PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1999:711) om sekretariatet för forsknings- och utvecklingsinsatser i Öresundsregionen 

Sekretariatet

1 § Vid Malmö högskola skall det finnas ett sekretariat för
forsknings- och utvecklingsinsatser i Öresundsregionen.
Sekretariatet är en sådan inrättning för särskilda uppgifter
som avses i 3 kap. 8 § högskoleförordningen (1993:100).

Uppgifter

2 § Sekretariatet skall biträda Öresundsregionens FoU-kommitté
och dess arbetsutskott enligt avtal av den 8 juni 1998 mellan
Sveriges regering och Danmarks regering.

Organisation och anställningar

3 § Chef för sekretariatet är sekretariatets föreståndare.

Föreståndaren och övrig personal vid sekretariatet anställs
genom beslut av Öresundsregionens FoU-kommitté. Föreståndaren
anställs tills vidare, dock längst tre år.

Redovisning

4 § Sekretariatets verksamhet skall redovisas särskilt i den
redovisning som Malmö högskola lämnar till regeringen enligt
förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag.
Förordning (2000:612).
Tillkännagivande (1999:713) om EG-förordningar med anledning av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner 

Regeringen tillkännager enligt 15 § lagen (1996:95) om vissa
internationella sanktioner att Europeiska gemenskapen har
beslutat följande förordningar om ekonomiska sanktioner för
vilka straffansvar gäller här i landet direkt enligt 8 § andra
stycket samma lag.

1. Rådets förordning (EEG) nr 3541/92 av den 7 december 1992 om
förbud mot att tillmötesgå irakiska krav i samband med kontrakt
och transaktioner som omfattas av FN:s säkerhetsråds resolution
661 (1990) och därmed förknippade resolutioner (EGT L 361,
10.12.1992, s. 1, Celex 392R3541).

2. Rådets förordning (EEG) nr 3275/93 av den 29 november 1993
om förbud mot att tillmötesgå krav i samband med kontrakt och
transaktioner som omfattas av Förenta nationernas säkerhetsråds
resolution 883 (1993) och därmed förknippade resolutioner (EGT
L 295, 30.11.1993, s. 4, Celex 393R3275).

3. Rådets förordning (EG) nr 1264/94 av den 30 maj 1994 om
förbud mot att fullgöra de haitiska myndigheternas krav vad
avser avtal och transaktioner som omfattas av åtgärder enligt
Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 917 (1994), 841
(1993), 873 (1993) och 875 (1993) (EGT L 139, 2.6.1994, s. 4,
Celex 394R1264).

4. Rådets förordning (EG) nr 1733/94 av den 11 juli 1994 om
förbud mot att fullgöra krav avseende avtal och transaktioner
som omfattas av Förenta nationernas säkerhetsråds resolution
757 (1992) och därtill knutna resolutioner (EGT L 182,
16.7.1994, s. 1, Celex 394R1733).

5. Rådets förordning (EG) nr 2465/96 av den 17 december 1996 om
avbrytande av de ekonomiska och finansiella förbindelserna
mellan Europeiska gemenskapen och Irak (EGT L 337, 27.12.1996,
s. 1, Celex 396R2465).

6. Rådets förordning (EG) nr 926/98 av den 27 april 1998 om att
inskränka vissa ekonomiska förbindelser med Förbundsrepubliken
Jugoslavien (EGT L 130, 1.5.1998, s. 1, Celex 398R0926).

7. Rådets förordning (EG) nr 1705/98 av den 28 juli 1998 om
avbrytande av vissa ekonomiska förbindelser med Angola för att
få "União Nacional para a Independência Total de Angola"
(Unita) att uppfylla sina skyldigheter i fredsprocessen samt om
upphävande av rådets förordning (EG) nr 2229/97 (EGT L 215,
1.8.1998, s. 1, Celex 398R1705).

8. Rådets förordning (EG) nr 900/99 av den 29 april 1999 om
förbud mot försäljning och leverans av olja och vissa
oljeprodukter till Förbundsrepubliken Jugoslavien (EGT L 114,
1.5.1999, s. 7, Celex 399R0900).

9. Rådets förordning (EG) nr 1064/99 av den 21 maj 1999 om att
införa ett förbud mot flygningar mellan Europeiska gemenskapens
och Förbudsrepubliken Jugoslaviens territorier och om att
upphäva rådets förordning (EG) nr 1901/98 (EGT L 129,
22.5.1999, s. 27, Celex 399R1064).

10. Rådets förordning (EG) nr 1294/99 av den 15 juni 1999 om
frysande av tillgångar och ett investeringsförbud avseende
Förbundsrepubliken Jugoslavien och om upphävande av
förordningarna (EG) nr 1295/98 och (EG) nr 1607/98 (EGT L 153,
19.6.1999, s. 63, Celex 399R1294).
Förordning (1999:725) om prisbasbelopp och  förhöjt prisbasbelopp för år 2000 

Regeringen fastställer prisbasbeloppet och det förhöjda
prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän
försäkring till 36 600 kronor respektive 37 300 kronor för år
2000.
Förordning (1999:728) om avgift till registrerat trossamfund

1 § Denna förordning gäller avgifter till registrerade
trossamfund enligt lagen (1999:291) om avgift till registrerat
trossamfund.

2 Skatteverket får meddela föreskrifter om hur de uppgifter
som behövs för att bestämma, debitera, redovisa och ta in
avgifter till registrerade trossamfund skall lämnas till verket.
Förordning (2003:1007).
Förordning (1999:729) om begravningsavgift

1 § Denna förordning gäller begravningsavgift enligt 9 kap. 1 §
begravningslagen (1990:1144).

2 § Kammarkollegiet får meddela föreskrifter om avgiftssatsen 
för begravningsavgift enligt 9 kap. 4 § begravningslagen 
(1990:1144). Förordning (2013:807).

