Trafikförordning (1998:1276)

1 kap. Allmänna bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser för trafik på
väg och i terräng.

Bestämmelser om förbud mot körning i terräng i vissa fall
finns i terrängkörningslagen (1975:1313) och
terrängkörningsförordningen (1978:594).

I militärtrafikförordningen (2009:212) och
vägtrafikförordningen (1995:137) för den kommunala
organisationen för räddningstjänst under utbildning och höjd
beredskap finns bestämmelser om undantag från denna
förordning.

Bestämmelser om spårvägstrafik finns i förordningen
(1990:1165) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg.
Förordning (2009:217).

2 § Inom inhägnat järnvägs- eller industriområde, inhägnat
tävlingsområde eller annat liknande inhägnat område gäller inte
följande bestämmelser:

2 kap. 1 § tredje stycket,
2 kap. 2, 9 och 10 §§,
3 kap. 2-4, 11, 13 och 14 §§,
3 kap. 15 § första stycket 1-8 och 15,
3 kap. 16, 18, 30, 31, 33 och 35 §§,
3 kap. 47 § första stycket 1,
3 kap. 49-52 §§,
3 kap. 55 § första stycket 2 och 4,
3 kap. 57, 58 och 64-83 §§,
4 kap. 2-7, 9, 19 och 21 §§,
6 kap. 1-4 och 5 §§, samt
7 kap. 1 och 5 §§.

I terräng gäller inte heller bestämmelserna om färdhastighet i
3 kap. 17 § inom sådana inhägnade områden som avses i första
stycket. Förordning (2004:296).

3 § Om staten är väghållare enligt väglagen (1971:948) avses 
med myndighet som har hand om väg- eller gatuhållningen den 
statliga väghållningsmyndigheten.

I övrigt har de beteckningar som används i denna förordning 
samma betydelse som i lagen (2001:559) om 
vägtrafikdefinitioner och i förordningen (2001:651) om 
vägtrafikdefinitioner. Förordning (2017:921).

4 § Bestämmelserna om trafik med fordon gäller i tillämpliga 
delar även den som rider och den som leder eller driver 
kreatur.

Bestämmelserna om gående gäller även den som

1. åker skidor, rullskidor, skridskor, rullskridskor eller 
liknande,

2. för, leder, skjuter eller drar sparkstötting, lekfordon 
eller liknande fordon,

3. leder, skjuter eller drar cykel, moped, motorcykel, 
barnvagn eller rullstol, eller

4. för ett motordrivet fordon avsett att föras av gående.

Bestämmelserna om gående gäller även den som i gångfart själv 
för

1. en rullstol, eller 

2. ett annat fordon, utan tramp- eller vevanordning, som är en 
cykel och är 

a) avsett för användning av personer med fysisk 
funktionsnedsättning, eller 

b) självbalanserande.
Förordning (2022:1369).

5 § Ägaren av ett fordon är skyldig att se till att fordonet 
inte brukas i strid mot bestämmelserna i denna förordning 
eller mot bestämmelser eller förbud som har meddelats med stöd 
av denna förordning. När någon annan brukar fordonet gäller 
ägarens skyldighet endast bestämmelserna i 4 kap. 3, 4, 12-14, 
18 a och 18 b §§ samt sådana trafikregler som meddelats genom 
lokala trafikföreskrifter enligt 10 kap. 1 § andra stycket som 
rör fordons axel-, boggi- eller trippelaxeltryck eller 
bruttovikt. Förordning (2022:1412).

6 § Det som sägs om utryckningsfordon i denna förordning ska 
även gälla fordon som används vid utförande av uppgifter 
enligt 2 kap. 4 och 5 §§, 3 kap. 1 och 2 §§, samt 4-4 b kap. 
lagen (2017:496) om internationellt polisiärt samarbete. Det 
som sägs om föreskrivna larmanordningar ska då i stället avse 
motsvarande anordningar som fordonet är försett med.

Första stycket gäller endast om fordonet är att anse som 
utryckningsfordon eller motsvarande i registreringslandet.

Bestämmelser om undantag som enligt 11 kap. gäller för 
polismän eller för förare av fordon som används i 
Polismyndighetens eller Säkerhetspolisens spaningsverksamhet 
ska tillämpas också för utländska tjänstemän som utför 
uppgifter enligt 4-4 b kap. lagen om internationellt polisiärt 
samarbete. Förordning (2024:1265).

2 kap. Bestämmelser för alla trafikanter

Grundbestämmelser

1 § För att undvika trafikolyckor skall en trafikant iaktta den
omsorg och varsamhet som krävs med hänsyn till
omständigheterna. Trafikanten skall visa särskild hänsyn mot
barn, äldre, skolpatruller och personer som det framgår har ett
funktionshinder eller en sjukdom som är till hinder för dem i
trafiken.

En trafikant skall uppträda så att han eller hon inte i onödan
hindrar eller stör annan trafik.

En vägtrafikant skall visa hänsyn mot dem som bor eller
uppehåller sig vid vägen.

En terrängtrafikant skall anpassa sin färdväg och hastighet
samt sitt färdsätt så att människor och djur inte störs i
onödan och så att skada på annans mark eller växtlighet
undviks.

2 § En trafikant ska följa anvisningar för trafiken som 
meddelas genom ett vägmärke, en vägmarkering, en 
trafiksignal, en ljussignal eller ett sådant tecken av en 
vakt som avses i 5 kap. 2 § vägmärkesförordningen (2007:90). 
Om en anvisning innebär en avvikelse från en trafikregel, 
gäller anvisningen framför regeln.

En anvisning genom fast sken i en trafiksignal gäller framför 
en anvisning om stopplikt eller väjningsplikt som meddelas 
genom ett vägmärke.

En särskild anvisning för cyklist, förare av moped klass II 
eller gående gäller för sådan trafikant framför andra 
anvisningar. Förordning (2017:921).

3 § En trafikant ska lyda en polismans anvisning för trafiken. 
En anvisning som ges av en polisman gäller framför 
trafikreglerna och sådana anvisningar som avses i 2 §.

Detta gäller även anvisningar av 

1. en bilinspektör, en vägtransportledare eller en 
trafiknykterhetskontrollant eller av någon annan person som en 
myndighet har förordnat att övervaka trafiken, ge anvisningar 
för denna eller utföra punktskattekontroll,

2. en dansk polisman på svenskt territorium på den fasta 
förbindelsen över Öresund som den definieras i artikel 2 i 
avtalet av den 6 oktober 1999 mellan Konungariket Sveriges 
regering och Konungariket Danmarks regering om polisiärt 
samarbete i Öresundsregionen, eller

3. en finsk polisman som utför uppgifter enligt 4 b kap. lagen 
(2017:496) om internationellt polisiärt samarbete.
Förordning (2024:1265).

4 § Behörigheten hos en polisman eller någon annan person som
enligt 3 § andra stycket övervakar trafiken, ger anvisningar
för denna eller utför punktskattekontroll eller hos den som
enligt 4 kap. 1 § kontrollerar fordon eller förare skall
tydligt framgå av klädseln eller något annat särskilt
kännetecken.

Fri väg m.m. för viss trafik

5 § En trafikant skall lämna fri väg för

1. utryckningsfordon som avger signal med föreskriven
larmanordning, och

2. järnvägståg eller spårvagn om inte spårvagnsföraren har
väjningsplikt som utmärks genom vägmärke.

Förare som skall lämna fri väg skall stanna om det är
nödvändigt.

6 § En trafikant får inte bryta eller på annat sätt hindra en
militärkolonn, en kolonn av fordon som tillhör den kommunala
organisationen för räddningstjänst, en grupp av barn under
ledares uppsikt, ett begravningsfölje eller någon annan
procession. Förordning (2003:818).

Trafik i korsning med järnväg eller spårväg

7 § En trafikant som har för avsikt att korsa en järnväg eller
spårväg skall vara särskilt försiktig och vara uppmärksam på om
något tåg eller någon spårvagn närmar sig. Förare av fordon
skall anpassa hastigheten så att fordonet kan stannas före
korsningen. Korsningen skall passeras utan onödigt dröjsmål.

En trafikant får inte färdas in i en korsning med järnväg eller
spårväg

1. om ett tåg eller en spårvagn närmar sig,

2. när en ljussignal visar rött sken, en ljudsignal ljuder
eller en bom fälls, är fälld eller reses, eller

3. om det finns risk för att trafikanten måste stanna i
korsningen.

En trafikant som inte får färdas in i en korsning med järnväg
eller spårväg skall stanna på betryggande avstånd från
korsningen och före signaler eller bommar.

Åligganden vid trafikolyckor

8 § En trafikant som med eller utan egen skuld haft del i en
trafikolycka ska stanna kvar på platsen. I mån av förmåga ska
trafikanten hjälpa skadade och medverka till de åtgärder som
olyckan skäligen föranleder. På begäran av någon annan, som
haft del i olyckan eller vars egendom skadats vid olyckan,
ska trafikanten uppge namn och adress samt lämna upplysningar
om händelsen.

Om egendom har skadats och ingen är närvarande som kan ta
emot uppgifter och upplysningar, ska trafikanten snarast
möjligt underrätta den som lidit skada eller
Polismyndigheten. I det senare fallet ska Polismyndigheten
underrätta den som lidit skada, om han eller hon är känd
eller lätt kan spåras. Har någon person skadats och är skadan
inte obetydlig, ska trafikanten snarast möjligt underrätta
Polismyndigheten.

Om ett fordon efter en trafikolycka är placerat så att det
kan vara till fara eller hinder för trafiken ska trafikanten
se till att det omedelbart flyttas till en lämplig plats. Om
någon har dött eller skadats svårt får dock fordonet flyttas
endast om det utgör en fara för annan trafik. I sådana fall
får trafikanten i övrigt inte utplåna spår som kan vara av
betydelse för utredningen av olyckan eller på andra sätt
ändra förhållandena på olycksplatsen. Trafikanten ska även
försöka se till att ingen annan vidtar sådana åtgärder.
Förordning (2014:1265).

Rubbande av trafikanordning och hinder på väg

9 § Vägmärken, vägmarkeringar, trafiksignaler och andra
anordningar för trafiken får inte rubbas eller ändras.

Den som rubbat eller ändrat ett vägmärke, en vägmarkering, en
trafiksignal eller någon annan anordning för trafiken ska
omedelbart återställa anordningen i tillfredsställande skick.
Om det inte går, ska han eller hon snarast underrätta
Polismyndigheten eller den som satt upp och underhåller
anordningen om förhållandet samt vidta de åtgärder som
trafiken kräver. Förordning (2014:1265).

10 § Sådant som kan medföra fara eller olägenhet för trafiken
får inte kastas eller lämnas på en väg.

Den som förorsakat att något som kan medföra fara eller
olägenhet för trafiken finns på vägen skall omedelbart avlägsna
detta. Om det inte går skall han eller hon uppmärksamma andra
på förhållandet genom utmärkning eller dylikt tills han eller
hon låtit undanröja faran eller olägenheten.

3 kap. Bestämmelser för trafik med fordon

Gemensamma bestämmelser

1 § Fordon får inte föras av den som på grund av sjukdom,
uttröttning, påverkan av alkohol, andra stimulerande eller
bedövande ämnen eller av andra skäl inte kan föra fordonet på
ett betryggande sätt.

2 § Avståndet till ett framförvarande fordon skall anpassas så
att det inte finns risk för påkörning om det saktar in eller
stannar. Avståndet skall också anpassas så att andra
trafikanters omkörning underlättas.

3 § När ett fordon eller en spårvagn är i rörelse får på- eller
avstigning inte ske. Inte heller får någon färdas på fordonets
eller spårvagnens fotsteg eller liknande anordning, om den inte
är särskilt inrättad för detta.

4 § Den som åker kälke, sparkstötting eller liknande fordon
eller som åker skidor, skridskor, rullskridskor eller liknande
på väg får inte låta sig skjutas på eller tolka, dras eller
låta sig dras av ett motordrivet fordon eller en spårvagn.

På ägovägar eller liknande vägar med ringa trafik får dock
tolkning ske.

5 § Förare som har väjningsplikt skall tydligt visa sin avsikt
att väja genom att i god tid sänka hastigheten eller stanna.

Föraren får köra vidare endast om det med beaktande av andra
trafikanters placering, avståndet till dem och deras hastighet
inte uppkommer fara eller hinder.

Fordons plats på väg

6 § Vid färd på väg ska fordon föras på körbana. Detta gäller 
dock inte fordon för vilka enligt 1 kap. 4 § andra eller 
tredje stycket bestämmelserna om gående ska tillämpas. Cyklar 
och tvåhjuliga mopeder klass II ska vid färd på väg föras på 
cykelbana om sådan finns.

Cyklande och förare av tvåhjuliga mopeder klass II får dock om 
särskild försiktighet iakttas använda körbanan i stället för 
cykelbanan om

1. den cyklande fyllt 15 år, och

2. den högsta tillåtna hastigheten på körbanan är högst 
50 kilometer i timmen och i övrigt när det är lämpligare med 
hänsyn till färdmålets läge.

Om särskild försiktighet iakttas, får trehjuliga mopeder 
klass II föras på en cykelbana med ringa trafik och 
tillräcklig bredd.

Är en bana avsedd för viss trafik får annan trafik förekomma 
på banan endast för att korsa den.

Särskilda bestämmelser om användning av vägrenen finns i 12 §.
Förordning (2023:180).

7 § Vid färd på väg skall fordon föras i det körfält som är
längst till höger i färdriktningen och som är avsett för
fordonet.

Cykel, moped och fordon som är konstruerat för en hastighet av
högst 40 kilometer i timmen eller som inte får föras med högre
hastighet än 40 kilometer i timmen skall föras så nära som
möjligt den högra kanten av vägrenen eller av den bana som
används.

Om körbanan är indelad i körfält som anvisats för olika
vägvisningsmål genom körfältsvägvisare, får fordon föras i det
körfält som är lämpligast med hänsyn till den fortsatta färden.

På en väg där den högsta tillåtna hastigheten är 70 kilometer i
timmen eller lägre och körbanan har minst två körfält för
trafik i samma riktning som anges med vägmarkering, får förare
använda det körfält som är lämpligast med hänsyn till den
fortsatta färden.

8 § Om en körbana har fyra eller flera körfält, får fordon inte
föras i de körfält som ligger till vänster om körbanans mitt i
färdriktningen.

Om en körbana har tre körfält, får fordon inte föras i fältet
längst till vänster i färdriktningen.

Bestämmelserna i första och andra styckena gäller inte om
trafiken på körbanan är enkelriktad.

9 § Om flera körfält för färd i samma riktning är skilda åt
genom en vägmarkering, skall hela fordonet föras inom ett av de
avskilda fälten. Om en heldragen linje skiljer körfälten åt får
byte av körfält inte ske.

Om en körbana har två eller flera körfält för färd i samma
riktning och det är tät köbildning i alla körfälten, får endast
den förare som färdas i körfältet längst till höger byta
körfält. Annan förare får dock byta körfält om föraren skall
stanna eller parkera, eller om det behövs för att fordonet
skall vara placerat i ett lämpligt körfält när det närmar sig
en korsning.

I fall som avses i 7 § fjärde stycket får förare inte byta
körfält annat än för att stanna eller parkera fordonet, göra
omkörning eller placera fordonet i ett lämpligt körfält före
sväng i korsning. Förordning (2007:101).

10 § Om ett körfält är anvisat för ett visst eller vissa slag
av fordon får andra fordon föras i körfältet endast för att
korsa det.

11 § Ett fordon får inte med något hjul föras på ett
spärrområde eller över en heldragen linje.

Om särskild försiktighet iakttas får dock undantag göras från
detta om

1. det behövs för att fordonet skall kunna passera ett hinder
på vägen,

2. utrymmet i en vägkorsning annars inte är tillräckligt för
fordonet,

3. en heldragen linje behöver korsas för färd till eller från
en fastighet eller motsvarande, eller

4. det i fordonets färdriktning löper en streckad linje
omedelbart till höger om den heldragna linjen.

Trots vad som anges i första stycket får ett fordon föras över
en heldragen kantlinje om det behövs för att fordonet skall
kunna framföras på vägrenen enligt vad som anges i 12 § första
stycket. Förordning (2007:101).

12 § På väg ska vägrenen användas

1. vid färd med cykel eller moped klass II när cykelbana
saknas,

2. vid färd med moped klass I,

3. vid färd med ett fordon som är konstruerat för en
hastighet av högst 40 kilometer i timmen eller som inte får
föras med högre hastighet än 40 kilometer i timmen, eller

4. av dem som för ett fordon förspänt med dragdjur, rider
samt leder eller driver kreatur.

Skyldigheten att använda vägrenen enligt första stycket 1–4
gäller endast om vägrenen är av tillräcklig bredd och i
övrigt är lämplig att använda.

Om det behövs för att underlätta framkomligheten för annan
trafik, får vägrenen användas tillfälligt även vid färd med
andra fordon.

Har körbanan avgränsats med en heldragen kantlinje får
vägrenen användas endast i de fall som anges i första
stycket. Förordning (2014:1035).

12 a § Vid färd med cykel får barn till och med det år de
fyller åtta år använda gångbana om cykelbana saknas.
Förordning (2014:1044).

13 § I en cirkulationsplats skall ett fordon föras motsols i
cirkulationen runt rondellen.

Ett fordon skall passera till höger om en refug eller någon
annan anordning placerad i mitten av en körbana med trafik i
båda riktningarna.

Är refugen eller anordningen belägen till höger om körbanans
mitt eller på en körbana med enkelriktad trafik får den
passeras även till vänster om inget annat anges med vägmärke.
Förordning (1999:240).

Hastighet

14 § Ett fordons hastighet skall anpassas till vad
trafiksäkerheten kräver. Hänsyn skall tas till väg-, terräng-,
väderleks- och siktförhållandena, fordonets skick och
belastning samt trafikförhållandena i övrigt. Hastigheten får
aldrig vara högre än att föraren behåller kontrollen över
fordonet och kan stanna det på den del av den framförvarande
vägen eller terrängen som han eller hon kan överblicka och
framför varje hinder som går att förutse.

15 § Utöver andra fall som anges särskilt skall förare hålla en
med hänsyn till omständigheterna tillräckligt låg hastighet

1. inom tättbebyggt område,

2. när sikten är nedsatt på grund av ljus- eller
väderleksförhållandena,

3. vid övergångsställen eller andra platser där gående korsar
vägen,

4. där korsande fordonstrafik kan förekomma,

5. i skarpa kurvor,

6. vid backkrön och andra ställen där sikten är skymd,

7. vid risk för bländning,

8. vid möte med andra fordon på smala vägar,

9. vid halt väglag,

10. när fordonet närmar sig en spårvagn, en buss eller en
skolskjuts som stannats för passagerarnas på- eller avstigning,

11. när fordonet närmar sig barn som uppehåller sig på eller
bredvid vägen,

12. när fordonet närmar sig kreatur på vägen,

13. där vägarbete pågår,

14. förbi en olycksplats, samt

15. vid smutsigt väglag där det finns risk för att någon annan
trafikant utsätts för smutsstänk.

