Förordning (2023:909) med instruktion för Riksgäldskontoret

Uppgifter

Statens centrala finansförvaltning

1 § Riksgäldskontoret ansvarar för statens centrala 
finansförvaltning.

2 § Myndigheten har till uppgift att 

1. efter regeringens beslut, tillhandahålla utlåning till och 
ta emot medel på konto från i första hand statliga 
myndigheter, och 

2. ansvara för och utveckla den statliga betalningsmodellen, 
inklusive statens centralkonto. 

Myndigheten får ta ut avgifter för tjänster som utförs åt 
statliga myndigheter enligt första stycket 1 och besluta om 
avgifternas storlek. Tjänsterna får inte subventioneras. 

Myndigheten ansvarar för bevakning och analys på kort och 
medellång sikt av in- och utlåning i myndigheten.
Förordning (2024:1105).

2 a § Lån till och placeringar från statliga myndigheter och 
bolag ska ha marknadsmässiga villkor som baseras på 
Riksgäldskontorets upplåningskostnader på kapitalmarknaden. 

Valutaväxlingar och valutasäkringstjänster för statliga 
myndigheter ska ha marknadsmässiga villkor som baseras på 
Riksgäldskontorets uppskattade kostnad för motsvarande tjänst 
på marknaden. 

Likviditetsstyrningen i staten ska utformas så att statens 
räntekostnader långsiktigt minimeras. Förordning (2024:1105).

Statens upplåning och skuldförvaltning

3 § Myndigheten ska ta upp och förvalta lån till staten enligt 
budgetlagen (2011:203). 

Myndigheten ansvarar för bevakning och analys på kort och 
medellång sikt av statsskuldsdispositioner och räntor på 
statsskulden.

I riskhanteringen ska myndigheten, utöver vad som anges i 
regeringens riktlinjer, sträva efter att uppnå marknadspraxis. 
Myndigheten ska se till att hanteringen av finansiella och 
operativa risker uppfyller de för verksamheten relevanta krav 
som gäller för finansiella företag.

Utlåning och garantier

4 § Myndigheten har till uppgift att 

1. ställa ut och förvalta statliga lån och garantier enligt 
förordningen (2011:211) om utlåning och garantier och 
förordningen (2021:524) om statliga kreditgarantier för gröna 
investeringar, 

2. handlägga Sveriges lån till andra stater som riksdagen 
bemyndigat regeringen att besluta om, och

3. ställa ut skuldbevis.

5 § Myndigheten får utföra uppdrag åt andra statliga 
myndigheter inom garanti- och utlåningsverksamheten.

Myndigheten får ta ut avgifter för uppdrag som utförs åt 
statliga myndigheter enligt första stycket, besluta om 
avgifternas storlek och disponera inkomsterna i verksamheten.

6 § Myndigheten ska inom garanti- och utlåningsverksamheten 

1. begränsa statens risk och trygga statens rätt,

2. arbeta för att garanti- och utlåningsverksamheten i andra 
myndigheter under regeringen bedrivs på ett effektivt sätt, 

3. identifiera och övervaka risker i de garantier och den 
utlåning som inte bevakas av andra, och

4. utveckla hanteringen av statliga garantier och utlåning.

Övervakningen enligt första stycket 3 av garantier till 
internationella finansiella institutioner och Europeiska 
unionen som undantagits från garantimodellen sker genom 
ansvarigt departements försorg.

7 § Myndigheten ska förvalta svenska statens garantiåtagande 
enligt deltagaravtalet av den 24 augusti 2020, mellan Sverige 
och Europeiska investeringsbanken (EIB), och garantiavtalet av 
den 24 augusti 2020, mellan EIB och deltagande länder, om en 
garantifond för stöd till i första hand företag i ekonomiska 
svårigheter orsakade av utbrottet av covid-19. 

Om EIB begär att svenska staten ska infria garantiåtagandet, 
ska myndigheten hantera infriandet. Detsamma gäller om EIB 
begär att svenska staten ska infria ett åtagande enligt 
punkterna 10 a och 10 b i det deltagaravtal som avses i första 
stycket.

