Lag (1974:1080) om avveckling av hyresregleringen 

1 § Har lagen (1942:429) om hyresreglering m.m. varit tillämplig på
hyresavtal, som även omfattar tid efter det lagen upphört att gälla,
skall avtalet för nämnda tid anses upptaga den hyra som utgick då
hyresregleringen upphörde. Är annat hyresvillkor bestämt genom
hyresnämnds beslut eller domstols dom, skall avtalet i denna del anses
ha det innehåll, som framgår av beslutet eller domen.

Är hyresavtalet slutet för en tid av minst fem år, skall vad i första
stycket föreskrives gälla endast för tiden intill den fardag som
infaller näst efter ett år från det hyresregleringen upphörde.

2 § Bestämmelserna i 3 och 4 §§ äger tillämpning på hyresförhållande
i vilket hyran den 30 september 1975 är reglerad enligt 3 och 4 §§
lagen (1942:429) om hyresreglering m.m. I fråga om särskilt erlagd
ersättning för kostnad som avses i 12 kap. 19 a § jordabalken gäller
dock icke 3 och 4 §§.

Riksorganisation av fastighetsägare och riksorganisation av
hyresgäster kan träffa skriftlig överenskommelse om att 3 och 4 §§
icke skall gälla beträffande viss eller vissa kategorier av
lägenheter eller lägenheterna i viss eller vissa orter.
Överenskommelsen skall anmälas till myndighet som regeringen
bestämmer. Vad nu sagts gäller ej i fråga om lägenhet i Stockholms,
Göteborgs eller Malmö kommun.

Har hus eller del av hus undergått omfattande ombyggnad som avslutats
efter utgången av år 1968, skall hyresnämnden på framställning av
hyresvärd eller hyresgäst förordna att 3 och 4 §§ icke skall gälla för
huset eller husdelen.

3 § Under tiden den 1 oktober 1975 - den 31 december 1978 får
hyresvärden ta emot högre hyra än som utgått tidigare endast efter
sådan överenskommelse eller prövning som avses i 4 §.

Om den utgående hyran understiger hyran för lägenheter, som med hänsyn
till bruksvärdet är likvärdiga, får hyran under den i första stycket
angivna tidsperioden icke höjas i vidare mån än som motsvarar skälig
andel av skillnaden mellan utgående hyra och hyran för likvärdiga
lägenheter. Andelens storlek skall bestämmas så att lägenhetens hyra
den 1 oktober 1978 är anpassad till hyran för likvärdiga lägenheter.
Den högsta hyra som sålunda får utgå vid varje tidpunkt under
övergångstiden betecknas i denna lag som övergångshyra. Lag
(1978:311).

4 § Övergångshyra fastställes eller ändras genom skriftlig
överenskommelse mellan å ena sidan hyresvärd eller organisation av
fastighetsägare, i vilken hyresvärden är medlem, och å andra sidan
organisation av hyresgäster. Med organisation avses därvid
riksorganisation eller förening, som är ansluten till sådan
organisation och inom vars verksamhetsområde lägenheten är belägen.

Har överenskommelse ej träffats, får hyresnämnden på framställning av
hyresvärd pröva frågan om fastställelse eller ändring av
övergångshyran. Hyresnämnden får upptaga frågan endast om förhandling
har ägt rum med organisation av hyresgäster, som avses i första
stycket, eller mot förhandlingen mött hinder, som ej berott av
hyresvärden eller organisation av fastighetsägare, i vilken han är
medlem, eller hyresvärden eljest icke skäligen kan anses ha varit
skyldig att träda i sådan förhandling.

Bestämmelserna i 12 kap. 19 a § jordabalken utgör ej hinder för
hyresvärd att uttaga övergångshyra med stöd av bestämmelse i
hyresavtalet.

I den ordning som anges i första stycket får överenskommelse träffas
om att första-tredje styckena icke skall gälla för visst
hyresförhållande.