16 § En förare får inte utan giltigt skäl köra med överdrivet
låg hastighet, plötsligt bromsa eller på något annat sätt
hindra andra förares körning.

17 § Inom tättbebyggt område får fordon inte föras med högre
hastighet än 50 kilometer i timmen.

Om det är motiverat av hänsyn till trafiksäkerheten,
framkomligheten eller miljön får kommunen meddela föreskrifter
om att den högsta tillåtna hastigheten inom ett tättbebyggt
område eller del av ett sådant område ska vara 30 eller 40
kilometer i timmen.

Utom tättbebyggt område får fordon inte föras med högre
hastighet än 70 kilometer i timmen (bashastighet).

Trafikverket får meddela föreskrifter om att den högsta tillåtna
hastigheten på en väg ska vara 80, 90, 100 eller 110 kilometer
i timmen.

Bestämmelser om hastighet på motorväg finns i 9 kap. 1 §.

I terräng gäller bestämmelserna i första, andra och tredje
styckena endast vid färd med motordrivet fordon.
Förordning (2010:144).

Korsande trafik

18 § När två fordons kurser skär varandra har förare
väjningsplikt mot det fordon som närmar sig från höger utom i
de fall som avses i 21-23 §§.

19 § En förare som har stopplikt eller skall stanna på grund av
trafiksignal skall stanna vid stopplinje. Om stopplinje saknas
skall föraren stanna omedelbart före signalen eller innan
föraren kör in på den korsande vägen, leden eller spårområdet.

Bestämmelserna i 5 § andra stycket gäller även förare som har
stopplikt.

Trafik i en vägkorsning m.m.

20 § När en förare närmar sig eller kör in i en vägkorsning,
skall körsättet anpassas så att det inte uppstår onödigt hinder
för trafiken på den korsande vägen, om fordonet tvingas stanna
i korsningen.

21 § En förare som från en väg kör in på en annan väg som är 
huvudled, motorväg eller motortrafikled och där 
accelerationsfält saknas, har väjningsplikt mot fordon på den 
väg föraren kör in på. Väjningsplikten gäller dock inte där 
föraren kommer in på huvudleden, motorvägen eller 
motortrafikleden utan att byta körfält.

En förare har också väjningsplikt mot varje fordon vars kurs 
skär den egna kursen när föraren kommer in på en väg

1. från en parkeringsplats, en fastighet, en bensinstation 
eller från något annat liknande område i anslutning till 
vägen,

2. från en stig, en ägoväg eller någon annan liknande 
utfartsväg,

3. från en cykelbana, en gågata, ett gångfartsområde, en 
cykelgata eller från terräng, eller

4. efter att ha korsat en gång- eller cykelbana.

En förare har dessutom väjningsplikt mot fordon på en körbana 
när föraren kommer in på den från en vägren eller från en 
sådan cykelbana som är en del av vägen.

Väjningsplikten enligt första och andra styckena gäller inte 
cyklande och förare av moped klass II som ska korsa en körbana 
eller cykelbana på en cykelöverfart. Förordning (2020:842).

22 § En förare som kör in i en cirkulationsplats har
väjningsplikt mot varje fordon som befinner sig i
cirkulationen.

23 § En förare som färdas i ett accelerationsfält skall anpassa
hastigheten till trafiken i det körfält som han eller hon avser
att köra in i. Föraren skall lämna accelerationsfältet så snart
det kan ske utan fara eller onödigt hinder.

En förare som avser att lämna vägen skall i god tid inta det
körfält som är bäst lämpat för detta. Om det finns ett
retardationsfält skall föraren snarast möjligt köra in i det.

24 § En förare som skall svänga i en vägkorsning eller skall
lämna eller korsa den körbana han eller hon färdas på skall
förvissa sig om att det kan ske utan hinder för mötande trafik
eller för trafikanterna på den körbana som föraren avser att
köra in på.

25 § Där körbanan före en vägkorsning har två eller flera
körfält i samma färdriktning skall föraren i god tid placera
sitt fordon i körfältet längst till höger om föraren skall
svänga till höger, och i körfältet längst till vänster om han
eller hon skall svänga till vänster. Vid färd rakt fram skall
föraren placera fordonet i det körfält som är lämpligast med
hänsyn till övrig trafik och den fortsatta färden.

Om särskild försiktighet iakttas får avvikelse dock ske om
utrymmet i korsningen annars inte är tillräckligt för fordonet.

26 § En förare får svänga i en vägkorsning endast om det kan
ske utan fara eller onödigt hinder för andra som färdas i samma
riktning. Särskild uppmärksamhet skall riktas på den
bakomvarande trafiken.

Vid högersväng skall ett fordon föras så nära körbanans högra
kant som lämpligen kan ske eller, om fordonet förs på vägrenen,
så nära vägens högra kant som möjligt.

Vid vänstersväng skall ett fordon föras så nära körbanans mitt
som möjligt eller, på körbana med enkelriktad trafik, så nära
körbanans vänstra kant som möjligt.

En sväng skall göras så att fordonet, när det lämnar
vägkorsningen, befinner sig till höger på den körbana det förs
in på.

27 § Om ett fordon som färdas på väg efter en sväng förs in på
en körbana som har två eller flera körfält i färdriktningen,
skall svängen göras på det sätt som bäst lämpar sig med hänsyn
till övrig trafik och den fortsatta färden.

Fordon som från motsatta håll förs in i en vägkorsning och som
båda skall svänga till vänster i sin färdriktning får vid möte
hållas till vänster, om det kan ske utan fara eller olägenhet.

28 § Cyklande och förare av moped klass II får trots
bestämmelserna i 25 och 26 §§ före en vägkorsning hålla till
höger på vägen även när de avser att svänga till vänster. De
skall fortsätta genom korsningen till dess motsatta sida och
svänga först när det kan ske utan fara med hänsyn till den
övriga trafiken.

Första stycket gäller inte i ett körfält som är avsett enbart
för trafik som skall svänga till höger.

29 § Bestämmelserna i 24-28 §§ gäller i tillämpliga delar även
när en förare har för avsikt att korsa eller lämna körbanan på
annan plats än i en vägkorsning.

Möte och omkörning

30 § Ett fordon skall vid möte med andra fordon hållas till
höger. Förarna skall lämna ett betryggande avstånd i sidled
mellan fordonen.

Om det finns något hinder för möte skall den förare stanna som
har hindret på sin sida, om det är nödvändigt för att den
mötande skall kunna passera.

31 § Omkörning skall ske till vänster utom i de fall som avses
i 7 § fjärde stycket. Omkörning skall dock ske till höger när
föraren av det framförvarande fordonet svänger till vänster
eller tydligt förbereder en sådan sväng.

Cyklande och mopedförare får köra om andra fordon än cykel och
moped till höger.

32 § En förare får köra om endast om det kan ske utan fara.

Omkörning får inte ske om föraren av bakomvarande fordon har
påbörjat en omkörning.

Omkörning får inte ske till vänster om föraren av
framförvarande fordon givit tecken som visar att han eller hon
har för avsikt att köra om ett annat fordon eller av andra skäl
föra sitt fordon åt vänster.

33 § Den förare som kör om skall lämna ett betryggande avstånd
i sidled mellan sitt fordon och det fordon som körs om.

Möte och omkörning på väg

34 § Vid möte med ett järnvägståg eller en spårvagn på väg
skall ett fordon hållas till höger.

Där skenornas läge föranleder det, får fordonet dock hållas
till vänster, om det kan ske utan fara eller olägenhet.

35 § Omkörning av ett järnvägståg eller en spårvagn på väg
skall ske till höger.

Där skenornas läge föranleder det får dock omkörning göras till
vänster, om det kan ske utan fara eller olägenhet. På en
körbana med enkelriktad trafik får omkörning även äga rum till
vänster, om trafikförhållandena medger det.

36 § Omkörning får ske endast om det körfält som skall användas
vid omkörningen på en tillräckligt lång sträcka är fritt från
mötande trafik eller annat hinder mot omkörning.

En förare får inte köra om, om det inte finns möjlighet att
efter omkörningen föra fordonet tillbaka till högra delen av
körbanan utan fara för övriga trafikanter. Detta gäller dock
inte när omkörningen skall ske i ett körfält där mötande trafik
inte får förekomma.

37 § När en omkörning på väg sker till vänster skall den som
kör om hålla till höger så snart det kan ske utan fara eller
olägenhet. Detta gäller dock inte på sådan väg som avses i 7 §
fjärde stycket.

Om körbanan har minst två körfält för färd i samma riktning,
behöver den omkörande inte köra tillbaka till det högra
körfältet, om han eller hon strax efter omkörningen avser att
köra om ytterligare fordon eller svänga till vänster och om det
inte uppstår någon påtaglig olägenhet för upphinnande trafik.

38 § När en förare som färdas på väg uppmärksammar att någon
avser att köra om till vänster, skall föraren med iakttagande
av bestämmelserna i 7 § hålla så långt till höger som möjligt.
Föraren får inte öka hastigheten eller på något annat sätt
försvåra omkörningen.

Om ett fordon förs sakta eller upptar stort utrymme och
körbanan är smal, krokig eller har en icke obetydlig mötande
trafik, skall föraren för att underlätta omkörning minska
farten och om det behövs föra fordonet åt sidan så snart detta
är möjligt.

39 § Omkörning får inte ske strax före eller i en vägkorsning,
utom när

1. omkörningen skall ske till höger,

2. trafiken i vägkorsningen är reglerad av en polisman eller
genom trafiksignaler, eller

3. det framgår av vägmärken eller något annat förhållande att
förarna på den korsande vägen har väjningsplikt eller
stopplikt.

Omkörning får inte heller ske strax före eller i en
plankorsning, utom när

1. korsningen har bommar, eller

2. trafiken i korsningen är reglerad genom sådana
trafiksignaler som används i vägkorsningar.

Där sikten är skymd vid ett backkrön eller i en kurva får
omkörning ske endast om körbanan i färdriktningen har minst två
körfält i vilka mötande trafik inte får förekomma eller i andra
fall där omkörningen kan ske utan att ett körfält avsett för
fordon i mötande färdriktning behöver tas i anspråk.

Tvåhjuliga fordon utan sidvagn får dock köras om.
Förordning (1999:240).

40 § Fordon eller spårvagnar får inte köras om strax före
eller på ett obevakat övergångsställe, en obevakad
cykelpassage eller en cykelöverfart. Förordning (2014:1035).

41 § I följande fall anses det inte som omkörning när ett
fordon i ett körfält passerar fordon i ett annat körfält

1. om körbanan har två eller flera körfält för färd i samma
riktning och det är tät köbildning i alla körfält,

2. om körbanan är indelad i körfält för olika färdmål som är
utmärkta med körfältsvägvisare, eller

3. om fordonen har placerats i skilda körfält i anslutning
till en vägkorsning.

Om ett fordon före ett övergångsställe, en cykelpassage eller
en cykelöverfart passerar ett annat fordon i fall som avses i
första stycket, ska det ske med så låg hastighet att föraren
kan stanna omedelbart om gående befinner sig på
övergångsstället eller stanna omedelbart om cyklande eller
förare av moped klass II befinner sig på cykelpassagen eller
cykelöverfarten. Förordning (2014:1035).

42 § Bestämmelserna i 31, 34, 35 §§, 36 § andra stycket, 37 och
38 §§ gäller inte vid omkörning av fordon som förs i ett
körfält som är förbehållet för viss trafik. De gäller inte
heller när föraren av ett fordon i ett sådant körfält kör om
fordon i andra körfält.

Vändning, backning, körfältsbyte m.m.

43 § En förare får starta från vägkanten, byta körfält eller på
annat sätt ändra fordonets placering i sidled endast om det kan
ske utan fara eller onödigt hinder för andra vägtrafikanter.
Detsamma gäller när en förare stannar eller hastigt minskar
farten.

En förare som uppmärksammar att någon annan förare avser att
köra in i det körfält han eller hon färdas i skall anpassa
hastigheten så att inkörningen underlättas.

44 § Om två körfält löper samman till ett skall förarna under
ömsesidigt hänsynstagande anpassa sig till de nya
förhållandena. Detta gäller även när två körbanor löper samman.
Förordning (2007:447).

45 § Där den högsta tillåtna hastigheten är 50 kilometer i
timmen eller lägre, skall en förare som närmar sig en buss,
vars förare ger tecken för att starta från en busshållplats,
sakta ner och ge bussen möjlighet att lämna hållplatsen. Om det
behövs skall föraren stanna.

Bussföraren skall vara särskilt försiktig så att inte fara
eller onödig olägenhet uppstår.

46 § En förare får vända eller backa endast om det kan ske utan
fara eller hinder för andra vägtrafikanter.

Bestämmelser om förbud mot att vända och backa på motorvägar
och motortrafikleder finns i 9 kap. 1 och 2 §§.

Stannande och parkering

47 § Ett fordon får inte stannas eller parkeras

1. på en sådan plats eller på ett sådant sätt att fara uppstår
eller trafiken onödigtvis hindras eller störs,

2. i en korsning med järnväg eller spårväg, eller

3. på ett sådant sätt att vägmärken eller trafiksignaler skyms.

48 § Inom tättbebyggt område får fordon inte stannas eller 
parkeras på allmän plats som är terräng. 

På en gång- eller cykelbana får andra fordon än tvåhjuliga 
cyklar eller tvåhjuliga mopeder klass II inte stannas eller 
parkeras. 

En cykel utan tramp- eller vevanordning, som har en elmotor 
vars kontinuerliga märkeffekt inte överstiger 250 watt och som 
inte är självbalanserande, får dock inte parkeras på en gång- 
eller cykelbana annat än på en uppställningsplats eller 
anordning för parkering av cyklar. Förordning (2022:905).

49 § Ett fordon får inte parkeras så att

1. det hindrar tillträde till andra fordon eller så att dessa
inte kan föras från platsen, eller

2. fordonet med något hjul står utanför en uppställningsplats
eller annan markering som anger var parkering får ske.
Förordning (2007:101).

49 a § På allmän plats inom tättbebyggt område där kommunen 
är huvudman för hållande av allmänna platser och inom 
vägområde för allmän väg får fordon parkeras högst 24 timmar 
i följd på vardagar, utom vardag före sön- och helgdag.

Om särskilda villkor för parkering gäller på en plats som 
avses i första stycket gäller följande:

1. Avgift ska betalas på det sätt som anges på platsen och 
enligt angiven taxa.

2. Om en parkeringsbiljett eller motsvarande används, ska 
denna placeras framtill i eller, om detta inte är möjligt, på 
fordonet. Detta gäller oavsett om avgift ska betalas för 
parkeringen eller inte. Tidsangivelser eller andra uppgifter 
om att villkoren för parkeringen är uppfyllda ska vara väl 
synliga och läsbara utifrån.

3. Om en parkeringsskiva eller motsvarande används, ska tiden 
på denna ställas in på den närmast följande halvtimmen räknat 
från den tidpunkt då uppställningen påbörjades. Parkeras 
fordonet innan en tidsbegränsning börjar, ska klockslaget för 
tidsbegränsningens början ställas in om fordonet ska stå kvar 
efter denna tidpunkt. Skivan ska placeras framtill i eller, 
om detta inte är möjligt, på fordonet med tidsangivelsen väl 
synlig och läsbar utifrån. Parkeringsskiva eller motsvarande 
behöver inte användas om fordonet endast är parkerat under 
tid då tidsbegränsning inte råder. Förordning (2017:921).

50 § När ett fordon stannats eller parkerats, skall föraren
vidta åtgärder för att hindra att fordonet kommer i rörelse av
sig självt.

Föraren av ett motordrivet fordon skall även vidta lämpliga
åtgärder för att förhindra att fordonet obehörigen brukas av
någon annan.

Ett fordons dörrar eller andra anordningar får inte öppnas på
sådant sätt att fara eller onödig olägenhet uppstår. Inte
heller får på- eller avstigning eller på- eller avlastning ske
så att fara eller onödig olägenhet uppstår.

51 § När ett fordon på grund av olyckshändelse, motorfel eller
liknande orsak blivit stående på en plats där det enligt 47-49,
52-55 §, 9 kap. 1 eller 2 § eller lokal trafikföreskrift inte
får stannas eller parkeras, skall föraren se till att fordonet
snarast flyttas till en lämplig plats, om inte annat följer av
bestämmelsen i 2 kap. 8 § om åligganden vid trafikolyckor.
Förordning (2001:753).

Stannande och parkering på väg

52 § På en väg får fordon stannas eller parkeras endast på 
högra sidan i färdriktningen. Om det finns järnvägs- eller 
spårvägsspår på högra sidan, får dock fordon stannas eller 
parkeras på vägens vänstra sida. På vägar med enkelriktad 
trafik får fordon även i andra fall stannas eller parkeras på 
vänstra sidan.

Ett fordon ska stannas eller parkeras så långt från körbanans 
mitt som möjligt och i vägens längdriktning. Bestämmelsen om 
stannande eller parkering i vägens längdriktning gäller dock 
inte tvåhjuliga fordon inom en uppställningsplats som angetts 
med vägmarkering. Parkering ska ske utanför körbanan, om 
vägförhållandena medger det.

Vid stannande eller parkering på en parkeringsplats, som utom 
tättbebyggt område är anordnad i omedelbar anslutning till 
vägen, bör om möjligt en parkeringsplats till höger i 
färdriktningen användas. Förordning (2017:921).

53 § Ett fordon får inte stannas eller parkeras

1. på eller inom ett avstånd av tio meter före ett 
övergångsställe, en cykelpassage eller en cykelöverfart,

2. i en vägkorsning eller inom ett avstånd av tio meter från 
en korsande körbanas närmaste ytterkant,

3. på eller inom ett avstånd av tio meter före en korsande 
cykelbana eller gångbana,

4. i en vägport eller tunnel,

5. på eller i närheten av ett backkrön eller i eller i 
närheten av en kurva där sikten är skymd,

6. längs en heldragen linje som anger gräns mellan körfält, 
om avståndet mellan fordonet och linjen är mindre än tre 
meter, såvida inte en streckad linje löper mellan fordonet 
och den heldragna linjen,

7. i ett cykelfält,

8. i ett spärrområde,

9. i en cirkulationsplats, eller

10. i ett körfält eller en körbana för fordon i linjetrafik 
m.fl.

Förbudet i första stycket 2 gäller inte fordon i linjetrafik 
och skolskjuts som stannats för passagerares på- eller 
avstigning vid sådan busshållplats som enligt lokala 
trafikföreskrifter ska vara busshållplats och som utmärkts 
med vägmärke för busshållplats.

