhelmina socken, Grynberget, Lavsjö, Storbäck, Svanabyn och
Ullsjöberg i Dorotea socken, Björksele, Borgen och Sörnoret i Åsele
socken samt Baksjöliden och Stensjö i Fredrika socken.
Kungörelse (1955:29) om resedokument för vissa flyktingar 

Kungl. Maj:t har, sedan Sverige den 16 augusti 1954 ratificerat en i
Genève den 28 juli 1951 avslutad internationell överenskommelse
angående flyktingars rättsliga ställning, uppdragit åt statens
utlänningskommission att i fall som avses i artikel 28 av
överenskommelsen utfärda särskild legitimationshandling för utrikes
resa (resedokument). Förlängning av giltighetstiden för resedokument
må beviljas av kommissionen eller efter dess bemyndigande av
vederbörande tjänsteman vid svensk beskickning eller vid lönat svenskt
konsulat eller av olönad svensk konsul, vilken av ministern för
utrikes ärendena förklarats behörig meddela visering. Vid utfärdande
av resedokument eller förlängning av dess giltighetstid skola
iakttagas bestämmelserna i nämnda överenskommelse. Utlänningskom
missionen äger utfärda erforderliga föreskrifter för tillämpning av
kungörelsen.
Kungörelse (1955:32) angående  återställande eller utgallring av vissa ansökningshandlingar hos myndigheter  tillhörande försvaret 

Ansökningar med tillhörande handlingar (ansökningshandlingar), 
avseende erhållande av anställning hos myndighet tillhörande 
försvaret, skola återställas till sökande snarast efter besvärstidens 
utgång eller, om vederbörande ej anträffas, utgallras sedan ett år 
förflutit från den 31 december det år, då handlingarna inkommit, dock 
med undantag för 

a) den anställdes ansökningshandlingar, 

b) ansökningshandlingar i ärenden, som falla under Kungl. Maj:ts 
prövning och avgörande, samt 

c) ansökningshandlingar i ärenden, i vilka besvär anförts, i vad 
desamma tillhört handlingarna i besvärsmålet. 

Ansökningshandlingar, som ingivits utan att avse viss ledigförklarad 
tjänst (beställning, befattning), skola återställas till den sökande 
eller, om denne ej är anträffbar, utgallras då de icke längre 
erfordras. 

Innan ansökningshandlingar återställas eller utgallras skall i 
vederbörligt diarium (motsvarande handling) anteckning om 
återställandet eller utgallringen ske; vid återställande skall 
dessutom på själva ansökningen anteckning härom göras.
Kungörelse (1955:563) rörande  tillämpningen av vissa europeiska  avtal om social trygghet m.m. 

Sedan Europarådets medlemsstater den 11 december 1953 undertecknat
följande avtal, nämligen

1) provisorisk europeisk överenskommelse om social trygghet vid
ålderdom och nedsatt arbetsförmåga samt för efterlevande,

2) provisorisk europeisk överenskommelse om social trygghet, dock ej vid
ålderdom och nedsatt arbetsförmåga eller för efterlevande,

3) europeisk konvention om social och medicinsk hjälp samt

4) tilläggsprotokoll till ettvart av dessa avtal,

hava avtalen, vilka i engelsk och fransk text samt svensk översättning
bifogas i transumt, enligt Kungl. Maj:ts beslut den 11 mars 1955
ratificerats av Sverige, avtalet under 2) här ovan dock med de vid
undertecknandet gjorda, under punkt 6 litt. b) och c) i bilaga III till
avtalet upptagna förbehållen angående allmänna barnbidrag och
arbetslöshetshjälp men med återkallande av ett vid samma tillfälle
gjort, under punkt 6 litt. a) i nämnda bilaga upptaget förbehåll om
moderskapshjälp. Ratifikationsinstrumenten hava den 2 september 1955
deponerats hos Europarådets generalsekreterare, som därvid underrättats
om att avtalet under 3) här ovan för Sveriges del gåves sådan vidgad
tillämpning att därunder inbegrepes ej blott förordningen den 30 juni
1948 om familjebostadsbidrag och bränslebidrag utan samtliga
författningar rörande av statsmedel finansierade allmänna bidrag med
syfte att sänka bostadskostnaderna.

