Lag (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar 

Inledande bestämmelser

1 § Med allmän vatten- och avloppsanläggning (allmän va-anläggning)
avses anläggning, som har till ändamål att bereda bostadshus eller
annan bebyggelse vattenförsörjning och avlopp och som drives av kommun
eller, om den drives av annan, förklarats för allmän enligt 31 §.

Den som driver allmän va-anläggning är anläggningens huvudman. Lag
(1976:842).

2 § Behöver med hänsyn till hälsoskyddet vattenförsörjning och avlopp
för viss befintlig eller blivande bebyggelse ordnas i ett större
sammanhang, skall kommunen sörja för eller tillse, att allmän
va-anläggning kommer till stånd, så snart det kan ske.

Länsstyrelsen kan vid vite ålägga kommunen att fullgöra skyldighet
enligt första stycket. Lag (1983:302).

3 § Bestämmelserna i 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)
om vem som i vissa fall skall anses som ägare av fastighet gäller
också vid tillämpningen av denna lag.

Har huvudman för allmän va-anläggning träffat avtal med annan än
fastighetsägare om brukande av anläggningen, gäller för denne vad som
i lagen föreskrives om fastighetsägare.

När omständigheterna föranleder det tillämpas bestämmelse om fastighet
i denna lag på byggnad eller annan anläggning, som ej tillhör ägaren
till marken. Vad som i lagen föreskrives om ägare av fastighet skall
därvid gälla anläggningens ägare. Lag (1986:1129).

Verksamhetsområde

4 § Allmän va-anläggnings verksamhetsområde är det område, inom vilket
vattenförsörjning och avlopp har ordnats eller skall ordnas genom
anläggningen.

Verksamhetsområdet skall vara fastställt till sina gränser. Det får ej
omfatta endast vissa av de fastigheter som ingår i sådan samfällighet
för va-frågor som bildats i särskild ordning. Lag (1976:842).

5 § Huvudman för allmän va-anläggning bestämmer anläggningens
verksamhetsområde med tillämpning av denna lag och föreskrift som
meddelats med stöd av lagen. Lag (1976:842).

6 § På begäran av kommun kan länsstyrelsen föreskriva att allmän
va-anläggnings verksamhetsområde skall omfatta sådan del av kommunen,
för vilken vattenförsörjning och avlopp ej kan med större fördel
ordnas på annat sätt. Önskar huvudman, att verksamhetsområdet för hans
va-anläggning skall omfatta område som ingår eller avses ingå i
verksamhetsområdet för annan befintlig eller planerad allmän
va-anläggning, skall länsstyrelsen, om överenskommelse ej kan träffas,
bestämma till vilken anläggning området skall hänföras. Lag
(1976:842).

7 § Huvudman för allmän va-anläggning skall meddela länsstyrelsen vad
han bestämt om anläggningens verksamhetsområde. Försummas det, kan
länsstyrelsen vid vite ålägga huvudmannen att fullgöra vad som åligger
honom.

Uppgift om allmän va-anläggnings verksamhetsområde skall finnas
tillgänglig hos länsstyrelsen. Lag (1976:842).

Brukningsrätt och avgiftsskyldighet

8 § Huvudman för allmän va-anläggning är skyldig att låta ägare av
fastighet inom anläggningens verksamhetsområde bruka anläggningen, om
fastigheten behöver anordningar för vattenförsörjning och avlopp samt
behovet ej kan med större fördel tillgodoses på annat sätt.
Huvudmannen är dock berättigad till det anstånd med utförandet av de
för brukandet nödvändiga arbetena som behövs för att samordningen med
andra arbeten ej skall väsentligt försvåras.

Huvudmannen är, trots bestämmelserna i första stycket, inte skyldig
att låta en fastighet kopplas till en allmän va-anläggning innan
engångsavgift enligt 27 § har betalats eller, om avgiften skall
fördelas, innan godtagbar säkerhet ställts. Lag (1996:508).

9 § Ägare av fastighet inom en allmän va-anläggnings verksamhetsområde
skall betala avgifter till huvudmannen, om fastigheten behöver
anordningar för vattenförsörjning och avlopp samt behovet inte kan med
större fördel tillgodoses på annat sätt än genom anläggningen. För
obebyggd fastighet, som enligt en detaljplan är avsedd för bebyggande,
skall, om inte särskilda skäl föranleder annat, behovet av anordningar
för vattenförsörjning och avlopp bedömas som om fastigheten var bebyggd
enligt planen.

Avgiftsskyldighet inträder, när huvudmannen upprättat förbindelsepunkt
som anges i 13 § och underrättat fastighetsägaren därom. Lag (1987:134).

