Reglemente (1962:698) angående statens grupplivförsäkring 

Inledande bestämmelser

1 § Staten meddelar enligt vad i detta reglemente stadgas
grupplivförsäkring för dödsfall åt arbetstagare i statens tjänst m.fl.

2 § Försäkringsavtalet mellan staten och den enskilde arbetstagaren
anses slutet genom anställningen och har det innehåll som vid varje
tidpunkt framgår av detta reglemente.

Premiebetalning anses ske genom arbete i anställningen.

3 § Statens löne- och pensionsverk företräder staten i ärenden rörande
statens grupplivförsäkring och handlägger sådana ärenden i den mån de
ej enligt föreskrift i reglementet skola handläggas av statens
grupplivnämnd. Förordning (1980:608).

Försäkringstagare

4 § Arbetstagare i statens tjänst och arbetstagare, som innehar
ickestatlig anställning för vilken avlöningsförmånerna fastställs
under medverkan av regeringen eller myndighet som regeringen
bestämmer, omfattas av statens grupplivförsäkring. Arbetstagare med
avlöning enligt kollektivavtal för arbetare omfattas dock av
försäkringen endast om det följer av avtalet och arbetstagare hos
riksdagen eller dess verk endast om riksdagen förordnat härom.

Särskilda föreskrifter om reglementets tillämpning gäller för lärare
och arbetstagare som är jämförliga med lärare i arbetstidshänseende,
likaså för vissa lokalanställda arbetstagare vid svenska
utlandsmyndigheter. Förordning (1980:608).

5 § I den mån regeringen beslutar det, omfattar statens
grupplivförsäkring också andra arbetstagare än som avses i 4 §.

Kostnaderna betalas i sådana fall, om inte något annat föreskrivs,
genom en avgift om 300 kronor per år för varje arbetstagare. Avgiften
betalas till statens löne- och pensionsverk. Förordning (1985:889).

6 § Arbetstagare som är anställd för att utföra arbetet i sitt hem
omfattas icke av statens grupplivförsäkring.

Arbetstagare som, då han tillträder anställning, äger åtnjuta hel
förtidspension eller helt sjukbidrag enligt lagen om allmän försäkring
omfattas icke av statens grupplivförsäkring så länge han är berättigad
till hel sådan förmån. Kungörelse (1966:739).

7 § Deltidsanställd arbetstagare som anställts för arbete under tid
som understiger 8 timmar i veckan omfattas ej av statens
grupplivförsäkring under dag då han icke utför arbete. Har
arbetstagaren även annan anställning som ej grundar försäkring enligt
reglementet och uppgår den arbetstid, för vilkan han är anställd,
sammanlagt till 8 timmar i veckan eller mera, omfattas han dock av
statens grupplivförsäkring under sådan dag i de fall regeringen
bestämmer. Förordning (1976:546).

Försäkringsskyddets giltighet för den enskilde arbetstagaren

8 § Försäkringsskydd föreligger för arbetstagare, med de undantag och
tillägg som nedan angivas i 9 - 14 §§, under den tid, då arbetstagaren
är anställd och avlönad.

Arbetstagare som tillhör reservpersonal eller liknande grupp eller är
säsonganställd eller eljest är tjänstgöringsskyldig blott tidvis är
icke att anse som anställd enligt detta reglemente annnat än under
tjänstgöringsperiod.

9 § Avgår försäkrad arbetstagare före 65 års ålder från anställningen
med ålderspension, genast börjande förtidspension eller därmed
jämställd pension, åtnjuter han fortfarande försäkringsskydd till dess
han fyllt 65 år. Förordning (1976:546).

10 § Så länge arbetstagarens anställning består, gäller i följande
fall försäkringsskydd även vid frånvaro från arbetet, oavsett huruvida
lön utgår, nämligen vid

a) arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller olycksfall,

b) havandeskap eller barnsbörd,

c) tjänstgöring enligt 27 § 1 eller 2 mom. värnpliktslagen (1941:967),

d) semester, begärd permission eller tjänstledighet, som ej förorsakas
av arbetsbrist,

e) arbetsuppehåll i samband med arbetskonflikt,

f) permittering,

g) suspension eller avstängning.