3 § Svenska kyrkan ska senast den 1 november underrätta 
Kammarkollegiet om respektive huvudmans kostnadsberäkningar 
avseende begravningsverksamheten under det följande 
beskattningsåret. Om en församling eller kyrklig samfällighet 
vid denna tidpunkt inte beslutat om sin budget, ska Svenska 
kyrkan i stället underrätta Kammarkollegiet om den 
kostnadsberäkning som framgår av upprättat förslag till 
budget. I sådana fall ska Svenska kyrkan senast den 15 
november underrätta Kammarkollegiet om den fastlagda 
kostnadsberäkningen, om denna avviker från den som framgår av 
förslaget till budget.

Kammarkollegiet ska senast den 1 december underrätta 
Skatteverket och Svenska kyrkan om den avgiftssats för 
begravningsavgiften som ska gälla för det följande 
beskattningsåret och respektive huvudmans andel av de totala 
kostnaderna. Förordning (2013:807).

4 § Svenska kyrkan ska till Kammarkollegiet lämna de 
ytterligare uppgifter som behövs för att fastställa 
avgiftssatsen. Kammarkollegiet får meddela närmare 
föreskrifter om hur uppgifterna ska lämnas till kollegiet.
Förordning (2013:807).

5 § Har upphävts genom förordning (2012:138).

6 § Kammarkollegiets beslut enligt denna förordning får inte
överklagas.


Övergångsbestämmelser

2011:1454

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2012 och
tillämpas första gången på avgifter som avser det
beskattningsår som börjar den 1 januari 2013.
Förordning (1999:762) om informationsskyldighet vid hinder för den fria rörligheten för varor

1 § Denna förordning kompletterar bestämmelserna i rådets
förordning (EG) nr 2679/98 av den 7 december 1998 om den inre
marknadens sätt att fungera i samband med den fria rörligheten
för varor mellan medlemsstaterna.

2 § Kommerskollegium skall för Sveriges räkning

1. fullgöra den informationsskyldighet för medlemsstaterna som
anges i artiklarna 3-5 i rådets förordning (EG) nr 2679/98, och

2. ta emot sådan information som anges i artiklarna 4.2 och 5.1
i rådets förordning (EG) nr 2679/98.

3 § Rikspolisstyrelsen, polismyndigheterna, Tullverket och
Kustbevakningen skall utan dröjsmål underrätta Kommerskollegium
om

1. sådana hinder som avses i artikel 1 i rådets förordning (EG)
nr 2679/98 och som de får kännedom om i sin verksamhet, och

2. de åtgärder som har vidtagits eller planeras för att
undanröja hindret.
Tillkännagivande (1999:766) av uppgift om Riksbankens diskonto

Riksbanken ger till känna att Riksbankens diskonto från och med
den 4 oktober 1999 är 1,5 procent.
Tillkännagivande (1999:767) av staters anslutning till konventionen om Österrikes, Finlands och Sveriges tillträde till Brysselkonventionen 

Konventionen den 27 september 1968 om domstols behörighet och
om verkställighet av domar på privaträttens område och
tillträdeskonventionerna den 9 oktober 1978, den 25 oktober
1982, den 26 maj 1989 och den 29 november 1996
(Brysselkonventionen), samt protokollet den 3 juni 1971 om EG-
domstolens tolkning av Brysselkonventionen i dess lydelse
enligt nämnda tillträdeskonventioner, träder för Sveriges del i
kraft den 1 januari 1999. Brysselkonventionen i dess lydelse
enligt 1996 års konvention om Österrikes, Finlands och Sveriges
tillträde träder i kraft i förhållande till övriga
konventionsstater när dessa har tillträtt nämnda
tillträdeskonvention. För samtliga EU-stater, med undantag av
Österrike, Finland och Sverige, har 1978, 1982 och 1989 års
tillträdeskonventioner trätt i kraft.

Brysselkonventionen finns publicerad i Europeiska
gemenskapernas tidning (EGT, 98/C 27/01 s. 1).
Brysselkonventionens svenska, engelska och franska texter finns
intagna som bilaga till lagen (1998:358) om domstols
internationella behörighet och om verkställighet av utländska
domar enligt Brysselkonventionen.

Följande stater har anslutit sig till konventionen om
Österrikes, Finlands och Sveriges tillträde till
Brysselkonventionen.

Stat			Dag för konventio-	Reservationer och
			nens ikraftträdande	förklaringar
			för staten

Danmark			1998-12-01		-

Finland			1999-04-01		-

Grekland		1999-10-01		-

Italien			1999-06-01		-

Nederländerna		1998-12-01		-

Spanien			1999-04-01		-

Sverige			1999-01-01		Sverige har motsatt sig
						det förfarande vid
						delgivning som be-
						skrivs i artikel IV andra
						stycket i konventionens
						protokoll.

Tyskland		1999-01-01		-

Österrike		1998-12-01		Österrike har motsatt sig
						det förfarande vid delgivning
						som beskrivs i artikel IV
						andra stycket i konven-
						tionens protokoll.
Förordning (1999:768) om uppräkningsfaktorer vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel för 2000

Regeringen föreskriver att följande uppräkningsfaktorer skall
användas vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel för
2000 enligt 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om
kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.

Inkomstår	Uppräkningsfaktorer

1999		1,0513

2000		1,0510
Riksbankens föreskrifter (1999:797) om  minnesmynt på tvåtusen och tvåhundra kronor 

Fullmäktige i Riksbanken föreskriver med stöd av 5 kap. 1 §
lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank, att minnesmynt på
tvåtusen och tvåhundra kronor skall ges ut samt att mynten
skall ha följande storlek, beskaffenhet och utseende.

1 § Med anledning av millenniumskiftet skall minnesmynt med
nominella värden tvåtusen och tvåhundra kronor ges ut.

2 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av tvåtusen kronor
skall tillverkas av en legering som består av 900 tusendelar
guld, 50 tusendelar silver och 50 tusendelar koppar samt ha en
vikt av 13 gram och en diameter av 26 mm. Avvikelsen från den
nominella vikten får vid uppvägning av etthundra mynt vara
högst 12 gram.

3 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av tvåtusen kronor
skall ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs och Kronprinsessan
Victorias bilder i profil med omskriften upptill "KUNG CARL XVI
GUSTAF" och nedtill "KRONPRINSESSAN VICTORIA".