Avtalen hava tidigare trätt i kraft mellan Irland, Nederländerna, Norge
och Saar samt Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirland
ävensom - med undantag av tilläggsprotokollen till avtalen under 1) och
2) - mellan dessa länder och Danmark.

I anledning härav har Kungl. Maj:t funnit gott giva vederbörande
tillkänna, att avtalen för Sveriges del skola från och med den  1
oktober 1955 lända till efterrättelse i förhållande till Irland,
Nederländerna, Norge och Saar samt Förende Konungariket Storbritannien
och Nordirland ävensom - med undantag av tilläggsprotokollen till
avtalen under 1) och 2) - i förhållande till Danmark.

Här i riket bosatt medborgare i Irland, Nederländerna, Saar eller
Förenade Konungariket Storbritannien och Nordirland ävensom sådan här i
riket bosatt flykting, som jämlikt tilläggsprotokollet till avtalet
under 1) skall likställas med medborgare i dessa länder eller Norge,
skall hava samma skyldighet som svensk medborgare att erlägga avgift
enligt lagen den 29 juni 1946 (nr 431) om folkpensionering. Sådan
skyldighet föreligger dock icke för tiden före den 1 januari 1956.

Det åligger statens utlänningskommission att på begäran avgiva
utlåtande huruvida viss utländsk medborgare eller flykting omfattas av
avtalen eller något av dem eller jämlikt fjärde stycket i denna
kungörelse är skyldig att erlägga folkpensionsavgift.
Kungörelse (1955:631) angående skyldighet i  vissa fall att införskaffa gravationsbevis rörande fartyg eller luftfartyg 

Föres talan angående förverkande av fartyg av sådan storlek, att 
inteckning däri må meddelas, eller av luftfartyg som blivit infört i 
luftfartygsregistret, skall den som anställt åtalet ofördröjligen 
begära gravationsbevis rörande fartyget eller luftfartyget hos 
inskrivningsdomaren vid Stockholms rådhusrätt. 

Är fråga om luftfartyg, registrerat i stat som biträtt den i Genéve 
den 19 juni 1948 avslutade konventionen rörande internationellt 
erkännande av rätt till luftfartyg, skall gravationsbevis begäras hos 
den utländska myndighet som för inskrivningsboken för luftfartyget.
Kungörelse (1955:651) med föreskrifter  jämlikt 12 § första stycket lagen den  17 juni 1955 (nr 469) angående omreglering av vissa ersättningar enligt lagen den 17 juni  1916 (nr 235) om försäkring för olycksfall i  arbete m.m. 

1 § Vid tillämpning av lagen den 17 juni 1955 angående omreglering av 
vissa ersättningar enligt lagen den 17 juni 1916 (nr 235) om försäkring 
för olycksfall i arbete m.m. skall i fråga om avdrag från sjukpenning 
eller livränta till den, som åtnjuter däremot svarande understöd, vad 
som stadgas i 25 § lagen den 14 maj 1954 (nr 243) om 
yrkesskadeförsäkring äga motsvarande tillämpning. Är ersättningstagaren 
tillförsäkrad rätt uppbära mot livränta svarande understöd och har 
arbetsgivaren på grund härav jämlikt 15 § andra stycket lagen om 
försäkring för olycksfall i arbete erhållit lindring i 
försäkringsavgiften, skall så anses som om lindringen avsett 
försäkringsavgiften för hela den omreglerade livräntan i den mån denna 
täckes av understödet. 

Avdrag för pension eller annat årligt understöd beräknas, där rätt till 
understödet inträtt före utgången av år 1955, med hänsyn till 
understödets storlek den 31 december 1955 och eljest med hänsyn till 
understödets storlek vid den tidpunkt, då det börjar utgå. 

2 § Avdrag, som avses i 1 §, må icke föranleda, att lägre ersättning 
utbetalas till ersättningstagaren än som skulle hava tillkommit honom, 
om de för honom vid utgången av år 1955 gällande grunderna för beräkning 
av ersättningen och avdrag för däremot svarande understöd alltjämt ägt 
giltighet. 