8 § Myndigheten ska förvalta svenska statens garantiåtagande 
enligt avtalet av den 18 september 2020, mellan Sverige och 
Europeiska kommissionen, om en garanti för ett europeiskt 
instrument för tillfälligt stöd för att minska risken för 
arbetslöshet i en krissituation till följd av utbrottet av 
covid-19 (SURE). 

Om Europeiska kommissionen begär att svenska staten ska infria 
garantiåtagandet, ska myndigheten hantera infriandet.

Resolution, insättningsgaranti, investerarskydd, förebyggande 
statligt stöd och samordning av krisövningar

9 § Myndigheten är resolutionsmyndighet för 

1. kreditinstitut, värdepappersbolag och vissa andra företag 
enligt lagen (2015:1016) om resolution, och 

2. centrala motparter enligt lagen (2022:739) med 
kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om 
återhämtning och resolution av centrala motparter. 

10 § Myndigheten är garantimyndighet enligt 

1. lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, och 

2. lagen (1999:158) om investerarskydd. 

11 § Myndigheten är stödmyndighet enligt 

1. lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till 
kreditinstitut och om stabilitetsfonden, och 

2. lagen (2022:739) med kompletterande bestämmelser till EU:s 
förordning om återhämtning och resolution av centrala 
motparter.

12 § Myndigheten ska, som resolutions-, garanti- och 
stödmyndighet, motverka risk för allvarliga störningar i det 
finansiella systemet och i ekonomin på ett för samhället 
kostnadseffektivt sätt.

13 § Myndigheten ska, som garantimyndighet, upprätthålla ett 
tillfredsställande konsumentskydd för allmänhetens 
insättningar respektive finansiella instrument.

14 § Myndigheten ska, som garanti- och stödmyndighet, delta i 
utredning och planering av stödverksamhet i frågor som rör 
bank- och kreditväsendet och centrala motparter.

15 § Myndigheten ska, som stödmyndighet, bistå regeringen med 
nödvändiga analyser och utredningar för att fullgöra 
uppgifterna enligt lagen (2015:1017) om förebyggande statligt 
stöd till kreditinstitut och om stabilitetsfonden och lagen 
(2022:739) med kompletterande bestämmelser till EU:s 
förordning om återhämtning och resolution av centrala 
motparter. 

15 a § Myndigheten ska samordna regelbundna gemensamma 
krisövningar för myndigheterna som är representerade i det 
finansiella stabilitetsråd som är en del av Regeringskansliet. 

Övningarna ska planeras och genomföras tillsammans med 
Regeringskansliet och Finansinspektionen. Myndigheten ska ge 
Riksbanken möjlighet att delta i detta arbete. 
Förordning (2024:1105).

16 § Avgifter och andra medel som betalas till myndigheten 
avseende insättningsgarantin och investerarskyddet ska 
redovisas mot en inkomsttitel på statens budget med ett belopp 
motsvarande myndighetens kostnader för förvaltning av dessa 
ersättningssystem.

Beredskapsmyndighet

17 § Myndigheten är beredskapsmyndighet enligt förordningen 
(2022:524) om statliga myndigheters beredskap.

Övriga uppgifter

18 § Myndigheten har också uppgifter enligt miljöbalken, 
förordningen (2017:1179) om finansiering av kärntekniska 
restprodukter och förordningen (2021:1142) om ansvar och 
ersättning vid radiologiska olyckor.

19 § Myndigheten ska 

1. regelbundet besluta statslåneräntan som den volymviktade 
genomsnittliga marknadsräntan på nominella statsobligationer 
med en återstående löptid på minst fem år och en utestående 
volym om 20 miljarder kronor, och

2. senast den 1 november varje år besluta statens 
utlåningsränta och statens avkastningsränta som den 
genomsnittliga marknadsräntan under de tre närmast föregående 
åren, varvid marknadsräntan är räntan på nominella 
statsobligationer med en återstående löptid på 4-6 år med 
tillägg av 0,25 procentenheter för förvaltningskostnader m.m.
Förordning (2024:1105).

20 § Myndigheten ansvarar för officiell statistik enligt 
förordningen (2001:100) om den officiella statistiken.