Ytterligare bestämmelser om stannande i ett körfält eller en 
körbana för fordon i linjetrafik m.fl. finns i 8 kap. 2 § 
andra stycket. Förordning (2017:921).

54 § På en markerad hållplats för spårvagn, fordon i 
linjetrafik eller skolskjuts får andra fordon inte parkeras 
eller stannas annat än för på- eller avstigning som kan ske 
utan hinder för spårvägs-, linje- eller skolskjutstrafiken. 
Om det saknas markering som anger en sådan hållplats, gäller 
förbudet inom tjugo meter före och fem meter efter märket 
E22, busshållplats, i vägmärkesförordningen (2007:90) eller 
en annan skylt som anger en sådan hållplats.

På en ändamålsplats som har märkts ut med märket C40, 
ändamålsplats, i vägmärkesförordningen får fordon inte 
parkeras eller stannas annat än för det föreskrivna 
ändamålet. Fordon får dock stannas för på- eller avstigning 
som kan ske utan hinder för detta ändamål.

På en parkeringsplats där endast ett visst fordonsslag eller 
en viss trafikantgrupp får parkera får andra fordon inte 
parkeras eller stannas annat än för på- eller avstigning.

På en laddplats får endast fordon som kan laddas externt med 
elektrisk energi för fordonets framdrivning parkeras eller 
stannas. Andra fordon får inte parkeras eller stannas annat 
än för på- eller avstigning. Förordning (2017:921).

55 § Ett fordon får inte parkeras

1. på en väg inom ett avstånd av trettio meter från en
plankorsning,

2. på en väg framför infarten till en fastighet eller så att
fordonstrafik till eller från fastigheten väsentligen
försvåras,

3. på en huvudled,

4. på en körbana bredvid ett annat fordon som stannats eller
parkerats längs körbanans kant eller bredvid en anordning som
har ställts upp där,

5. på en mötesplats som har märkts ut med märke E18,
mötesplats, i vägmärkesförordningen (2007:90).

Förbudet i första stycket 4 gäller inte om det andra fordonet
är en tvåhjulig cykel, moped eller motorcykel utan sidvagn
eller om anordningen är av motsvarande storlek.
Förordning (2007:101).

56 § Bestämmelser om förbud mot att stanna och parkera på
motorvägar och motortrafikleder finns i 9 kap. 1 och 2 §§.

57 § Föraren av ett fordon som ska vara utrustat med en
varningstriangel ska sätta ut triangeln när fordonet på grund av
en olyckshändelse, ett motorfel eller något liknande har blivit
stående på körbanan eller vägrenen där den högsta tillåtna
hastigheten är högre än 50 kilometer i timmen och där fordonet
inte får stannas eller parkeras enligt 47 §, 53 § första
stycket 4 eller 5 eller 9 kap. 1 eller 2 §. En varningstriangel
ska sättas ut också när fordonet av något annat skäl har
parkerats på en körbana och väderleksförhållandena eller andra
omständigheter gör det svårt för andra förare att se fordonet i
tid. Föraren ska också i övrigt genom utmärkning eller dylikt
vidta de åtgärder som behövs för att varna andra trafikanter. Om
ett fordon har blivit stående i en plankorsning och inte genast
kan flyttas, ska föraren även vidta de åtgärder som behövs för
fordonspassagerarnas säkerhet och för att varna förare av
järnvägståg eller spårvagn.

Varningstriangeln ska vara av den typ som är föreskriven för
fordonet och placeras på sådant avstånd från det uppställda
fordonet och på sådant sätt att andra förare varnas i god tid.
Förordning (2010:2037).

Skyldigheter mot gående, cyklande och mopedförare

58 § På gångbanor, vägar som är avsedda för gående samt i
terräng har förare väjningsplikt mot gående. Förare har också
väjningsplikt mot gående när fordon förs in på en körbana eller
en vägren från en fastighetsutfart vid vägen.

I 8 kap. 1 § finns bestämmelser om att förare har väjningsplikt
mot gående i gångfartsområden och på gågator.

En förare som möter eller kör om gående skall lämna dessa
tillräckligt utrymme och tid att vika åt sidan.

En förare som avser att köra förbi till höger om en spårvagn
eller buss som har stannat vid en hållplats utan refug, skall
stanna och lämna fri passage åt på- eller avstigande
passagerare. Förordning (2007:101).

59 § På cykelbanor ska cyklande och förare av moped klass II 
lämnas företräde av andra fordonsförare.

I 8 kap. 1 a § finns bestämmelser om att en förare har 
väjningsplikt mot fordon när föraren kör in på en cykelgata.
Förordning (2020:842).

60 § Vid ett bevakat övergångsställe ska en förare lämna
gående som på rätt sätt gått ut på övergångsstället möjlighet
att passera. Detta gäller även om föraren får korsa
övergångsstället enligt trafiksignaler eller tecken av
polisman.

En förare som efter att ha svängt i en korsning ska passera
ett bevakat övergångsställe ska köra med låg hastighet och
har väjningsplikt mot gående som på rätt sätt har gått ut på
eller just ska gå ut på övergångsstället.

Skyldigheten enligt första och andra styckena vid bevakade
övergångsställen gäller även mot cyklande och förare av moped
klass II vid bevakade cykelpassager. Förordning (2014:1035).

61 § Vid ett obevakat övergångsställe har en förare
väjningsplikt mot gående som gått ut på eller just ska gå ut
på övergångsstället.

En förare som närmar sig en obevakad cykelpassage ska anpassa
hastigheten så att det inte uppstår fara för cyklande och
mopedförare som är ute på cykelpassagen.

En förare som ska köra ut ur en cirkulationsplats eller
annars efter att ha svängt i en vägkorsning ska passera en
obevakad cykelpassage ska köra med låg hastighet och lämna
cyklande och mopedförare som är ute på eller just ska färdas
ut på cykelpassagen tillfälle att passera.
Förordning (2014:1035).

61 a § Vid en cykelöverfart har en förare väjningsplikt mot
cyklande och förare av moped klass II som är ute på eller
just ska färdas ut på cykelöverfarten. Förordning (2014:1035).

62 § En förare som närmar sig ett övergångsställe, en
cykelpassage eller en cykelöverfart ska anpassa sitt körsätt
så att han eller hon inte tvingas stanna på övergångsstället,
passagen eller överfarten. Förordning (2014:1035).

63 § Bestämmelser om förbud mot att köra om och passera andra
fordon strax före eller på ett övergångsställe, en
cykelpassage eller en cykelöverfart finns i 40 och 41 §§.
Förordning (2014:1035).

Signaler och tecken

64 § När det behövs för att förebygga eller avvärja fara, skall
en förare ge ljud- eller ljussignaler eller på något annat
lämpligt sätt väcka andra trafikanters uppmärksamhet.

Signaler får inte ges längre än nödvändigt.

65 § När en förare avser att starta från en vägkant eller att
vända, svänga, byta körfält eller ändra fordonets placering i
sidled på något annat inte oväsentligt sätt skall föraren ge
tecken med körriktningsvisaren för att visa sin avsikt. Om
fordonet inte har körriktningsvisare, skall föraren i stället
visa sin avsikt genom att sträcka ut armen.

En förare som avser att stanna eller hastigt minska farten
skall ge tecken med stopplyktan för att visa sin avsikt. Om
fordonet inte har någon stopplykta skall föraren i stället visa
sin avsikt genom att höja armen.

Tecken skall ges i god tid innan den avsedda manövern genomförs
och vara väl synligt och otvetydigt. Teckengivningen skall
upphöra så snart manövern är avslutad.

66 § Även om en förare givit signal eller tecken är han eller
hon skyldig att försäkra sig om att den avsedda manövern kan
göras utan fara eller onödigt hinder för någon annan.

Belysning

67 § Lyktor och strålkastare får inte användas på sådant sätt
att andra förare kan bländas.

Belysning vid färd på väg

68 § Vid färd på väg med ett fordon ska lyktor och strålkastare
som är föreskrivna för fordonet vara tända. Används föreskrivna
varsellyktor på en bil under dagsljus behöver inte lyktor
baktill eller på sidan vara tända.

Vid färd på väg med ett motordrivet fordon som har utrustats
med strålkastare för färd ska dessa vara tända även om de
inte är föreskrivna för fordonet.

En moped som framförs på väg med avstängd motor behöver ha
strålkastare och lyktor tända endast vid färd under mörker.

Används helljus behöver inte halvljus eller främre
positionsljus vara tänt. Inte heller behöver främre
positionsljus vara tänt, när halvljus används.

Vid bärgning eller bogsering av ett skadat fordon på väg ska,
om det skadade fordonets belysning inte kan användas på
föreskrivet sätt, det skadade fordonet i stället märkas ut
enligt bestämmelserna i 82 § andra stycket.
Förordning (2009:960).

69 § Vid färd på väg med motordrivna fordon ska halvljus
användas, om inte annat följer av 68, 70 eller 71 §.
Förordning (2009:960).

70 § Vid färd på väg med bil, traktor b, motorredskap klass 
I, tung terrängvagn, motorcykel eller moped klass I ska 
helljus användas, när förarens synfält med hänsyn till 
fordonets hastighet annars inte är tillräckligt för att 
fordonet ska kunna föras säkert.

Helljus får inte användas

1. på sträcka där vägen är tillfredsställande belyst,

2. på sådant avstånd från ett mötande fordon att dess förare 
kan bländas,

3. vid möte med ett spårbundet trafikmedel eller ett fartyg 
som förs längs vägen, om risk för bländning kan uppstå, 
eller

4. på ringa avstånd bakom ett annat fordon.
Förordning (2015:929).

71 § Vid färd på väg med bil, traktor b, motorredskap klass 
I, tung terrängvagn, motorcykel eller moped klass I får i 
stället för halvljus användas annat ljus som är tillräckligt 
för att uppmärksamma andra trafikanter på fordonet. Detta 
gäller dock inte vid färd under mörker, i gryning eller 
skymning eller när väderleksförhållandena eller andra 
omständigheter föranleder att halvljuset behöver vara tänt.

I dimma och vid kraftig nederbörd får dimljus användas i 
stället för halvljus.

Sådant ljus som avses i första stycket, dimljus eller 
halvljus får inte användas samtidigt. Förbudet gäller inte 
vid färd med motorcykel under dagsljus. 
Förordning (2015:929).

72 § Vid färd på väg får dimbakljus användas endast i dimma,
vid kraftig nederbörd eller under därmed jämförliga
siktförhållanden och på sådant sätt att förare av bakomvarande
fordon inte bländas.

73 § Ett fordon som inte skall vara utrustat med lyktor eller
strålkastare skall vid färd på väg under mörker, i skymning
eller gryning och i övrigt när väderleken eller andra
omständigheter gör det nödvändigt ha en lykta som visar vitt
eller gult ljus framåt och en som visar rött ljus bakåt.
Lyktorna skall fästas eller bäras på den sida av fordonet som
är vänd mot vägens mitt. Om det är tillräckligt för att
uppmärksamma andra trafikanter på fordonet får ljuset visas
framåt och bakåt från samma lykta.

Bestämmelserna i första stycket gäller inte sådana
vägtrafikanter som avses i 1 kap. 4 § första och andra
styckena.

74 § När ett fordon har stannats eller parkerats på en väg
skall fordonets parkerings- och baklyktor vara tända under
mörker, skymning eller gryning och i övrigt när väderleken
eller andra omständigheter gör det nödvändigt för att andra
trafikanter skall uppmärksamma det.

Om fordonet inte är utrustat med parkerings- eller baklyktor
skall det i stället ha annan belysning som är föreskriven för
fordonet tänd. För ett fordon för vilket det saknas särskilda
föreskrifter om lyktor eller strålkastare skall bestämmelserna
i 73 § tillämpas. I övrigt får inga andra lyktor eller
strålkastare än parkeringslyktor, baklyktor eller skyltlyktor
vara tända.

Om ett motordrivet fordon, som är högst sex meter långt och två
meter brett, parkeras längs kanten på en väg där den högsta
tillåtna hastigheten är 50 kilometer i timmen eller lägre, är
det tillräckligt att parkerings- och baklyktor mot vägens mitt
hålls tända, om inte ett annat fordon är kopplat till fordonet.

75 § Bestämmelserna i 74 § gäller inte om vägen är så väl
belyst att fordonet ändå kan uppmärksammas tydligt på
tillräckligt avstånd eller om fordonet stannats eller parkerats
utanför körbanan och vägrenen.

Inte heller behöver belysning vara tänd på tvåhjuliga cyklar,
mopeder eller motorcyklar utan sidvagn, om fordonet stannats
eller parkerats längs vägens yttersta kant.

76 § Under färd på väg får från ett fordon

1. inte visas annat än vitt eller gult ljus framåt, samt

2. inte visas vitt ljus bakåt annat än vid backning eller vid
arbete som kräver vitt ljus.

Detta gäller dock inte lykta med annan färg som föreskrivits
för fordonet.

På ett fordon som färdas på väg får inga andra lyktor eller
strålkastare med blinkande ljus användas än

1. körriktningsvisare,

2. larmanordning,

3. baklykta på cykel,

4. stopplykta som är särskilt anordnad som nödstoppssignal,
samt

5. lykta som avger orangegult ljus och som är särskilt
anordnad som varningsanordning i den utsträckning som
Transportstyrelsen föreskriver.

Bestämmelserna i första och andra styckena gäller inte sådana
lyktor som används för att ge tecken P11, kör in till
vägkanten och stanna framför polisfordonet, enligt 7 kap. 2 §
vägmärkesförordningen (2007:90). Förordning (2009:960).

Belysning vid färd i terräng

77 § Vid färd i terräng under mörker, i skymning eller i
gryning och i övrigt när det är påkallat av väderleken eller
andra omständigheter skall de lyktor och strålkastare som är
föreskrivna för fordonet vara tända. Detta gäller dock inte
parkeringslyktor.

Helljus skall användas när förarens synfält med hänsyn till
fordonets hastighet annars är otillräckligt för att fordonet
skall kunna föras säkert.

Vid färd i terräng med ett motordrivet fordon som har utrustats
med strålkastare för färd skall dessa vara tända under mörker,
i skymning eller i gryning och i övrigt när det är påkallat av
väderleken eller andra omständigheter även om de inte är
föreskrivna för fordonet. Förordning (2000:869).

Belysning vid färd med Polismyndighetens utryckningsfordon

77 a § Trots 74 och 76 §§ får fast, svagt, blått ljus visas 
från ett utryckningsfordon som tillhör Polismyndigheten och 
används i yrkesutövning av en polisman. Förordning (2022:1702).

Fordons last

78 § Ett fordon får inte lastas på sådant sätt att

1. förarens sikt eller möjligheter till manövrering hindras,
eller

2. föreskrivna körriktningstecken, stopptecken, lyktor eller
strålkastare skyms. Förordning (2001:667).

79 § På eller i ett fordon får passagerare inte tas med i
sådant antal eller placeras på sådant sätt att fara kan uppstå.
Förordning (2001:753).

80 § Last får inte medföras på eller i ett fordon på sådant
sätt att den kan

1. utgöra fara för person,

2. orsaka skador på egendom,

3. släpa efter eller falla av fordonet,

4. orsaka störande dammbildning eller liknande,

5. försvåra körningen av fordonet, eller

6. framkalla onödigt buller.

Lasten skall vara fastgjord om det krävs med hänsyn till
lastutrymmets eller lastens beskaffenhet. Om det behövs skall
lasten vara övertäckt.

Fordons last vid färd på väg

81 § Vid färd på väg får inte kedjor, rep, presenningar eller
andra anordningar som tjänar till att hålla fast eller skydda
lasten hänga lösa utanför ett fordon eller släpa på marken.

82 § Vid färd på väg skall lastens yttersta del vara tydligt
utmärkt när lasten skjuter ut framför ett fordon eller mer än
en meter bakom ett fordon. Som last räknas även redskap och
utrustning som inte är fast monterad på fordonet. Last som
skjuter ut mindre än en meter framför fordonet behöver dock
inte märkas ut om den utskjutande delen tydligt framgår för
andra trafikanter.

Under mörker, i skymning och gryning och i övrigt när det är
påkallat av väderleken eller andra omständigheter skall lasten
märkas ut

1. framtill med en lykta som visar vitt ljus framåt och med
vita reflexer, och

2. baktill med en lykta som visar rött ljus bakåt och med röda
reflexer.

Reflexerna skall vara placerade så lågt att de kan återkasta
skenet från andra fordons halvljus.

83 § Last som i sidled skjuter ut utanför fordonet och är mer
än 260 centimeter bred eller skjuter ut mer än 20 centimeter
utanför fordonet skall vid färd på väg vara tydligt utmärkt.
Sådan utmärkning behövs dock inte om de utskjutande delarna
ändå tydligt framgår för andra trafikanter. Som last räknas
även redskap och utrustning som inte är fast monterad på
fordonet.

Under mörker, i skymning eller gryning och i övrigt när det är
påkallat av väderleken eller andra omständigheter skall sådan
last som avses i första stycket alltid märkas ut

1. framtill med en lykta som visar vitt ljus framåt och med
vita reflexer, och
2. baktill med en lykta som visar rött ljus bakåt och med röda
reflexer.

Lyktorna och reflexanordningarna skall i sidled sitta mindre än
40 centimeter innanför lastens yttersta kant. Om lasten är mer
än 260 centimeter bred skall dock lyktorna och reflexerna sitta
på lastens yttersta kant. Reflexerna skall vara placerade så
lågt att de kan återkasta skenet från andra fordons halvljus.
Bestämmelser om vägtunnlar

83 a § Vägtunnlar delas in i tunnelkategorierna A, B, C, D och
E. En vägtunnel tillhör tunnelkategori A om något annat inte
följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av 10 kap.
1 § tredje stycket.

I fråga om vägtunnlar som tillhör tunnelkategori B, C, D eller
E gäller de förbud för respektive tunnelkategori som anges i
83 b–83 e §§ mot färd med fordon med sådan last som omfattas av
krav på märkning enligt föreskrifter som meddelats med stöd av
lagen (2006:263) om transport av farligt gods.
Förordning (2011:1220).

83 b § I en vägtunnel som tillhör tunnelkategori B får det inte
föras fordon med en last av farligt gods som kan leda till en
mycket stor explosion. Förordning (2011:1220).

83 c § I en vägtunnel som tillhör tunnelkategori C får det inte
föras fordon med en last av farligt gods som kan leda till en
mycket stor explosion, en stor explosion eller ett stort
giftigt utsläpp. Förordning (2011:1220).