3 § Föranleder pension eller annat årligt understöd, som  arbetsgivare 
utgiver, avdrag från belopp, varmed livränta  förhöjts genom 
omregleringen, äger arbetsgivaren utfå vad sålunda avdragits.
Kungörelse (1955:671) om skyldighet i vissa  fall att avlämna kontrolluppgifter  för inkomsttaxeringen 

1 § Den som bedrivit verksamhet, vari ingått inköp av jordbruks- eller
trädgårdsprodukter eller husdjur eller från husdjur erhållna produkter,
skall lämna kontrolluppgift för inkomsttaxeringen rörande den, från
vilken han inköpt spannmål, frövaror, oljeväxter, sockerbetor, potatis,
slakt- och livdjur samt mjölk och produkter därav. Uppgiften skall avse
det vederlag som utgetts i pengar, naturaprodukter eller annat.

Uppgift behövs dock inte när fråga är om vederlag som gottgjorts
bokföringsskyldig näringsidkare för annat än slakt- eller livdjur eller
som utgetts kontant vid inköp från torgstånd eller liknande
försäljningsställe. Inte heller föreligger uppgiftsskyldighet i fråga om
vederlag som utgetts av Försvarsmakten vid inköp i samband med
övningar på annan ort än den vanliga förläggningsorten.
Förordning (1994:184).

2 § Näringsidkare, som i sin näringsverksamhet förvärvat avverkningsrätt
eller inköpt virke eller andra skogseffekter, skall beträffande envar
som ägt eller brukat fastighet, från vilken upplåtelse av
avverkningsrätt eller försäljning av skogseffekter till näringsidkaren
ägt rum, lämna kontrolluppgift för inkomsttaxeringen dels rörande
vederlag, som utgetts eller gottgjorts, dels rörande vederlag som enligt
avtal skall utges under senare år.

Uppgift behövs dock inte, när fråga är om vederlag för avverkningsrätt,
som upplåtits från allmän skog, eller för virke eller andra
skogseffekter, som härrör från sådan skog. Förordning (1990:1246).

3 § har upphävts genom förordning (1979:495).

4 § Uppgiftsskyldighet enligt denna kungörelse föreligger inte, om
vederlag eller ersättning, som utgetts till, gottgjorts eller utfästs
till samme mottagare, inte uppgår till 200 kronor för helt år.
Förordning (1990:1246).

5 § Kontrolluppgift skall lämnas efter föreläggande och avse
nästföregående kalenderår. Kontrolluppgift enligt 1 § avseende inköp av
slakt- eller livdjur skall dock lämnas varje år utan föreläggande. Om
det är förenat med synnerliga svårigheter att lämna kontrolluppgift, får
skattemyndigheten på ansökan av den uppgiftsskyldige medge att uppgiften
lämnas först efter föreläggande.

Bestämmelerna i lagen (1990:325) om självdeklaration och
kontrolluppgifter om kontrolluppgifter gäller för kontrolluppgifter
enligt denna kungörelse. Förordning (1990:1246).
Kungörelse (1955:690) angående emblem och  standert för Sjöfartsverket 

Kungl. Maj:t har funnit gott att för sjöfartsverket fastställa 

dels emblem, att utgöra sjöfartsverkets igenkänningstecken å 
tjänstefartyg, båtar och andra verkets tillhörigheter, vilka befinnas 
böra lämpligen förses med dylikt tecken, sålunda: ''Ett ankare med 
vidfästat tåg och däröver en femuddig, strålande stjärna, allt av 
guld, i ovalt eller runt, blått fält, omgivet av ett tåg av guld, hela 
emblemet krönt med kunglig krona av guld med rött foder och blå 
glob''; 

dels ock standert, att föras å sjöfartsverkets tjänstefartyg och båtar 
vid dessas användning för verkets räkning i annan tjänst än 
lotsningstjänst, sålunda: ''I tvåtungad, blå duk med grunda flikar 
samt övre och undre kanterna parallella ett ankare med vidfästat tåg 
och däröver en femuddig, strålande stjärna, allt gult.
Cirkulär (1955:693) till samtliga länsstyrelser angående utgallring av handlingar i prövningsnämndernas arkiv 

Till prövningsnämnds arkiv hörande akter i sådana ärenden rörande
taxering, som avgjorts av prövningsnämnd efter den 30 juni 1955,
skola utgallras enligt samma grunder, som gälla för förstöring av
häremot svarande till ledning för taxering avlämnade deklarationer
eller andra upgifter. Har föreskrift lämnats att visst eller vissa års
deklarationer skola för framtiden bevaras, skall motsvarande gälla
beträffande akter som hänföra sig till ifrågavarande års
deklarationer.