Internationella överenskommelser

21 § Myndigheten får ingå sådana internationella 
överenskommelser som avses i artikel 14.5 i Europaparlamentets 
och rådets direktiv 2014/49/EU av den 16 april 2014 om 
insättningsgarantisystem, i den ursprungliga lydelsen. Detta 
gäller dock inte om överenskommelsen kräver riksdagens eller 
Utrikesnämndens medverkan.

Medelsförvaltning 

22 § Myndigheten ska placera sina medel, i den utsträckning de 
inte behöver användas till utbetalningar, på konto i 
Riksbanken, en bank eller ett kreditmarknadsföretag eller i 
statspapper eller andra skuldförbindelser med låg kreditrisk. 
Placeringar får ske i utlandet och i utländsk valuta. 

23 § Myndighetens hantering av växlingar mellan svensk och 
utländsk valuta ska präglas av förutsägbarhet och tydlighet.

24 § Myndigheten ska täcka de underskott som kan uppstå på 
statens centralkonto.

25 § Myndigheten får i ett enskilt fall besluta att 
obligationer och räntekuponger samt utbetalning av vinster på 
premieobligationslån får lösas in, även om betalningsrätten är 
preskriberad.

26 § Om det finns särskilda skäl, får myndigheten helt eller 
delvis i ett enskilt fall besluta att efterskänka sådana 
fordringar som förvaltas av myndigheten.

Tjänsteexport

27 § Myndigheten får bedriva tjänsteexport som är direkt 
kopplad till myndighetens kärnverksamhet och som ligger inom 
ramen för de uppgifter som anges i denna instruktion eller i 
annan förordning.

Myndigheten ska ta ut avgifter för sådan verksamhet som avses 
i första stycket, besluta om avgifternas storlek och disponera 
intäkterna i verksamheten. 

Samverkan 

28 § Myndigheten ska samverka med 

1. Ekonomistyrningsverket och Konjunkturinstitutet i fråga om 
myndighetens prognoser över statens lånebehov, 

2. behöriga myndigheter och företrädare för system för 
insättningsgaranti, system för investerarskydd eller andra 
motsvarande ersättningssystem i andra länder, 

3. Boverket, Centrala studiestödsnämnden, Exportkreditnämnden, 
Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete (Sida) och 
övriga berörda myndigheter vid framtagande av den samlade 
riskanalysen för rapporten enligt 30 § 2, 

4. Utbetalningsmyndigheten i fråga om betalningar som 
administreras via systemet med transaktionskonto, och

5. andra berörda myndigheter vid utvecklandet av hanteringen 
av statliga garantier och utlåning.

29 § Myndigheten ska 

1. ge Riksbanken tillfälle att yttra sig innan myndigheten 
fattar beslut i frågor om upplåningsverksamheten som kan antas 
vara av större penningpolitisk betydelse, 

2. ge Finansinspektionen tillfälle att yttra sig innan 
myndigheten fattar beslut i frågor om insättningsgarantin och 
investerarskyddet som berör inspektionen, och 

3. ge Finansinspektionen, Konkurrensverket och Riksbanken 
tillfälle att yttra sig innan myndigheten fattar beslut i 
frågor om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. 

Vid samverkan enligt första stycket 2 eller 3 ska 
Riksgäldskontoret lämna de uppgifter som berörda myndigheter 
behöver.

Rapportering

30 § Myndigheten ska varje år rapportera till 
Regeringskansliet enligt följande uppställning:

Myndigheten ska lämna	                senast

1. ett underlag för utvärdering av
förvaltningen av statens skuld	        22 februari

2. en rapport med en samlad riskanalys
av statens utställda garantier och 
utlåning med kreditrisk	                15 mars

3. en särredovisning av lånen i 4 § 2 
och tillhörande intäkter och 
administrativa kostnader	        15 mars

4. en redovisning över antalet 
utsläppsrätter (EUA och EUAA) som 
auktionerats ut under föregående år 
inom EU:s system för handel med 
utsläppsrätter och de totala 
intäkterna från auktioneringen, både i 
svenska kronor och i euro       	31 maj

5. ett förslag till riktlinjer för 
förvaltningen av statsskulden   	1 oktober

6. ett underlag för fastställande       15 november
av räntesats och avgifter som ska 
gälla nästkommande kalenderår för

a) studielån enligt 4 kap. 1 § 
studiestödslagen (1999:1395), och

b) lån enligt 16 § förordningen 
(1990:1361) om lån till hemutrustning 
för flyktingar och vissa andra 
utlänningar Förordning (2024:1105).