För försärkingsskydd i fall som avses under a) kräves att
arbetsoförmågan styrkes genom intyg från allmän försäkringskassa eller
läkare. Grupplivnämnden må dock medgiva försäkringsskydd även om
sådant intyg ej företetts. Kungörelse (1970:389).

11 § Upphör anställning för arbetstagare, som har försäkringsskydd då
anställningen upphör, fortfar försäkringsskyddet att gälla i följande
fall.

a) Under arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller olycksfall gäller
försäkringsskyddet, därest denna arbetsoförmåga förelåg vid
anställningens upphörande eller uppstått under tid, då
försäkringsskyddet gäller enligt vad som sägs här nedan under b)--d).

För fortsatt försäkringsskydd i fall som avses under a) kräves att
arbetsoförmågan styrkes genom intyg från allmän försäkringskassa eller
läkare. Grupplivnämnden må dock medgiva försäkringsskydd även om
sådant intyg ej företetts.

Vid tillämpning av bestämmelserna under a) gäller vidare, att det
åligger arbetstagaren, om arbetsoförmågan varar mer än ett år, att,
såvida grupplivnämnden icke meddelat honom befrielse härifrån, under
vart och ett av kalenderåren efter det år, under vilket
arbetsoförmågan uppstod, anmäla till statens löne- och pensionsverk
att försäkringsskyddet alltjämt skall vara i kraft. Underlåtes detta
må nämnden besluta att försäkringsskyddet upphör. Arbetstagaren har
att vid anmälan förebringa sådan utredning rörande sin arbetsförmåga
och sina anställningsförhållanden, som är av betydelse för bedömningen
av rätten till fortsatt försäkringsskydd.

b) Under de 104 veckorna närmast efter det att anställningen upphört
gäller försäkringsskyddet så länge arbetstagaren är arbetslös, om han
antingen söker arbete eller genomgår av myndighet anordnad omskolning
till ny yrkesverksamhet. Var arbetstagaren icke anställd under hela
den period som omfattar de 104 veckorna närmast före anställningens
upphörande, gäller skyddet dock endast så många veckor som han var
anställd under denna period.

För fortsatt försäkringsskydd i fall som avses under b) kräves att det
genom intyg från arbetsförmedling eller erkänd arbetslöshetskassa
styrkes att arbetstagaren genom att söka arbete stått till den
allmänna arbetsmarknadens förfogande. Grupplivnämnden må dock medgiva
försäkringsskydd även om sådant intyg ej företetts.

Vid tillämpning av bestämmelserna under b) gäller vidare, att i
anställningstiden ej medräknas kalendervecka

under vilken arbetstagaren under mindre än fem dagar haft anställning,
som grundar försäkringsskydd enligt reglementet, eller

under vilken han varit deltidsanställd för arbete under mindre än 16
timmar i veckan eller

under vilken han varit permitterad hela veckan.

c) Har arbetstagaren beviljats hel förtidspension enligt 7 kap. 1 §
andra stycket eller 13 kap. 1 § första stycket andra punkten lagen
(1962:381) om allmän försäkring gäller försäkringsskyddet under den
tid pensionen utgår om skyddet förelåg vid pensionstidens början.

d) Under ny anställning, i vilken arbetstagaren icke åtnjuter
motsvarande skydd, gäller försäkringsskyddet lika länge som om
arbetstagaren varit arbetslös.

Grupplivnämnden äger besluta, att annan anställning än sådan som
grundar försäkringsskydd enligt reglementet skall jämställas med dylik
anställning vid beräknande av anställnings varaktighet. Förordning
(1986:34).