Oaktat vad ovan sagts skola från gallring undantagas

dels akter i fastighetstaxeringsärenden, som avse rättsfrågor, samt
akter innefattande handlingar rörande i beskattningssyfte verkställda
särskilda jordvärderingsförrättningar

dels ock akter i ärenden, vilka i övrigt finnas böra undantagas från
gallring med hänsyn till ärendets betydelse från prejudikatsynpunkt
eller av andra särskilda skäl.

Akter, vilka enligt vad ovan stadgas äro undantagna från gallring,
skola före arkivering särskilt utmärkas, därest de icke förvaras för
sig.

Akter i ärenden rörande taxering, som avgjorts av prövningsnämnd efter
utgången av år 1902 men före den 1 juli 1955, skola, därest särskilda
omständigheter icke till annat föranleda, utgallras med motsvarande
tillämpning av här ovan lämna gallringsföreskrifter.

Bestämmelserna i detta cirkulär äga icke tillämpning med avseende å
mellankommunala prövningsnämndens arkiv.
Kungörelse (1955:698) angående omreglering av vissa ersättningar av statsmedel i anledning av olycksfall i arbete m.m. 

1 § Vid tillämpning av förordningen den 17 juni 1955 (nr 470) angående 
omreglering av vissa ersättningar av statsmedel i anledning av 
olycksfall i arbete m.m. skall i fråga om avdrag från sjukpenning eller 
livränta till den, som åtnjuter däremot svarande understöd av 
statsmedel, vad som stadgas i 25 § lagen den 14 maj 1954 (nr 243) om 
yrkesskadeförsäkring äga motsvarande tillämpning. 

Avdrag för pension eller annat årligt understöd av statsmedel göres, 
ändå att understödet ej var utfäst vid skadans inträffande, och 
beräknas,där rätt till understödet inträtt före utgången av år 1955, med 
hänsyn till understödets storlek den 31 december 1955 och eljest med 
hänsyn till understödets storlek vid den tidpunkt, då det börjar utgå. 

Till sådan framtida höjning av understödet, som tillkommer  
ersättningstagaren på grund av generell höjning av sådan förmån,  skall 
hänsyn icke tagas vid avdrags bestämmande. 

2 § Avdrag, som avses i 1 §, må icke föranleda, att lägre ersättning 
utbetalas till ersättningstagaren än som skulle hava tillkommit honom, 
om de för honom vid utgången av år 1955 gällande grunderna för beräkning 
av erättningen och avdrag för däremot svarande understöd alltjämt ägt 
giltighet. 

3 § Vad i 1 och 2 §§ stagas rörande sammanträffande av livränta av 
statsmedel och däremot svarande understöd skall äga motsvarande 
tillämpning med avseende å sammanträffande av dylik livränta, som skadad 
tillerkänts eller framdeles tillerkännes jämlikt lagen den 17 juni 1916 
(nr 235) om försäkring för olycksfall i arbete eller lagen den 14 juni 
1929 (nr 131) om försäkring för vissa yrkessjukdomar eller enligt 
grunderna i någon av dessa lagar, och sådan pension för av den skadade  
innehavd anställning, som utgår av statsmedel och som tillkommer  den 
skadade på grund av viss ålder och anställningstid eller  eljest av 
annan anledning än skadan; dock skall vad sålunda stadgats icke gälla, 
där pensionen utgår på grund av anställning i någon av krigsmaktens 
reserver.
Arméintendenturförvaltningens Cirkulär (1955:91) angående upphandling  av kontorsinventarier för statsverkets  behov m.m. 

Sedan genom Kungl. kungörelsen den 25 februari 1955 (nr 72) om
överflyttande å arméintendenturförvaltningen av vissa
krigsmaterielverket åliggande arbetsuppgifter Kungl.
krigsmaterielverkets hittillsvarande befattning med upphandling och
försäljning av kontorsinventarier för statsverkets räkning m.m. enligt
Kungl. kungörelsen den 3 februari 1950 (nr 18) överförts till
arméintendenturförvaltningen, får förvaltningen härmed lämna följande
anvisningar till vederbörande statsmyndigheters ledning.

1. Till i nämnda kungörelse den 3 februari 1950 angivna
kontorsinventarier skola i detta sammanhang hänföras /k/ kontorsmöbler
/-k/ enligt Statens Kontorsmöbelnormer (SKN) samt /k/ kontorsskåp av
plåt, kassaskåp, gardiner, mattor och armatur /-k/.