31 § Myndigheten ska senast den 1 november varje jämnt årtal 
till Regeringskansliet lämna en redogörelse för de samlade 
riskerna i den statliga betalningsmodellen.

32 § Myndigheten ska halvårsvis till Regeringskansliet 
redovisa utlåning och aktuella ramar. 

Redovisningen ska indelas efter

1. låneramar enligt 7 kap. 1 § budgetlagen (2011:203),

2. räntekontokrediter enligt 7 kap. 4 § budgetlagen, 

3. övriga kreditramar som beslutas särskilt av riksdagen 
enligt 7 kap. 6 § budgetlagen uppdelat på låneramar respektive 
övriga krediter, och 

4. utomstatlig utlåning enligt 6 kap. 3 § budgetlagen. 

Redovisningen ska lämnas senast den 31 januari respektive den 
31 juli.

33 § Myndigheten ska i sin balansräkning särredovisa den del 
av statsskulden som ligger inom myndighetens 
statsskuldsförvaltning. Statsskulden ska redovisas som statens 
andel av den offentliga sektorns bruttoskuld enligt rådets 
förordning (EG) nr 479/2009 av den 25 maj 2009 om 
tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora 
underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av 
Europeiska gemenskapen. Tillgångarna och skulderna inom 
statsskuldsförvaltningen ska redovisas på samma sätt.

34 § Myndigheten ska i årsredovisningen lämna en redogörelse 
för 

1. i fråga om statens internbank

- ändringar i tillämpningen av principerna för räntesättning, 

- uppnådda förbättringar i kvalitativa och, om möjligt, 
kvantitativa termer, 

- större steg i utvecklingsarbetet, 

- viktigare förslag till strukturella åtgärder och åtgärdernas 
effekter för statens internbank,

2. garanti- och utlåningsverksamhetens samlade tillgångar och 
förväntade förluster, där väsentliga förändringar som påverkar 
myndighetens verksamhet kommenteras, och

3. de resolutionsplaner som upprättats, inbegripet 
myndighetens fastställande av krav på kapitalbas och 
kvalificerade skulder och hur avgifterna till 
resolutionsreserven har fastställts. 

Första stycket 2 gäller inte för åtaganden som är riktade till 
den finansiella sektorn. Förordning (2024:1105).

35 § Myndigheten ska, utan dröjsmål, till Regeringskansliet 
rapportera väsentliga förändringar av risker i de garantier 
och den utlåning som inte bevakas av andra myndigheter. 

36 § Myndigheten ska, efter begäran, till Regeringskansliet 
redovisa utfall och prognoser över 

1. in- och utlåning i myndigheten, 

2. statsskuldsdispositioner, och 

3. räntor på statsskulden. 

Myndigheten ska redovisa de viktigaste antaganden som 
prognoserna bygger på samt redovisa och kommentera poster som 
uppvisar avvikelser jämfört med tidigare prognoser och år. 

37 § Myndigheten ska, utan dröjsmål, till Regeringskansliet 
redovisa ny information som kan ha väsentlig påverkan på 
statens utgifter eller på förvaltningen av statsskulden. För 
områden där det finns särskilt hög prognososäkerhet ska 
myndigheten vid behov komplettera prognoser med 
scenarioanalyser. 

Myndigheten ska också, utan dröjsmål, informera 
Regeringskansliet om myndigheten avser att genomföra 
förändringar av låneplanen för statsskulden, om det bedöms få 
till följd att utgifterna på anslaget räntor på statsskulden 
överskrider tillgängliga medel för budgetåret. Konsekvenserna 
av förändringarna ska också redovisas.