12 § Försäkringsskydd, som gäller med stöd av 11 §, träder ur kraft,
därest arbetstagaren vid anställningens upphörande var bosatt eller
sedermera bosätter sig utomlands. Grupplivnämnden må dock, om
särskilda skäl föreligga därtill, medgiva undantag härifrån.

Försäkringens giltighet vid och i samband med krigstillstånd

13 § Vid krigstillstånd i Sverige gäller lagen om krigsansvarighet för
liv- och invaliditetsförsäkring i fråga om försäkringsgivarens
ansvarighet (krigsansvarighet).

För försäkring, som meddelats efter krigstillståndets inträdande eller
inom tre månader dessförinnan, är försäkringsgivaren, såframt
regerigen med stöd av 3 § nyssnämnda lag så förordnat, fri från
krigsansvarighet. Förordning (1975:232).

14 § Försäkringsgivaren är fri från ansvarighet för dödsfall, som
inträffat medan den avlidne vistades utom Sverige inom område där
krigstillstånd rådde, om dödsfallet antingen inträffat när den avlidne
deltog i kriget eller i annat fall kan anses bero på kriget.
Försäkringsgivaren är vidare fri från ansvarighet, om dödsfallet
inträffar inom ett år efter vistelse inom sådant område och kan anses
bero på kriget. Grupplivnämnden äger, då skäl föreligga, medgiva
undantag från bestämmelserna i detta stycke.

Första stycket gäller endast om försäkringsgivarens ansvarighet ej
regleras i 13 § och, när försäkringsskydd förelegat i tre år, om
dödsfallet förorsakats av deltagande i kriget. Kungörelse (1969:829).

Försäkringsförmåner

15 § Försäkringsbelopp betalas ut i form av helt eller halvt
grundbelopp, helt eller halvt tilläggsbelopp eller del av grundbelopp
eller tilläggsbelopp enligt 20 a §. Dessutom betalas begravningshjälp
ut. Förordning (1986:34).

Rätt till försäkringsbelopp vid arbetstagares frånfälle

16 § För rätt till helt eller halvt grundbelopp eller helt
tilläggsbelopp skola vid arbetstagarens dödsfall följande villkor vara
uppfyllda, nämligen

dels att arbetstagaren uppnått 18 men ej 67 års ålder,

dels att han anställts för att utföra arbete minst 16 timmar i veckan,
i förekommande fall inräknat arbetstid i anställning som enligt
regeringens beslut jämställes med anställning som avses i reglementet,

dels ock att han alltjämt var anställd eller, om så icke var fallet,
likväl åtnjöt försäkringsskydd enligt 11 §. Förordning (1986:34).

17 § Om villkoren enligt 16 § är uppfyllda och arbetstagaren
efterlämnar

make,

barn under 21 år eller

sådan med arbetstagaren vid tiden för dödsfallet under
äktenskapsliknande förhållanden sammanboende ogift person, för vilken
statens löne- och pensionsverk eller statens grupplivnämnd efter
prövning enligt tredje stycket beslutat att försäkringsbelopp skall
utgå,

utgår helt grundbelopp enligt följande.

Om arbetstagaren fyllt                  Belopp, kronor

18 men ej 55 år                         154 800
55 men ej 56 år                         141 900
56 men ej 57 år                         129 000
57 men ej 58 år                         116 100
58 men ej 59 år                         103 200
59 men ej 60 år                          90 300
60 men ej 61 år                          77 400
61 men ej 62 år                          64 500
62 men ej 63 år                          51 600
63 men ej 64 år                          38 700
64 men ej 67 år                          25 800

Helt grundbelopp utgår dock alltid med 154 800 kronor, om villkoren
enligt 16 § är uppfyllda och arbetstagaren efterlämnar

såväl make eller sammanboende som gemensamt barn som ej fyllt 17 år
eller

endast barn varav minst ett som ej fyllt 17 år.