På frånsidan stora riksvapnet med vapenmantel och årtalet 1999
som är påbörjat präglingsår omgivet av till vänster "E" som
anger myntningsorten och till höger "B" som är
begynnelsebokstaven i riksbankschefens efternamn samt
däremellan "2000 KRONOR * SVERIGE * ÅR 2000".

Randen skall vara slät.

4 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av tvåhundra kronor
skall tillverkas av en legering som består av 925 tusendelar
silver och 75 tusendelar koppar samt ha en vikt av 27,03 gram
och en diameter av 36 mm. Avvikelsen från den nominella vikten
får vid uppvägning av etthundra mynt vara högst 27 gram.

5 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av tvåhundra kronor
skall ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs och Kronprinsessan
Victorias bilder i profil med omskriften upptill "KUNG CARL XVI
GUSTAF" och nedtill "KRONPRINSESSAN VICTORIA".

På frånsidan stora riksvapnet med vapenmantel och årtalet 1999
som är påbörjat präglingsår, omgivet av till vänster "E" som
anger myntningsorten och till höger "B" som är
begynnelsebokstaven i riksbankschefens efternamn samt
däremellan "200 KRONOR * SVERIGE * ÅR 2000".

Randen skall vara slät.
Riksbankens föreskrifter (1999:798) om mynt på en krona med anledning av milleniumskiftet 

Fullmäktige i Riksbanken föreskriver med stöd av 5 kap. 1 §
lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank, att ett mynt på en
krona med anledning av millenniumskiftet skall ges ut samt att
myntet skall ha följande storlek, beskaffenhet och utseende.

1 § Med anledning av millenniumskiftet skall ett mynt med
nominellt värde på en krona ges ut.

2 § Myntet skall tillverkas i en legering av 75 % koppar och 25
% nickel. Myntet skall ha en vikt av 7,0 gram och en diameter
av 25,0 mm.

3 § Vid uppvägning av det antal mynt som närmast motsvarar ett
kilogram får myntens genomsnittliga vikt avvika med högst 2 %
från den vikt som mynten skall ha enligt 2 §.

4 § Myntet skall ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs porträtt i profil omgivet
av upptill "KUNG CARL XVI GUSTAF" och nedtill "SVERIGE" * år
2000".

På frånsidan Konung Carl XVI Gustafs krönta namnschiffer med
omskriften upptill "FÖR SVERIGE I TIDEN" omgivet till vänster
av ett "E" som anger myntningsorten och till höger av ett "B"
som är begynnelsebokstaven i riksbankschefens efternamn samt
nedtill "1 KRONA".

Randen skall vara räfflad.
Förordning (1999:855) om undantag från vissa bestämmelser i förordningen (1996:380) med  kammarrättsinstruktion 

Regeringen föreskriver att kammarrätten får besluta om
avvikelse från vad som sägs i 10-13 §§ förordningen (1996:380)
med kammarrättsinstruktion om det är påkallat av arbetsmässiga
eller organisatoriska skäl.

Beslut om avvikelse skall framgå av kammarrättens
arbetsordning.
Förordning (1999:856) om försöksverksamhet med videokonferens i rättegång

1 § Försöksverksamhet enligt lagen (1999:613) om
försöksverksamhet med videokonferens i rättegång får bedrivas
vid följande domstolar:

Högsta domstolen

Svea hovrätt

Göta hovrätt

Hovrätten över Skåne och Blekinge

Hovrätten för Västra Sverige

Hovrätten för Nedre Norrland

Hovrätten för Övre Norrland

Attunda tingsrätt

Nacka tingsrätt

Solna tingsrätt

Stockholms tingsrätt

Södertälje tingsrätt

Södertörns tingsrätt

Uppsala tingsrätt

Eskilstuna tingsrätt

Nyköpings tingsrätt

Gotlands tingsrätt

Västmanlands tingsrätt

Falu tingsrätt

Linköpings tingsrätt

Norrköpings tingsrätt

Jönköpings tingsrätt

Växjö tingsrätt

Kalmar tingsrätt

Örebro tingsrätt

Blekinge tingsrätt

Helsingborgs tingsrätt

Lunds tingsrätt

Ystads tingsrätt

Malmö tingsrätt

Halmstads tingsrätt

Varbergs tingsrätt

Göteborgs tingsrätt

Alingsås tingsrätt

Borås tingsrätt

Uddevalla tingsrätt

Vänersborgs tingsrätt

Värmlands tingsrätt

Gävle tingsrätt

Hudiksvalls tingsrätt

Sundsvalls tingsrätt

Östersunds tingsrätt

Lycksele tingsrätt

Skellefteå tingsrätt

Umeå tingsrätt

Gällivare tingsrätt

Luleå tingsrätt
Förordning (2007:1445).

2 § Domstolar och andra statliga myndigheter som har utrustning
för videokonferens skall, om arbetets behöriga gång och
förhållandena i övrigt tillåter det, ställa utrustning och
lokaler till förfogande för den som skall delta i ett
domstolssammanträde genom videokonferens.

Den domstol som låter en person delta i ett domstolssammanträde
genom videokonferens skall på lämpligt sätt förvissa sig om
deltagarens identitet och om att reglerna för att delta i ett
domstolsförfarande följs. Förordning (2000:647).

3 § Domstolar vid vilka försöksverksamhet bedrivs skall lämna
uppgifter om verksamheten till Domstolsverket enligt de
föreskrifter som verket meddelar.
Lag (1999:889) om registrering av krigsskada på egendom

Inledande bestämmelser

1 § För det ändamål som anges i 3 § ska det föras ett för 
hela landet gemensamt register (krigsskaderegistret). 
Registret får föras med hjälp av automatisk databehandling.

Ärenden om registrering ska handläggas av Finansinspektionen, 
som också är personuppgiftsansvarig.

Närmare föreskrifter om vilka uppgifter registret ska 
innehålla meddelas av regeringen. Lag (2018:325).

2 § Med krigsskada avses i denna lag skada på egendom orsakad
av

1. krig mellan Sverige och främmande stat,

2. krig mellan främmande stater, eller

3. en handling som har samband med ett senare utbrutet krig.

Ändamål

3 § Ändamålet med krigsskaderegistret skall vara att ge
riksdagen underlag för beslut i fråga om ersättning av
statsmedel för krigsskador.

