Förordning (1994:1120) om ersättning för fysioterapi

Tillämpningsområde m.m.

1 § Denna förordning gäller vid fysioterapi enligt lagen
(1993:1652) om ersättning för fysioterapi. Termer och uttryck
som används i lagen har samma betydelse i förordningen.
Förordning (2013:1151).

2 § Av lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi följer
att vissa fysioterapeuter har rätt till förhöjda arvoden. I
lagen finns också bestämmelser om patientavgift.
Förordning (2013:1151).

Normalarvode

3 § Normalarvode och reducerat normalarvode lämnas enligt 
arvodeskategori A eller arvodeskategori B. Arvodeskategori B 
avser ensampraktiserande eller samverkande fysioterapeuter med 
assisterande personal, flera behandlingsrum och kvalificerad 
utrustning. Arvodeskategori A avser övriga fysioterapeuter.

Fysioterapeuten ska till regionen anmäla vilken 
arvodeskategori som gäller för verksamheten. Ändring ska 
anmälas minst sex månader innan den börjar gälla.
Förordning (2019:1018).

4 § För annan fysioterapeutisk behandling än sådan som anges i 
6 och 7 §§ lämnas normalarvode med högst de belopp som anges i 
tabellen. Normalarvode lämnas under förutsättning att 

1. fysioterapiersättning till en fysioterapeut och vikarie i 
dennes verksamhet sammanlagt under ett kalenderår inte 
överstiger det belopp för sammanlagt mottaget arvode som anges 
i tabellen, och 

2. fysioterapeutens behandling i direkt kontakt med 
patienterna i genomsnitt per kalendermånad uppgår till minst 
25 minuter per besök för arvodeskategori A och till minst 
20 minuter per besök för arvodeskategori B. 

	                Normalarvode    Sammanlagt mottaget
	                kronor	        arvode kronor

Arvodeskategori A	435	        1 114 510

Arvodeskategori B	435	        1 552 430
Förordning (2024:1007).

4 a § Har upphävts genom förordning (2021:1177).

5 § Om fysioterapiersättning till en fysioterapeut och vikarie 
i dennes verksamhet sammanlagt under ett kalenderår överstiger 
sammanlagt mottaget arvode enligt 4 §, lämnas reducerat 
normalarvode för samma åtgärder med högst de belopp som anges 
i tabellen. Reducerat normalarvode lämnas under förutsättning 
att summan av lämnat arvode till en fysioterapeut och vikarie 
i dennes verksamhet under kalenderåret inte överstiger det 
ersättningstak som anges i tabellen.

	                Reducerat       Ersättningstak
	                normalarvode    kronor
	                kronor	 

Arvodeskategori A	218	        1 385 320

Arvodeskategori B	218	        1 953 770
Förordning (2024:1007).

5 a § Om en fysioterapeut och vikarie i dennes verksamhet
inte bedriver verksamheten på heltid reduceras gränserna för
sammanlagt uppburet arvode enligt 4 § och ersättningstaket
enligt 5 § med 70 procent av den kvotdel som arbetstiden
minskat i förhållande till heltidskravet i 8 § lagen
(1993:1652) om ersättning för fysioterapi.
Förordning (2013:1151).

Enkelt arvode

6 § För enklare undersökningar och behandlingar, såsom enbart 
konditionstest, efterkontroll, apparatbehandling eller mindre 
omfattande tejpning som utförs av fysioterapeuten eller under 
dennes överinseende, lämnas enkelt arvode med högst 137 kronor 
per patientbesök. Under de förutsättningar som anges i 5 § 
lämnas reducerat enkelt arvode med högst 56 kronor.
Förordning (2024:1007).

6 a § För enklare telefonkonsultation lämnas enkelt arvode med 
81 kronor per samtal. Under de förutsättningar som anges i 5 § 
lämnas reducerat arvode med högst 43 kronor.
Förordning (2024:1007).

Särskilt arvode

7 § För de särskilt tids- eller kostnadskrävande åtgärder som 
anges i andra stycket lämnas särskilt arvode med högst 
1 138 kronor för arvodeskategori A och högst 1 001 kronor för 
arvodeskategori B. Särskilt arvode lämnas under förutsättning 
att den tid som går åt för denna åtgärd i direkt kontakt med 
patienterna i genomsnitt per kalendermånad uppgår till minst 
50 minuter per besök för arvodeskategori A och 40 minuter per 
besök för arvodeskategori B. 