Fråga om någon vid reglementets tillämpning skall anses ha varit
sammanboende och därför försäkringsbelopp på grund av sådan samlevnad
skall utgå för honom avgörs av

statens löne- och pensionsverk, om den sammanboende och arbetstagaren
var kyrkobokförda på samma adress sedan minst sex månader samt ingen
hävdar att villkoren för rätt till försäkringsbelopp inte är
uppfyllda, och av

statens grupplivnämnd i annat fall.

Vid prövning enligt tredje stycket beaktas sådana omständigheter som
längden av den tid under vilken samlevnaden bestått,
beroendeförhållande till arbetstagaren, varaktigheten av sådant
beroendeförhållande och gemensamma barn. Med ogift person avses även
frånskild, änka eller änkling. Förordning (1988:12).

18 § Om villkoren enligt 16 § är uppfyllda och arbetstagaren
efterlämnar barn under 21 år eller,

såvida i 17 eller 19 § angivna efterlevande ej finns, syskon under 21
år, vars föräldrar inte är i livet, utgår helt tilläggsbelopp  enligt
följande.

För varje barn eller syskon som vidBelopp, kronor arbetstagarens
frånfälle

ej fyllt 17 år                          51 600
fyllt 17 men ej 19 år                   38 700
fyllt 19 men ej 21 år                   25 800
Förordning (1988:12).

19 § Om villkoren enligt 16 § är uppfyllda utan att grundbelopp utgår
enligt 17 § och arbetstagaren efterlämnar barn, som fyllt 21 år,

utgår halvt grundbelopp  enligt följande.

Om arbetstagaren fyllt                  Belopp, kronor

högst 54 år                             77 400
55 men ej 56 år                         70 950
56 men ej 57 år                         64 500
57 men ej 58 år                         58 050
58 men ej 59 år                         51 600
59 men ej 60 år                         45 150
60 men ej 61 år                         38 700
61 men ej 62 år                         32 250
62 men ej 63 år                         25 800
63 men ej 64 år                         19 350
64 men ej 67 år                         12 900
Förordning (1988:12).

20 § Har arbetstagaren vid dödsfallet inte fyllt 18 år men är övriga
villkor enligt 16 § uppfyllda utgår,

om han efterlämnar make eller barn helt grundbelopp  med 154 000
kronor,

om han efterlämnar barn, som avses i 18 §, ett helt tilläggsbelopp
med 51 600 kronor för varje barn. Förordning (1988:12).

20 a § Var arbetstagaren vid dödsfallet alltjämt anställd eller åtnjöt
han då likväl försäkringsskydd enligt 11 § utgår, trots att övriga
villkor i 16 § inte är uppfyllda, grundbelopp och tilläggsbelopp med
hälften av det eller de belopp som följer av 17--20 §§ under
förutsättning att arbetstagaren vid dödsfallet

-- inte hade fyllt 67 år och

-- hade anställts för att utföra arbete under mindre än 16 men minst 8
timmar i veckan.

Försäkringsbelopp enligt första stycket utgår med minst 12 900 kronor.

Belopp som slutar på 50 öre skall avrundas till närmast högre krontal.
Förordning (1988:12).

21 § Avlider arbetstagare som åtnjuter försäkringsskydd före 67 års
ålder, utgår begravningshjälp  med 12 900 kronor.

Avlider den som åtnjuter försäkringsskydd enligt 9 § och efterlämnar
han make eller barn, utgår begravningshjälpen i stället med det belopp
som skulle ha utgått i helt eller halvt grundbelopp eller
begravningshjälp, om han intill dödsfallet hade stått kvar i
anställningen, dock med högst 25 800 kronor. Efterlämnar den avlidne
inte någon sådan anhörig, utgår begravningshjälp med 12 900 kronor.
Förordning (1988:12).

22 § Om arbetstagaren vid dödsfallet uppnått 67 års ålder men alltjämt
kvarstod i anställningen får grupplivnämnden besluta att
försäkringsbelopp skall utgå. Härvid har nämnden att beakta sådana
omständigheter som längden och omfattningen av anställningen och
varaktigheten av frånvaro från arbetet.