10 § Utöver vad som följer av 9 § har huvudmannen för en allmän
va-anläggning rätt att av ägare till sådan fastighet inom en detaljplan
som är avsedd för bebyggande ta ut avgift för att vatten från allmänna
platser inom planområdet avleds genom anläggningen.

Avgift får inte tas ut innan åtgärder för avledandet blivit utförda. Lag
(1987:134).

11 § Ny ägare av fastighet svarar ej gentemot huvudman för avgift som
förfaller till betalning före tillträdesdagen. Lag (1976:842).

Anläggningen

12 § En allmän va-anläggning skall utföras och drivas så att den
uppfyller de krav som från miljö- och hälsoskyddssynpunkt skall
tillgodoses. Den skall vara försedd med de anordningar som krävs
för att den skall fylla sitt ändamål och tillgodose skäliga anspråk
på säkerhet. Om för viss bebyggelse anordningar behövs endast för
vattenförsörjning eller för avlopp, skall anläggningen avpassas
efter detta.

En allmän va-anläggning får inte inrättas i strid mot detaljplan,
områdesbestämmelser eller andra bestämmelser för markens
bebyggande eller så att ändamålsenlig bebyggelse eller lämplig
planläggning försvåras. Om syftet med planen eller bestämmelserna
inte motverkas, får dock mindre avvikelse göras.

Så länge en allmän va-anläggning behövs skall huvudmannen
underhålla anläggningen och i övrigt se till att den på
tillfredsställande sätt fyller sitt ändamål. Lag (1993:417).

12 a § När en allmän va-anläggning eller en utvidgning av en sådan
planeras skall, om anläggningen kan antas medföra en betydande
miljöpåverkan, huvudmannen upprätta en miljökonsekvensbeskrivning som
möjliggör en samlad bedömning av den inverkan anläggningen har på
miljön, hälsan och hushållningen med naturresurerna. Lag (1992:1542).

13 § Det åligger huvudman för allmän va-anläggning att för varje
fastighet som avses i 9 § bestämma punkt, där inkoppling av
fastighetens ledningar till anläggningen skall ske (förbindelsepunkt).
Sådan punkt skall, om ej särskilda skäl föranleder annat, vara belägen
i fastighetens omedelbara närhet. Uppgift om punktens läge skall
lämnas fastighetsägaren inom sådan tid som är skälig med hänsyn till
dennes intresse att kunna planera för fastighetens utnyttjande. Lag
(1976:842).

14 § I allmän va-anläggning ingår sådana ledningar och andra
anordningar fram till förbindelsepunkterna som tillhör huvudmannen.

Rännsten, rännstensbrunn och ledning som förbinder sådan brunn med
allmän avloppsledning samt vägdike ingår ej i allmän va-anläggning.
Lag (1976:842).

Inlösen av va-anordningar m.m.

15 § Finns för fastighet som avses i 9 § anordning för
vattenförsörjning eller avlopp som kan användas för den allmänna
va-anläggningen, är ägaren av anordningen skyldig att på begäran av
huvudmannen låta den införlivas med anläggningen mot skälig
ersättning. Lag (1976:842).

16 § Anordning för vattenförsörjning eller avlopp, som blir onyttig
till följd av att allmän va-anläggning kommer till stånd eller
utvidgas, skall ersättas av huvudmannen i den mån det är skäligt med
hänsyn till anordningens art, ålder och skick, den fördel ägaren får
av den allmänna va-anläggningen och övriga omständigheter. Lag
(1976:842).

Va-installation

17 § Med va-installation förstås ledning som för fastighet dragits
från förbindelsepunkt samt anordning som förbundits med sådan ledning.
Lag (1976:842).

18 § Regler om beskaffenhet av va-installation och utförande av
installationsarbete finns i plan- och bygglagen (1987:10) och med stöd
av nämnda lag meddelade föreskrifter. Lag (1987:134).

19 § Huvudman får ej meddela föreskrift i fråga som avses i 18 § eller
om vem som har rätt att utföra installationsarbete. Lag (1976:842).

20 § När det behövs, får huvudman låta undersöka va-installation och
dess brukande. Lag (1976:842).

Brukande av allmän va-anläggning

21 § En allmän va-anläggning skall brukas så att det inte
uppkommer olägenhet för huvudmannen eller annan samt så att
det inte uppstår svårigheter för huvudmannen att uppfylla kraven
från miljö- och hälsoskyddssynpunkt eller att i övrigt uppfylla sina
åligganden enligt lag eller annan författning eller enligt avtal.
Lag (1993:417).

