Förordning (2012:566) om överlämnande till Sverige enligt en nordisk arresteringsorder

Allmänna bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser för genomförande
av konventionen av den 15 december 2005 om överlämnande mellan
de nordiska staterna på grund av brott (nordisk
arresteringsorder).

2 § De termer och uttryck som används i denna förordning har 
samma betydelse som i lagen (2011:1165) om överlämnande från 
Sverige enligt en nordisk arresteringsorder.

I Sverige utfärdas en nordisk arresteringsorder av åklagare. 
Riksåklagaren bestämmer vilka åklagare inom åklagarväsendet 
som är behöriga att utfärda en sådan order.

En svensk europeisk delegerad åklagare och den svenska 
europeiska åklagaren är som särskilda åklagare behöriga att 
utfärda en nordisk arresteringsorder när de fullgör uppgifter 
för Europeiska åklagarmyndigheten. Förordning (2024:637).

Utfärdande av en nordisk arresteringsorder i Sverige

En nordisk arresteringsorder för lagföring

3 § En nordisk arresteringsorder för lagföring får utfärdas 
för brott för vilket den eftersökte är anhållen eller häktad 
på sannolika skäl misstänkt för brottet och för vilket det är 
föreskrivet fängelse. Om den nordiska arresteringsordern 
avser flera brott, är det tillräckligt att det finns ett 
anhållnings- eller häktningsbeslut för ett av brotten.

En nordisk arresteringsorder som utfärdas för brott som avses 
i första stycket får uppta också andra brott som den 
eftersökte misstänks för (accessoriskt överlämnande).
Förordning (2016:1141).

En nordisk arresteringsorder för straffverkställighet

4 § En nordisk arresteringsorder för verkställighet av en 
frihets-berövande påföljd i Sverige utfärdas på begäran av 
Kriminalvården.

En nordisk arresteringsorder som utfärdas för en dom som avses 
i första stycket får uppta också andra domar som fått laga 
kraft och som gäller den eftersökte (accessoriskt 
överlämnande). Förordning (2024:52).

4 a § När det finns anledning för Kriminalvården att begära 
att en arresteringsorder för verkställighet av en 
frihetsberövande påföljd ska utfärdas, ska Kriminalvården 
underrättas om skälen för det av

- chefsöverläkaren vid den sjukvårdsinrättning där den dömde 
är inskriven eller skulle skrivas in, om påföljden är 
överlämnande till rättspsykiatrisk vård, eller 

- Statens institutionsstyrelse, om påföljden är sluten 
ungdomsvård. 

Chefsöverläkaren och Statens institutionsstyrelse ska lämna de 
uppgifter som behövs för Kriminalvårdens begäran.
Förordning (2024:52).

Proportionalitet

5 § En nordisk arresteringsorder får utfärdas endast om det med
beaktande av det men för den enskilde samt den tidsåtgång och
de kostnader som kan antas uppkomma i ärendet framstår som
motiverat med hänsyn till brottets art och svårhetsgrad samt
övriga omständigheter.

Om den eftersökte är under arton år, får en nordisk
arresteringsorder utfärdas endast om det är fråga om allvarlig
brottslighet eller den unge har stark anknytning till Sverige
eller det i övrigt finns särskilda skäl för att begära
överlämnande till Sverige.

Den nordiska arresteringsorderns utformning

6 § En nordisk arresteringsorder ska vara upprättad i enlighet
med det formulär som avses i 3 kap. 1 § lagen (2011:1165) om
överlämnande från Sverige enligt en nordisk arresteringsorder.

Det ska framgå av den nordiska arresteringsordern om den avser
även accessoriskt överlämnande.

Översändande och förvaring

7 § Om det är känt i vilken annan nordisk stat den eftersökte 
uppehåller sig, får den nordiska arresteringsordern sändas 
direkt till den verkställande myndigheten i den staten. En 
kopia av arresteringsordern ska sändas till 
Polismyndigheten.

Om det inte är känt var den eftersökte uppehåller sig, får 
Polismyndigheten, på uppmaning av åklagaren, begära att en 
efterlysning registreras enligt ett eller flera av de 
nordiska staternas nationella efterlysningsförfaranden.

En nordisk arresteringsorder får registreras i Schengens 
informationssystem (SIS) eller i ett annat system för 
eftersökning av personer som är misstänkta för brott. 
Registreringen ska utföras av Polismyndigheten, som också ska 
förvara den nordiska arresteringsordern. 
Förordning (2016:1141).

Återkallelse

8 § När det inte längre finns skäl att begära den eftersökte 
överlämnad, ska den nordiska arresteringsordern återkallas. 
Den verkställande myndigheten i den andra nordiska staten och 
Polismyndigheten ska omedelbart underrättas om återkallelsen. 
Förordning (2016:1141).

Förfarandet sedan den eftersökte anträffats

Information vid anträffande

9 § När åklagaren får information om att den eftersökte har 
anträffats, ska åklagaren omedelbart vidarebefordra 
informationen till Polismyndigheten, om inte Polismyndigheten 
redan har fått informationen.

Om en annan myndighet än den myndighet där åklagaren som har 
utfärdat arresteringsordern är verksam får information om att 
den eftersökte har anträffats, ska den myndigheten omedelbart 
vidarebefordra informationen till åklagaren.
Förordning (2024:637).