83 d § I en vägtunnel som tillhör tunnelkategori D får det inte
föras fordon med en last av farligt gods som kan leda till en
mycket stor explosion, en stor explosion, ett stort giftigt
utsläpp eller en stor brand. Förordning (2011:1220).

83 e § I en vägtunnel som tillhör tunnelkategori E får det inte
föras fordon med en last av farligt gods med undantag för
sådant gods som anges efter underrubriken tunnelkategori E i
punkten 1.9.5.2 bilaga A till den europeiska överenskommelsen
den 30 september 1957 om internationell transport av farligt
gods på väg (ADR [SÖ 1974:9]). Förordning (2011:1220).

Tävling på väg

84 § Tävling eller uppvisning med fordon, eller där sådana
trafikanter som avses i 1 kap. 4 § andra stycket deltar, får
inte anordnas på väg utan tillstånd. Frågor om tillstånd prövas
av länsstyrelsen. Om en tävling eller uppvisning berör mer än
ett län, prövas frågan av länsstyrelsen i det län där tävlingen
eller uppvisningen startar. Länsstyrelsen skall då inhämta
yttrande från övriga berörda länsstyrelser.

Om tillstånd lämnas, skall länsstyrelsen meddela sådana
föreskrifter som utöver trafikreglerna behövs för att förebygga
fara eller olägenhet för trafiken och för dem som bor eller
uppehåller sig vid vägen eller som behövs av annat skäl.
Förordning (2005:71).

4 kap. Bestämmelser för trafik med motordrivna fordon

Gemensamma bestämmelser

1 § Föraren av ett motordrivet fordon skall stanna på tecken av
den person som en myndighet har förordnat att kontrollera
fordon eller förare.

2 § Ett motordrivet fordon får inte dra fler än

1. ett fordon som inte är inrättat för koppling till
dragfordonet, eller

2. två fordon som är inrättade för koppling till dragfordonet.

Den sammanlagda bruttovikten av de fordon som dras får vid färd
på väg inte överstiga dragfordonets bruttovikt och vid färd i
terräng två gånger dragfordonets bruttovikt.

Trots bestämmelserna i första stycket får bilar, traktorer,
motorredskap och terrängmotorfordon dra ett eller flera fordon,
om samtliga fordon som dras är inrättade för koppling till
dragfordonet och

1. kan bromsas effektivt, eller

2. den sammanlagda bruttovikten av tillkopplade fordon som
saknar effektiva bromsar inte överstiger dragfordonets
bruttovikt eller vid färd i terräng två gånger dragfordonets
bruttovikt.

3 § Om en viss maximal släpvagnsvikt gäller för ett motordrivet
fordon, får den sammanlagda vikten av dragna släpvagnar inte
överstiga denna.

4 § Vid färd får totalvikten för ett motordrivet fordon eller 
för ett därtill kopplat fordon inte överskridas.
Förordning (2020:890).

5 § Fordon som dras av ett annat fordon skall vara kopplade på
ett från trafiksäkerhetssynpunkt tillfredsställande sätt.

Vid färd på väg skall kopplingsanordningen vara tydligt utmärkt
om det dragna fordonet inte är inrättat för koppling till
dragfordonet och avståndet mellan fordonen överstiger 2,0
meter.

6 § I en bil får inte fler passagerare tas med än den är 
registrerad för. Passagerare ska färdas på en plats som är 
avsedd för passagerare. Förordning (2023:377).

6 a § Vid färd på väg i en traktor som utgörs av en ombyggd 
bil ska passagerare färdas på en plats som är avsedd för 
passagerare. Det får endast sitta en passagerare per plats.
Förordning (2023:377).

6 b § På en motorcykel får passagerare tas med endast om 
motorcykeln är inrättad för det. På motorcykeln får högst en 
passagerare tas med. I en sidvagn som är kopplad till 
motorcykeln får inte fler passagerare tas med än vagnen är 
avsedd för. Passagerare ska sitta på en plats som är avsedd 
för passagerare.

Passagerare får tas med endast om föraren fyllt 18 år. Vid 
övningskörning med motorcykel tillämpas dock bestämmelserna i 
4 kap. 2 och 3 §§ körkortslagen (1998:488) om förares ålder.
Förordning (2023:377).

6 c § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter eller i 
enskilda fall besluta om undantag från 6-6 b §§.
Förordning (2023:377).

7 § Föraren av ett motordrivet fordon skall behandla fordonet
så att det inte bullrar onödigt mycket och i möjligaste mån se
till att fordonet inte släpper ut avgaser i sådan mängd att de
orsakar olägenheter.

8 § Med ett motordrivet fordon får onödig och störande körning
inte äga rum vid bostadsbebyggelse. Föraren av ett sådant
fordon skall i övrigt anpassa färdväg, hastighet och färdsätt
så att andra inte störs i onödan.

9 § Skyddshjälm ska användas av den som färdas med

1. motorcykel,

2. moped,

3. traktor b utan karosseri, eller

4. terrängskoter utan karosseri.

Skyddshjälm behöver inte användas

1. av passagerare som inte fyllt sju år och som använder 
annat lämpligt huvudskydd,

2. när fordonet inte är i rörelse,

3. vid färd inom parkeringsplats, parkeringshus, 
bensinstations- eller verkstadsområde eller liknande 
område,

4. på en moped som framförs med avstängd motor,

5. i en tre- eller fyrhjulig motorcykel med karosseri eller i 
en tre- eller fyrhjulig moped med karosseri om bilbälte 
används, eller

6. vid färd med en moped klass II som är konstruerad för att 
drivas med en tramp- och vevanordning och där motorn inte ger 
något krafttillskott vid hastigheter över 25 kilometer i 
timmen.

Föraren ska se till att passagerare som är under femton år 
använder skyddshjälm eller annat huvudskydd i enlighet med 
bestämmelserna i första och andra styckena.

Transportstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter om 
undantag från kravet att använda skyddshjälm.
Förordning (2015:929).

Trafik med motordrivna fordon på väg

10 § Vid färd på väg i en personbil, en lastbil, en traktor 
som utgörs av en ombyggd bil, en tre- eller fyrhjulig 
motorcykel med karosseri eller en tre- eller fyrhjulig moped 
med karosseri gäller i fråga om användning av bilbälten och 
andra skyddsanordningar följande:

1. Alla som färdas i ett fordon som är utrustat med bilbälten 
ska använda en plats som är försedd med bilbälte, om en sådan 
plats är tillgänglig, och använda bältet. Barn som är kortare 
än 135 centimeter ska använda bilbarnstol, bälteskudde eller 
annan särskild skyddsanordning för barn i stället för eller 
tillsammans med bilbältet.

2. Ett barn som är tre år eller äldre och kortare än 
135 centimeter får inte färdas i ett fordon där det inte finns 
möjlighet att använda en särskild skyddsanordning för barn, 
annat än vid tillfälliga transporter under korta sträckor. I 
sådana fall ska barnet i stället använda bilbältet när det är 
möjligt och får då inte färdas i framsätet i en personbil 
eller i en lätt lastbil.

3. Ett barn som är yngre än tre år får inte färdas i ett 
fordon där det inte har möjlighet att använda en särskild 
skyddsanordning för barn, annat än vid tillfällig färd i taxi 
under korta sträckor. I sådant fall får barnet dock inte 
färdas i framsätet. Förordning (2023:377).

10 a § Alla som är äldre än tre år och som färdas i en buss som
är utrustad med bilbälten skall använda en plats som är försedd
med bilbälte, om en sådan plats är tillgänglig, och använda
bältet. Vid lokala transporter i tättbebyggda områden får dock
passagerare använda en annan plats än en plats som är försedd
med bilbälte.

Passagerare i en buss skall informeras om skyldigheten att
använda bilbälte på det sätt som Transportstyrelsen
föreskriver. Förordning (2008:1109).

10 b § Den som färdas sittande i rullstol i en bil skall färdas
på rullstolsplats och använda bilbälte om platsen är försedd
med bilbälte. Rullstolen skall vara fastsatt med eller stödjas
av en anordning som är avsedd för det i fordonet.
Förordning (2006:1208).

10 c § Föraren, annan ombordpersonal, ledsagare och ledare för
en grupp skall vidta lämpliga åtgärder så att passagerare som
är under femton år använder bilbälte eller annan särskild
skyddsanordning och hjälpa passagerare att placera rullstol i
enlighet med bestämmelserna i 10 b §. Förordning (2006:1208).

10 d § Trots vad som sägs i 10 §, 10 a § första stycket och 
10 b § behöver bilbältet eller den särskilda 
skyddsanordningen inte användas

1. när fordonet inte är i rörelse,

2. vid backning, eller

3. vid färd inom parkeringsplats, parkeringshus, 
bensinstations- eller verkstadsområde eller liknande 
områden.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om ytterligare 
undantag från kravet att använda bilbälte och särskild 
skyddsanordning. Förordning (2017:921).

10 e § Vid färd på väg med ett motordrivet fordon får föraren 
ägna sig åt aktiviteter som användning av mobiltelefon och 
annan kommunikationsutrustning endast om det inte inverkar 
menligt på förandet av fordonet. Föraren får inte använda 
denna utrustning på ett sådant sätt att han eller hon håller 
den i handen. Förordning (2017:1284).

11 § Vägar som inte är enskilda delas in i fyra 
bärighetsklasser. Om inte annat har föreskrivits tillhör en 
allmän väg bärighetsklass 1 (BK1) och övriga vägar som inte 
är enskilda bärighetsklass 2 (BK2). Föreskrifter om att en 
allmän väg eller del av en sådan väg ska tillhöra 
bärighetsklass 2, 3 eller 4 meddelas av Trafikverket eller, 
om kommunen är väghållare, av kommunen. Föreskrifter om att 
någon annan väg som inte är enskild eller en del av en sådan 
väg ska tillhöra bärighetsklass 1, 3 eller 4 meddelas av 
kommunen.

Trafikverket får meddela föreskrifter om att förandet av 
fordon eller fordonståg på väg med bärighetsklass 4 ska vara 
förenade med villkor. Förordning (2018:102).

12 § På vägar som inte är enskilda får motordrivna fordon 
eller därtill kopplade fordon föras endast om de värden för 
respektive bärighetsklass som anges nedan inte överskrids.

			BK1	BK2	BK3	BK4

1. Axeltryck					

a. Axel som inte är 
drivande		10	10	8	10
			ton	ton	ton	ton

b. Drivande axel	11,5	10	8	11,5		
			ton	ton	ton	ton

2. Boggitryck							

a. Avståndet mellan 
axlarna är mindre än 
1,0 meter		11,5	11,5	11,5	11,5	
			ton	ton	ton	ton

b. Avståndet mellan 
axlarna är 1,0 meter 
eller större men 
inte 1,3 meter		16	16	12	16
			ton	ton	ton	ton

c. Avståndet mellan 
axlarna är 1,3 meter 
eller större men 
inte 1,8 meter		18	16	12	18
			ton	ton	ton	ton

d. Avståndet mellan 
axlarna är 1,3 meter 
eller större men 
inte 1,8 meter och 
drivaxeln är försedd 
med dubbelmonterade 
hjul och luftfjädring 
eller likvärdig 
fjädring, eller 
drivaxlarna är försedda	
med dubbelmonterade 
hjul och vikten inte 
överstiger 9,5 ton på 
någon av axlarna	19	16	12	19
			ton	ton	ton	ton	

e. Avståndet mellan 
axlarna är 1,8 meter 
eller större		20	16	12	20
			ton	ton	ton	ton

3. Trippelaxeltryck							

a. Avståndet mellan de 
yttre axlarna är mindre 
än 2,6 meter		21	20	13	21
			ton	ton	ton	ton

b. Avståndet mellan de 
yttre axlarna är 2,6 
meter eller större men 
inte 4,4 meter		24	22	13	24
			ton	ton	ton	ton

c. Avståndet mellan de 
yttre axlarna är 4,4 
meter eller större men 
inte 4,7 meter		25	22	13	25
			ton	ton	ton	ton

d. Avståndet mellan de 
yttre axlarna är 4,7 
meter eller större	26	22	13	26
			ton	ton	ton	ton

4. Bruttovikt av fordon 
och fordonståg							

a. Fordon på hjul	Bilaga	Bilaga	Bilaga	Bilaga
			1	2	3	4	

b. Fordon på band	24	18	18	24
			ton	ton	ton	ton

c. Fordon på medar	18	18	18	18
			ton	ton	ton	ton

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om ytterligare 
villkor för förandet än vad som framgår av bilaga 4 till 
denna förordning. Villkoren ska avse fordonet eller 
fordonstågets konstruktion och utrustning och vara motiverade 
av hänsyn till trafiksäkerheten eller framkomligheten.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om att fordon 
eller fordonståg får föras trots att de värden som anges i 
första stycket överskrids. Föreskrifterna ska vara förenade 
med sådana villkor i fråga om förandet och fordonets 
konstruktion och utrustning att trafiksäkerheten inte 
äventyras. Föreskrifterna får begränsas till en viss väg 
eller ett visst vägnät. Förordning (2018:102).

13 § På vägar som inte är enskilda får fordonståg föras 
endast om de värden som anges nedan för avståndet mellan den 
första axeln på ett tillkopplat fordon och den sista axeln på 
fordonet som det är kopplat till inte underskrids.

			BK1	BK2	BK3	BK4

1. Båda axlarna är 
enkelaxlar		3 meter	3 meter	3 meter	3 meter

2. Den ena axeln är en 
enkelaxel och den andra 
ingår i en boggi eller 
trippelaxel		3 meter	4 meter	4 meter	3 meter

3. Axlarna ingår i var 
sin boggi		4 meter	4 meter	4 meter	4 meter

4. Den ena axeln ingår 
i en boggi och den andra 
i en trippelaxel eller 
båda i en trippelaxel	5 meter	–	–	4 meter

Ett fordonståg får dock föras på sådan väg som avses i första 
stycket om vikten för varje möjlig kombination av axlar inom 
fordonståget understiger högsta tillåtna bruttovikt för 
motsvarande avstånd mellan första och sista axeln enligt 
bilaga 1–4 till denna förordning. Vid jämförelse med bilaga 1 
får de värden som anges för släpvagnar även tillämpas för de 
fall där dragfordonet ingår i jämförelsen.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om att fordonståg 
får föras trots att de värden som anges i första och andra 
styckena underskrids. Föreskrifterna ska vara förenade med 
sådana villkor i fråga om förandet och fordonets konstruktion 
och utrustning att trafiksäkerheten inte äventyras. 
Föreskrifterna får begränsas till en viss väg eller ett visst 
vägnät. Förordning (2018:102).

14 § Fordon eller fordonståg som huvudsakligen används i 
internationell trafik får föras på vägar med bärighetsklass 1 
och 4 även om de bruttovikter som anges i 12 § första 
stycket 4 och bilaga 1 eller 4 överskrids eller de avstånd som 
anges i 13 § underskrids. Undantaget gäller endast om följande 
bruttovikter och längdmått inte överskrids: 

1. 26 ton för treaxligt motorfordon. 

2. 38 ton för fyraxligt fordonståg. 

3. 40 ton för fem- eller sexaxligt fordonståg. 

4. 44 ton för treaxligt motorfordon med två- eller treaxlig 
påhängsvagn vid transport av 40 fots ISO-container. 

5. 16,5 meter för bil med påhängsvagn. 

6. 18,75 meter för bil med släpvagn.

Om ett treaxligt motorfordon drivs helt eller delvis med 
alternativt bränsle får de bruttovikter som anges i första 
stycket överskridas med den extra vikt som tekniken för det 
alternativa bränslet kräver. Bruttovikten får dock inte 
överskridas med mer än ett ton eller, om driften är 
utsläppsfri, två ton. Förordning (2020:1094).

15 § Om ett motordrivet fordon eller ett därtill kopplat fordon
lastas så att lasten på någondera sidan skjuter ut mer än 20
centimeter utanför fordonet eller om fordonets bredd, lasten
inräknad, överstiger 260 centimeter eller för en buss 255
centimeter, får fordonet eller därtill kopplat fordon föras
endast på enskild väg.

Följande fordon får dock föras på väg som inte är enskild.

1. Lätt motorcykel vars bredd med last inte överstiger 120
centimeter.

2. Redskap som används i jordbruksarbete, även om bredden
överstiger 260 centimeter.

3. Fordon som är lastat med opackat hö eller liknande, även om
lasten på någon sida skjuter ut mer än 20 centimeter utanför
fordonet.

4. Traktor med påmonterat redskap eller utrustning även om
fordonet är bredare än 260 centimeter, redskap eller utrustning
inräknad.

5. Motorredskap vid kortare färd till eller från en arbetsplats
eller för liknande ändamål, även om fordonet är bredare än 260
centimeter, redskap eller utrustning inräknad.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om att fordon eller
fordonståg som transporterar odelbar last får föras på vägar
som inte är enskilda trots att den bredd som anges i första
stycket överskrids. Lasten får därvid skjuta ut mer än 20
centimeter utanför fordonet. Därvid får det även föreskrivas
att färd får ske med avvikelse från bestämmelserna i 3 kap. 7 §
första och andra styckena, 9 § första och tredje styckena, 11 §
och 12 § första stycket 3 samt 9 kap. 1 § första stycket 1 och
2 och 2 §, om det behövs av framkomlighetsskäl och sker med
stor försiktighet. Föreskrifterna ska vara förenade med sådana
villkor när det gäller förandet och fordonets konstruktion och
utrustning att trafiksäkerheten inte äventyras. Föreskrifterna
får begränsas till en viss väg eller ett visst vägnät.

Trots vad som sägs i första stycket får bussar som har
registrerats före den 1 november 2004 och vars utförande
därefter inte väsentligen har förändrats, till utgången av år
2020 föras på andra vägar än enskilda om fordonets bredd,
lasten inräknad, inte överstiger 260 centimeter.
Förordning (2008:1109).

15 a § Vid färd på väg får det till en tvåhjulig motorcykel
eller en tvåhjulig moped klass I inte kopplas en släpvagn med
en bredd som överstiger 125 centimeter eller med en vikt som
överstiger hälften av det dragande fordonets tjänstevikt
minskad med vikten av bränsle och verktyg som hör till
fordonet.

Vid färd på väg får det till en tre- eller fyrhjulig motorcykel
eller en tre- eller fyrhjulig moped inte kopplas en släpvagn
med en bredd som överstiger motorcykelns respektive mopedens
bredd eller i något fall 200 centimeter eller med en vikt som
överstiger hälften av det dragande fordonets tjänstevikt
minskad med vikten av bränsle och verktyg som hör till
fordonet. Förordning (2002:943).

15 b § Vid färd på väg får följande fordon inte användas för
personbefordran.