Särskilt arvode lämnas för specifika insatser till 

1. patienter med psykisk ohälsa eller psykosomatiska problem, 

2. patienter med sjukdomar eller skador i andningsorganen 
eller i cirkulationssystemet, 

3. patienter med sjukdomar eller skador i nervsystemet, 

4. patienter med smärttillstånd eller funktionshinder på grund 
av reumatisk sjukdom, 

5. patienter med skador eller sjukdomar i rörelsesystemet, 

6. barn och ungdomar med funktionshinder eller sjukdom, och 

7. äldre med åldersrelaterade fysiska eller psykiska 
funktionshinder. Förordning (2024:1007).

7 a § Om fysioterapiersättning till en fysioterapeut eller 
vikarie i dennes verksamhet sammanlagt under ett kalenderår 
överstiger sammanlagt mottaget arvode enligt 4 §, lämnas 
reducerat särskilt arvode för de åtgärder som anges i 7 § med 
högst 801 kronor för arvodeskategori A och högst 702 kronor 
för arvodeskategori B. Reducerat särskilt arvode lämnas under 
förutsättning att summan av lämnat arvode till fysioterapeuten 
och vikarien under kalenderåret inte överstiger det 
ersättningstak som anges i 5 §. Förordning (2024:1007).

8 § Särskilt arvode enligt 7 § andra stycket lämnas endast
till en fysioterapeut med högskoleutbildning om minst 45
högskolepoäng inom för åtgärden adekvat område. Av dessa kan
upp till 30 högskolepoäng bytas ut mot längre sammanhållen
utbildning av motsvarande omfattning.

Utöver utbildning enligt första stycket krävs yrkeserfarenhet
motsvarande minst två års heltidsarbete som fysioterapeut
inom för åtgärden adekvat område under de senaste fem åren.
Förordning (2013:1151).

Gruppbehandling m.m.

9 § Vid behandling i grupp, där fysioterapeutens 
behandlingsprogram riktar sig till samtliga patienter i 
gruppen, vilka är i behov av samma typ av behandling, lämnas 
enkelt arvode med 205 kronor för varje patient oberoende av 
antalet patienter i gruppen. Under de förutsättningar som 
anges i 5 § lämnas reducerat enkelt arvode med högst 81 kronor 
för varje patient. Förordning (2024:1007).

10 § Vid behandling av flera patienter parallellt med helt
eller delvis individuellt utformade program
(parallellbehandling) lämnas normalarvode enligt 4 eller 5 §
för sådana åtgärder om högst tre patienter behandlas samtidigt.
I annat fall lämnas ersättning som för gruppbehandling enligt
9 §. Förordning (2000:1034).

Särskilda stödområden

10 a § Med särskilda stödområden enligt 20 § lagen
(1993:1652) om ersättning för  fysioterapi avses de kommuner
och delar av kommuner som ingår i stödområde enligt 10 b §.
Förordning (2014:368).

10 b § Med stödområde avses i denna förordning följande
indelning.

1. Norrbottens län: Arvidsjaurs, Arjeplogs, Gällivare,
Haparanda, Jokkmokks, Kalix, Kiruna, Pajala, Älvsbyns,
Överkalix och Övertorneå kommuner samt Edefors och
Gunnarsbyns församlingar i Bodens kommun och f.d. Markbygdens
kyrkobokföringsdistrikt i Piteå kommun.

2. Västerbottens län: Bjurholms, Dorotea, Lycksele, Malå,
Norsjö, Sorsele, Storumans, Vilhelmina, Vindelns och Åsele
kommuner samt Fällfors, Jörns och Kalvträsks församlingar i
Skellefteå kommun.

3. Jämtlands län: Bergs, Bräcke, Härjedalens, Krokoms,
Ragunda, Strömsunds, Åre och Östersunds kommuner.

4. Västernorrlands län: Sollefteå och Ånge kommuner, Holms
och Lidens församlingar i Sundsvalls kommun samt Anundsjö,
Björna, Skorpeds och Trehörningsjö församlingar i
Örnsköldsviks kommun.

