Lag (2015:650) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen

1 kap. Allmänna bestämmelser

Lagens innehåll och tillämplighet

1 § Genom denna lag genomförs rådets rambeslut 2008/947/RIF 
av den 27 november 2008 om tillämpning av principen om 
ömsesidigt erkännande på domar och övervakningsbeslut i syfte 
att övervaka alternativa påföljder och 
övervakningsåtgärder.
2 §  Denna lag gäller inte i 
förhållande till Danmark och Finland om lagen (1963:193) om 
samarbete med Danmark, Finland, Island och Norge angående 
verkställighet av straff m.m. är tillämplig.

3 § Om Europeiska unionen genom ett särskilt beslut har 
avbrutit tillämpningen av rådets rambeslut 2008/947/RIF i 
förhållande till en medlemsstat, eller om en medlemsstat har 
upphört att tillämpa rambeslutet eller den nationella 
lagstiftning som genomför rambeslutet, gäller inte denna lag 
i förhållande till den staten.

Definition av en svensk dom på frivårdspåföljd

4 § Med en svensk dom på frivårdspåföljd avses i denna lag en 
dom 

1. som har meddelats av en svensk domstol, 

2. som avser fängelse i de fall den dömde villkorligt 
frigetts, villkorlig dom eller skyddstillsyn, och 

3. som har fått laga kraft. 

Med en svensk dom på frivårdspåföljd avses i denna lag även 
ett 

1. beslut om villkorlig frigivning, eller

2. beslut som har meddelats med stöd av brottsbalken i 
samband med verkställigheten av en påföljd som avses i första 
stycket 2 och som inte innebär att en villkorlig dom eller 
skyddstillsyn undanröjts eller att villkorligt medgiven 
frihet förklarats förverkad.

Definition av en utländsk dom på frivårdspåföljd

5 § Med en utländsk dom på frivårdspåföljd avses i denna lag 
ett avgörande

1. som i ett straffrättsligt förfarande har meddelats av en 
domstol i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen,

2.  som avser fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd i 
de fall den dömde villkorligt frigetts med stöd av domen 
eller som avser en uppskjuten påföljd, en villkorlig påföljd 
eller en alternativ påföljd, och

3. som har fått laga kraft.

Med en utländsk dom på frivårdspåföljd avses i denna lag även 
ett beslut som har meddelats av en behörig myndighet i den 
andra medlemsstaten på grundval av en dom enligt första 
stycket och som innebär 

1. att den dömde har beviljats villkorlig frigivning, eller 

2. att övervakningsåtgärder har beslutats för den dömde. 

Föreskrifter om verkställigheten av denna lag

6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare 
föreskrifter om verkställigheten av denna lag.

2 kap. Erkännande och verkställighet av en svensk dom på 
frivårdspåföljd i en annan medlemsstat

Förutsättningar för att sända över en svensk dom på 
frivårdspåföljd 

1 § En svensk dom på frivårdspåföljd får sändas över till en 
annan medlemsstat för att erkännas och verkställas där

1. om den dömde har sin hemvist i den andra medlemsstaten och 
har återvänt eller vill återvända dit,

2. om den dömdes sociala återanpassning underlättas av att 
verkställigheten överförs, och

3. om det i övrigt är lämpligt.

Även om förutsättningarna enligt första stycket 1 inte är 
uppfyllda, får domen sändas över till en annan medlemsstat, 
om den dömde begär det och den staten har medgett att domen 
sänds över.

Förfarandet

2 § Kriminalvården beslutar om en dom på frivårdspåföljd ska 
sändas över till en annan medlemsstat för att erkännas och 
verkställas där.

3 § En dom på frivårdspåföljd som ska sändas över till följd 
av ett beslut enligt 2 § ska av Kriminalvården skickas till 
en behörig myndighet i den andra medlemsstaten. 

Domen får inte samtidigt sändas över till fler än en 
medlemsstat.

Följdbeslut

4 § Sedan domen på frivårdspåföljd har erkänts i den andra 
medlemsstaten, ska beslut om påföljden (följdbeslut) som 
meddelas i den staten gälla i Sverige. 