38 § Myndigheten ska åtminstone två gånger om året publicera 
fleråriga prognoser för den ekonomiska utvecklingen och 
statens budgetsaldo. I prognoserna ska det redovisas en plan 
för upplåningen. 

Myndigheten ska jämföra den egna prognosen för budgetsaldot 
med de senaste publicerade prognoserna från regeringen, 
Konjunkturinstitutet och Ekonomistyrningsverket. Skillnaderna 
ska, så långt det kan göras med beaktande av olikheter i metod 
och syfte, analyseras och redovisas.

Ledning

39 § Myndigheten leds av en styrelse.

40 § Styrelsen ska bestå av högst nio ledamöter.

Styrelsens ansvar

41 § Styrelsen ska besluta om 

1. viktigare frågor enligt 25 och 26 §§, 

2. underlaget för utvärderingen enligt 30 § 1, 

3. förslag till riktlinjer enligt 30 § 6, 

4. principer för hur de av regeringen fastställda riktlinjerna 
för förvaltningen av statsskulden ska genomföras, och 

5. ramar och riktlinjer för hantering av de risker som är 
förenade med verksamheten.

Resolutionsdelegationen

42 § Inom myndigheten ska det finnas ett särskilt beslutsorgan 
för resolution (resolutionsdelegationen).

Resolutionsdelegationen ansvarar för sina beslut. 

Resolutionsdelegationen ansvarar för sin verksamhet inför 
myndighetens ledning.

43 § Resolutionsdelegationen ska besluta i frågor som är av 
principiell karaktär eller av större betydelse eller avser 
föreskrifter och som myndigheten ska pröva enligt 

1. lagen (2015:1016) om resolution, 

2. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/23 av 
den 16 december 2020 om en ram för återhämtning och resolution 
av centrala motparter och om ändring av förordningarna (EU) nr 
1095/2010, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) nr 
806/2014 och (EU) 2015/2365 samt direktiven 2002/47/EG, 
2004/25/EG, 2007/36/EG, 2014/59/EU och (EU) 2017/1132, och 

3. lagen (2022:739) med kompletterande bestämmelser till EU:s 
förordning om återhämtning och resolution av centrala 
motparter. 

Resolutionsdelegationen får även besluta i andra frågor som 
myndigheten ska pröva enligt de lagar och den EU-förordning 
som anges i första stycket.

44 § Resolutionsdelegationen ska besluta i frågor som är av 
principiell karaktär eller av större betydelse eller avser 
föreskrifter och som myndigheten ska pröva i egenskap av 
garantimyndighet enligt 

1. lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, och 

2. lagen (1999:158) om investerarskydd.

Resolutionsdelegationen får även besluta i andra frågor som 
myndigheten ska pröva enligt de lagar som anges i första 
stycket.

45 § Resolutionsdelegationen ska besluta i frågor som är av 
principiell karaktär eller av större betydelse eller avser 
föreskrifter och som myndigheten ska pröva i egenskap av 
stödmyndighet enligt 

1. lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till 
kreditinstitut och om stabilitetsfonden, och 

2. lagen (2022:739) med kompletterande bestämmelser till EU:s 
förordning om återhämtning och resolution av centrala 
motparter. 

Resolutionsdelegationen får även besluta i andra frågor som 
myndigheten ska pröva enligt de lagar som anges i första 
stycket.

46 § Resolutionsdelegationen ska bestå av myndighetschefen, 
som är ordförande, och högst sex andra ledamöter som utses av 
regeringen. 

Regeringen utser vice ordförande i resolutionsdelegationen. 

Resolutionsdelegationen är beslutsför när ordföranden eller 
vice ordföranden och minst hälften av de andra ledamöterna är 
närvarande.

47 § Myndighetens styrelse ansvarar inför regeringen för att 
resolutionsdelegationen tilldelas medel och resurser i övrigt 
för sin verksamhet, att den verksamheten bedrivs 
författningsenligt och effektivt samt att den redovisas på ett 
tillförlitligt sätt.

Resolutionsdelegationens verksamhet ska redovisas i 
myndighetens årsredovisning.

Anställningar och uppdrag

48 § Riksgäldsdirektören är myndighetschef.

