Lag (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet 

1 § Vägrar borgenär att mottaga erbjuden betalning av förfallen gäld,
som skall erläggas i penningar, eller är på grund av borgenärs
bortovaro eller sjukdom eller någon annan av honom beroende
omständighet gäldenären hindrad att verkställa betalning av sådan
gäld, äge gäldenären fullgöra betalningen genom att för borgenärens
räkning nedsätta beloppet hos länsstyrelsen.

Lag samma vare, där gäldenären ej vet eller bör veta vem som är
borgenär, så ock där ovisshet råder om vem av två eller flera som är
rätt borgenär samt gäldenären icke skäligen kan anses pliktig att på
eget äventyr bedöma, till vilken av dem betalningen skall erläggas. Lag
(1981:804).

2 § Den som vill nedsätta penningar till betalning av gäld har att för
länsstyrelsen uppgiva det förhållande, å vilket han grundar sitt
anspråk att fullgöra betalningen genom nedsättning.

Vid verkställande av nedsättning åligger det ock gäldenären att angiva
de omständigheter, som kunna vara erforderliga till förebyggande av
misstag vid det nedsatta beloppets utbetalande. Sker det ej, och
varder i följd därav beloppet betalt till annan än rätt borgenär, må
gäldenären ej åberopa nedsättningen till befrielse från skulden. Lag
(1981:804).

3 § Om verkställd nedsättning har gäldenären att, så vitt ske kan,
ofördröjligen underrätta borgenären eller, i händelse flera kunna
antagas göra anspråk på det nedsatta beloppet, en var av dem.
Underlåtes det, svare gäldenären för förlust, som därigenom uppstår.

4 § Gäldenären stånde fritt att vid nedsättningen förbehålla sig rätt
att återtaga det nedsatta beloppet.

Varder nedsatt belopp återtaget, vare så ansett som om nedsättning
icke ägt rum.

5 § Har någon, till vars förmån nedsättning skett, hos länsstyrelsen
givit till känna att han gör anspråk på nedsatt belopp, må gäldenären
ej utan hans samtycke göra gällande förbehåll som i 4 § sägs, med
mindre anspråket ogillats genom dom som äger laga kraft. Lag (1981:804).

6 § Har nedsättning föranletts av ovisshet om vem av två eller flera
som är rätt borgenär, må länsstyrelsen icke utan att de äro därom ense
till någon av dem utbetala det nedsatta beloppet, förrän genom dom i
rättegång, som en av dem anhängiggjort mot den andre eller de övriga,
eller genom förlikning eller på annat sätt blivit slutgiltigt avgjort
vem som är rätt borgenär. Lag (1981:804).

7 § Är det nedsatta beloppet fortfarande innestående tio år efter
nedsättningen och finns det inte anledning att anta att frågan om
rätten till beloppet är beroende på prövning, får gäldenären lyfta
beloppet, även om inte förbehåll har gjorts enligt 4 §. Gäldenären
skall dock anmäla sig inom ett år. I annat fall tillfaller beloppet
staten. Lag (1981:135).

8 § Medel som är nedsatta hos länsstyrelsen skall genast placeras
på ett räntebärande konto. Detta behöver dock inte ske, om det kan antas
att utbetalning kommer att göras inom två veckor från det att
medlen sattes ned.

Räntan skall betelas till den som får lyfta beloppet. Lag (1994:510).

9 § Bestämmelserna i 7 § och 8 § andra stycket tillämpas också i
andra fall när medel enligt författning har betalts in till en
myndighet för att utges till den som är berättigad till medlen.
Beloppet skall dock alltid stå inne så länge rätten till det är
beroende av en framtida händelse.

Rätten att efter den tid som anges i 7 § lyfta inbetalda medel
tillkommer den som har gjort inbetalningen eller, när medel har tagits
ut genom en exekutiv förrättning, den som förrättningen har ägt rum
hos. Lag (1994:510).

9 a § Ett beslut av länsstyrelsen får överklagas till
tingsrätten på den ort där länsstyrelsen finns. Vid överklagande
gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden.

Regeringen meddelar föreskrifter om vilka länsstyrelser som
ansvarar för uppgifter enligt denna lag. Lag (2012:76).

10 § Om det i annan lag har meddelats någon bestämmelse som avviker
från vad som föreskrivs i denna lag, gäller den bestämmelsen. Lag
(1981:135).

Övergångsbestämmelser

1996:250

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996. Har ett beslut meddelats
före lagens ikraftträdande tillämpas fortfarande äldre bestämmelser,
om beslutet överklagas.