5 § Sedan domen på frivårdspåföljd har erkänts i den andra 
medlemsstaten, får följdbeslut meddelas i Sverige endast om 
den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten har 
återfört behörigheten att meddela sådana beslut hit.

Kriminalvården ska överlämna ett ärende om följdbeslut som 
myndigheten inte själv är behörig att besluta om, till

1. den övervakningsnämnd inom vars verksamhetsområde 
övervakningen bedrevs eller kunde ha bedrivits vid tiden för 
beslutet om översändande enligt 2 §, om domen avser fängelse i 
de fall den dömde villkorligt frigetts, eller

2. åklagare, om domen avser villkorlig dom eller 
skyddstillsyn. Lag (2021:447).

Upphävande av ett beslut att sända över en dom på 
frivårdspåföljd

6 § Kriminalvården får upphäva beslutet om att sända över en 
dom på frivårdspåföljd för erkännande och verkställighet fram 
till dess att den andra medlemsstaten har erkänt domen.

Fram till dess att verkställigheten av domen påbörjas i den 
andra medlemsstaten får Kriminalvården upphäva beslutet om 
översändande, om upphävandet 

1. görs med anledning av att den andra staten har anpassat 
påföljden, och 

2. sker skyndsamt sedan Kriminalvården har fått kännedom om 
anpassningsbeslutet.

Kriminalvården ska genast upphäva beslutet om översändande, 
om påföljden har fallit bort enligt svensk lag eller inte 
längre kan verkställas enligt ett beslut av en svensk 
myndighet. Detta ska ske även om verkställigheten har 
påbörjats i den andra staten. 

Fortsatt verkställighet i Sverige

7 § Kriminalvården får begära att den andra medlemsstaten 
återför behörigheten att verkställa domen på frivårdspåföljd, 
om den dömde är åtalad för någon annan brottslighet i 
Sverige.

8 § Sedan domen på frivårdspåföljd har erkänts i den andra 
medlemsstaten, får den verkställas i Sverige 

1. om Kriminalvården enligt 6 § andra stycket har upphävt 
beslutet om översändande, eller

2. om den andra staten har beslutat att återföra behörigheten 
att verkställa domen till Sverige. 

3 kap. Erkännande och verkställighet av en utländsk dom på 
frivårdspåföljd i Sverige 

Skyldighet att erkänna och verkställa en utländsk dom på 
frivårdspåföljd

1 § En utländsk dom på frivårdspåföljd som sänds över från en 
annan medlemsstat ska erkännas och verkställas i Sverige om 
förutsättningarna i 2 och 3 §§ är uppfyllda och inte annat 
följer av denna lag. 

Förutsättningar för att erkänna och verkställa en utländsk 
dom på frivårdspåföljd

2 § För att en dom på frivårdspåföljd ska få erkännas och 
verkställas enligt 1 § krävs 

1. att den dömde har sin hemvist i Sverige och har återvänt 
eller vill återvända hit, eller

2. att Kriminalvården har medgett att domen sänds över till 
Sverige.

Ett medgivande enligt första stycket 2 ska endast lämnas om 
den dömdes sociala återanpassning underlättas av att 
verkställigheten överförs till Sverige och det i övrigt är 
lämpligt.

3 § För att en dom på frivårdspåföljd ska få erkännas och 
verkställas i Sverige enligt 1 § krävs även att domen innebär 
en skyldighet för den dömde 

1. att meddela byte av bostad eller arbetsplats till en 
angiven myndighet,

2. att inte besöka angivna orter, platser eller fastställda 
områden i Sverige eller den andra medlemsstaten,

3. att iaktta begränsningar i möjligheten att lämna 
Sverige,
4. att följa anvisningar som rör beteende, bostad, 
utbildning eller fritidssysselsättning eller möjligheten att 
bedriva förvärvsverksamhet,