22 § Huvudman för allmän va-anläggning meddelar allmänna bestämmelser
för anläggningens brukande. Fastighetsägares möjlighet att utnyttja
anläggningen för dess ändamål får ej genom sådana bestämmelser
oskäligt begränsas eller försvåras. Lag (1976:842).

23 § Om huvudmannen ändrar allmänna bestämmelser, skall berörda
fastighetsägare skriftligen underrättas om ändringens innebörd och
tidpunkten för ikraftträdandet i skälig tid innan ändringen träder i
kraft. Motsvarande gäller när huvudmannen i annat avseende ändrar
förutsättningarna för va-anläggnings brukande. Lag (1976:842).

Avgifter och taxa

24 § Avgifter som huvudman för allmän va-anläggning tager ut får ej
överskrida vad som behövs för att täcka nödvändiga kostnader för
anläggningen. Lag (1976:842).

25 § Avgifter enligt 10 § får ej överskrida huvudmannens kostnad för att
vatten genom anläggningen avleds från allmänna platser inom det område
varom är fråga. I den mån omfattningen av platserna uppenbarligen
överstiger områdets eget behov, skall kostnaden bäras av den som svarar
för att platserna ställs i ordning och underhålls. Lag (1987:134).

26 § Avgiftsskyldighet skall fördelas mellan fastigheterna efter
skälig och rättvis grund.

Om kostnaden för en viss fastighets eller vissa fastigheters
vattenförsörjning eller avlopp på grund av särskilda förhållanden i
beaktansvärd omfattning avviker från vad som i övrigt gäller inom
verksamhetsområdet, bestäms engångsavgift med hänsyn till dessa
skillnader.

Om det med hänsyn till vattenförsörjningen, till behovet av en
tillfredsställande avloppsrening eller av andra skäl under en viss
mindre del av året behövs särskilda åtgärder av säsongsbetonad
karaktär vid en allmän va-anläggning, får periodiska avgifter för den
delen av året bestämmas med tillämpning av en taxenivå som är högst
dubbelt så hög som den som tillämpas för huvuddelen av året.
Lag (1996:508).

27 § Avgift skall utgå enligt taxa som huvudman utformar i
överensstämmelse med de grunder som anges i 24-26 §§. Avgift kan utgå
som engångsavgift och som periodiska avgifter.

Engångsavgift får ej sättas högre än att den svarar mot fastighetens
andel i kostnaden för den allmänna va-anläggningens utförande. Uppgår
engångsavgift till belopp som är betungande med hänsyn till
fastighetens ekonomiska bärkraft och övriga omständigheter, skall, om
fastighetens ägare begär det samt godtagbar säkerhet ställes, avgiften
fördelas på årliga inbetalningar under viss tid, högst tio år.

Avgift skall betalas vid anfordran. På obetalt belopp utgår ränta
enligt 6 § räntelagen (1975:635) från dagen för anfordran.

Skall engångsavgift fördelas på årliga inbetalningar, utgår ränta
enligt 5 § räntelagen på varje del av avgiften som förfaller till
betalning i framtiden från den dag då den första inbetalningen skall
ske till dess ifrågavarande del av avgiften betalas eller ränta skall
utgå enligt tredje stycket. Lag (1976:842).

Avtal om va-frågor

28 § Huvudman kan träffa avtal med fastighetsägare om sådan va-fråga
som ej regleras i allmänna bestämmelser eller taxa. Lag (1976:842).

Skadeståndsskyldighet m.m.

29 § Har huvudman eller fastighetsägare överskridit sin rätt eller
åsidosatt sin skyldighet i förhållande till den andre, skall han
återställa vad som rubbats eller fullgöra vad som eftersatts samt
ersätta skadan. Lag (1976:842).

29 a § Om avgift har betalats för utförande av en allmän va-anläggning
enligt denna lag eller enligt motsvarande äldre bestämmelser, är
kommunen skyldig att betala tillbaka avgiften i den mån skada uppkommer
för ägaren av fastigheten genom att han, på grund av att bygglov vägras,
inte kan använda fastigheten så som förutsattes när avgiften betalades.

Kommunen är också skyldig att betala ränta enligt 5 § räntelagen
(1975:635) från den dag fastighetsägaren betalade avgiften. Lag
(1987:134).

Avstängning av vattentillförsel

30 § Försummar fastighetsägare att betala avgift som avses i
denna lag eller att i annat hänseende iakttaga vad som åligger
honom och är försummelsen väsentlig får huvudmannen stänga av
vattentillförseln till fastigheten, om han ej genom anmaning
har kunnat åstadkomma rättelse och avstängning kan ske utan att
olägenhet för människors hälsa uppkommer. Kostnad för
avstängningsåtgärd får påföras fastighetsägaren. Lag (1998:820).