49 § Regeringen utser vice ordförande i myndighetens styrelse.

Delegering

50 § Andra ärenden än de som avses i 41 och 43-45 §§ denna 
förordning och 4 § myndighetsförordningen (2007:515) får 
avgöras av myndighetschefen eller, om styrelsen eller 
resolutionsdelegationen inte bestämt något annat, av den som 
myndighetschefen bestämmer.

Bisysslor och del i eller lån hos kreditinstitut

51 § Den som är ledamot i myndighetens styrelse eller 
resolutionsdelegationen, eller är anställd hos myndigheten, 
får inte utan tillstånd 

1. vara ledamot eller suppleant i styrelsen för ett 
finansinstitut eller ett företag som anges i 1 kap. 1 § första 
stycket, 18 kap. 2 § eller 19 kap. 2 § lagen (2015:1016) om 
resolution, eller 

2. vara anställd hos eller åta sig uppdrag för ett sådant 
företag som avses i 1.

Tillstånd enligt första stycket meddelas av regeringen i fråga 
om ledamot i styrelsen eller resolutionsdelegationen och av 
myndigheten i fråga om andra anställda hos myndigheten än 
myndighetschefen. För ledamot i resolutionsdelegationen får 
tillstånd enligt första stycket 1 dock inte ges i fråga om ett 
kreditinstitut. För en sådan ledamot får tillstånd enligt 
första stycket 2 i fråga om ett kreditinstitut ges bara för 
uppdrag i institut som staten äger aktier i. 

Ledamöterna i styrelsen och resolutionsdelegationen samt de 
anställda som styrelsen bestämmer får inte utan tillstånd ha 
del i ett kreditinstitut eller ha lån hos ett kreditinstitut. 
Tillstånd meddelas av regeringen i fråga om ordföranden i 
styrelsen, av ordförandena i fråga om övriga ledamöter i 
styrelsen och resolutionsdelegationen samt av myndigheten i 
andra fall.

Personalansvarsnämnd

52 § Vid myndigheten ska det finnas en personalansvarsnämnd.

Rätt att få upplysningar 

53 § Myndigheten har rätt att från andra myndigheter få den 
information som myndigheten behöver för sin verksamhet.

54 § När myndigheten fattar sådana beslut som avses i 3 § 
andra stycket lagen (1995:1571) om insättningsgaranti samt 4 § 
tredje stycket, 5 § första stycket och 6 § första och andra 
styckena lagen (1999:158) om investerarskydd, ska den se till 
att den har rätt att få sådana uppgifter om institutet och 
dess verksamhet vid filialen som den behöver.

Rätt att meddela föreskrifter

55 § Myndigheten får meddela föreskrifter om 

1. inskrivning i statsskuldboken, och 

2. beräkning av avgiften enligt 29 § lagen (1999:158) om 
investerarskydd. 

Tillämpligheten av vissa förordningar

56 § Myndigheten ska tillämpa personalföreträdarförordningen 
(1987:1101) och internrevisionsförordningen (2006:1228). 

57 § Myndigheten ska inte tillämpa 

- 7 § avgiftsförordningen (1992:191) om samråd med 
Ekonomistyrningsverket om avgifter vid uppgifter enligt 2-
4 §§, 

- 25 a § avgiftsförordningen om balansering av räkenskapsårets 
resultat vid utlånings- och garantiverksamhet enligt 4 §, 

- 10 § förordningen (2000:606) om myndigheters bokföring när 
det gäller periodisering av intäkter och kostnader för 
inbetalda och återbetalda avgifter för insättningsgarantin, 
investerarskyddet samt stabilitetsfonden, vid verksamhet 
enligt 10 och 11 §§, 

- 5 § myndighetsförordningen (2007:515) om delegering, eller

- 29 § myndighetsförordningen om skyldighet att lämna en 
förteckning till Justitiekanslern över vissa ärenden som inte 
har avgjorts, vid verksamhet enligt 1 § i denna förordning. 


Övergångsbestämmelser

2023:909

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2024.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (2007:1447) med 
instruktion för Riksgäldskontoret.