5. att vid bestämda tidpunkter anmäla sig hos en angiven 
myndighet,

6. att undvika kontakt med angivna personer,

7. att undvika att befatta sig med angivna föremål som har 
använts eller som skulle kunna användas av den dömde för att 
begå brott,

8. att ekonomiskt kompensera för den skada som vållats genom 
brottet eller att visa upp bevis för att denna skyldighet har 
fullgjorts,

9. att utföra samhällstjänst,

10. att samarbeta med en övervakare eller med en företrädare 
för socialtjänsten som har ansvar för dömda personer, eller

11. att genomgå terapeutisk behandling eller 
avvänjningskur.
Hinder mot erkännande och verkställighet

4 § En dom på frivårdspåföljd får inte erkännas eller 
verkställas i Sverige

1. om det återstår mindre än sex månader av den tid som den 
dömde ska iaktta en skyldighet som avses i 3 §,

2. om den gärning som påföljden avser inte motsvarar brott 
enligt svensk lag och det inte är fråga om en sådan gärning 
som finns angiven i bilagan till denna lag och för vilken det 
i den andra statens lagstiftning är föreskrivet en 
frihetsberövande påföljd i tre år eller mer,

3. om den gärning som påföljden avser helt eller delvis har 
begåtts i Sverige och inte motsvarar brott enligt svensk 
lag,

4. om det för samma gärning som påföljden avser har meddelats 
en dom i Sverige eller i en annan stat och domen fått laga 
kraft och påföljden vid en fällande dom har avtjänats, är 
under verkställighet eller inte längre kan verkställas enligt 
lagen i den stat som meddelat domen,

5. om den dömde vid tidpunkten för brottet inte fyllt femton 
år,

6. om verkställighet i Sverige inte skulle vara förenlig med 
bestämmelser om immunitet,

7. om domen har meddelats efter en förhandling där den dömde 
inte var personligen närvarande och det inte har bekräftats i 
intyget som avses i 6 § att något av de villkor som anges i 
artikel 11.1 h i rådets rambeslut 2008/947/RIF är uppfyllt, 
eller

8. om påföljden innefattar en medicinsk eller terapeutisk 
behandling som inte kan verkställas här. 

5 § Om det med hänsyn till den dömdes personliga förhållanden 
och omständigheterna i övrigt finns särskilda skäl, får en 
dom på frivårdspåföljd, trots hinder enligt 4 §, erkännas och 
verkställas i Sverige.

Hur förfarandet inleds

6 § En dom på frivårdspåföljd ska sändas skriftligen till 
Kriminalvården. Domen ska åtföljas av ett intyg som är 
upprättat i enlighet med bilaga I till rådets rambeslut 
2008/947/RIF. 

Domen och intyget ska sändas över genom post, bud eller 
telefax eller, efter överenskommelse i det enskilda fallet, 
på annat sätt.

Intyget ska vara skrivet på svenska, danska, norska eller 
engelska eller åtföljas av en översättning till något av 
dessa språk.

7 § Om intyget saknas eller till form eller innehåll är så 
bristfälligt att det inte utan väsentlig olägenhet kan läggas 
till grund för prövning av frågan om erkännande och 
verkställighet, ska Kriminalvården ge den behöriga 
myndigheten i den andra medlemsstaten möjlighet att inom en 
viss tid komma in med komplettering. Detsamma gäller om domen 
på frivårdspåföljd saknas. 

Om de brister som anges i första stycket kvarstår efter den 
tid som angetts, får beslut fattas om att inte erkänna och 
verkställa domen.

Beslut i fråga om erkännande och verkställighet

8 § Kriminalvården prövar om en dom på frivårdspåföljd ska 
erkännas och verkställas i Sverige.

9 § Om domen på frivårdspåföljd ska erkännas och verkställas, 
ska beslut meddelas om att verkställighet ska ske 
(verkställbarhetsförklaring).

Av verkställbarhetsförklaringen ska det framgå

1. vilken påföljd som ska verkställas och dess längd, 

2. vilken skyldighet enligt 3 § den dömde ska iaktta och 
under hur lång tid denna skyldighet gäller, 

3. i förekommande fall, den anpassning som har skett med stöd 
av 11 eller 12 §, och

4. vilken övervakningsnämnd som är behörig att fatta beslut 
under pågående verkställighet. 