Översändande

10 § När Polismyndigheten får information om att den
eftersökte har anträffats i en annan nordisk stat, ska
myndigheten, om en registrering har gjorts enligt 7 § andra
eller tredje stycket, omedelbart översända den nordiska
arresteringsordern till den verkställande myndigheten i den
andra staten. Förordning (2014:1188).

Försvarare eller biträde

10 a § Om den verkställande myndigheten i den andra staten 
informerar åklagaren om att den eftersökte vill utse en 
försvarare eller ett biträde i Sverige, ska åklagaren så 
snart som möjligt ge den eftersökte information som 
underlättar för honom eller henne att utse en försvarare 
eller ett biträde. Om den eftersökte har en offentlig 
försvarare förordnad i Sverige, ska åklagaren informera den 
eftersökte om det. Förordning (2016:1141).

Garantier för överlämnande

11 § Åklagaren prövar frågor om garantier som den 
verkställande myndigheten kräver för överlämnande. Vid 
överlämnande för lagföring prövar dock riksåklagaren frågor 
om garantier som hänför sig till villkor om återförande av 
den eftersökte. Förordning (2016:1141).

Transport

12 § Åklagaren ansvarar för att den eftersökte förs till 
Sverige när den andra nordiska staten har beslutat om 
överlämnande hit. Åklagaren ska, om inte annat har 
överenskommits, se till att den eftersökte inom den utsatta 
tiden hämtas till Sverige. Om det behövs får åklagaren begära 
hjälp av Polismyndigheten. 

Bestämmelser om transporter i Sverige finns i 7 kap. 3 § 
lagen (2011:1165) om överlämnande från Sverige enligt en 
nordisk arresteringsorder. Förordning (2017:146).

Övriga frågor

Överförande av verkställighet av en frihetsberövande påföljd

13 § Om ett överlämnande till Sverige för lagföring har ägt 
rum på villkor att den som överlämnas återförs till den andra 
nordiska staten för att där verkställa en frihetsberövande 
påföljd som dömts ut med anledning av överlämnandet, ska 
åklagaren så snart domen har fått laga kraft mot den dömde 
pröva om förutsättningarna för ett återförande är uppfyllda. 

Om den som har överlämnats ska återföras enligt första 
stycket, ska åklagaren omedelbart underrätta Kriminalvården.
Förordning (2024:52).

14 § Om en begäran om överlämnande till Sverige enligt en 
nordisk arresteringsorder för verkställighet av en 
frihetsberövande påföljd har avslagits på den grunden att den 
andra nordiska staten övertar verkställigheten av påföljden, 
ska åklagaren omedelbart underrätta Kriminalvården, som i sin 
tur därefter ska underrätta 

- chefsöverläkaren vid den sjukvårdsinrättning där den dömde 
var inskriven eller skulle skrivas in vid utfärdandet av 
arresteringsordern, om påföljden är överlämnande till 
rättspsykiatrisk vård, eller 

- Statens institutionsstyrelse, om påföljden är sluten 
ungdomsvård. Förordning (2024:52).

Utvidgat överlämnande

15 § En person som har överlämnats till Sverige enligt en
nordisk arresteringsorder kan samtycka till åtal eller straff
här för annat brott som personen har begått före överlämnandet.
Sådant samtycke lämnas till åklagare.

Samtycket ska antecknas på ett formulär som fastställs av
riksåklagaren. Formuläret ska om möjligt vara skrivet på det
språk som normalt används av den som har överlämnats. Om ett
annat språk används, ska det antecknas på handlingen vilka
åtgärder som har vidtagits för att kontrollera att den som har
överlämnats har förstått innebörden av samtycket.

16 § Om överlämnande till Sverige har beviljats och fråga
uppkommer om att lagföra eller straffa den som har
överlämnats även för en gärning som begåtts före
överlämnandet men som inte omfattades av den nordiska
arresteringsordern, ska den verkställande nordiska statens
tillstånd till åtgärden inhämtas, om det finns skäl att anta
att den verkställande staten skulle ha kunnat vägra
överlämnande för gärningen med hänvisning till att den helt
eller delvis har ägt rum på dess territorium och där inte
utgör brott eller att det i den verkställande staten
beslutats att inte åtala för gärningen.

Tillstånd enligt första stycket behöver inte inhämtas om den
överlämnade personen

1. före eller efter överlämnandet har samtyckt till åtgärden,

2. trots att han eller hon har haft möjlighet att lämna
Sverige, inte gjort det inom 45 dagar från sitt slutliga
frigivande, eller

3. har återvänt till Sverige efter att ha lämnat landet.
Förordning (2013:846).

17 § En begäran om tillstånd som avses i 16 § ska utformas 
enligt 6 §. 

Vid handläggningen ska följande bestämmelser i denna 
förordning tillämpas:

– 2 § andra stycket om behörig åklagare, 

– 8 § om återkallelse, 

– 11 § om garantier, och 

– 13 och 14 §§ om överförande av straffverkställighet.
Förordning (2016:1141).


Övergångsbestämmelser

2016:1141

1. Denna förordning träder i kraft den 19 december 2016.

2. Polismyndigheten ska fram till och med den 30 april 2017 
bistå åklagaren vid utfärdandet av en nordisk 
arresteringsorder enligt 4 §.

2024:52

1. Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2024.

2. Äldre bestämmelser gäller för ärenden som har inletts före 
ikraftträdandet.