Förordning (1994:14) om statliga myndigheters  betalningar och medelsförvaltning 

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning gäller för myndigheter under regeringen.
För affärsverken gäller 8 § samt vid betalningar som direkt
berör en inkomsttitel eller ett anslag även 2 och 3 §§.
Förordning (1998:1425).

Statsverkets checkräkning

2 § Statsverkets checkräkning förs i Riksbanken.

Insättningar på statsverkets checkräkning sker genom
inbetalning eller girering till ett konto som är anslutet till
checkräkningen. Insättning kan även göras direkt på
checkräkningen.

Uttag sker från ett konto som är anslutet till checkräkningen.
Uttag kan även ske direkt från checkräkningen genom ett
överföringsuppdrag och vid en beredskapssituation genom check.
Förordning (1998:1425).

3 § En myndighet får göra direkta insättningar på och uttag
från statsverkets checkräkning endast efter medgivande av
Riksgäldskontoret. Förordning (1998:420).

Betalning

4 § En myndighet skall ha skilda konton för inbetalningar till
och utbetalningar från myndigheten.

Myndighetens konton skall vara anslutna till de
koncernkontosystem som staten använder.

Har en myndighet behov av nya eller ytterligare konton eller
vill den göra ändringar i befintliga konton skall den ansöka om
detta hos Riksgäldskontoret. Innan Riksgäldskontoret beviljar
en sådan ansökan skall Ekonomistyrningsverket ges tillfälle att
yttra sig. Förordning (1998:420).

5 § Betalningar till och från en myndighet skall göras via myndighetens
konton enligt 4 §.

6 § Betalningar mellan myndigheter skall göras via konton inom de
koncernkontosystem som staten använder.

Betalningsförmedling

7 § Förmedling av betalningar till och från en myndighet skall ske på ett
för staten som helhet kostnadseffektivt och säkert sätt. Statens behov av
information om myndigheternas betalningar skall tillgodoses.

8 § En myndighet får träffa avtal med en bank om förmedling av betalningar
till och från myndigheten.

9 § Ett avtal om betalningsförmedling skall ges in till
Riksgäldskontoret för godkännande. Detta krävs dock inte om
myndigheten skall tillämpa ett ramavtal om betalningsförmedling
som för statens räkning redan har träffats med banken i fråga.
Förordning (1998:420).

10 § Riksgäldskontoret får godkänna ett avtal om
betalningsförmedling endast om villkoren enligt 7 § är
uppfyllda. Förordning (1998:420).

Medelsförvaltning

11 § Kontanta medel som inte behövs för omedelbart förestående
utbetalningar och som inte är insatta på ett valutakonto eller
ett bankkonto i annat land skall, om inte regeringen beslutat
något annat, vara insatta på statsverkets checkräkning i
Riksbanken eller, såvitt gäller medel som avses i 13 §
kapitalförsörjningsförordningen (1996:1188), på konto i
Riksgäldskontoret. Förordning (1998:420).

11 a § Har en myndighet behov av ett valutakonto eller ett
bankkonto i annat land får den ansöka om detta hos
Riksgäldskontoret. Förordning (1998:420).

Verkställighetsföreskrifter

12 § Riksgäldskontoret får meddela föreskrifter för
verkställigheten av 1-10 §§ och 11 a §. Därvid skall kontoret
samråda med Ekonomistyrningsverket i frågor som rör statens
koncernredovisning och behov av information om myndigheternas
betalningar.

Ekonomistyrningsverket får meddela föreskrifter för
verkställighet av 11 §. Därvid skall verket samråda med
Riksgäldskontoret i frågor som rör betalningssystemet.
Förordning (1998:420).

Övergångsbestämmelser

1994:14

1. Denna förordning träder i kraft, i fråga om 8 § den 1 juli 1994,
och i övrigt den 1 mars 1994.

2. Förordningen gäller till utgången av räkenskapsåret 1994/95 även för
andra än statliga myndigheter som regeringen givit dispositionsrätt till
anslag på statsbudgeten.

3. Genom förordningen upphävs

-- kungörelsen (1951:25) angående sättet för vissa utbetalningar till
kommuner m. fl.,

-- förordningen (1974:591) om skyldighet för statlig myndighet att
anlita Riksbanken eller postgirot,

-- förordningen (1981:530) om statsverkets checkräkning i Riksbanken.

För tiden fram till utgången av juni månad 1994 gäller dock fortfarande
3 § förordningen (1974:591) om skyldighet för statlig myndighet att anlita
Riksbanken eller postgirot.

4. För en myndighet som vid ikraftträdandet av denna förordning har tillstånd
enligt äldre bestämmelser att anlita annan betalningsförmedlare än postgirot,
gäller inte bestämmelsen i 4 § andra stycket i fråga om betalningar som
förmedlas av den betalningsförmedlaren.