10 § Ett beslut i fråga om erkännande och verkställighet ska 
meddelas inom 60 dagar efter det att Kriminalvården enligt 6 
§ tagit emot domen på frivårdspåföljd. Om Kriminalvården har 
begärt in en komplettering enligt 7 §, ska fristen börja löpa 
när kompletteringen kommer in till myndigheten.

Om det finns särskilda skäl, får Kriminalvården meddela 
beslutet vid en senare tidpunkt än som anges i första 
stycket.

Anpassning av övervakningstiden

11 § Om den tid som den dömde ska iaktta en skyldighet som 
avses i 3 § överstiger tre år, ska Kriminalvården bestämma 
tiden till tre år.

Anpassning av den skyldighet som den dömde ska iaktta

12 § Om en skyldighet som den dömde har enligt domen på 
frivårdspåföljd är oförenlig med de skyldigheter som följer av 
eller de möjligheter att meddela föreskrifter som finns i 
26 kap. 11 och 14-17 §§ eller i 28 kap. 2 a § brottsbalken, 
ska Kriminalvården anpassa skyldigheten.

Den anpassade skyldigheten ska så nära som möjligt motsvara 
det som bestämts i domen på frivårdspåföljd. Anpassningen får 
inte innebära att skyldigheten blir strängare än den 
ursprungliga skyldigheten. Lag (2021:447).

Verkställigheten i Sverige

13 § Verkställigheten av domen på frivårdspåföljd, i enlighet 
med verkställbarhetsförklaringen, ska påbörjas när beslutet 
enligt 9 § fått laga kraft.

Vid verkställigheten tillämpas 26 kap. 11-18 §§ och 19 § 
första stycket och 28 kap. 2 a § tredje stycket, 5 a och 7 §§ 
brottsbalken. För verkställigheten gäller även 37 och 38 kap. 
brottsbalken. Lag (2021:447).

Återförande av behörigheten att meddela följdbeslut

14 § Om den dömde allvarligt har åsidosatt den skyldighet som 
följer av verkställbarhetsförklaringen och det kan antas att 
den dömde inte kommer rätta sig genom någon åtgärd som kan 
vidtas enligt 13 § andra stycket, ska Kriminalvården återföra 
behörigheten att meddela följdbeslut till den andra staten.
Lag (2021:447).

Upphävande av verkställbarhetsförklaringen

15 § Verkställbarhetsförklaringen ska upphävas 

1. om den andra staten har återkallat domen på 
frivårdspåföljd och intyget och verkställigheten ännu inte 
har påbörjats i Sverige,

2. om den andra staten har meddelat den dömde nåd eller 
amnesti eller ett annat beslut som enligt lagen i den staten 
medför att påföljden inte längre får verkställas,

3. om den dömde har avvikit från Sverige eller inte längre 
kan påträffas i Sverige,

4. om Kriminalvården har återfört behörigheten att fatta 
följdbeslut enligt 14 § andra stycket och ett beslut i den 
andra staten medför att påföljden inte längre kan verkställas 
i Sverige, eller 

5. om den andra staten har begärt att återfå behörigheten att 
verkställa påföljden med hänsyn till att nya straffrättsliga 
förfaranden pågår mot den dömde.

Beslut om upphävande av verkställbarhetsförklaringen meddelas 
av Kriminalvården. Om verkställbarhetsförklaringen har 
upphävts enligt första stycket 2–5, ska en påbörjad 
verkställighet upphöra.

4 kap. Övriga bestämmelser

Offentligt biträde

1 § Offentligt biträde ska förordnas i ett ärende enligt 
denna lag, om den dömde har behov av biträde.

Bestämmelser om överklagande av beslut om offentligt biträde 
finns i lagen (1996:1620) om offentligt biträde.