Särskilda bestämmelser om vissa va-anläggningar

31 § Va-anläggning, som drives eller skall drivas av annan än kommun,
kan på ansökan av denne förklaras för allmän av länsstyrelsen, om det
finns behov av anläggningen från hälsoskyddssynpunkt eller från annan
allmän synpunkt.

För bifall till ansökningen fordras att berörd kommun tillstyrkt denna
och att sökanden såväl i ekonomiskt avseende som i övrigt har
förutsättningar för att fullgöra uppgiften som huvudman för
anläggningen.

Länsstyrelsen kan bestämma visst område, utöver vilket anläggningens
verksamhetsområde ej får utsträckas. Lag (1983:302).

32 § Har va-anläggning förklarats för allmän enligt 31 §, får kommun,
inom vars område anläggningen har sitt verksamhetsområde, utse
tillsynsman för anläggningen.

Tillsynsman har tillträde till alla delar av anläggningen. Han får
granska räkenskaper och övriga handlingar rörande denna. Han avger
årligen berättelse över sin tillsyn till kommunen.

Förhållande som påkallar ingripande av en länsstyrelse, den eller de
kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och
hälsoskyddsområdet eller någon annan myndighet skall av tillsynsmannen
anmälas till kommunen. Lag (1991:1699).

33 § Kan med skäl antagas, att huvudman för va-anläggning som
förklarats för allmän enligt 31 § åsidosätter viss eller vissa
fastigheters intressen eller annars driver anläggningen på mindre
lämpligt sätt, kan länsstyrelsen förordna syssloman att i huvudmannens
ställe och för hans räkning driva anläggningen. Syssloman kan
entledigas av länsstyrelsen, när förhållandena föranleder det.

Syssloman har rätt till arvode av huvudmannen. Länsstyrelsen bestämmer
arvodets belopp. Lag (1976:842).

Tystnadsplikt

34 § Den som deltar eller har deltagit i undersökning enligt 20 § får
inte obehörigen röja eller utnyttja vad han därvid har fått veta om
enskildas affärs- eller driftförhållanden. Vad nu har sagts gäller
även syssloman med avseende på vad han har erfarit på grund av sitt
uppdrag.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i
sekretesslagen (1980:100). Lag (1980:208).

Prövning av va-frågor

35 § Ärende, som enligt 2, 6, 7, 31 eller 33 § skall handläggas av
länsstyrelse, tas upp av länsstyrelsen i det län, där va anläggningen
har eller skall ha sitt verksamhetsområde eller huvuddelen av detta.

Länsstyrelsen kan vid behov anlita sakkunnig. Den sakkunnige har
rätt till ersättning med belopp, som länsstyrelsen bestämmer.
Huvudmannen för den va anläggning som ärendet rör betalar
ersättningen. Om ärendet inte avser befintlig eller planerad
anläggning, betalas ersättningen av kommunen.

Länsstyrelses beslut enligt 7 eller 33 § eller om ersättning till
sakkunnig som avses i andra stycket får överklagas hos allmän
förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Annat beslut av länsstyrelsen enligt denna lag får överklagas hos
regeringen. Lag (1995:19).

36 § Mål som anges i 37 § prövas av statens va-nämnd. Bestämmelser om
nämnden finns i lagen (1976:839) om statens va-nämnd. Lag (1976:842).

37 §  Va-nämnden prövar mål angående inlösen eller ersättning enligt
15 eller 16 §, mål enligt 29 a § om återbetalning av avgift samt mål
som rör tvist mellan huvudman och fastighetsägare om

1. rätt att bruka allmän va-anläggning eller skyldighet att genom
avgift bidraga till kostnaderna för sådan anläggning,

2. tillämpning eller tolkning av allmänna bestämmelser eller taxa,

3. giltigheten, beståndet eller rätta innebörden av avtal mellan
huvudman och fastighetsägare,

4. villkor för brukande av allmän va-anläggning i den mån allmänna
bestämmelser och taxa ej är tillämpliga samt avtal ej kunnat träffas,

5. fordran på avgift till huvudman för allmän va-anläggning,

6. skadestånd eller annan påföljd enligt 29 eller 30 §,

7. annan va-fråga, som avses i denna lag. Lag (1996:508).

38 § Talan om återbetalning enligt 29 a § skall väckas inom två år från
det att beslutet på vilket talan grundas vann laga kraft. Talan får dock
väckas senare, om skadan inte rimligen kunde förutses inom angiven tid.
Lag (1987:134).

39 - 54 §§ har upphävts genom lag (1976:842).

1995:19

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har meddelats
före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.