1. En släpvagn som kopplats till en motorcykel eller en moped
klass I.

2. En släpsläde som kopplats till ett motorfordon, en traktor
eller ett motorredskap. Förordning (2006:21).

16 § Ett fordons bredd mäts över de delar av fordonet eller
lasten som skjuter ut längst.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om eller i ett
enskilt fall medge att viss utrustning inte ska räknas in i
fordonsbredden. Förordning (2008:1109).

17 § Ett annat motordrivet fordon än en buss med eller utan 
ett därtill kopplat fordon får inte föras på andra vägar än 
enskilda om fordonet eller fordonståget, lasten inräknad, är 
längre än 24,0 meter. Längden av ett fordonståg, lasten 
inräknad, får dock uppgå till 25,25 meter om följande villkor 
är uppfyllda:

1. Varje ingående fordon är utrustat med sådana låsningsfria 
bromsar och kopplingsanordningar som Transportstyrelsen 
föreskriver.

2. Varje ingående motordrivet fordon har en största längd av 
12,0 meter.

3. Varje ingående släpvagn, utom påhängsvagn, har en största 
längd av 12,0 meter.

4. Avståndet mellan kopplingstappen och bakkanten på en 
påhängsvagn överstiger inte 12,0 meter.

5. Det horisontella avståndet mellan kopplingstappen och 
varje punkt på framkanten av en påhängsvagn överstiger inte 
2,04 meter.

6. Fordonstågets sammanlagda lastlängd bakom förarhytten, 
mätt parallellt med fordonstågets längsgående axel, 
överstiger inte 21,86 meter.

7. Avståndet, mätt parallellt med fordonstågets längsgående 
axel, från den längst fram belägna yttre punkten på 
lastutrymmet bakom förarhytten till den längst bak belägna 
yttre punkten på fordonståget överstiger inte 22,9 meter.

8. Fordonsbredden, utom för påbyggnad för 
temperaturkontrollerade fordon, eller temperaturkontrollerade 
containrar eller växelflak, är högst 2,55 meter.

9. Bredden på påbyggnad för temperaturkontrollerade fordon, 
eller temperaturkontrollerade containrar eller växelflak, är 
högst 2,60 meter.

10. Varje ingående motordrivet fordon som är i rörelse kan 
vända inom en cirkelring som har en yttre radie på 12,5 meter 
och en inre radie på 5,3 meter.

11. Fordonståget uppfyller de vändningskrav som 
Transportstyrelsen föreskriver.

Bestämmelserna om längd och avstånd i första stycket 2–5 ska 
omfatta även avtagbara påbyggnader och standardiserade 
godsbehållare såsom containrar. Förordning (2017:610).

17 a § En buss med eller utan ett därtill kopplat fordon får 
föras på andra vägar än enskilda endast om fordonets eller 
fordonstågets längd, lasten inräknad, inte överstiger de mått 
som anges nedan samt uppfyller de vändningskrav som 
Transportstyrelsen föreskriver.

Fordon                          Längd

Buss med två axlar		13,5 meter

Buss med fler än två axlar	15,0 meter

Ledbuss med en ledad sektion	18,75 meter

Ledbuss med fler än en ledad 
sektion				24,0 meter

Buss med en släpvagn för 
personbefordran			24,0 meter

Buss med en annan släpvagn	18,75 meter

Bussar som har registrerats före den 1 juli 2004 och vars 
utförande därefter inte väsentligen har förändrats, ska till 
utgången av år 2020 inte omfattas av bestämmelserna i första 
stycket. Förordning (2019:119).

17 b § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om att
fordon eller fordonståg får föras trots att de längder som
anges i 17 § första stycket första meningen och i 17 a §
överskrids. Därvid får det även föreskrivas att färd får ske
med avvikelse från bestämmelserna i 3 kap. 7 § första och andra
styckena, 9 § första och tredje styckena, 11 § och 12 § första
stycket 3 samt 9 kap. 1 § första stycket 1 och 2 och 2 §, om
det behövs av framkomlighetsskäl och sker med stor försiktighet.
Föreskrifterna ska vara förenade med sådana villkor när det
gäller förandet och fordonets konstruktion och utrustning att
trafiksäkerheten inte äventyras. Föreskrifterna får begränsas
till en viss väg eller ett visst vägnät. Förordning (2008:1109).

17 c § Ett fordons eller fordonstågs längd mäts över de delar
av fordonet, fordonståget eller lasten som skjuter ut längst.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om eller i ett
enskilt fall medge att viss utrustning inte ska räknas in i
fordonslängden. Förordning (2008:1109).

17 d § Transportstyrelsen får meddela tillstånd om att fordon 
eller fordonståg under en provperiod får föras på en väg som 
inte är enskild trots bestämmelserna i 4 kap. 12, 13, 17 och 
17 a §§, om det behövs för att pröva ny teknik eller nya 
konstruktioner.

Ett tillstånd ska vara förenat med sådana villkor i fråga om 
förandet och fordonens eller fordonstågens konstruktion och 
utrustning att det inte uppstår fara för trafiksäkerheten, 
skada på vägen eller annan väsentlig olägenhet. Tillståndet 
ska begränsas till en viss väg eller ett visst vägnät och får 
även i övrigt förenas med villkor.

Tillståndet får återkallas om förutsättningarna för det inte 
längre finns eller om det finns någon annan särskild 
anledning att återkalla det. Förordning (2017:1284).

17 e § Fordon eller fordonståg med en förarhytt som ger bättre 
aerodynamisk prestanda, energieffektivitet och 
säkerhetsprestanda får föras på andra vägar än enskilda trots 
att de fordonstågslängder som anges i 17 § överskrids. För ett 
fordonståg som hade haft en största längd av 24,0 meter om det 
hade varit försett med en förarhytt som inte är aerodynamisk, 
ska följande villkor vara uppfyllda:

1. Lastlängden bakom förarhytten, mätt parallellt med 
fordonets eller fordonstågets längsgående axel, får inte 
överstiga 20,61 meter.

2. Avståndet, mätt parallellt med fordonets eller 
fordonstågets längsgående axel, från den längst fram belägna 
yttre punkten på lastutrymmet bakom förarhytten till den 
längst bak belägna yttre punkten på fordonet eller 
fordonståget, får inte överstiga 21,65 meter.

3. Varje ingående motordrivet fordon eller fordonståg som är i 
rörelse ska kunna vända inom en cirkelring som har en yttre 
radie på 12,5 meter och en inre radie på 5,3 meter.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om eller i ett 
enskilt fall besluta om undantag från de villkor som anges i 
första stycket. Förordning (2020:745).

17 f § Trafikverket eller, om kommunen är väghållare, kommunen 
får föreskriva att på en viss väg, del av väg eller vägsträcka 
får ett fordonståg, trots 17 §, föras med en längd som uppgår 
till högst 34,5 meter, lasten inräknad, under förutsättning 
att följande villkor är uppfyllda för fordonståget:

1. Varje ingående motordrivet fordon har en största längd av 
12,0 meter.

2. Varje ingående släpvagn, utom påhängsvagn, har en största 
längd av 12,0 meter.

3. Avståndet mellan kopplingstappen och bakkanten på en 
påhängsvagn överstiger inte 12,0 meter.

4. Det horisontella avståndet mellan kopplingstappen och varje 
punkt på framkanten av en påhängsvagn överstiger inte 2,04 
meter.

5. Fordonstågets sammanlagda lastlängd bakom förarhytten, mätt 
parallellt med fordonstågets längsgående axel, överstiger inte 
29,25 meter.

6. Fordonsbredden, utom för påbyggnad för 
temperaturkontrollerade fordon, eller temperaturkontrollerade 
containrar eller växelflak, är högst 2,55 meter.

7. Bredden på påbyggnad för temperaturkontrollerade fordon, 
eller temperaturkontrollerade containrar eller växelflak, är 
högst 2,60 meter.

8. Fordonet eller fordonståget uppfyller de krav på 
konstruktion och utrustning som Transportstyrelsen 
föreskriver. Förordning (2022:1396).

18 § Ett motordrivet fordon och fordon som har kopplats till
ett sådant fordon får inte föras på andra vägar än enskilda om
fordonets hjul, band eller medar är sådana att de kan medföra
nämnvärd skada på körbanan.

18 a § Personbil klass I, personbil klass II, traktor som 
utgörs av en ombyggd bil, lätt lastbil, tung lastbil, tung 
buss och lätt buss samt släpvagn, som dras av sådana fordon, 
ska vid färd på väg vara försedd med vinterdäck eller 
likvärdig utrustning den 1 december-31 mars när vinterväglag 
råder.

Ett fordon får brukas trots bestämmelserna i första stycket

1. om det kan ske utan fara för trafiksäkerheten

a) för provkörning eller bogsering av fordonet i samband med 
reparation eller liknande ändamål, eller

b) för färd kortaste lämpliga väg till och från närmaste 
besiktningsorgan enligt fordonslagen (2002:574) för 
besiktning, eller

2. om fordonet enligt vägtrafikregistret är av en årsmodell 
som är trettio år eller äldre.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om att fordon även 
i andra fall än som avses i andra stycket får brukas trots 
bestämmelsen i första stycket om det kan ske utan att 
trafiksäkerheten sätts i fara. Förordning (2023:565).

18 b § För en tung lastbil med två axlar, varav en är 
drivande, till vilken det kopplats ett eller flera släpfordon, 
gäller vid färd på väg den 1 december-31 mars att

1. minst 25 procent av fordonstågets sammanlagda bruttovikt 
ska belasta den drivande axeln, eller 

2. den sammanlagda bruttovikten av de tillkopplade 
släpfordonen inte ska överskrida lastbilens bruttovikt med mer 
än 1,5 gånger. Förordning (2022:1412).

19 § Föraren av en tvåhjulig motorcykel får vid färd på väg
inte låta motorcykeln dras eller skjutas av ett annat fordon
eller spårvagn. Föraren får inte heller dra eller framför sig
skjuta någon annan vägtrafikant eller föra något annat fordon
vid sidan än tillkopplad sidvagn.

Bestämmelser för hastighet på väg med vissa motordrivna fordon
och fordonskombinationer

20 § Vid färd på väg får följande fordon inte föras med högre 
hastighet än som anges nedan.

Fordon		Förutsättningar				Hastighet 
							kilometer 
							i timmen

1. Tung buss	Om samtliga som färdas i bussen och 
		som är äldre än tre år har tillgång 
		till en plats försedd med bilbälte	100

2. Tung buss						90

3. Tung lastbil	På motorväg eller motortrafikled	90

4. Tung lastbil						80

5. Ledbuss	Med fler än en ledad sektion		60

6. Tung 
terrängvagn						50

7. Motorredskap 
klass I							50

8. Traktor b 						50

9. Moped 
klass I							45

10. Traktor som 
utgörs av en 
ombyggd bil                                             30

Om det till ett motorfordon, ett motorredskap klass I eller en 
tung terrängvagn har kopplats ytterligare fordon, får fordonen 
på väg inte föras med högre hastighet än som anges nedan.

Fordon		Förutsättningar				Hastighet
							kilometer 
							i timmen

1. Motorfordon 
med en 
släpvagn	a. Släpvagnen är försedd med effektiva 
		bromsar som kan manövreras från 
		motorfordonets färdbroms,

		b. släpvagnen har oledad dragstång och 
		en totalvikt som inte överstiger 3,5 
		ton och är försedd med påskjutsbroms,

		c. släpvagnen har en totalvikt eller, 
		när släpvagnen inte är lastad, en 
		tjänstevikt som inte överstiger 
		motorfordonets halva tjänstevikt, 
		dock högst 750 kilogram, eller

		d. släpvagnen är kopplad till en
		motorcykel				80

2. Bil med två 
släpvagnar	Släpvagnarna är utrustade med 
		låsningsfria bromsar och utgörs av 
		en dolly med tillkopplad påhängsvagn 
		där dollyns vändskiva är vridbart 
		lagrad kring en vertikal axel genom 
		kopplingspunkten			80

3. Bil som drar 
ett sådant 
fordon på minst 
fyra hjul vars 
ena ände är 
upplyft genom 
en fast 
upphängnings-
anordning på 
dragfordonet så 
att minst ett 
av det dragna 
fordonets övriga 
hjulpar rullar 
på vägen	Fordonet är särskilt inrättat för 
		bärgning och bogsering av skadade 
		fordon och fordonstågets vikt inte 
		överskrider dragfordonets totalvikt	80

4. Motorfordon 
med en släpvagn 
vilka är 
förbundna genom 
den gemensamma 
lasten		Släpvagnen är försedd med effektiva 
		bromsar som kan manövreras från 
		motorfordonets färdbroms och fordonen 
		är särskilt inrättade för ändamålet 
		samt godkända vid sådan besiktning 
		som föreskrivits för fordonståget	50

5. Motorredskap 
klass I eller 
tung 
terrängvagn med 
en släpvagn	Släpvagnen är försedd med effektiva 
		bromsar som kan manövreras från 
		dragfordonets färdbroms			50

6. Motorfordon, 
motorredskap 
klass I eller 
tung terrängvagn 
med en släpvagn 
i andra fall än 
1, 4 eller 5	Släpvagnen har en bruttovikt som inte 
		överstiger dragfordonets bruttovikt	40

7. Motorfordon, 
motorredskap 
klass I eller 
tung 
terrängvagn 
med två 
släpvagnar i 
annat fall 
än 2		Släpvagnarna är försedda med 
		effektiva bromsar som kan manövreras 
		från dragfordonets färdbroms		40

8. Bil i andra 
fall än 3, 
motorredskap 
klass I eller 
tung terrängvagn 
som drar ett 
sådant fordon 
på minst fyra 
hjul vars ena 
ände är upplyft 
genom en fast 
upphängnings-
anordning på 
dragfordonet 
eller en 
särskild 
bogserings-
anordning så 
att minst ett 
av det dragna 
fordonets 
övriga hjulpar 
rullar på 
vägen		Fordonet är särskilt inrättat för 
		bärgning och bogsering av skadade 
		fordon					40

9. Motorfordon, 
motorredskap 
klass I eller 
tung 
terrängvagn 
med ett eller 
flera fordon 
i andra fall 
än 1-8							30

Bil med dolly till vilken det har kopplats en påhängsvagn får 
framföras med högst 80 kilometer i timmen även om kraven i 
andra stycket 2 inte är uppfyllda, om dollyn och påhängsvagnen 
registrerats och tagits i bruk före den 1 januari 1999, ingår 
i ett fordonståg som är högst 24,0 meter långt och är försedda 
med effektiva bromsar som kan manövreras från bilens 
färdbroms. Buss med tillkopplad släpvagn avsedd för 
personbefordran får dock framföras med högst 60 kilometer i 
timmen även om kraven i andra stycket 1 eller 2 är uppfyllda.

Trots andra stycket får en bil som ingår i ett sådant 
fordonståg som avses i 17 f § föras med högst 80 kilometer i 
timmen, på väg enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 
den paragrafen.

Bestämmelserna i första-fjärde styckena gäller dock inte om 
lägre hastighet är föreskriven för vägen.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om att

1. en bil med två släpvagnar även i andra fall än som anges i 
andra stycket 2 får föras med högre hastighet än 40 kilometer 
i timmen, och

2. ett motorredskap klass I och en traktor b får föras med 
högre hastighet än 50 kilometer i timmen. 
Förordning (2023:378).

20 a § Trots 20 § andra stycket 7 och 9 får en bil som ingår i 
ett sådant fordonståg som avses i 17 f § föras i högst 
80 kilometer i timmen på enskild väg som är motorväg, om 
villkoren i 17 f § och kraven på konstruktion och utrustning i 
föreskrifter meddelade med stöd av den paragrafen är 
uppfyllda. Om lägre hastighet är föreskriven för vägen, gäller 
den hastighetsbegränsningen för fordonståget.
Förordning (2024:438).

21 § Fordon med band får på väg inte föras med högre hastighet
än 20 kilometer i timmen. Fordon med hjulringar av järn eller
annat hårt material får på väg inte föras med högre hastighet
än 10 kilometer i timmen.

Bestämmelser om miljözoner

22 § Följande miljözoner får finnas:

1. Miljözon klass 1. Klass 1 omfattas av bestämmelser för 
tunga bussar och tunga lastbilar.

2. Miljözon klass 2. Klass 2 omfattas av bestämmelser för 
lätta bussar, lätta lastbilar och personbilar.

3. Miljözon klass 3. Klass 3 omfattas av bestämmelser för 
fordon som anges i 1 och 2. Förordning (2018:1562).

22 a § I miljözon klass 1 får tunga bussar och tunga 
lastbilar föras endast om den första registreringen, oavsett 
första registreringsland, skett under de senaste sex åren, 
innevarande år oräknat. Förordning (2018:1562).

22 b § I miljözon klass 2 får lätta bussar, lätta 
lastbilar och personbilar föras.

Fordon som har gnisttänd förbränningsmotor får föras endast 
om fordonet vid tidpunkten för typgodkännande, registrering 
eller ibruktagande uppfyllde minst de gränsvärden för utsläpp 
som anges i tabell 1 och 2 i bilaga 1 till Europaparlamentets 
och rådets förordning (EG) nr 715/2007 av den 20 juni 2007 om 
typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från 
lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) 
och om tillgång till information om reparation och underhåll 
av fordon, i lydelsen enligt kommissionens förordning (EU) nr 
459/2012.

Fordon som har kompressionständ motor får föras endast om 
fordonet vid tidpunkten för typgodkännande, registrering 
eller ibruktagande uppfyllde minst de gränsvärden för utsläpp 
som anges i tabell 2 i bilaga 1 till Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 715/2007, i lydelsen enligt 
kommissionens förordning (EU) nr 459/2012.
Förordning (2018:1563).

22 c § I miljözon klass 3 får tunga bussar och tunga 
lastbilar föras endast om fordonet enligt kommissionens 
förordning (EU) 2017/1151 av den 1 juni 2017 om komplettering 
av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 
om typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från 
lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) 
och om tillgång till information om reparation och underhåll 
av fordon samt om ändring av Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2007/46/EG, kommissionens förordningar (EG) nr 
692/2008 och (EU) nr 1230/2012 och om upphävande av 
kommissionens förordning (EG) nr 692/2008, i den 
ursprungliga lydelsen, är

a) ett fordon med endast eldrift (elfordon),

b) ett bränslecellsfordon (vätgasfordon),

c) ett gasdrivet en- eller tvåbränslefordon (gasfordon) och 
fordonets motor vid tidpunkten för typgodkännande, 
registrering eller ibruktagande uppfyllde minst de 
gränsvärden för utsläpp som anges i bilaga 1 till 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 595/2009 av 
den 18 juni 2009 om typgodkännande av motorfordon och motorer 
vad gäller utsläpp från tunga fordon (Euro 6) och om tillgång 
till information om reparation och underhåll av fordon samt 
om ändring av förordning (EG) nr 715/2007 och direktiv 
2007/46/EG och om upphävande av direktiven 80/1269/EEG, 
2005/55/EG och 2005/78/EG, i lydelsen enligt kommissionens 
förordning 133/2014, eller

d) ett hybridelfordon som drivs med elektrisk energi från 
extern laddning (laddhybrid) och fordonets motor vid 
tidpunkten för typgodkännande, registrering eller 
ibruktagande uppfyllde minst de gränsvärden för utsläpp som 
anges i bilaga 1 till Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 595/2009, i lydelsen enligt kommissionens 
förordning 133/2014. Förordning (2018:1562).