Överklagande

2 § Kriminalvårdens beslut enligt denna lag får överklagas 
endast om myndigheten har

1. prövat om en dom på frivårdspåföljd enligt 2 kap. 2§ bör 
sändas över till en annan medlemsstat för erkännande och 
verkställighet där,

2. prövat om ett beslut om att sända över en dom till en annan 
medlemsstat för erkännande och verkställighet bör upphävas 
enligt 2 kap. 6 §, 

3. prövat om ett medgivande bör lämnas enligt 3 kap. 2 § 
första stycket 2 till att en dom på frivårdspåföljd sänds över 
till Sverige, 

4. prövat om en verkställbarhetsförklaring bör meddelas enligt 
3 kap. 9 §, eller 

5. prövat om en verkställbarhetsförklaring bör upphävas enligt 
3 kap. 15 § första stycket 3. 

Beslut enligt första stycket 1 och 2 överklagas till den 
tingsrätt inom vars domkrets den övervakningsnämnd som anges i 
2 kap. 5 § ligger. Beslut enligt första stycket 3-5 överklagas 
till den tingsrätt inom vars domkrets den dömde är 
folkbokförd.

Om behörig tingsrätt saknas för ett överklagande, prövas 
överklagandet av Stockholms tingsrätt. Lag (2020:372).

3 § Vid handläggning i domstol av ett överklagande tillämpas 
lagen (1996:242) om domstolsärenden. 

Om rätten överväger att upphäva en verkställbarhetsförklaring 
som Kriminalvården har meddelat enligt 3 kap. 9 §, ska 
myndigheten ges tillfälle att yttra sig. 

Åtalsförbud

4 § Om en utländsk dom på frivårdspåföljd ska verkställas i 
Sverige enligt denna lag, får åtal inte väckas för en gärning 
som påföljden avser.


Övergångsbestämmelser

2015:650

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.

2. Lagen tillämpas inte i fråga om ett ärende enligt lagen 
(1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård 
i frihet som har inletts före ikraftträdandet eller vid en 
tidpunkt då den andra medlemsstaten inte har genomfört rådets 
rambeslut 2008/947/RIF av den 27 november 2008 om 
tilllämpning av principen om ömsesidigt erkännande på domar 
och övervakningsbeslut i syfte att övervaka alternativa 
påföljder och övervakningsåtgärder.


Bilaga

Gärningar som avses i 3 kap. 4 § första stycket 2 i lagen.

1.  Deltagande i en kriminell organisation

2.  Terrorism

3.  Människohandel

4.  Sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi

5.  Olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen

6.  Olaglig handel med vapen, ammunition och sprängmedel

7.  Korruption

8.  Bedrägeri, inbegripet bedrägeri som riktar sig mot 
Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen enligt 
konventionen av den 26 juli 1995 om skydd av Europeiska 
gemenskapernas finansiella intressen

9.  Tvätt av vinning av brott

10. Penningförfalskning, inklusive förfalskning av euron

11. IT-brottslighet

12. Miljöbrott, inbegripet olaglig handel med hotade 
djurarter och hotade växtarter och växtsorter

13. Hjälp till olovlig inresa och olovlig vistelse

14. Mord och grov misshandel

15. Olaglig handel med mänskliga organ och vävnader

16. Människorov, olaga frihetsberövande och tagande av 
gisslan

17. Rasism och främlingsfientlighet

18. Organiserad stöld eller väpnat rån

19. Olaglig handel med kulturföremål, inbegripet antikviteter 
och konstverk

20. Svindleri

21. Beskyddarverksamhet och utpressning

22. Förfalskning och piratkopiering

23. Förfalskning av administrativa dokument och handel med 
sådana förfalskningar

24. Förfalskning av betalningsmedel

25. Olaglig handel med hormonpreparat och andra 
tillväxtsubstanser

26. Olaglig handel med nukleära eller radioaktiva ämnen

27. Handel med stulna fordon

28. Våldtäkt

29. Mordbrand 

30. Brott som omfattas av den internationella 
brottmålsdomstolens behörighet

31. Kapning av flygplan eller fartyg

32. Sabotage