Försäkringsbelopp enligt första stycket utgörs av begravningshjälp med
12 900 kronor.

Härutöver kan enligt nämndens bestämmande utgå

1. grundbelopp enligt 17 eller 19 § med 25 800 eller 12 900 kronor och

2. tilläggsbelopp enligt 18 eller 20 a § med 51 600, 38 700 eller 25
800 kronor eller med hälften av något av dessa belopp.

Om arbetstagaren fyllt 70 år vid dödsfallet, får dock endast
begravningshjälp betalas ut. Förordning (1988:12).

Rätt till försäkringsbelopp vid makes frånfälle

23 § Avlider arbetstagares make eller sammanboende som avses i 17 §
utbetalas begravningshjälp med 12 900 kronor om följande villkor är
uppfyllda vid dödsfallet, nämligen att

arbetstagaren anställts för att utföra arbete under minst 16 timmar i
veckan,

arbetstagaren alltjämt var anställd eller hade försäkringsskydd enligt
11 §,

arbetstagaren inte fyllt 70 år och

den avlidne inte fyllt 65 år.

Utöver begravningshjälp enligt första stycket utbetalas ett halvt
tilläggsbelopp med 25 800 kronor för varje hemmaboende barn under 17
år som är barn till arbetstagaren eller den avlidne. Förordning
(1988:12).

24 § Har såväl arbetstagaren som make eller sammanboende avlidit till
följd av samma olycksfall, epidemi eller liknande händelse, får
statens grupplivnämnd medge att försäkringsbelopp enligt 23 § skall
utgå även om arbetstagaren avlidit först eller det är ovisst vem som
avlidit först av dem. Förordning (1986:34).

Samordning med annan tjänstegrupplivförsäkring

25 § Har arbetstagaren samtidigt eller i oavbruten följd innehaft två
eller flera anställningar, som grundat försäkring enligt reglementet,
anses dessa vid tillämpningen av reglementet som en anställning i
fråga om omfattningen av försäkringsskyddet och beloppet av
försäkringsersättning.

Har arbetstagaren samtidigt eller i oavbruten följd med anställning,
som grundat försäkring enligt reglementet, innehaft annan anställning
med väsentligen likartad grupplivförsäkring, som bekostats av
arbetsgivare, äga bestämmelserna i första stycket motsvarande
tillämpning.

Omfattas en och samma anställning av försäkring enligt reglementet och
annan väsentligen likartad grupplivförsäkring, som bekostats av
arbetsgivare, utgår högst så stort försäkringsbelopp enligt
reglementet att det tillsammans med försäkringsbelopp enligt den andra
försäkringen motsvarar det högsta försäkringsbelopp vartill någon av
försäkringarna berättigar i det försäkringsfall varom är fråga.

Gällde för make eller för sammanboende som avses i 17 § på grund av
egen anställning försäkring enligt reglementet eller annan av
arbetsgivare bekostad grupplivförsäkring med väsentligen samma
försäkringsvillkor och föreligger enligt denna rätt till grundbelopp
eller begravningshjälp, utgår icke begravningshjälp enligt 23 §.
Föreligger enligt sådan försäkring rätt till tilläggsbelopp, utgår ej
heller tilläggsbelopp enligt sistnämnda paragraf. Förordning
(1986:34).

Förmånstagareförordnande

26 § Arbetstagaren skall anses ha gjort förmånstagareförordnande av
nedan angivet innehåll, med rätt för honom att när helst han så önskar
ändra förordnandet genom att skriftligen till statens löne- och
pensionsverk anmäla förordnande av annat innehåll.

Beträffande grundbelopp

Efterlämnas make är han förmånstagare till utgående grundbelopp.

Efterlämnas ej make är

barn förmånstagare till hälften av utgående grundbelopp om
arbetstagaren även efterlämnar sammanboende som avses i 17 § och i
annat fall till hela det utgående grundbeloppet,

sammanboende som avses i 17 § förmånstagare till hälften av utgående
grundbelopp om arbetstagaren även efterlämnar barn och i annat fall
till hela det utgående grundbeloppet.