22 d § I miljözon klass 3 får lätta bussar, lätta 
lastbilar och personbilar föras endast om fordonet enligt 
kommissionens förordning (EU) 2017/1151 om komplettering av 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 om 
typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från 
lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6), 
i den ursprungliga lydelsen, är

a) ett fordon med endast eldrift (elfordon),

b) ett bränslecellsfordon (vätgasfordon), eller

c) ett gasdrivet en- eller tvåbränslefordon (gasfordon) och 
fordonets motor vid tidpunkten för typgodkännande, 
registrering eller ibruktagande uppfyllde minst de 
gränsvärden för utsläpp som anges i tabell 2 i bilaga 1 till 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 
(Euro 5 och Euro 6), i lydelsen enligt kommissionens 
förordning (EU) nr 459/2012. Förordning (2018:1562).

23 § Följande undantag gäller från det förbud som anges i 
22 a §:

1. Fordon vars motor vid tidpunkten för typgodkännande, 
registrering eller ibruktagande uppfyllde minst de 
emissionskrav som anges i Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2005/55/EG av den 28 september 2005 om tillnärmning 
av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av 
gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med 
kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av 
gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna 
med naturgas eller gasol vilka används i fordon, rad A, (Euro 
3), i tabellerna i avsnitt 6.2.1 i bilaga I, får föras i 
miljözon klass 1 under en period av åtta år räknat från 
första registreringen, registreringsåret oräknat.

2. Fordon vars motor vid tidpunkten för typgodkännande, 
registrering eller ibruktagande uppfyllde minst de 
emissionskrav som anges i Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2005/55/EG, rad B.1, (Euro 4), i tabellerna i punkt 
6.2.1 i bilaga I, får föras i miljözon klass 1 till och med 
utgången av år 2016, eller under en period av åtta år räknat 
från första registreringen, registreringsåret oräknat.

3. Fordon vars motor vid tidpunkten för typgodkännande, 
registrering eller ibruktagande uppfyllde minst de 
emissionskrav som anges i Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2005/55/EG, rad B.2, (Euro 5), eller rad C, (EEV), i 
tabellerna i punkt 6.2.1 i bilaga I, får föras i miljözon 
klass 1 till och med utgången av 2020 eller under en period 
av åtta år räknat från första registreringen, 
registreringsåret oräknat.

4. Fordon med gasmotor eller motor för drift med etanol för 
dieselmotor enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 
2005/55/EG får föras i miljözon klass 1 till utgången av 
2025.

5. Fordon vars motor vid tidpunkten för typgodkännande, 
registrering eller ibruktagande uppfyllde minst de 
emissionskrav som anges i bilaga I till Europaparlamentets 
och rådets förordning 595/2009 av den 18 juni 2009 om 
typgodkännande av motorfordon och motorer vad gäller utsläpp 
från tunga fordon (Euro 6), i lydelsen enligt kommissionens 
förordning 133/2014, får föras i miljözon klass 1.

6. Fordon vars motor har anpassats för att uppfylla de 
emissionskrav som anges i 2 får föras i miljözon klass 1 till 
och med utgången av 2016.

7. Fordon vars motor har anpassats för att uppfylla de 
emissionskrav som anges i 3 får föras i miljözon klass 1 till 
och med utgången av 2020.

8. Fordon vars motor har anpassats för att uppfylla de 
emissionskrav som anges i 5 får föras i miljözon klass 1.

9. EG-mobilkran får föras i miljözon klass 1.
Förordning (2018:1562).

24 § Vid färd i miljözon klass 1 med en tung buss eller 
tung lastbil som har registrerats för mer än sex år sedan, 
innevarande år oräknat, ska handlingar medföras som visar 
vilka emissionskrav som fordonets motor uppfyllde vid 
tidpunkten för typgodkännande, registrering, ibruktagande 
eller när motorn anpassats enligt vad som anges i 23 § 6–8. 
Detta gäller dock inte om uppgiften framgår av 
vägtrafikregistret eller om fordonet omfattas av undantag 
enligt 11 kap. 4 § eller 13 kap. 3 § 13.
Förordning (2018:1562).

24 a § Vid färd i miljözon klass 2 eller 3 ska handlingar 
medföras som visar vilka emissionskrav som fordonets motor 
uppfyllde vid tidpunkten för typgodkännande, registrering 
eller ibruktagande. Detta gäller dock inte om uppgiften 
framgår av vägtrafikregistret eller om fordonet omfattas av 
undantag enligt 11 kap. 4 § eller 13 kap. 3 § 13.
Förordning (2018:1562).

5 kap. Bestämmelser för trafik med terrängmotorfordon och
terrängsläp på väg

1 § Terrängmotorfordon och terrängsläp får inte föras på andra
vägar än enskilda utom i de fall som anges i 2 och 6 §§.
Förordning (2002:943).

2 § Den som vid färd med ett terrängmotorfordon eller ett
terrängsläp behöver korsa en väg som inte är enskild får föra
fordonet på vägen kortaste lämpliga sträcka. Detsamma gäller om
det med hänsyn till terrängförhållandena är nödvändigt att
färdas på vägen. Förordning (2002:943).

3 § En förare av ett terrängmotorfordon som kör ut från
terrängen skall stanna fordonet innan han eller hon kör ut på
en väg. Trafikanter på vägen skall lämnas företräde.

4 § När terrängmotorfordon eller terrängsläp förs på annan väg
än sådan enskild väg som i mindre omfattning används av
allmänheten för trafik får passagerare inte tas med i fordonet
eller ett därtill kopplat fordon. Förordning (2002:943).

5 § På annan väg än sådan enskild väg som i mindre omfattning
används av allmänheten för trafik får terrängmotorfordon eller
terrängsläp inte föras med högre hastighet än 20 kilometer i
timmen. Förordning (2002:943).

6 § Tung terrängvagn på hjul får föras på väg trots
bestämmelserna i 1, 4 och 5 §§.

6 kap. Bestämmelser för trafik med cykel och moped

Gemensamma bestämmelser

1 § Cyklande skall färdas efter varandra. När det kan ske utan
fara eller olägenhet för trafiken får de dock färdas i bredd.

2 § Cyklande och mopedförare skall hålla minst en hand på
styret.

Mopedförare skall hålla båda fötterna på pedalerna eller
fotstöden.

3 § På en cykel eller en moped får inte samtidigt färdas flera
personer än cykeln eller mopeden är byggd för.

När en cykel eller moped klass II har lämpliga säten och
effektivt skydd mot hjulekrarna får dock på fordonet färdas
ytterligare

1. ett barn under tio år, om den som styr fordonet har fyllt
femton år, eller

2. två barn under sex år, om den som styr fordonet har fyllt
arton år.

4 § Cyklande eller mopedförare får inte transportera gods som
är så tungt eller stort att cykeln eller mopeden inte kan
manövreras säkert eller så att annan trafik hindras.

4 a § Den som är under femton år och färdas med en tvåhjulig
cykel skall använda cykelhjälm eller annat lämpligt huvudskydd.

Cykelföraren skall se till att passagerare använder cykelhjälm
eller annat lämpligt huvudskydd i enlighet med bestämmelsen i
första stycket. Förordning (2004:296).

4 b § Den som färdas med en tvåhjulig moped klass II som är 
konstruerad för att drivas med en tramp- och vevanordning och 
där motorn inte ger något krafttillskott vid hastigheter över 
25 kilometer i timmen ska använda cykelhjälm eller annat 
lämpligt huvudskydd. Förordning (2015:929).

Trafik med cykel och moped vid färd på väg

5 § Vid färd på väg får cyklande eller mopedförare inte låta
cykeln eller mopeden dras eller skjutas av annat fordon eller
spårvagn. Mopedförare får inte heller dra eller framför sig
skjuta någon annan vägtrafikant eller föra något annat fordon
vid sidan.

6 § Cyklande eller förare av moped klass II som ska färdas ut
på en cykelpassage ska sänka hastigheten och ta hänsyn till
fordon som närmar sig passagen och får korsa vägen endast om
det kan ske utan fara.

Cyklande eller förare av moped klass II som ska färdas ut på
en cykelöverfart ska ta hänsyn till avståndet till och
hastigheten hos fordon som närmar sig överfarten.
Förordning (2014:1035).

7 kap. Bestämmelser för gående på väg

1 § Gående på väg ska använda gångbanan eller vägrenen.

Om det inte finns någon gångbana eller vägren ska gående 
använda cykelbanan eller körbanan. Detsamma gäller sådana 
trafikanter som avses i 1 kap. 4 § andra stycket om gångbanan 
är smal eller utrymmet på den är begränsat på annat sätt 
eller om det finns andra särskilda skäl för det.

Gående som använder vägrenen, körbanan eller en gemensam 
gång- och cykelbana ska om möjligt gå längst till vänster i 
färdriktningen. Den som åker rullskidor, rullskridskor eller 
liknande och som färdas med högre hastighet än gångfart ska 
dock färdas längst till höger om det är lämpligare.

De som går i grupp under uppsikt av en ledare eller i en 
procession ska om det är lämpligt använda vägrenen eller 
körbanans högra sida i färdriktningen. Om gruppen består av 
barn som går högst två i bredd, ska om möjligt gångbana, 
vägren eller cykelbana användas. Förordning (2018:1559).

2 § På en väg där fordonstrafik är förbjuden och i ett sådant
gångfartsområde eller på en gågata som avses i 8 kap. 1 §
gäller inte bestämmelserna i 1 §. Förordning (2007:101).

3 § Gående skall korsa en kör- eller cykelbana på ett
övergångsställe. Om det inte finns något övergångsställe i
närheten, skall gående i stället korsa kör- eller cykelbanan
tvärs över denna och helst vid en vägkorsning.

Kör- eller cykelbanan skall korsas utan onödigt dröjsmål.

4 § Gående som skall gå ut på ett övergångsställe skall ta
hänsyn till avståndet till och hastigheten hos de fordon som
närmar sig övergångsstället. Utanför ett övergångsställe får
gående korsa vägen endast om det kan ske utan fara eller
olägenhet för trafiken.

5 § När en grupp som går under uppsikt av en ledare eller en
procession använder vägrenen, körbanan eller cykelbanan under
annan tid än då det är dagsljus med klar sikt, skall den som
går i täten ha minst en lykta som mot vägens mitt visar vitt
eller gult ljus framåt och den som går i kön minst en lykta som
mot vägens mitt visar rött ljus bakåt.

8 kap. Bestämmelser för trafik på gågata, cykelgata och i 
gångfartsområde m.m.

1 § På en gågata och i ett gångfartsområde gäller följande.

1. Fordon får inte föras med högre hastighet än gångfart.

2. Fordon får inte parkeras.

3. Fordonsförare har väjningsplikt mot gående.

På en gågata får motordrivna fordon inte föras annat än för 
att korsa den. Sådana fordon får dock föras på gågator om det 
behövs för

1. varuleveranser till eller från butiker eller motsvarande 
vid gågatan,

2. transporter av gods eller boende till eller från adress 
vid gågatan,

3. transporter av gäster till eller från hotell eller 
motsvarande vid gågatan, eller

4. transporter av sjuka eller rörelsehindrade personer till 
eller från adress vid gågatan. Förordning (2017:921).

1 a § På en cykelgata gäller följande:

1. Fordon får inte föras med högre hastighet än 30 kilometer i 
timmen.

2. Fordon får inte parkeras på någon annan plats än särskilt 
anordnade parkeringsplatser.

3. En förare som från en väg kör in på en väg som är cykelgata 
har väjningsplikt mot fordon på cykelgatan.

4. En förare av ett motordrivet fordon ska anpassa hastigheten 
till cykeltrafiken. Förordning (2020:842).

2 § I ett körfält eller en körbana för fordon i linjetrafik
m.fl. får endast fordon i linjetrafik föras samt, om körfältet
eller körbanan är beläget till höger i färdriktningen, cykel och
moped klass II.

Fordon som får föras i körfältet får trots 3 kap. 53 § första
stycket 10 stannas där för på- eller avstigning.
Förordning (2010:2037).

9 kap. Bestämmelser för trafik på motorväg och motortrafikled

1 § På en motorväg gäller följande.

1. Endast trafik med motorfordon eller motorfordon med
tillkopplat fordon som är konstruerade för och får framföras
med en hastighet av minst 40 kilometer i timmen får förekomma.
Mopeder klass I får dock inte framföras på en motorväg.

2. Fordon får föras in på en motorväg endast vid vägens början
eller på en påfartsväg och föras av motorvägen endast på en
avfartsväg eller vid dess slut.

3. Fordon får inte föras på skiljeremsan eller på en tvärgående
förbindelseväg mellan körbanorna.

4. Fordon får inte vändas eller backas.

5. Fordon får inte stannas eller parkeras annat än på platser
som utmärkts med ett vägmärke som parkerings- eller rastplats.
Bussar i linjetrafik får dock stannas vid särskilt anordnade
hållplatser.

6. Fordon får inte föras med högre hastighet än 110 kilometer i
timmen.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om att fordon eller
fordonståg även i andra fall än som anges i första stycket 1
får föras på motorväg. Föreskrifterna ska vara förenade med
sådana villkor att trafiksäkerheten inte äventyras.

Trafikverket får meddela föreskrifter om att den högsta tillåtna
hastigheten på en motorväg ska vara 120 kilometer i timmen.
Förordning (2010:144).

2 § Bestämmelserna i 1 § första stycket 1-5 och andra stycket
gäller i tilllämpliga delar även trafik på en motortrafikled
samt på- och avfartsvägar till en sådan väg.

10 kap. Lokala trafikföreskrifter m.m.

1 § Särskilda trafikregler får, utom i de fall som avses i 10 
och 14 §§, meddelas genom lokala trafikföreskrifter för en 
viss väg eller vägsträcka eller för samtliga vägar inom ett 
visst område eller för ett område eller en färdled i terräng. 
Särskilda trafikregler om stannande eller parkering får även 
meddelas genom lokala trafikföreskrifter för samtliga vägar 
som inte är enskilda inom ett visst område.

De särskilda trafikreglerna får gälla följande:

1. Att en viss väg eller vägsträcka ska vara huvudled, 
motorväg eller motortrafikled.

2. Att en viss väg eller vägsträcka eller samtliga vägar inom 
ett område ska vara gågata, gångfartsområde eller cykelgata.

3. Att ett visst område ska vara tättbebyggt område eller att 
ett särskilt miljökänsligt område inom tättbebyggt område ska 
vara miljözon.

4. Att en viss plats ska vara cirkulationsplats eller 
cykelöverfart.

5. Att ett visst körfält eller en viss körbana ska vara 
körfält eller körbana för fordon i linjetrafik m.fl.

6. Att en viss plats på sträcka där förbud att stanna eller 
parkera råder enligt 3 kap. 53 § första stycket 2 ska vara 
busshållplats.

7. Att en viss plats ska vara ändamålsplats och ändamålet för 
uppställning på platsen eller att en viss plats ska vara 
laddplats.

8. Avvikelser från bestämmelserna om gågata enligt 8 kap. 1 § 
andra stycket och bestämmelserna om körfält för fordon i 
linjetrafik m.fl. enligt 8 kap. 2 §.

9. Förbud mot trafik med fordon.

10. Förbud eller påbud att svänga eller köra i viss riktning.

11. Förbud mot omkörning.

12. Väjningsplikt eller stopplikt med avvikelser från 
bestämmelserna i 3 kap. 18 eller 21 § eller i stället för 
bestämmelserna i 3 kap. 23 § första stycket.

13. Stopplikt i korsning med järnväg eller spårväg.

14. Avvikelser från bestämmelserna om hastighet i 3 kap. 17 § 
första stycket eller i föreskrifter som har meddelats med stöd 
av 3 kap. 17 § andra stycket, om det är motiverat av hänsyn 
till trafiksäkerheten, framkomligheten eller miljön.

15. Begränsning till lägre hastighet än som följer av 3 kap. 
17 § tredje stycket, 4 kap. 20 § eller 9 kap. 1 § eller 
föreskrifter som har meddelats med stöd av 3 kap. 17 § fjärde 
stycket eller 9 kap. 1 § tredje stycket, om det är motiverat 
av hänsyn till trafiksäkerheten, framkomligheten eller miljön.

16. Tillåtelse att stanna eller parkera fordon med avvikelse 
från bestämmelserna i 3 kap. 48 §, 49 a § första stycket, 
52 §, 53 § första stycket 2-5, 9 och 10, 54 §, 55 § första 
stycket 3-5 eller 8 kap. 1 och 1 a §§ eller förbud mot att 
parkera eller mot att stanna och parkera fordon.

17. Tidsbegränsning, avgiftsplikt eller andra villkor för 
parkering.

18. Undantag från 3 kap. 77 § om belysning vid färd i terräng.

19. Axeltryck, boggitryck, trippelaxeltryck eller bruttovikt 
på motordrivna fordon eller fordonståg med begränsning till 
lägre vikter än som följer av 4 kap. 12 §.

20. Inskränkning till mindre bredd eller längd på motordrivna 
fordon, fordonståg eller last än som tillåts i 4 kap. 15, 17 
eller 17 a §.

21. Trafik med terrängmotorfordon eller terrängsläp med 
avvikelser från bestämmelserna i 5 kap. 1, 4 eller 5 §.

22. Andra särskilda trafikregler.

Vidare får det genom lokala trafikföreskrifter meddelas 
särskilda trafikregler om att en vägtunnel ska tillhöra 
tunnelkategori B, C, D eller E, särskilda trafikregler för 
transport av farligt gods och för sådana tävlingar som 
länsstyrelsen har lämnat tillstånd till enligt 3 kap. 84 §.
Förordning (2021:355).

2 § Föreskrifter enligt 1 § andra stycket 9-11, 14-18, 20 och
21 får avse

1. en viss trafikantgrupp,

2. ett visst eller vissa fordonsslag, eller

3. fordon med last av viss beskaffenhet.

Lokala trafikföreskrifter om parkering får innefatta särskilda
bestämmelser för att underlätta för dem som bor i ett visst
område att parkera inom detta område. Om det behövs av
särskilda skäl får vissa parkeringsplatser i området
reserveras för de boende genom sådana bestämmelser. Frågor om
tillstånd att parkera enligt föreskrifterna prövas av
kommunen.