5. Gävleborgs län: Ljusdals kommun.

6. Dalarnas län: Malung-Sälens, Orsa, Vansbro och Älvdalens
kommuner samt Venjans och Våmhus församlingar i Mora kommun.

7. Värmlands län: Torsby kommun.

Med församlingar avses de territoriella församlingar som
fanns den 31 december 1999. Förordning (2014:368).

11 § Till en fysioterapeut som har sin verksamhet inom ett 
särskilt stödområde lämnas tilläggsarvode med 81 kronor för 
behandlingsmässigt motiverade hembesök. Om flera personer ges 
fysioterapi vid ett besök lämnas högst två tilläggsarvoden. 
För telefonkonsultationer lämnas till en sådan fysioterapeut 
ersättning med 39 kronor. Förordning (2024:1007).

Resekostnader

12 § Ersättning för en fysioterapeuts kostnader för resa med
egen bil vid behandlingsmässigt motiverade hembesök lämnas
med det belopp som anges i 16 kap. 27 § inkomstskattelagen
(1999:1229). För varje resa lämnas dock en minsta ersättning
om 10 kronor. Ersättning för resa med annat färdmedel lämnas
om det finns särskilda skäl.

Ersättning för resa med egen bil lämnas även om kostnaden
skulle ha blivit lägre om annat färdmedel hade använts.
Endast om det finns särskilda skäl får avståndet till
patienten från fysioterapeutens mottagning beräknas överstiga
avståndet från patienten till en allmän mottagning för
fysioterapi som är inrättad för den ort där patienten vistas
med mer än en mil. Förordning (2013:1151).

Gemensamma bestämmelser om arvode

13 § Arvode för fysioterapeutisk behandling avser ersättning
för samtliga åtgärder vid ett behandlingstillfälle. Vid
första besöket i en behandlingsserie lämnas normalarvode,
reducerat normalarvode eller särskilt arvode även om besöket
endast omfattat anamnesupptagning, bedömning och
rådgivning. Förordning (2013:1151).

14 § Regionen ska till fysioterapeuten betala ut skillnaden 
mellan det arvode som ska lämnas och den patientavgift som 
fysioterapeuten fått ta ut.

Arvodet betalas dock helt genom fysioterapiersättning 

1. om patienten enligt 23 § lagen (1993:1652) om ersättning 
för fysioterapi är befriad från att betala patientavgift, 

2. för sjukvård som avses i 2 § andra stycket 5 förordningen 
(1984:908) om vissa statsbidrag för sjukvård m.m., 

3. för fysioterapeutens resekostnader enligt 12 §.
Förordning (2019:1018).

15 § Vid utbetalning av ersättning till en mottagare som inte 
åberopar godkännande för F-skatt och inte är juridisk person 
minskas ersättningen med 12,9 procent eller, om mottagaren vid 
årets ingång är 65 år eller äldre, med 8,2 procent. Om 
mottagaren visar att minst hälften av ersättningen motsvarar 
kostnader i arbetet som ska täckas med ersättningen, ska er-
sättningen minskas med det lägre belopp som beräknas motsvara 
de arbetsgivaravgifter eller den särskilda löneskatt som 
regionen ska betala. Förordning (2019:1018).

16 § En fysioterapeut som har fysioterapiersättning är skyldig 
att i fråga om all sådan behandling visa räkning för regionen 
och redovisa arbetstid, antalet vidtagna åtgärder samt uppgift 
om patientens bosättningsort. Fysioterapeuten är även skyldig 
att rapportera till respektive region om han eller hon är 
verksam i två eller flera regioners områden och ska därvid 
även ange beräknad omfattning i respektive regions område. 
Därutöver är fysioterapeuten själv skyldig att bevaka när han 
eller hon når ersättningstak 1 eller ersättningstak 2 och 
underrätta regionen om detta.

Fysioterapiersättning i motsvarande mån kan innehållas i 
avvaktan på att sådana uppgifter lämnas som avses i första 
stycket. Förordning (2019:1018).

17 § Den som ger vård mot fysioterapiersättning ska lämna
kvitto på betalda patientavgifter och anteckna dessa på
formulär för tillämpning av bestämmelserna om avgiftsbefrielse
för patientavgifter. Förordning (2013:1151).