Ansökan om registrering

4 § Den som vill begära ersättning av staten för en krigsskada
skall göra en skriftlig ansökan om registrering av skadan hos
Finansinspektionen. Ansökan skall om möjligt göras inom tre
månader från det att skadan inträffade.

En ansökan enligt första stycket kan avse även anspråk av någon
annan än sökanden.

5 § Försäkringsbolag som bedriver verksamhet i Sverige är
skyldigt att ta emot ansökningar om registrering av krigsskada
och att i övrigt biträda Finansinspektionen i registerärenden
på det sätt som inspektionen beslutar. För sådan
biträdesverksamhet lämnas ersättning enligt grunder som bestäms
av regeringen.

Ett försäkringsbolag som mottagit en ansökan om registrering
skall genast översända en bestyrkt kopia av denna till
Finansinspektionen med uppgift om när ansökan gavs in till
bolaget.

Registrering

6 § Registrering får ske av krigsskada som tillfogats egendom i
Sverige eller som utanför Sveriges gränser tillfogats

1. svenskt fartyg eller luftfartyg på resa direkt mellan orter
i Sverige samt egendom som medförts på sådan resa,

2. svenskt fartyg under yrkesmässigt bedrivet fiske samt
egendom som då medförts ombord.

Registrering får dock inte ske av skada på utländskt fartyg
eller luftfartyg och inte heller av skada på egendom som
tillhör staten, kommun, eller främmande stat.

Förfarandet i registreringsärenden

7 § Innan registrering sker skall Finansinspektionen pröva om
det finns något hinder mot registreringen.

8 § Är en ansökan om registrering ofullständig skall
Finansinspektionen förelägga sökanden att inom viss tid
komplettera denna.

Om sökanden inte följer föreläggandet skall ansökan avskrivas.
Föreläggandet skall innehålla en underrättelse om detta.

9 § Beslut som innebär att en ansökan om registrering bifalls
införs i registret.

10 § Avslås en ansökan om registrering skall sökanden
underrättas skriftligen om detta.

Överklagande m.m.

11 § Ett beslut som innebär att registrering vägras får
överklagas till Stockholms tingsrätt. Vid överklagande gäller
lagen (1996:242) om domstolsärenden.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.
Förordning (1999:9) om underrättelseskyldighet beträffande vissa avslagsbeslut

En domstol eller en myndighet som avslår en ansökan om ett
tillstånd som är en förutsättning för att en
elproduktionsanläggning skall kunna anläggas skall omedelbart
sända en kopia av beslutet till Näringsdepartementet.
Förordning (1999:902) om statens utlåningsränta och statens avkastningsränta under budgetåret 2000

Regeringen föreskriver att statens utlåningsränta och statens
avkastningsränta under budgetåret 2000 skall vara 5,5 procent.
Förordning (1999:903) om försöksverksamhet med utbildning utan timplan i grundskolan

1 § En kommun får enligt bestämmelserna i denna förordning inom
ramen för det totalt garanterade antalet timmar bedriva
försöksverksamhet med utbildning i grundskolan utan att
tillämpa föreskrifterna om antalet timmar för ämnen och
ämnesgrupper i bilaga 3 till skollagen (1985:1100).

2 § För att få delta i försöksverksamheten krävs att kommunen:

1. redovisar hur utbildningen kommer att bedrivas under
försöksverksamheten,

2. samråder med berörd skolpersonal, elever och föräldrar,

3. redovisar hur utbildningens kvalitet skall följas upp och
utvärderas,

4. redovisar hur försöksverksamheten skall organiseras,

5. redovisar hur man avser att stödja de skolor som ingår i
försöksverksamheten, och

6. medverkar i uppföljning och utvärdering av
försöksverksamheten.

Kommunen får inte bedriva försöksverksamhet i större omfattning
än vad Timplanedelegationen har beslutat. Förordning (2005:141).

3 § Delegationen har beslutat om vilka kommuner som får delta i
försöksverksamheten. Delegationen får inte besluta att
ytterligare kommuner får delta i verksamheten.
Förordning (2005:141).

4 § Har upphävts genom förordning (2005:141).

5 § Högst åttio kommuner får delta i försöksverksamheten. Bland
de sökande kommunerna skall delegationen göra ett för
skolväsendet representativt urval som grundar sig på faktorer
som kommunernas storlek och geografiska läge.

6 § Beslut av delegationen enligt denna förordning får inte
överklagas.

Övergångsbestämmelser

1999:903

Denna förordning träder i kraft den 15 december 1999 och gäller
till utgången av juni 2005. Förordningen tillämpas på
utbildning som anordnas från och med läsåret 2000/01.
Lag (1999:932) om stöd till trossamfund

Har upphävts genom lag (2024:487).
Tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om statens stöd till
trossamfunden. Stöd kan lämnas som statsbidrag och som statlig
hjälp med avgifter till registrerade trossamfund.

Mål för stödet

2 § Stödet skall bidra till att skapa förutsättningar för
trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad
religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård,
undervisning och omsorg.

Förutsättningar för statsbidrag

3 § Statsbidrag får lämnas endast till ett trossamfund som

1. bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande
värderingar som samhället vilar på, och

2. är stabilt och har egen livskraft.

Beslut om statsbidrag

4 § Regeringen bestämmer vilka trossamfund som kan få
statsbidrag.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om fördelning av statsbidrag.

Vid fördelning av statsbidrag skall det beaktas om
trossamfundet får sådant stöd som avses i 5 §.

Statlig hjälp med avgifter till registrerade trossamfund

5 § Bestämmelser om statlig hjälp med bestämmande, debitering
och redovisning av avgifter till Svenska kyrkan och andra
registrerade trossamfund samt med att ta in avgifterna finns i
16 § lagen (1998:1593) om trossamfund och i lagen (1999:291) om
avgift till registrerat trossamfund.
Lag (1999:963) om skattereduktion på förvärvsinkomster vid 2001 års taxering

1 § Skattskyldig fysisk person, som varit bosatt här i landet
under hela beskattningsåret, har vid 2001 års taxering rätt
till skattereduktion enligt 2 § på skattepliktiga
förvärvsinkomster som utgör sådan inkomst av anställning eller
sådan inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 2 kap. lagen
(1998:674) om inkomstgrundad ålderspension.

Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag göras för
kostnader som arbetstagaren har haft i arbetet i den
utsträckning kostnaderna, minskade med erhållen
kostnadsersättning, överstiger ettusen kronor.

Vid beräkning av inkomst som avses i första stycket skall
inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete var
för sig avrundas till närmast lägre hundratal kronor.

2 § Skattereduktionen uppgår till 1 320 kronor när
förvärvsinkomsten enligt 1 § uppgår till högst 135 000 kronor.
Om inkomsten överstiger 135 000 kronor minskas
skattereduktionen med 1,2 procent av den överskjutande
inkomsten. Skattereduktionen får inte överstiga ett belopp
motsvarande vare sig förvärvsinkomsten enligt 1 § multiplicerad
med den kommunala skattesatsen eller den debiterade kommunala
inkomstskatten.

3 § Skattskyldig fysisk person, som varit bosatt här i landet
endast under en del av beskattningsåret, har rätt till
skattereduktion med en tolftedel av den skattereduktion som
skulle ha tillgodoförts honom om han varit bosatt i landet
under hela beskattningsåret, för varje kalendermånad eller del
därav under vilken han varit bosatt här i landet. I övrigt
gäller 1 och 2 §§ i tillämpliga delar.

Avlider den skattskyldige under beskattningsåret skall
bestämmelserna i 53 § 3 mom. första stycket kommunalskattelagen
(1928:370) om taxering av dödsbo tillämpas på motsvarande sätt
vid beräkning av skattereduktion.

4 § I fråga om skattereduktion enligt denna lag tillämpas vad
som gäller i fråga om sådan skattereduktion som avses i 11 kap.
11 § skattebetalningslagen (1997:483) om inte annat är
föreskrivet i denna lag.

Skattereduktion enligt denna lag tillgodoräknas den
skattskyldige före annan skattereduktion.

5 § Skattetabellerna skall, förutom vad som framgår av 8 kap.
skattebetalningslagen (1997:483), grundas på att den
skattskyldige har rätt till skattereduktion enligt denna lag.

6 § Vid beräkning av F-skatt enligt 6 kap.
skattebetalningslagen (1997:483) skall om möjligt hänsyn tas
till skattereduktion enligt denna lag.
Lag (1999:969) om beräkning av viss inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 2002 års taxering, m.m.

1 § Vid 2002 års taxering skall för fysiska personer den del av
den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomst som enligt 10 §
lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt anges till ett fast
belopp om 200 kronor i stället utgöra en kommunal inkomstskatt.
Vid tillämpning av lagen (1997:324) om begränsning av skatt
skall denna skatt dock anses utgöra statlig inkomstskatt.

2 § Av den sammanlagda inkomstskatten enligt 1 § skall 66,5
procent utgöra skatt till kommuner och 33,5 procent skatt till
landsting. Därvid skall en kommun som inte ingår i ett
landsting behandlas som om den även utgjorde ett landsting.

En preliminär utbetalning av den sammanlagda inkomstskatten
skall göras av skattemyndigheten i januari 2001 i samband med
slutavräkningen av 1999 års kommunalskattemedel. Detta belopp
skall fastställas av regeringen eller den myndighet regeringen
bestämmer. Utbetalning skall ske till kommunerna respektive
landstingen med ett enhetligt belopp per invånare den 1
november 2000.

En slutavräkning av inkomstskatten skall ske när den årliga
taxeringen år 2002 har avslutats. Därvid skall de bestämmelser
tillämpas som gäller slutavräkning av kommunalskattemedel
enligt 4 § femte stycket lagen (1965:269) med särskilda
bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av
skatt, m.m.

3 § Skattemyndighetens beslut enligt 2 § får överklagas hos
regeringen.
Förordning (1999:976) om överlämnande av allmänna handlingar till Svenska kyrkan eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring

1 § Allmänna handlingar får utan att de upphör att vara 
allmänna överlämnas till och tills vidare förvaras hos 
Svenska kyrkan eller någon av dess organisatoriska delar i 
enlighet med vad som anges i bilagan till denna förordning 
under förutsättning att handlingarna senast den 31 december 
1999 har kommit in till eller upprättats hos

1. myndigheter som har upphört och som har haft uppgifter som 
hänför sig till Svenska kyrkans verksamhet, eller

2. Svenska kyrkans beslutande församlingar.

Riksarkivet ska efter att ha inhämtat synpunkter från 
mottagande organ inom Svenska kyrkan göra en sammanställning 
över de handlingar som överlämnas. Förordning (2009:1595).

2 § Riksarkivet får meddela ytterligare föreskrifter om
verkställigheten av lagen (1999:288) om överlämnande av
allmänna handlingar till Svenska kyrkan eller någon av dess
organisatoriska delar för förvaring, m.m.

Bilaga

Myndighet eller beslutande      Mottagande organ inom Svenska kyrkan
församling

Kyrkokommunala myndigheter
på lokal nivå                   Motsvarande församling eller kyrklig
                                samfällighet inom Svenska kyrkan

Kyrkokommunala myndigheter
på regional nivå                Motsvarande stift inom Svenska kyrkan

Svenska kyrkans beslutande
församlingar:
- på lokal nivå                 Motsvarande församling eller kyrklig
                                samfällighet inom Svenska kyrkan

- på regional nivå              Motsvarande stift inom Svenska kyrkan
- kyrkomötet                    Svenska kyrkan
Pastor                          Församling eller kyrklig samfällighet
                                inom Svenska kyrkan som motsvarar den
                                där pastor funnits

Pastorsämbetet                  Församling eller kyrklig samfällighet
                                inom Svenska kyrkan som motsvarar den
                                där pastorsämbetet funnits

Kyrkoherde                      Församling eller kyrklig samfällighet
                                inom Svenska kyrkan som motsvarar den
                                där kyrkoherden funnits

Kontraktsprost                  Församling, kyrklig samfällighet eller
                                stift inom Svenska kyrkan som motsvarar
                                den församling eller kyrkliga
                                samfällighet eller det stift där
                                kontraktsprosten funnits