Lokala trafikföreskrifter om parkering får innefatta särskilda
bestämmelser om att högst tre parkeringsplatser får reserveras
för varje utländsk beskickning i anslutning till beskickningens
kansli eller residens. Detsamma gäller parkeringsplatser för
konsulat som förestås av en karriärkonsul samt sådana
internationella organ som avses i 4 § lagen (1976:661) om
immunitet och privilegier i vissa fall.

Lokala trafikföreskrifter om förbud mot trafik med fordon som
meddelas av en kommun för en viss väg, viss vägsträcka eller
för samtliga vägar inom ett visst område får avse fordon med
dubbdäck. Förordning (2011:912).

3 § Lokala trafikföreskrifter meddelas av följande 
myndigheter:

1. kommunen

a) i fråga om vilket område som enligt 1 § andra stycket 3 
ska utgöra tättbebyggt område eller miljözon,

b) för andra vägar inom tättbebyggt område än allmänna vägar 
för vilka staten är väghållare,

c) för samtliga vägar inom tättbebyggt område om 
föreskrifterna rör färdhastighet, stannande eller 
parkering,
d) för vägar utom tättbebyggt område för vilka 
kommunen är väghållare, och

e) för terräng, och

2. länsstyrelsen

a) i andra fall än som avses i 1,

b) i fråga om stopplikt och väjningsplikt enligt 1 § andra 
stycket 12 och 13 för vägar i korsningar med allmän väg för 
vilken staten är väghållare, och

c) i fråga om sådana föreskrifter som avses i 1 § tredje 
stycket.

Polismyndigheten får meddela föreskrifter om ett beslut av 
kommunen eller länsstyrelsen inte kan avvaktas utan särskild 
olägenhet. Förordning (2018:1562).

4 § Om föreskrifter enligt 1 § andra stycket 1 utformas så att 
huvudleder korsar varandra, ska väjningsplikt eller stopplikt 
regleras särskilt i kors-ningen. Särskild reglering behövs 
dock inte i de fall fordon kommer in på huvudleden utan att 
byta körfält.

Om föreskrifter enligt 1 § andra stycket 2 utformas så att två 
cykelgator korsar varandra, ska väjningsplikt eller stopplikt 
regleras särskilt i korsningen. Förordning (2023:180).

5 § Innan en kommun beslutar föreskrifter om
hastighetsbegränsning enligt 3 kap. 17 § andra stycket eller
lokala trafikföreskrifter enligt 1 § ska Polismyndigheten och
den statliga väghållningsmyndighet som berörs lämnas
tillfälle att yttra sig.

Innan en länsstyrelse beslutar sådana lokala
trafikföreskrifter för transport av farligt gods som avses i
1 § tredje stycket ska yttrande inhämtas från Myndigheten för
samhällsskydd och beredskap. Förordning (2014:1265).

6 § Om en enskild väg särskilt berörs i ett ärende om lokal
trafikföreskrift skall ägaren till den enskilda vägen ges
tillfälle att yttra sig under beredningen. Detsamma gäller
ägaren till mark som särskilt berörs.

Lokala trafikföreskrifter för enskilda vägar som endast i
mindre utsträckning används av allmänheten för trafik får
meddelas endast efter medgivande av vägens ägare. Medgivande
behövs dock inte om föreskrifterna avser

1. hastighet,

2. reglering av trafiken i korsning med järnväg eller spårväg,

3. reglering av trafiken vid vägens anslutning till en väg som
inte är enskild eller till en enskild väg som i större
utsträckning används av allmänheten för trafik, eller

4. reglering av trafiken vid en tävling som länsstyrelsen har
lämnat tillstånd till enligt 3 kap. 84 §.

Den som meddelar sådana lokala trafikföreskrifter som inte får
meddelas utan medgivande av vägens ägare, skall också erinra
vägens ägare om bestämmelserna om utmärkning. Förordning (1999:240).

7 § En väg får förklaras för motorväg eller motortrafikled
endast om

1. den är fri från korsningar i samma plan med andra vägar, och
2. fordon inte lämpligen kan föras in på eller ut från vägen
annat än vid vägens ändpunkter eller vid särskilt anordnade på-
och avfartsvägar.

För att förklaras för motorväg skall vägen dessutom
1. vara uppdelad i två körbanor, en för trafiken i vardera
riktningen, och

2. ha körbanorna skilda genom en skiljeremsa eller på något
annat sätt.

På- och avfartsvägar hör till motorvägen eller motortrafikleden
i den omfattning som länsstyrelsen eller kommunen bestämmer för
varje fall.

8 § En väg eller ett område får förklaras som gångfartsområde
endast om det är utformat så att det framgår att gående nyttjar
hela ytan samt att det inte är lämpligt att föra fordon med
högre hastighet än gångfart. Förordning (2007:101).

9 § Ett område får förklaras vara tättbebyggt område om det har
stads- eller bykaraktär eller annars har därmed jämförbart
vägnät och bebyggelse.

9 a § En plats får förklaras som laddplats endast om det finns
anordningar för extern laddning med elektrisk energi för fordons
framdrivning. Förordning (2010:2037).

10 § I fråga om en enskild väg skall ägaren av vägen avgöra om
trafik med motordrivna fordon eller ett visst eller vissa slag
av sådana fordon får äga rum. Sådant förbud får avse även
fordon med viss största bredd, längd eller vikt.

Förbud enligt första stycket skall utmärkas med vägmärke eller
på annat tydligt sätt.

Väghållningsmyndighetens befogenhet att meddela föreskrifter om
förbud eller inskränkning av trafik med motordrivna fordon på
enskild väg framgår av 41 § väglagen (1971:948).
Förordning (1999:240).

11 § Har upphävts genom förordning (2007:235).

12 § Den myndighet som har beslutat en föreskrift som avses i
2 § förordningen (2007:231) om elektroniskt kungörande av vissa
trafikföreskrifter skall snarast underrätta

1. berörd väghållningsmyndighet, och

2. sådana markägare och ägare av enskilda vägar som särskilt
berörs.

En föreskrift enligt 1 § andra stycket 9 som avser terräng
skall delges markägaren. Förordning (2007:235).

12 a § Har upphävts genom förordning (2012:601).

13 § I följande fall ska föreskrifter som gäller på väg märkas 
ut enligt bestämmelserna i vägmärkesförordningen (2007:90) 
eller föreskrifter som meddelats med stöd av den förordningen. 
Detsamma gäller föreskrifter som gäller i terräng, om det 
finns skäl till det.

1. Hastighetsbegränsningar och föreskrifter om högsta tillåten 
hastighet enligt 3 kap. 17 §, 8 kap. 1 a § och 9 kap. 1 §.

2. Föreskrifter om bärighetsklass 2 eller 3 enligt 4 kap. 
11 §.

3. Särskilda trafikregler som meddelats genom lokala 
trafikföreskrifter enligt 1 §.

4. Särskilda trafikregler som meddelats genom föreskrifter 
enligt 14 §. Förordning (2020:842).

13 a § Trots vad som anges i 13 § gäller följande: 

1. Särskilda trafikregler om att ett visst område ska vara 
tättbebyggt område eller miljözon klass 1 behöver inte märkas 
ut. 

2. Hastighetsgränser enligt 3 kap. 17 § första eller tredje 
stycket behöver inte märkas ut vid sådan väg som avses i 
3 kap. 21 § andra stycket. 

3. Om särskilda trafikregler eller föreskrifter om hastighet 
meddelas så att två likadana trafikregler eller 
hastighetsbegränsningar gränsar till varandra behöver 
utmärkning inte ske i gränsen mellan dem. 

4. Särskilda trafikregler som är tillämpliga endast under en 
viss tid eller under vissa förhållanden behöver inte vara 
utmärkta då de inte är tillämpliga. De tidsbegränsningar eller 
andra förhållanden som ska föreligga för att en trafikregel 
ska vara tillämplig behöver inte märkas ut om regeln endast 
märks ut när den är tillämplig. 

5. Särskilda trafikregler om transport av farligt gods behöver 
märkas ut endast om det finns skäl till det. 

6. De särskilda trafikregler som föreskrifter enligt 14 § 
avviker från behöver inte märkas ut. 

7. Särskilda trafikregler med avvikelser från 3 kap. 48 § 
tredje stycket behöver inte märkas ut.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om och i enskilda 
fall medge ytterligare undantag från utmärkningsskyldigheten i 
fråga om vägar med lite trafik eller om det finns andra 
särskilda skäl till det och det kan ske utan fara för 
trafiksäkerheten. Detta gäller dock inte i fråga om 
föreskrifter om högsta tillåten hastighet. 

Om föreskrifter om hastighet samt särskilda trafikregler inte 
ska eller behöver märkas ut, ska de föras in i en ortstidning.
Förordning (2022:905).

14 § Föreskrifter med särskilda trafikregler för en väg eller 
en viss vägsträcka om

1. förbud mot trafik med fordon eller med visst slag av 
fordon,

2. begränsning av axeltryck, boggitryck, trippelaxeltryck 
eller bruttovikt,

3. begränsning av bredd eller längd på fordon, fordonståg 
eller last,

4. förbud mot omkörning,

5. förbud eller påbud att svänga eller köra i viss riktning,

6. förbud mot infart,

7. lägre hastighet än som annars gäller,

8. stannande eller parkering,

9. väjningsplikt eller stopplikt,

10. minsta avstånd mellan fordon, och

11. cirkulationsplats

får meddelas av

a. Polismyndigheten om det behövs i samband med 
trafikövervakning, kontroll av förare och fordon eller 
trafikolyckor,

b. Tullverket om det behövs i samband med punktskattekontroll, 
eller

c. den myndighet som har hand om väg- eller gatuhållningen 
inom området om det behövs på grund av vägarbete eller 
liknande arbete eller under kortare tid på grund av skador 
eller risk för skador på vägen och på grund av annat som kan 
medföra fara eller hinder för trafiken, eller om det behövs på 
särskild vinterväg över istäckt vatten.

Vid vägarbete eller liknande arbete som berör vägsträckor inom 
två eller flera myndigheters väghållningsområden ska 
föreskrift enligt första stycket c meddelas av den myndighet 
som håller den väg som till största delen berörs av vägarbetet 
eller skadan.

Polismyndigheten eller den myndighet som har hand om väg- 
eller gatuhållningen inom området får meddela föreskrifter för 
en viss väg om tillfällig begränsning av den hastighet som 
annars är tillåten om det behövs för att förebygga 
trafikolyckor med klövvilt eller tamrenar.
Förordning (2023:180).

15 § Om en allmän väg som staten är väghållare för tillhör
bärighetsklass 2 eller 3 under en del av året, får den
statliga väghållningsmyndigheten besluta att vägen under en
kortare tid inte skall tillhöra bärighetsklassen, om det är
lämpligt med hänsyn till tjälförhållandena.
Förordning (2004:1070).

11 kap. Bestämmelser om undantag vid trafikövervakning,
räddningstjänst m.m.

1 § Ett fordon som används av en polisman, personal vid 
Säkerhetspolisen när de vidtar en skyddsåtgärd i sådan 
verksamhet som anges i 5 § förordningen (2022:1719) med 
instruktion för Säkerhetspolisen, bilinspektör eller 
tulltjänsteman i tjänsteutövning får föras på gång- och 
cykelbanor samt på gågator, om särskild försiktighet iakttas. 
Fordonet får inte föras med högre hastighet än 30 kilometer i 
timmen. 

En väg samt ett visst område eller färdled i terräng får 
användas trots 8 kap. 2 § och trots förbud eller inskränkning 
i rätten att trafikera vägen, området eller leden enligt 
föreskrifter som meddelats enligt 10 kap. 1, 10 eller 14 § 
eller enligt 41 § väglagen (1971:948) 

1. i yrkesutövning av en polisman, bilinspektör, 
tulltjänsteman, kust-bevakningstjänsteman, läkare, 
sjuksköterska, barnmorska eller veterinär, 

2. personal vid Säkerhetspolisen när de vidtar en skyddsåtgärd 
i sådan verksamhet som anges i 5 § förordningen med 
instruktion för Säkerhetspolisen, 

3. för transporter av sjuka personer till läkare eller 
sjukvårdsanstalt, 

4. vid räddningstjänst, eller 

5. i andra jämförliga trängande fall.
Förordning (2022:1720).

2 § Om särskild försiktighet iakttas och om omständigheterna
kräver det får avvikelse göras från 3 kap. 6-13 och 25 §§, 26 §
andra och tredje styckena samt 29 §,

1. av en polisman vid eskort av vägtransporter som enligt
särskilda villkor ska utföras med eskort, och

2. av en vägtransportledare under ett eskortuppdrag enligt
lagen (2004:1167) om vägtransportledare.

Trots föreskrifter om förbud enligt 10 kap. 1 § får en väg
användas av vägtransportledare under ett eskortuppdrag enligt
lagen (2004:1167) om vägtransportledare, om den eskorterade
transporten har medgetts färd på vägen. Förordning (2011:178).

3 § Ett körfält eller en körbana för fordon i linjetrafik 
m.fl. får trots 8 kap. 2 § användas 

1. av fordon som används av ett auktoriserat bevakningsföretag 
i samband med transport av egendom, 

2. av fordon som används av personal inom Kriminalvården vid 
transport av frihetsberövade personer eller vid brådskande 
yrkesutövning, och 

3. av fordon som används av personal vid Säkerhetspolisen när 
de vidtar en skyddsåtgärd i sådan verksamhet som anges i 5 § 
förordningen (2022:1719) med instruktion för Säkerhetspolisen. 

Undantagen i första stycket gäller endast om omständigheterna 
kräver det och särskild försiktighet iakttas.
Förordning (2022:1720).

4 § Trots 4 kap. 22 a–22 d §§ får följande fordon föras i 
miljözon:

1. Fordon som används i yrkesutövning av en polisman eller 
någon annan anställd tjänsteman vid Polismyndigheten eller 
Säkerhetspolisen, tulltjänsteman, kustbevakningstjänsteman, 
läkare, sjuksköterska, barnmorska eller veterinär.

2. Fordon som används för transporter av sjuka personer till 
läkare eller sjukvårdsanstalt.

3. Fordon som används vid räddningstjänst.

4. Fordon som används i andra jämförliga trängande fall.

5. Utryckningsfordon i andra fall än som avses i 1–4.

6. Fordon som definieras som veteranfordon i 2 kap. 2 § 
vägtrafikskattelagen (2006:227). Veteranfordon får dock inte 
föras i en miljözon klass 3.

7. Fordon som används av personal inom Kriminalvården vid 
transport av frihetsberövade personer eller vid brådskande 
yrkesutövning.

8. Fordon som tillhör eller brukas av Försvarsmakten, 
Försvarets materielverk, Försvarets radioanstalt eller 
Totalförsvarets forskningsinstitut.

9. Fordon som används vid särskilt anordnade transporter som 
avses i lagen (1997:736) om färdtjänst.

10. Fordon vars förare eller passagerare innehar ett 
parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt 13 kap. 8 § 
denna förordning.

11. Fordon för vilket det har lämnats bilstöd enligt 52 kap. 
socialförsäkringsbalken. Förordning (2018:1562).

5 § Om särskild försiktighet iakttas och om omständigheterna 
kräver det, får avvikelse göras från 9 kap. 1 § första stycket 
1-5 och 2 § 

1. vid räddningstjänst, 

2. i tjänsteutövning av en polisman, bilinspektör, 
tulltjänsteman eller kustbevakningstjänsteman, 

3. i andra med 1 och 2 jämförliga trängande fall, 

4. av personal vid Säkerhetspolisen som vidtar en skyddsåtgärd 
i sådan verksamhet som anges i 5 § förordningen (2022:1719) 
med instruktion för Säkerhetspolisen, och 

5. av vägtransportledare under ett eskortuppdrag enligt lagen 
(2004:1167) om vägtransportledare. Förordning (2022:1720).

6 § Terrängmotorfordon och terrängsläp får föras på väg trots
5 kap. 1, 4 och 5 §§

1. i yrkesutövning av en polisman, bilinspektör,
tulltjänsteman, kustbevakningstjänsteman, läkare,
sjuksköterska, barnmorska eller veterinär,

2. för transport av sjuka personer till läkare eller
sjukvårdsanstalt,

3. vid räddningstjänst, eller

4. i andra jämförliga trängande fall.
Förordning (2015:34).

7 § Förtur till överfart med sådan färja som enligt väglagen 
(1971:948) är väganordning har 

1. fordon som används vid brådskande utryckning för 
räddningstjänst eller vid sjuktransport enligt 7 kap. 6 § 
hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), 

2. fordon som används i brådskande yrkesutövning av en 
polisman, bilinspektör, tulltjänsteman, 
kustbevakningstjänsteman, läkare, sjuk-sköterska, barnmorska 
eller veterinär, 

3. fordon som används av personal vid Säkerhetspolisen när de 
vidtar en skyddsåtgärd i sådan verksamhet som anges i 5 § 
förordningen (2022:1719) med instruktion för Säkerhetspolisen, 

4. fordon i linjetrafik, 

5. fordon i taxitrafik, 

6. fordon som används för skolskjuts och färdtjänst, 

7. fordon som används av personal inom Kriminalvården vid 
transport av frihetsberövade personer eller vid brådskande 
yrkesutövning, och 

8. fordon som används av ett auktoriserat bevakningsföretag i 
samband med transport av egendom. 

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om förtur till 
överfart med färja för trafikanter som under större delen av 
året utnyttjar färjeleden till och från sin fasta bostad eller 
andra trafikanter om det finns särskilda skäl.
Förordning (2022:1720).

8 § Trots 3 kap. 47 § 3, 48, 52–54 §§, 55 § första stycket 3
eller förbud som har meddelats genom lokala trafikföreskrifter
får fordon stannas eller parkeras när det används

1. av en polisman vid eskort av vägtransporter som enligt
särskilda villkor ska utföras med eskort, och

2. av vägtransportledare under ett eskortuppdrag enligt lagen
(2004:1167) om vägtransportledare.

Undantagen i första stycket gäller endast om omständigheterna
kräver det och särskild försiktighet iakttas.
Förordning (2011:178).