Övergångsbestämmelser

1994:1120

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1994 då förordningen
(1993:1664) om ersättning för sjukgymnastik skall upphöra att
gälla.

2. För sjukgymnastik som givits före ikraftträdandet gäller äldre
bestämmelser fortfarande.

3. För en sjukgymnast som under år 1993 från patienterna och en
försäkringskassa eller enligt vårdavtal med ett landsting fått en
sammanlagd arvodessumma som överstiger ersättningstaket i 5 §
gäller för tiden fram till den 1 juli 1995 i stället ett ersättningstak
som motsvarar 90 procent av 1993 års arvode. För en sådan
sjukgymnast skall även sammanlagt uppburet arvode enligt 4 §
höjas med samma belopp som ersättningstaket får överskridas.

1995:1221

1. Denna förordning träder i kraft, i fråga om 4 och 5 §§ den 1
januari 1997, och i övrigt den 1 januari 1996.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om ersättning för
sjukgymnastik som avser tid före ikraftträdandet.

1996:1362

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1997.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för sjukgymnastikersättning
som avser tid före ikraftträdandet.

1997:95

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 1997.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för sjukgymnastikersättning
som avser tid före ikraftträdandet.

1997:892

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1998.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om
sjukgymnastisk behandling som avser tid före ikraftträdandet.

1998:1521

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1999.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som avser tid före ikraftträdandet.

1999:1371

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2000.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2000:1034

1. Denna förordning träder ikraft den 1 januari 2001.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

3. En sjukgymnast som vid ikraftträdandet uppbär särskilt
arvode är berättigad att göra detta utan att uppfylla kraven i
8 §.

4. En sjukgymnast med steg 3-utbildning i ortopedisk manuell
terapi skall till utgången av år 2005 anses uppfylla
utbildningskravet för åtgärd 6 enligt 7 §.

2001:850

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2002.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2002:792

1. Denna förordning träder ikraft den 1 januari 2003.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2003:819

1. Denna förordning träder ikraft den 1 januari 2004.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2004:757

1. Denna förordning träder ikraft den 1 januari 2005.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2005:786

1. Denna förordning träder ikraft den 1 januari 2006.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2006:1262

1. Denna förordning träder ikraft den 1 januari 2007.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2007:435

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2007.

2. För den som har högskoleutbildning vars omfattning anges i
poäng skall en poäng motsvaras av en och en halv högskolepoäng.

2007:1208

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2008.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2008:959

1. Denna förordning träder ikraft den 1 januari 2009.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2009:82

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2009.

2. Äldre lydelse av 11 § gäller fortfarande för sjukgymnast
som vid ikraftträdandet bedriver verksamhet i ett sådant
område som anges i den äldre lydelsen.

2009:1380

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2010.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2010:1645

1. Denna förordning träder ikraft den 1 januari 2011.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2011:1187

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2012.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för
sjukgymnastisk behandling som har lämnats före
ikraftträdandet.

2012:654

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sjukgymnastisk behandling
som har lämnats före ikraftträdandet.

2013:1151

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som
har lämnats före ikraftträdandet.

2014:1375

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2015.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som
har lämnats före ikraftträdandet.

2015:753

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före ikraftträdandet.

2016:984

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2017.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före ikraftträdandet.

2017:996

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2018.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före ikraftträdandet.

2018:2066

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före ikraftträdandet.

2019:792

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2020.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före ikraftträdandet.

2021:19

1. Denna förordning träder i kraft den 23 februari 2021.

2. Förordningen ska dock tillämpas för tid från och med den 
1 januari 2021.

3. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för vård som avser 
tid före den 1 januari 2021.

2021:1177

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2023.

2. Den upphävda paragrafen gäller dock fortfarande för 
behandling som har lämnats före ikraftträdandet.

2021:1178

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före ikraftträdandet.

2023:123

1. Denna förordning träder i kraft den 1 maj 2023.

2. Förordningen ska dock tillämpas för tid från och med den 
1 januari 2023.

3. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före den 1 januari 2023.

2023:927

1. Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2024.

2. Förordningen ska dock tillämpas för tid från och med den 
1 januari 2024.

3. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före den 1 januari 2024.

2024:1007

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2025.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före den 1 januari 2025.