Biskop                          Stift inom Svenska kyrkan som motsvarar
                                det där biskopen funnits

Domkapitel                      Stift inom Svenska kyrkan som motsvarar
                                det där domkapitlet funnits

Domkyrkorådet i Lund            Svenska kyrkan

Kyrkofondens styrelse           Svenska kyrkan

Kyrkomötets besvärsnämnd        Svenska kyrkan

Ansvarsnämnden för biskopar     Svenska kyrkan

Svenska kyrkans
centralstyrelse                 Svenska kyrkan
Lag (1999:994) om underlag för fastighetsskatt i vissa fall vid 2001 års taxering

Vid beräkning av fastighetsskatt vid 2001 års taxering för
värderingsenhet som avses i 3 § första stycket b lagen
(1984:1052) om statlig fastighetsskatt skall, i stället för det
taxeringsvärde som avses i nämnda punkt, underlaget för skatten
vara det närmast föregående beskattningsårets taxeringsvärde
för värderingsenheten, om det är lägre. Gäller olika värden för
skilda delar av ett beskattningsår skall jämförelsen göras
utifrån det genomsnittliga taxeringsvärdet under
beskattningsåret.
Förordning (1999:998) om särskild företrädare för barn

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om tillämpning av
lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn.

2 § Vid tillämpning av lagen (1999:997) om särskild företrädare
för barn och denna förordning anses som biträdande jurist på en
advokatbyrå den som har avlagt de kunskapsprov som har
föreskrivits för behörighet till domarämbetet och har
antecknats i ett register hos Sveriges advokatsamfund som
anställd som biträde på byrån.

2 a § Om ett interimistiskt beslut om förordnande enligt 
1 eller 2 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn 
har fattats utan att barnets vårdnadshavare har hörts, får 
domstolen vänta med att expediera beslutet till dess att det 
kan ske utan men för utredningen. Expediering får dock aldrig 
ske senare än den sjätte vardagen efter det interimistiska 
beslutet. Förordning (2018:532).

Ersättning till särskilda företrädare

3 § I fråga om ersättning till särskilda företrädare, taxor för
ersättning och utformning av kostnadsräkningar tillämpas 19 och
20 §§ samt 24 § andra meningen rättshjälpsförordningen
(1997:404). Vad som där sägs om rättshjälpsbiträde gäller i
stället särskild företrädare.

4 § Kostnadsräkningen ska lämnas in till den domstol som ska 
besluta om ersättningen. 

Ersättning för åtgärder som rör verkställighet av skadestånd 
och ansökan om brottsskadeersättning ska begäras senast inom 
ett år från det att domen eller det slutliga beslutet fick 
laga kraft eller, om allmänt åtal inte har väckts, från det 
att förundersökningen lades ned eller beslut fattades i 
åtalsfrågan. Kostnadsräkningen ska då lämnas in till den 
tingsrätt som har handlagt målet eller ärendet. 
Förordning (2021:451).

Ersättning för medverkan vid utredning

5 § Ersättning till den som har medverkat vid en utredning
enligt lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn
bestäms till ett skäligt belopp. Den kostnad som anges i 17 §
rättshjälpslagen (1996:1619) skall beräknas exklusive
mervärdesskatt.

I fråga om ersättning för inställelse för den som har medverkat
vid utredningen tillämpas bestämmelserna om beräkning av
ersättning av allmänna medel till vittnen.

Den som begär ersättning för en utredning är skyldig att lämna
de uppgifter som behövs för att ersättningen skall kunna
bestämmas. Den tid som har lagts ned på uppdraget skall alltid
anges.

Återbetalning till staten

6 § Om en domstol, efter ett överklagande, bestämmer
ersättningen till en särskild företrädare till ett lägre belopp
än vad som bestämts i det överklagade beslutet, skall
företrädaren snarast återbetala vad han eller hon har fått för
mycket.

Om ett utbetalat förskott överstiger vad företrädaren slutligen
tillerkänns i ersättning, skall det överskjutande beloppet utan
dröjsmål återbetalas till staten.

7 § Har upphävts genom förordning (2005:85).
Lag (2000:1012) om underlag för förmögenhetsskatt i vissa fall vid 2001 års taxering

Vid beräkning av skattepliktig förmögenhet vid 2001 års
taxering enligt lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt
gäller följande. Vid värdering av sådan fastighet eller del av
fastighet som avses i 3 § första stycket b lagen (1984:1052) om
statlig fastighetsskatt skall, i stället för taxeringsvärdet
vid beskattningsårets utgång, taxeringsvärdet vid närmast
föregående beskattningsårs utgång tas upp om det är lägre.
Förordning (2000:1029) om gruppundantag enligt 8 a § konkurrenslagen (1993:20) för avtal om viss taxisamverkan 

1 § Med taxiföretag avses i denna förordning företag som
tillhandahåller eller utför taxitjänster eller därmed
jämförbara transporttjänster.

Med beställningscentral avses en gemensam eller fristående
funktion som tar emot beställningar och fördelar
transportuppdrag mellan taxiföretag. Funktionen kan även utföra
sådan verksamhet som har samband därmed.

2 § I den mån undantag inte gäller enligt 18 e §
konkurrenslagen (1993:20), och under de villkor som föreskrivs
i denna förordning, gäller gruppundantag enligt 8 a §
konkurrenslagen från förbudet i 6 § samma lag för ett sådant
skriftligt avtal mellan taxiföretag, eller mellan en
beställningscentral och taxiföretag, som avser gemensam
transportverksamhet genom samverkan i en beställningscentral
eller på annat sätt i syfte att uppnå effektivitetsvinster
eller andra sådana ekonomiska fördelar.

Uppfylls inte villkor som föreskrivits för att undantag skall
gälla för ett visst förfarande, upphör undantaget att gälla
endast i fråga om detta förfarande. Förordning (2005:884).

3 § Undantag enligt 2 § gäller för gemensam inköpsverksamhet
och skydd av affärshemligheter.

