Förordning (1988:719) om samordning av statlig  tjänstepension med egenpension enligt lagen (1988:589) om ersättning m.m. till riksdagens ledamöter 

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om statlig tjänstepension
som betalas ut samtidigt med riksdagspension och som grundar sig på
anställning som upphört efter år 1973, om pensionernas sammanlagda
tjänstetidsfaktor är högre än talet 1.

2 § I förordningen avses med

riksdagspension -- egenpension enligt lagen (1988:589) om ersättning m.
m. till riksdagens ledamöter eller motsvarande äldre författning,

tjänstepension -- egenpension enligt statliga pensionsavtal eller andra
statliga pensionsbestämmelser,

nettoförmån -- förmån som inte skall samordnas med en
socialförsäkringsförmån,

tjänstepensionsbelopp -- pensionens normalbelopp eller motsvarande
belopp,

tjänstetidsfaktor -- förhållandet mellan den tid som får tillgodoräknas
och den tid som behövs för hel pension. Förordning (1991:1434).

Samordning före 65 års ålder

3 § Föreskrifterna i 4--8 §§ gäller för tid före den månad då
pensionstagaren fyller 65 år.

4 § Om båda pensionerna är hela, minskas tjänstepensionen med
riksdagspensionen.

5 § Om tjänstepensionen, men inte riksdagspensionen, är hel, minskas
tjänstepensionen med det belopp som skulle ha gällt om den beräknats med
tillämpning av riksdagspensionens tjänstetidsfaktor. Minskningen får
dock inte vara större än riksdagspensionen.

6 § Om tjänstepensionen är avkortad minskas den med det belopp som
skulle ha gällt om den beräknats enligt en tjänstetidsfaktor som
motsvarar den del av de sammanlagda tjänstetidsfaktorerna som överstiger
talet 1.

Minskningen enligt första stycket får dock inte vara större än att
summan av pensionerna uppgår till minst en hel tjänstepension.

7 § Om riksdagspensionen har minskats med hänsyn till sjukpenning,
sjukbidrag eller förtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän
försäkring eller sjukpenning eller livränta enligt lagen (1976:380) om
arbetsskadeförsäkring eller lagen (1977:265) om statligt
personskadeskydd, skall den anses uppgå till det belopp som skulle ha
gällt utan sådan minskning.

8 § Om riksdagspensionen beräknats med hänsyn till att sjukbidrag eller
förtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring betalas ut,
tillämpas också föreskrifterna i 10 och 11 §§ för tid före den månad då
pensionstagaren fyller 65 år.

Samordning efter 65 års ålder

9 § Om tjänstepensionen är en nettoförmån minskas den enligt
föreskrifterna i 4--6 §§.

Föreskrifterna i 10 och 11 §§ gäller i övrigt för tid från och med den
månad då pensionstagaren fyller 65 år eller den senare månad då
riksdagspensionen betalas ut. Förordning (1991:1434).

10 § Pensionen beräknas till ett belopp som svarar mot summan av dels
vad som återstår av tjänstepensionen sedan den minskats enligt 4, 5
eller 6 §, dels 65 procent av riksdagspensionens pensionsunderlag
multiplicerat med dess tjänstetidsfaktor. Beloppen skall avse månaden
före den då pensionstagaren uppnår 65 års ålder, med hänsyn tagen till
generella förändringar av pensionsnivåerna till den i 9 § avsedda
månaden.

11 § Utöver vad som följer av 10 § skall den beräknade pensionen
samordnas med socialförsäkringsförmåner, förses med tilläggsbelopp och
ändras på samma sätt som en hel tjänstepension. Före utbetalning
avräknas riksdagspensionens belopp i den utsträckning det är möjligt.