2. Anskaffning av /k/ armatur /-k/ underställes
arméintendenturförvaltningen i varje särskilt fall.

3. Anskaffning av /k/ övriga kontorsinventarier /-k/ jämlikt 1. ovan
skall ske genom respektive myndighets egen försorg enligt de anvisningar
rörande leverantörer, priser, beställningsförfarande m.m. som meddelas i
de leverantörförteckningar, som efter beställning komma att
tillhandahållas av arméintendenturförvaltningen.

Av Kungl. krigsmaterielverket tidigare tillhandahållna listor gälla
intill dess arméintendenturförvaltningen annorlunda meddelar.

Myndigheter i Stockholm skola före anskaffning enligt ovan undersöka
huruvida i arméintendenturförvaltningens möbellager finnes för
vederbörande lämpliga kontorsmöbler. Om så är fallet ställes utsedda
möbler till förfogande till priser som i varje särskilt fall bestämmas
av arméintendenturförvaltningen.

4. Överlämning till arméintendenturförvaltningen i enlighet med
bestämmelserna i ovannämnda kungörelse den 3 februari 1950 skall icke
äga rum av andra inventarier än sådana, som efter samråd med
arméintendenturförvaltningen bedömas brukbara. Vederbörande myndigheter
skola själva försälja övriga inventarier.

Övergångsbestämmelser

1993:1491

Författningarna 1, 2 och 4 skall fortfarande tillämpas på upphandlingar
som påbörjats före utgången av år 1993.
Kungörelse (1956:144) med föreskrifter jämlikt 9 § förordningen den 2 juni 1950 (nr 262) angående omreglering av vissa ersättningar i anledning av kroppsskada, ådragen under militärtjänstgöring

1 § Åtnjuter någon, vilken är berättigad till ersättning, som avses i 
förordningen den 2 juni 1950 angående omreglering av vissa 
ersättningar i anledning av kroppsskada, ådragen under 
militärtjänstgöring, mot ersättningen svarande understöd, som helt 
eller delvis bestrides av staten, skall avdrag från ersättningen göras 
enligt grunderna för 11 § militärersättningsförordningen. Avdrag för 
pension eller annat årligt understöd av statsmedel skall ske ändå att 
understödet ej var utfäst vid skadans inträffande och beräknas, där 
rätt till understödet inträtt före utgången av år 1955, med hänsyn 
till storleken av understödet den 31 december 1955 och eljest med 
hänsyn till storleken av understödet vid den tidpunkt, då det börjar 
utgå. Vid bestämmande av avdraget skall hänsyn icke tagas till sådan 
framtida höjning av understödet, som tillkommer ersättningstagaren på 
grund av generell höjning av sådan förmån. 

2 § Vad i 1 § stadgas må ej föranleda, att till ersättningstagaren 
utbetalas lägre ersättning än som skulle hava tillkommit honom vid 
fortsatt tillämpning av de för honom vid utgången av år 1955 gällande 
grunderna för beräkning av ersättningen och avdrag för däremot 
svarande understöd.
Kungl. Maj:ts Förordning (1956:180) med särskilda bestämmelser angående insättning å skogskonto i vissa fall 

Visar skattskyldig - som äger göra insättning å skogskonto enligt 
förordningen den 27 mars 1954 (nr 142) om taxering för inkomst av medel, 
som insatts å skogskonto - med intyg från skogsvårdsstyrelsen i länet 
att skog stormfällts i avsevärd omfattning under år 1956 å viss 
fastighet, skall beträffande den förvärvskälla, vari fastigheten ingår, 
för ettvart av beskattningsåren 1956 och 1957, i stället för vad i 2 § 
a)-b) nämnda förordning stadgas, gälla, att uppskovet må avse högst ett 
belopp, motsvarande summan av

a) åttio procent av den å beskattningsåret belöpande köpeskillingen för 
skog, som avyttrats genom upplåtelse av avverkningsrätt,

b) femtio procent av den å beskattningsåret belöpande köpeskillingen för 
avyttrade skogsprodukter, samt

c) femtio procent av saluvärdet av skogsprodukter, som under 
beskattningsåret uttagits för förädling i egen rörelse.