Undantag gäller vidare för i tredje stycket angivna förfaranden
om

1. det är påkallat för att uppnå syftet med den gemensamma
transportverksamheten, och

2. de samverkande taxiföretagen under ett räkenskapsår, och
beräknat för hela den perioden, svarar för högst 35 procent av
marknaden för de tjänster som avtalet avser.

De förfaranden som avses i andra stycket är:

1. gemensam marknadsföring i form av annonsering och annan
reklam, marknadsprofil eller liknande, samt samarbete om priset
för tjänsten som den gemensamma marknadsföringen avser,

2. uppsägningstid för anslutet taxiföretag, om tiden inte
överstiger sex månader från uppsägningstillfället eller, i
fråga om en ekonomisk förening, villkor att uppsägning inte får
göras förrän efter viss tid från inträdet om tiden inte uppgår
till sex månader eller mer,

3. skyldighet för anslutet taxiföretag att utföra köruppdrag
och ställa bilar till förfogande i enlighet med fastställd
servicenivå,

4. skyldighet för anslutet taxiföretag att under avtalstiden
inte konkurrera med den gemensamma transportverksamheten, och

5. skyldighet för anslutet taxiföretag att överlåta sina
affärsförbindelser, inklusive rätten att fastställa priset till
kund, till beställningscentralen.
Förordning (2000:1036) om fastställande av  andelar för fördelning av ålderspensionsavgifter och statliga ålderspensionsavgifter under år 2001 

Regeringen fastställer andelarna för fördelning av
ålderspensionsavgifter och statliga ålderspensionsavgifter
under år 2001 enligt följande. Fördelningen av
ålderspensionsavgifter enligt 4 kap. 3 § lagen (1981:691) om
socialavgifter skall göras på så sätt att 10,1 procent förs
till staten, 18,6 procent förs till Riksgäldskontoret för
tillfällig förvaltning och återstoden förs efter avstämning
till Första-Fjärde AP-fonderna. Fördelningen av statliga
ålderspensionsavgifter enligt 8 § lagen (1998:676) om statlig
ålderspensionsavgift skall göras på så sätt att 14,1 procent
förs till Riksgäldskontoret för tillfällig förvaltning och 85,9
procent förs till Första-Fjärde AP-fonderna.
Förordning (2000:1047) om handikappersättning och vårdbidrag

Ansökan

1 § I denna förordning finns föreskrifter om
handikappersättning och vårdbidrag enligt
socialförsäkringsbalken. Förordning (2010:1713).

2 § Till ansökan ska läkarutlåtande om den sökandes
hälsotillstånd ges in. Detta gäller dock inte om särskilda
skäl talar emot det. Förordning (2010:1713).

Utbetalning

3 § Har upphävts genom förordning (2008:875).

4 § För den som är född någon av dagarna den 1-15 i månaden
skall handikappersättning och vårdbidrag kunna lyftas av
mottagaren den 18 i utbetalningsmånaden. För den som är född
någon av dagarna den 16-31 i månaden skall förmånen kunna
lyftas av mottagaren den 19 i utbetalningsmånaden.

Om utbetalningsdagen infaller på en söndag eller på en
omedelbart därpå följande helgdag, skall förmånen kunna lyftas
närmast följande vardag. Om utbetalningsdagen infaller på en
annan helgdag, på en lördag eller på midsommarafton, skall
förmånen kunna lyftas närmast föregående vardag.

5 § Försäkringskassan ska besluta om tiden för utbetalning av

1. handikappersättning eller vårdbidrag till den som vistas
utomlands, och

2. det belopp som först förfaller till betalning efter beslut
om handikappersättning eller vårdbidrag.
Förordning (2008:875).
Förordning (2000:1059) om ränta på  studielån för år 2001 

Regeringen föreskriver att den ränta som enligt 8 kap. 2 §
studiestödslagen (1973:349) respektive 4 kap. 1 § andra stycket
studiestödslagen (1999:1395) skall betalas på studielån skall
vara 3,1 procent för år 2001.
Förordning (2000:1077) om handläggning av ärenden enligt skatteavtal

1 § Skatteverket ska pröva sådana ärenden om inkomst-,
fastighets- eller förmögenhetsskatt som enligt skatteavtal
eller annat avtal som Sverige har ingått med en annan stat
ska handläggas av behörig myndighet, om ärendet avser ändring
i fråga om beslut varigenom statlig eller kommunal skatt har
påförts.

Om det finns särskilda skäl får regeringen överlämna även
andra ärenden till Skatteverket. Förordning (2011:1456).

2 § Skatteverket ska ingå sådana internationella
överenskommelser om sättet att tillämpa bestämmelser om
skiljeförfarande som enligt skatteavtal ska ingås av behörig
myndighet. Det gäller dock inte om överenskommelsen kräver
riksdagens eller Utrikesnämndens medverkan.
Förordning (2014:1560).

3 § Om ett ärende är av särskild betydelse eller annars av
sådan beskaffenhet att det bör avgöras av regeringen, ska
Skatteverket med eget yttrande överlämna ärendet till
regeringen. Förordning (2014:1560).

4 § Denna förordning gäller inte för ärenden som handläggs av
Skatteverket med stöd av bestämmelser i annan författning.
Förordning (2014:1560).

5 § Beslut i ett ärende enligt denna förordning får inte
överklagas. Förordning (2014:1560).

Övergångsbestämmelser

2000:1077

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2001 och
tillämpas på ärenden som inkommer efter ikraftträdandet.

2004:288

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2004 och tillämpas
på ärenden som inkommer efter ikraftträdandet.

2005:758

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2006 och
tillämpas på ärenden som kommer in efter ikraftträdandet. Äldre
bestämmelser skall tillämpas på ärenden som kommit in före
ikraftträdandet.

2011:1456

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2012.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för ärenden som
avser 2013 och tidigare års taxeringar.
Förordning (2000:1078) om bidrag till arbetslivsmuseer 

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om bidrag till
arbetslivsmuseer.

2 § Med arbetslivsmuseum avses sådan verksamhet som har till
syfte att bevara och gestalta en arbetsplats kulturhistoriska
värden, såväl fysiska som immateriella, inom privat eller
offentlig sektor och som är eller avses att bli tillgänglig för
allmänheten.