Beträffande tilläggsbelopp

Förmånstagare till varje utgående tilläggsbelopp är det barn eller
syskon, som beloppet avser.

Beträffande begravningshjälp

Förmånstagare till utgående begravningshjälp är den avlidnes dödsbo.
Förordning (1986:34).

Utbetalning av försäkringsbelopp

27 § Statens löne- och pensionsverk utbetalar försäkringsbelopp.
Förordning (1980:608).

28 § Den som vill göra anspråk på försäkringsbelopp skall till statens
löne- och pensionsverk sända in dödsfallsanmälan med släktutredning,
intyg om dödsfallet, intyg om anställning enligt fastställda formulär
och andra handlingar som verket kan komma att begära. Verket
överlämnar till statens grupplivnämnd handlingarna i ärenden som
nämnden har att avgöra. De ytterligare handlingar, som nämnden kan
komma att begära, sänds till denna.

Myndighet eller institution där arbetstagaren hade anställning, på
vilken rätt till försäkringsbelopp grundas, bör meddela hans
efterlevande anvisning om de åtgärder, som erfordras för att
försäkringsbeloppet skall kunna utbetalas, och har att även i övrigt
lämna biträde i ärenden rörande statens grupplivförsäkring. Förordning
(1980:608).

29 § På förfallet försäkringbelopp, som icke utbetalats inom tre
månader från den dag då dödsfallsanmälan inkom till statens löne- och
pensionsverk, utgår ränta från denna dag enligt den räntefot, som
tillämpas för räntegottgörelse på medel, insatta på affärsbankernas
sparkasseräkning. Förordning (1980:608).

30 § Underlåter någon att inom ett år från det han erhållit kännedom
om sin fordran på grund av försäkringsfall giva statens löne- och
pensionsverk sitt anspråk till känna, bestämmer grupplivnämnden,
huruvida på honom fallande del av försäkringsbeloppet skall utbetalas.
Förordning (1980:608).

Inskränkning i rätten att förfoga över försäkringen

31 § Försäkringstagaren må icke, utan grupplivnämndens medgivande,
genom överlåtelse, pantsättning eller lämnande av förbindelse att låta
förmånstagareförordnande stå vid makt, förfoga över sin rätt på grund
av försäkringen. Kungörelse (1970:389).

Prövning av frågor om försäkringsbelopp m.m.

32 § Statens grupplivnämnd består av ordförande, vice ordförande och
ytterligare sex ledamöter. Kungörelse (1970:389).

33 § Regeringen förordnar ordföranden, vice ordföranden och övriga
ledamöter för viss tid.

För ledamöterna utom ordföranden och vice ordföranden förordnar
regeringen ersättare.

Tre ledamöter, dock ej ordföranden eller vice ordföranden, och
ersättare för dem förordnas efter förslag av de statsanställdas
huvudorganisationer.

Ordföranden och vice ordföranden förordnas efter förslag av nämndens
övriga ledamöter. Förordning (1975:232).

34 § Grupplivnämnden är beslutför då vid ärendes slutliga handläggning
närvara ordföranden eller vice ordföranden samt fyra eller sex andra
ledamöter, av vilka halva antalet förordnats efter förslag, som avses
i 33 § tredje stycket.

Yppas skiljaktiga meningar, skola rättegångsbalkens bestämmelser om
omröstning i tvistemål i överrätt äga motsvarande tillämpning.
Kungörelse (1970:359).

35 § Mot grupplivnämndens beslut må talan ej föras. Kungörelse
(1970:389).

36 § Tvist om tolkning eller tillämpning av reglementet skall, om den
rör fråga som skall prövas av statens löne- och pensionsverk,
hänskjutas till en skiljenämnd som bildas av ledamöterna i
grupplivnämnden. Dennas ordförande och vice ordförande ha motsvarande
funktioner i skiljenämnden. Beträffande skiljenämnden gäller 34 § och
i övrigt lagen om skiljemän i tillämpliga delar.

