Lag (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott

Tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om sådana skriftliga
medicinska utlåtanden av läkare som inhämtas av
Polismyndigheten eller en åklagarmyndighet i syfte att
användas i en brottsutredning eller som bevis i en rättegång
i anledning av brott (rättsintyg).

Vad som sägs i denna lag om läkare gäller även för
tandläkare. Lag (2014:651).

Inhämtande av rättsintyg m.m.

2 § Rättsintyg skall inhämtas från läkare vid rättsmedicinsk
avdelning inom Rättsmedicinalverket eller läkare som enligt
avtal med verket har åtagit sig att utfärda sådana intyg, om
skador, sjukdomar eller andra förhållanden som intyget skall
avse bedöms kunna vara av betydelse vid utredning om brott

1. som kan antas föranleda annan påföljd än böter, eller

2. enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om
unga lagöverträdare och brottet kunde antas ha föranlett annan
påföljd än böter.

Om det finns särskilda skäl får dock rättsintyg som avses i
första stycket även inhämtas från annan läkare med tillräcklig
kompetens.

3 § Vid utfärdande av rättsintyg tillämpas bestämmelserna om 
jäv i 16–18 §§ förvaltningslagen (2017:900) även i fråga 
om läkare som utövar yrket enskilt. Lag (2018:819).

4 § Läkarundersökning i syfte att utfärda ett rättsintyg som
avser en målsägande får inte utföras utan hans eller hennes
samtycke. Bestämmelser om kroppsbesiktning av den som är
misstänkt för brott finns i 28 kap. rättegångsbalken.

5 § Ett rättsintyg får inte utfärdas utan den enskildes 
samtycke, om inte något annat följer av andra eller tredje 
stycket.

Ett rättsintyg som avser en målsägande får utfärdas utan 
samtycke

1. vid misstanke om brott för vilket det inte är föreskrivet 
lindrigare straff än fängelse i ett år eller försök till 
brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än 
fängelse i två år,

2. vid misstanke om försök till brott för vilket det inte är 
föreskrivet lindrigare straff än fängelse i ett år om 
gärningen innefattat försök till överföring av sådan 
allmänfarlig sjukdom som avses i 1 kap. 3 § smittskyddslagen 
(2004:168),

3. vid misstanke om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. 
brottsbalken eller brott som avses i lagen (1982:316) med 
förbud mot könsstympning av kvinnor, mot någon som inte har 
fyllt arton år, eller

4. om uppgifter för vilka det gäller sekretess enligt 25 kap. 
1–5 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) eller 
tystnadsplikt enligt 6 kap. 12 § patientsäkerhetslagen 
(2010:659) har lämnats ut till Polismyndigheten eller en 
åklagarmyndighet efter samtycke från målsäganden.

Ett rättsintyg som avser den som är misstänkt för brott får 
utfärdas utan samtycke 

1. i samband med kroppsbesiktning enligt 28 kap. 
rättegångsbalken, eller

2. om annan undersökning än kroppsbesiktning har ägt rum och 
det finns misstanke om sådant brott som avses i andra stycket 
1–3. Lag (2016:548).

6 § Den myndighet som har beslutat att inhämta ett rättsintyg
eller den läkare som avser att utfärda ett rättsintyg skall ge
den som intyget skall avse information om vad ett rättsintyg är
och under vilka förutsättningar samtycke enligt 4 och 5 §§
krävs.

Utlämnande av uppgifter

7 § Från en verksamhet där sekretess gäller enligt 25 kap.
1–5 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) eller där
personalen omfattas av tystnadsplikt enligt 6 kap. 12 §
patientsäkerhetslagen (2010:659) ska det till
Rättsmedicinalverket utan hinder av sekretessen eller
tystnadsplikten lämnas ut sådana uppgifter som behövs för att
utfärda ett rättsintyg om

1. det begärs av Rättsmedicinalverket, och

2. uppgifterna angår misstanke om sådant brott som avses i
5 § andra stycket 1–3.

Bestämmelser om utlämnande av uppgifter till Polismyndigheten
och en åklagarmyndighet i vissa fall finns i 10 kap. 16–26 §§
offentlighets- och sekretesslagen. Lag (2014:651).

Underlag för undersökning och utfärdande av rättsintyg

8 § Den myndighet som har beslutat att inhämta ett rättsintyg
skall tillhandahålla den som skall utföra undersökningen eller
utfärda rättsintyget det underlag som behövs för åtgärden.

Utfärdande och expediering

9 § Ett rättsintyg skall så snart som möjligt utfärdas och
expedieras till den myndighet som har beslutat att inhämta
intyget.

Om rättsintyget har utfärdats av sådan läkare som enligt avtal
med Rättsmedicinalverket har åtagit sig att utfärda intyg,
skall en kopia av intyget sändas till Rättsmedicinalverket i
samband med expedieringen.

Avgifter och ersättning

10 § Rättsmedicinalverket skall ta ut en avgift av den
myndighet som har beslutat att inhämta ett rättsintyg, om detta
har utfärdats av sådan läkare som avses i 2 § första stycket.

11 § Rättsmedicinalverket beslutar om ersättning för arbete,
tidsspillan och utlägg i anledning av uppdraget till de läkare
som enligt avtal med verket har åtagit sig att utfärda
rättsintyg.

12 § Regioner får ta ut en avgift av den myndighet som har 
beslutat att inhämta ett rättsintyg, om detta har utfärdats i 
tjänsten av läkare inom den offentligt bedrivna vården.
Lag (2019:918).

Verkställighetsföreskrifter

13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddelar närmare föreskrifter om informationsskyldigheten
enligt 6 § samt föreskrifter om verkställigheten i övrigt av
denna lag.