5 § I fråga om förfarandet inför hyresnämnd i ärende enligt denna lag
äger 4 § andra stycket, 8, 10 och 12 §§, 17 - 21 och 24 - 30 §§ lagen
(1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder motsvarande tillämpning.
Bestämmelse om tvist som avses i 4 § första stycket 2 sistnämnda lag
gäller därvid ärende enligt denna lag.

Nämnden skall kalla parterna att inställa sig inför nämnden, om
förhandling ej är onödig. Skall part inställa sig personligen, får
nämnden förelägga vite.

6 § Hyresnämndens beslut om övergångshyra gäller för tiden från och
med den dag, då beslutet meddelades, eller den senare dag som nämnden
bestämmer. Nämnden får dock bestämma att beslutet skall avse förfluten
tid, om det av särskild anledning finnes skäligt. I sådant fall får
nämnden förordna om skäligt anstånd med betalning av vad hyresgästen
kan bli skyldig att ytterligare utgiva för tid före nämndens beslut.

7 § Hyresnämndens beslut enligt denna lag överklagas hos Svea
hovrätt inom tre veckor från den dag beslutet meddelades.
Överklagandet skall ges in till hyresnämnden. I övrigt tillämpas
23 § tredje stycket och 23 b § första stycket lagen (1973:188) om
arrendenämnder och hyresnämnder.

Nämndens beslut gäller, om inte hovrätten beslutar annat, även om
det har överklagats. I den del beslutet avser förfluten tid gäller detta
dock endast såvitt fråga är om överklagande av den som vid
beslutet upphört eller sedermera upphör att vara hyresvärd eller
hyresgäst beträffande lägenheten.

Vardera parten skall svara för sin rättegångskostnad i hovrätten i
den mån annat ej följer av 18 kap. 6 § rättegångsbalken.
Lag (1994:840).

8 § Bestämmelserna i 3 och 4 §§ äger motsvarande tillämpning på nytt
hyresavtal mellan hyresvärden och hyresgästen beträffande samma eller
i huvudsak samma lägenhet. Detsamma gäller beträffande
hyresförhållande där ny hyresgäst inträtt med stöd av 12 kap. 33, 34,
47 eller 47 a § jordabalken.

9 § Den som bryter mot vad som sägs i 3 § första stycket dömes till
böter eller fängelse i högst ett år. Gärningen får icke åtalas av
åklagare, om ej åtal finnes påkallat ur allmän synpunkt.

I fall som avses i första stycket första punkten är hyresvärden
skyldig att återbära otillåten hyra.

10 § Ärende enligt lagen (1942:429) om hyresreglering m.m., som kommit
in till hyresnämnden innan lagen upphört att gälla, skall handläggas
och avgöras av nämnden i den ordning som förut gällt.

11 § Föreskrift eller beslut, som meddelats med stöd av lagen
(1942:429) om hyresreglering m.m., äger ej tillämpning efter det lagen
upphört att gälla i vidare mån än som följer av 1 §.

12 § Bestämmelserna i 23 § lagen (1942:429) om hyresreglering m.m. om
straff och 24 § samma lag om återbetalningsskyldighet skall, i fråga
om överträdelse som begåtts under giltighetstiden, tillämpas även
därefter.

13 § Förbehåll som strider mot bestämmelse i denna lag är utan verkan
mot hyresgästen eller ny hyresgäst som inträtt i hyresförhållandet med
stöd av 12 kap. 33, 34, 47 eller 47 a § jordabalken.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1975, då lagen (1956:567) med vissa
bestämmelser, som skola iakttagas sedan hyresregleringen upphört (1956
års lag) skall upphöra att gälla. I den mån lagen (1942:429) om
hyresreglering m.m. upphört att gälla före utgången av juni månad
1975, skall dock 1956 års lag fortfarande tillämpas. 1956 års lag
skall även äga tillämpning i den del den avser lagen (1942:430) om
kontroll av upplåtelse och överlåtelse av bostadsrätt m.m.