Löne- och pensionsverkets beslut må ej prövas i annan ordning än i
första stycket sägs. Förordning (1980:608).

Reglementets tillämplighet m.m.

37 § Arbetstagare, å vilken reglementet erhåller tillämpning, skall
vara pliktig att underkasta sig ändrade bestämmelser rörande
grupplivförsäkringen.

Detta reglemente länder till efterrättelse från och med den 1 januari
1963.

Intill den 1 mars 1963 gäller dock försäkringsskydd enligt reglementet
jämväl för arbetstagare som före reglementets ikraftträdande avgått
från sin anställning av annan orsak än i 9 § sägs, såframt

a) arbetstagaren, om anställningen fortvarit, skulle hava haft
försäkringsskydd enligt reglementet,

b) arbetstagaren under november och december 1962 utfört arbete i
anställningen under tillhopa minst 10 dagar samt

c) han är arbetslös och söker arbete.

Övergångsbestämmelser

1979:1098

Denna förordningen träder i kraft den 1 januari 1980.

Bestämmelserna i sin äldre lydelse gäller fortfarande i fråga om
försäkringsfall som har inträffat före utgången av 1979.

1980:608

Denna förordning träder i kraft två veckor efter den dag, då
förordningen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk
författningssamling.

1981:106

Denna förordning träder i kraft två veckor efter den dag, då
förordningen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk
författningssamling. De nya bestämmelserna tillämpas dock för tid från
och med den 1 januari 1981.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall som
har inträffat före utgången av år 1980.

1983:60

Denna förordning träder i kraft dagen efter den dag, då förordningen
enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk
författningssamling. De nya bestämmelserna tillämpas dock för tid från
och med den 1 januari 1983.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall som
har inträffat före utgången av år 1982.

1984:11

Denna förordning träder i kraft dagen efter den dag, då förordningen
enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk
författningssamling. De nya bestämmelserna tillämpas dock för tid från
och med den 1 januari 1984.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall som
har inträffat före utgången av år 1983.

1985:5

Denna förordning träder i kraft dagen efter den dag, då förordningen
enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk
författningssamling. De nya bestämmelserna tillämpas dock för tid från
och med den 1 januari 1985.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall som
har inträffat före utgången av år 1984.

1986:34

1. Denna förordning träder i kraft den 1 mars 1986.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall
som har inträffat före utgången av år 1985.

3. I fråga om försäkringsfall som inträffat under januari och februari
1986 skall de nya bestämmelserna tillämpas. Har arbetstagaren i ett
sådant fall som närmaste anhöriga efterlämnat antingen sammanboende
som avses i 17 § och fader eller moder eller endast fader eller moder
skall dock i stället äldre bestämmelser gälla men de nya
försäkringsbeloppen tillämpas.

1987:4

Denna förordning träder i kraft den 1 februari 1987. De nya
bestämmelserna tillämpas dock för tid från och med den 1 januari 1987.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall som
har inträffat före utgången av år 1986.

1988:12

Denna förordning träder i kraft den 1 februari 1988. De nya
bestämmelserna tillämpas dock för tid från och med den 1
januari 1988.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall
som har inträffat före utgången av år 1987.

1988:241

Det upphävda reglementet gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall
som har inträffat före utgången av maj 1988.

Försäkringsskydd enligt det upphävda reglementet skall, i den mån
förutsättningar för reglementets tillämpning förelåg den 31 maj 1988,
fortfara att gälla för den som avgått från sin anställning före den 1
juni 1988 och inte fått försäkringsskydd enligt avtalet den 29 januari
1988 om statens tjänstegrupplivförsäkring (TGL-S). Vid försäkringsfall
tillämpas det försäkringsbelopp som enligt avtalet gällde vid
dödsfallet.