3 § Bidrag får lämnas för särskilda insatser som syftar till
att bevara och bruka industrisamhällets kulturarv.

4 § Frågor om bidrag prövas av Riksantikvarieämbetet. Beslut om
bidrag skall fattas i samråd med Statens kulturråd samt även i
samråd med Riksarkivet, Stiftelsen Nordiska museet, Stiftelsen
Tekniska museet och Stiftelsen Arbetets museum i den mån deras
hörande kan vara av betydelse.

5 § Riksantikvarieämbetet får meddela de föreskrifter som
behövs för verkställigheten av denna förordning.

6 § Riksantikvarieämbetets beslut enligt denna förordning får
inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

2000:1078

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2001 och gäller
till och med den 31 december 2001. Förordningen skall dock
tillämpas även därefter på ansökningar som kommit in till
Riksantikvarieämbetet till och med den 31 december 2001. Genom
förordningen upphävs förordningen (1984:460) om statsbidrag
till lokala arbetslivsmuseer och förordningen (1984:579) om
statsbidrag till museijärnvägar.
Förordning (2000:1125) om försöksverksamhet vid  Allmänna reklamationsnämnden för prövning av tvister mellan konsumenter och fastighetsmäklare 

1 § Allmänna reklamationsnämnden får pröva tvister mellan
konsumenter och fastighetsmäklare i fråga om

- skadestånd enligt 20 § fastighetsmäklarlagen (1995:400), och

- ersättning för fastighetsmäklares uppdrag.

2 § Allmänna reklamationsnämnden skall inhämta synpunkter från
Fastighetsmäklarnämnden i frågor om god fastighetsmäklarsed om
detta är av betydelse för prövningen av tvisten.

Övergångsbestämmelser

2000:1125

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2001 och
gäller till utgången av år 2004.

2. Tvister som anmälts till Allmänna reklamationsnämnden före
utgången av år 2004 skall prövas enligt denna förordning.
Förordning (2002:813).
Förordning (2000:1127) med bemyndigande för Finansinspektionen att meddela föreskrifter om säkerhetsreserver i försäkringsföretag och tjänstepensionsföretag

1 § Finansinspektionen får meddela föreskrifter om 
verkställigheten av bestämmelserna i 39 kap. 8 § 
inkomstskattelagen (1999:1229) om säkerhetsreserver i 
försäkringsföretag och tjänstepensionsföretag.
Förordning (2021:270).

2 § Denna förordning är meddelad med stöd av 8 kap. 11 § 
regeringsformen. Förordning (2021:270).
Isbrytarförordning (2000:1149)

1 § Genom statens isbrytarverksamhet kan fartyg som är lämpade
för vintersjöfart få hjälp med isbrytning och arbeten som har
samband därmed i enlighet med vad som sägs i denna förordning.
Verksamheten skall ledas av Sjöfartsverket.

2 § I svenska kustfarvatten och på sjövägarna dit utförs
isbrytning mellan öppet vatten till havs och farvatten som är
skyddade för havsis, drivis, packis eller liknande ishinder.

I den omfattning som Sjöfartsverket bestämmer utförs brytning
av svårare is i Vänern, Mälaren och Ångermanälven.

När det uppstår sådana issvårigheter som kräver statlig
isbrytarhjälp kan undantagsvis och under begränsad tid
isbrytning utföras åt den befolkning vid kusterna som är i hög
grad beroende av sjövägarna.

För isbrytarverksamhet enligt denna paragraf tas ingen särskild
avgift ut.

3 § Isbrytning i samverkan med Danmark, Finland och Norge sker
i enlighet med vad som överenskommits med dessa länder.

4 § När det kan ske utan åsidosättande av sådan isbrytning som
anges i 2 § eller som föranleds av överenskommelse enligt 3 §,
får isbrytning utföras på beställning och mot ersättning enligt
taxa som fastställs av Sjöfartsverket.

5 § Ytterligare föreskrifter om statens isbrytarverksamhet
meddelas av Sjöfartsverket.

Övergångsbestämmelser

2000:1149

Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2001, då
isbrytarkungörelsen (1966:121) skall upphöra att gälla. Äldre
bestämmelser skall fortfarande tillämpas för isbrytare som är
bemannade av Försvarsmakten, dock längst till och med den 31
juli 2001.
Förordning (2000:1156) om fastställande av omräknade belopp för vägavgift för år 2001

Fordon som inte uppfyller de av Europeiska gemenskapen fastställda
kraven i rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 december 1987 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot
utsläpp av gasformiga föroreningar från dieselmotorer som används i
fordon i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv
96/1/EG av den 22 januari 1996 om ändring av direktiv 88/77/EEG.

Antal axlar	Avgift per    Avgift per     Avgift per	Avgift per
		år	      månad	     vecka	dag

högst 3 axlar	8 185 kronor  818 kronor     221 kronor 68 kronor

4 eller fler 	13 216 kronor 1 321 kronor   349 kronor	68 kronor
axlar

Fordon med de egenskaper som anges i rad A i tabellen i punkt
8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG i dess lydelse enligt
direktiv 96/1/EG.

Antal axlar	Avgift per    Avgift per     Avgift per	Avgift per
		år	      månad	     vecka	dag

högst 3 axlar	7 247 kronor  724 kronor     196 kronor	68 kronor

4 eller fler 	11 937 kronor 1 193 kronor   315 kronor	68 kronor
axlar

Fordon med de egenskaper som anges i rad B i tabellen i punkt
8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG i dess lydelse enligt
direktiv 96/1/EG eller fordon som uppfyller högre ställda krav i
senare lydelse.

Antal axlar	Avgift per    Avgift per     Avgift per	Avgift per
		år	      månad	     vecka	dag

högst 3 axlar   6 395 kronor  639 kronor     170 kronor	68 kronor

4 eller fler	10 658 kronor 1 065 kronor   281 kronor	68 kronor
axlar

Avgift för inlösen av årsbevis tas ut med 213 kronor.
Förordning (2001:90).

Övergångsbestämmelser

2001:90

Denna förordning träder i kraft den 1 april 2001. Förordningen
i sin äldre lydelse gäller fortfarande i fråga om förhållanden
som hänför sig till tiden före den 1 april 2001.