9 § Trots 3 kap. 49 a § första stycket, 53 § första stycket 
10, 54 § eller 55 § första stycket 3, 8 kap. 1 § första 
stycket 2 eller förbud som har meddelats genom lokala 
trafikföreskrifter får ett fordon stannas eller parkeras när 
det används 

1. vid parkeringsövervakning som avses i lagen (1987:24) om 
kommunal parkeringsövervakning m.m., 

2. av en polisman, bilinspektör eller tulltjänsteman i 
tjänsteutövning, 

3. av en kustbevakningstjänsteman i tjänsteutövning, 

4. vid yrkesutövning av personal vid Skatteverkets 
skattebrottsenheter, 

5. vid räddningstjänst, 

6. vid brådskande yrkesutövning av en läkare, sjuksköterska, 
barnmorska, personal i hemsjukvården eller en veterinär, 

7. vid transport av sjuka eller rörelsehindrade, 

8. vid eftersök av vilt som kan ha skadats vid en viltolycka 
eller vid andra åtgärder i samband med en sådan olycka, 

9. vid transport av frihetsberövade personer eller vid 
brådskande yrkesutövning av personal inom Kriminalvården, 

10. av personal vid Säkerhetspolisen när de vidtar en 
skyddsåtgärd i sådan verksamhet som anges i 5 § förordningen 
(2022:1719) med instruktion för Säkerhetspolisen, eller 

11. vid yrkesutövning av personal vid Kronofogdemyndigheten 
när de vidtar verkställighets- eller delgivningsåtgärder. 

Undantagen i första stycket gäller endast om omständigheterna 
kräver det och särskild försiktighet iakttas.
Förordning (2022:1720).

10 § Bestämmelserna om färdhastighet i 3 kap. 17 §, 4 kap. 
20 § och 9 kap. 1 § första stycket 6 samt sådana föreskrifter 
om färdhastighet som har meddelats med stöd av 3 kap. 17 §, 
10 kap. 1 eller 14 § gäller inte när ett fordon används

1. vid brådskande utryckning för räddningstjänst eller 
sjuktransport enligt 7 kap. 6 § hälso- och sjukvårdslagen 
(2017:30),

2. i brådskande yrkesutövning av en polisman, bilinspektör, 
tulltjänsteman, kustbevakningstjänsteman, läkare, 
sjuksköterska, barnmorska, veterinär eller av personal inom 
Kriminalvården, eller

3. i andra jämförliga trängande fall.

Bestämmelserna om färdhastighet i 4 kap. 21 § första meningen 
gäller inte när fordonet används i brådskande yrkesutövning 
av en polisman eller bilinspektör. Förordning (2017:86).

10 a § Bestämmelserna om mobiltelefon och annan 
kommunikationsutrustning i 4 kap. 10 e § andra meningen 
gäller inte när ett fordon används 

1. vid räddningstjänst enligt lagen (2003:778) om skydd mot 
olyckor, 

2. vid sjuktransport enligt 7 kap. 6 § hälso- och 
sjukvårdslagen (2017:30), 

3. i tjänsteutövning av 

a) en polisman, 

b) personal vid Säkerhetspolisen som vidtar en skyddsåtgärd i 
sådan verksamhet som anges i 5 § förordningen (2022:1719) med 
instruktion för Säkerhetspolisen, eller 

c) en vägtransportledare enligt lagen (2004:1167) om 
vägtransportledare eller någon annan deltagare som ingår i 
vägtransporten, eller 

4. i brådskande tjänsteutövning av en tulltjänsteman, 
kustbevakningstjänsteman, läkare, sjuksköterska, barnmorska, 
personal inom Kriminalvården eller i andra jämförliga fall. 

Undantagen i första stycket gäller endast om omständigheterna 
kräver det och särskild försiktighet iakttas.
Förordning (2022:1720).

11 § Föraren av ett utryckningsfordon behöver i trängande
fall inte följa föreskrifter som inte särskilt gäller honom
eller henne. Detsamma gäller föraren av ett fordon som
används i Polismyndighetens, Säkerhetspolisens, Tullverkets
eller Kustbevakningens spaningsverksamhet, när det är absolut
nödvändigt för att fullgöra spaningsuppdraget och det
uppenbarligen kan ske utan fara för trafiksäkerheten. Föraren
ska dock lyda anvisningar av en polisman eller någon annan
person som en myndighet förordnat att övervaka trafiken eller
ge anvisningar för denna.

Undantagen i första stycket gäller endast under förutsättning
att särskild försiktighet iakttas. Förordning (2014:1265).

12 § Föraren av ett utryckningsfordon får i trängande fall
kräva fri väg för fordonet genom att ge signal med föreskrivna
larmanordningar. Föraren är trots signalerna skyldig att ta
hänsyn till andras säkerhet. Förordning (2011:178).

12 kap. Bestämmelser för väghållningsarbete

1 § Om omständigheterna kräver det och särskild försiktighet 
iakttas, får vid väghållningsarbete, bärgning och liknande 
arbete

1. fordon föras trots 3 kap. 6–13 och 25 §§, 26 § andra och 
tredje styckena, 29 § samt 8 kap. 1 § andra stycket och 2 § 
första stycket,

2. möte med eller omkörning av fordon som används i sådant 
arbete ske med avvikelse från 3 kap. 30 § första stycket och 
31 § första stycket,

3. fordon stannas eller parkeras trots 3 kap. 47 § 3, 48 §, 
52–55 §§ och 8 kap. 1 § första stycket eller förbud eller 
villkor för parkering som meddelats genom lokala 
trafikföreskrifter,

4. redskap som är bredare än 260 centimeter eller fordon med 
redskap eller utrustning påmonterad där redskapet eller 
utrustningen skjuter ut mer än 20 centimeter åt sidan eller 
medför att bredden överstiger 260 centimeter användas trots 4 
kap. 15 § första stycket,

5. terrängmotorfordon och terrängsläp föras trots 5 kap. 1 §, 
samt

6. vägar användas trots föreskrifter om förbud eller 
inskränkning i rätten att trafikera vägen enligt 10 kap. 1, 
10 eller 14 § denna förordning eller 41 § väglagen (1971:948) 
vid arbete på eller vid vägen.

Väghållningsarbete, bärgning och liknande arbete får om 
särskild försiktighet iakttas utföras på motorvägar och 
motortrafikleder på det sätt förhållandena kräver trots 9 
kap. 1 § första stycket 1–5 och 2 §.

Om omständigheterna kräver det och särskild försiktighet 
iakttas, får bärgning utföras trots 4 kap. 17 § första och 
andra styckena. Förordning (2017:921).

13 kap. Bemyndiganden m.m.

Information och sammanställning över vägar

1 § Länsstyrelsen ska före utgången av mars varje år upprätta 
en sammanställning över allmänna vägar och över andra viktiga 
vägar i länet. Sammanställningen ska även ta upp 
bärighetsklasser, föreskrifter enligt 4 kap. 17 f § och sådana 
lokala trafikföreskrifter som är av större allmänt intresse.

Sammanställningen ska föras in i länets författningssamling 
och sändas till Trafikverket, Transportstyrelsen, 
Försvarsmakten och Polismyndigheten och de myndigheter som har 
hand om väg- eller gatuhållningen. Förordning (2022:1396).

2 § Hos länsstyrelsen ska det finnas en för allmänheten
tillgänglig karta över de allmänna vägarna inom länet. Kartan
ska vara upprättad i lämplig skala.

Kopior av kartan ska före juni månads utgång varje år sändas
till Trafikverket, Transportstyrelsen och de myndigheter som har
hand om väg- eller gatuhållningen. Om någon ändring i den
senast översända kartan inte har gjorts eller om ändringarna
har liten omfattning behöver endast anmälan om detta göras.
Förordning (2010:144).

Undantag

3 § I nedan angivna fall får undantag medges av följande
myndigheter.

Bestämmelser            Undantaget rör          Myndighet

3 kap. Bestämmelser för trafik med fordon

Fordons plats på väg

1. 3 kap. 6 § första 
eller fjärde stycket	En kommun		Kommunen

Hastighet

2. 3 kap. 17 § eller    Tävling eller träning   Den myndighet som
föreskrifter som har    för tävling             meddelar tillstånd
meddelats med stöd                              till tävling
av 3 kap. 17 §

3. 3 kap. 17 § eller    I andra fall än enligt
föreskrifter som har    2 och undantaget rör
meddelats med stöd
av 3 kap. 17 §

                        En kommun               Kommunen
                        Mer än en kommun        Länsstyrelsen
                        i ett län
                        Mer än ett län          Transportstyrelsen

Stannande och parkering

4. 3 kap. 48 §,         En kommun               Kommunen
49 a § första stycket   Mer än en kommun        Länsstyrelsen
                        inom ett län
                        Mer än ett län          Transportstyrelsen

Stannande och parkering på väg

5. 3 kap. 52 §, 53 §    En kommun               Kommunen
första stycket 2–5,     Mer än en kommun        Länsstyrelsen
54 §, 55 § första       inom ett län
stycket 3–5             Mer än ett län          Transportstyrelsen

Belysning vid färd på väg

6. 3 kap. 68 § första                           Transportstyrelsen
eller andra stycket
eller 76 §

Bestämmelser om vägtunnlar

6 a. 3 kap.             Ett län                 Länsstyrelsen
83 b–83 e §§            Mer än ett län          Länsstyrelsen i
                                                det län där
                                                färden påbörjas

4 kap. Bestämmelser för trafik med motordrivna fordon

Gemensamma bestämmelser

7. 4 kap. 2 eller 3 §   En kommun               Kommunen
                        Mer än en kommun        Den statliga
                                                väghållningsmyndigheten
                                                i den region där
                                                färden påbörjas

8. 4 kap. 6 §           En kommun               Kommunen
                        Mer än en kommun        Länsstyrelsen
                        inom ett län
                        Mer än ett län          Transportstyrelsen

9. 4 kap. 9 §                                   Transportstyrelsen
första stycket

Trafik med motordrivna fordon på väg

10. 4 kap. 10 §,                                Transportstyrelsen
10 a § första stycket,
10 b §, 15 b § eller
18 a § första stycket

11. 4 kap. 12–15 a §§,  En kommun               Kommunen
17, 17 a eller 18 §     Mer än en kommun        Den statliga
                                                väghållningsmyndigheten
                                                i den region där
                                                färden påbörjas

Bestämmelser för hastighet på väg med vissa motordrivna
fordon och fordonskombinationer

12. 4 kap. 20 eller     Ett län                 Länsstyrelsen
21 §                    Mer än ett län          Transportstyrelsen

Bestämmelser om miljözoner

13. 4 kap. 22 a-d §§  	Inom en kommun		Kommunen
			Mer än en kommun	Länsstyrelsen 
			inom ett län       
			Mer än ett län		Transportstyrelsen

5 kap. Bestämmelser för trafik med terrängmotorfordon och
terrängsläp på väg

14. 5 kap. 1, 4 eller   Ett län                 Länsstyrelsen
5 §                     Mer än ett län          Transportstyrelsen

6 kap. Bestämmelser för trafik med cykel och moped

Gemensamma bestämmelser

15. 6 kap. 3 eller 4 §  En kommun               Kommunen
                        Mer än en kommun        Länsstyrelsen
                        inom ett län
                        Mer än ett län          Transportstyrelsen

16. 6 kap. 4 a §                                Transportstyrelsen
första stycket

8 kap. Bestämmelser för trafik på gågata och i
gångfartsområde m.m.

17. 8 kap. 1 § första   En kommun               Kommunen
stycket 2

18. 8 kap. 2 §          En kommun               Kommunen
                        Mer än en kommun        Länsstyrelsen
                        inom ett län
                        Mer än ett län          Transportstyrelsen

9 kap. Bestämmelser för trafik på motorväg och
motortrafikled

19. 9 kap. 1 § första   a) Eftersök av vilt     Polismyndigheten
stycket 1–5 eller 2 §   som kan ha skadats
                        vid en viltolycka
                        eller vid andra
                        åtgärder i samband
                        med en sådan olycka

                        b) övriga fall

                        En kommun               Kommunen
                        Mer än en kommun        Den statliga
                                                väghållningsmyndigheten
                                                i den region där
                                                färden påbörjas

20. 9 kap. 1 §                                  Transportstyrelsen
första stycket 6

10 kap. Lokala trafikföreskrifter m.m.

21. Lokala              En kommun               Kommunen
trafikföreskrifter      Mer än en kommun
enligt 10 kap. 1 §      inom ett län
andra stycket 9         a) undantag i samband   Den statliga
                        med prövning som        väghållningsmyndigheten
                        avser lång, bred        i den region där
                        eller tung transport    färden påbörjas
                        b) övriga fall          Länsstyrelsen
                        Mer än ett län
                        a) undantag i samband   Den statliga
                        med prövning som        väghållningsmyndigheten
                        avser lång, bred        i den region där
                        eller tung transport    färden påbörjas
                        b) övriga fall          Transportstyrelsen

22. Lokala              En kommun               Kommunen
trafikföreskrifter      Mer än en kommun        Länsstyrelsen
enligt 10 kap. 1 §      inom ett län
andra stycket 10–13,    Mer än ett län          Transportstyrelsen
16 eller 17

23. Lokala                                      Kommunen
trafikföreskrifter
enligt 10 kap. 1 §
andra stycket 14

24. Lokala              En kommun               Kommunen
trafikföreskrifter      a) vägar inom
enligt 10 kap. 1 §      tättbebyggt område
andra stycket 15        där annan än staten
eller 21                är väghållare
                        b) övriga vägar         Länsstyrelsen
                        Mer än en kommun        Länsstyrelsen
                        inom ett län
                        Mer än ett län          Transportstyrelsen

25. Lokala              En kommun               Kommunen
trafikföreskrifter      Mer än en kommun        Den statliga
enligt 10 kap. 1 §      inom ett län            väghållningsmyndigheten
andra stycket 19                                i den region där
eller 20                                        färden påbörjas

26. Lokala                                      Länsstyrelsen
trafikföreskrifter
enligt 10 kap. 1 §
tredje stycket om
transport av
farligt gods

27. Föreskrifter        Ett län                 Den myndighet som
enligt 10 kap.                                  meddelat
14 § första stycket                             föreskriften
                        Mer än ett län          Transportstyrelsen

Ett undantag ska avse ett visst ändamål utom när det gäller
undantag från

– 3 kap. 49 a § första stycket, 68 § första eller andra
stycket,

– 4 kap. 9, 12, 13, 14, 15, 15 a, 15 b, 17, 17 a eller
18 a §,

– 6 kap. 4 a §,

– 9 kap. 1 eller 2 §, eller

– lokala trafikföreskrifter om parkering inom en kommun.

Undantag från lokala trafikföreskrifter om parkering får
medges för ett visst ändamål även om bestämmelserna i 11 kap.
9 § första stycket 7 kan tilllämpas.

Om en fråga om undantag enligt denna paragraf ska prövas av
kommunen men kommunens beslut inte kan avvaktas utan
olägenhet, ska i stället Polismyndigheten pröva frågan.
Polismyndigheten ska också pröva frågor om undantag från
lokala trafikföreskrifter om transport av farligt gods när
länsstyrelsens beslut inte kan avvaktas utan olägenhet.

Ytterligare bestämmelser om undantag för rörelsehindrade
personer från lokala trafikföreskrifter som avser stannande
och parkering finns i 8 §. Förordning (2018:1562).

4 § Undantag får föreskrivas eller medges om det behövs av
särskilda skäl och det kan ske utan fara för trafiksäkerheten,
skada på vägen eller någon annan avsevärd olägenhet.

Andra undantag enligt 3 § första stycket från lokala
trafikföreskrifter om parkering i en kommun än för ett visst
ändamål får medges eller föreskrivas endast för näringsidkare
och andra med särskilda behov av att parkera i arbetet eller för
dem som bor i ett område om det behövs för att underlätta för
dem att parkera där.

Undantag från bestämmelserna i 3 kap. 17 § eller från
föreskrifter som har meddelats med stöd av 3 kap. 17 § för
tävling och träning på en väg får endast medges om den väg som
skall användas är avstängd för annan trafik.

Undantag från 4 kap. 15 eller 17 § som föranleds av lastens
längd eller bredd får medges endast om lasten är odelbar.
Förordning (1999:835).

5 § Om en kommun eller en statlig väghållningsmyndighet 
meddelar föreskrifter om eller i ett enskilt fall beslutar om 
undantag från bestämmelserna i 4 kap. 12, 13, 14, 15, 17 eller 
18 §, får beslutsmyndigheten även meddela föreskrifter om 
eller i ett enskilt fall besluta om undantag från 
bestämmelserna i 3 kap. 7 § första och andra styckena, 9 § 
första och tredje styckena, 11 § och 12 § första stycket 3, 
9 kap. 1 § första stycket 1 och 2 och 2 §, om det behövs av 
säkerhets- eller framkomlighetsskäl.

Om en kommun meddelar föreskrifter om eller i ett enskilt fall 
beslutar om undantag från bestämmelserna i 3 kap. 6 § första 
eller fjärde stycket eller 4 kap. 2 §, ska den högsta tillåtna 
hastigheten fastställas. Även i övrigt får undantag förenas 
med särskilda villkor. Förordning (2023:180).

6 § I 41 § väglagen (1971:948) finns bestämmelser om 
väghållningsmyndighetens befogenhet att medge undantag från 
en föreskrift som meddelats med stöd av samma paragraf.
Förordning (2017:921).

Bemyndiganden

7 § Polismyndigheten får meddela föreskrifter om 
trafikövervakning på motorvägar och motortrafikleder.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter för övriga frågor 
i denna förordning. Sådana föreskrifter får gälla

1. att viss utrustning ska vara av en typ som har godkänts av 
styrelsen eller någon annan myndighet,

2. vilka värden som får användas i lokala trafikföreskrifter 
om högsta tillåtna hastighet och innehålla riktlinjer för hur 
olika värden bör användas,

3. krav på säkring av last på fordon under färd,

4. krav på egenskaper hos lastsäkringsutrustning, och

5. krav på dokumentation vid lastsäkring.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om att en 
avsändare och en transportör, vid transport av containrar och 
växelflak, är skyldiga att tillhandahålla viss information 
och dokumentation om en containers eller ett växelflaks 
vikt. Förordning (2017:610).

Särskilda undantag för rörelsehindrade

8 § För rörelsehindrade personer kan ett särskilt
parkeringstillstånd utfärdas. Tillståndet kan utfärdas både
till rörelsehindrade som själva kör motordrivna fordon och
till andra rörelsehindrade som regelbundet behöver hjälp av
föraren utanför fordonet. Ett tillstånd får endast utfärdas
till en rörelsehindrad som har ett varaktigt funktionshinder
som innebär att han eller hon har väsentliga svårigheter att
förflytta sig på egen hand. Frågor om parkeringstillstånd
prövas av den kommun där sökanden är folkbokförd eller om
sökanden inte är folkbokförd i riket, där han eller hon
vistas.

Ett parkeringstillstånd gäller i hela landet och ger

1. rätt att parkera under högst tre timmar där parkering
enligt en lokal trafikföreskrift är förbjuden eller tillåten
under kortare tid än tre timmar,

2. rätt att parkera under högst 24 timmar där parkering
enligt en lokal trafikföreskrift är tillåten under minst tre
men mindre än 24 timmar,

3. rätt att parkera på parkeringsplatser som genom lokala
trafikföreskrifter reserverats för rörelsehindrade med
parkeringstillstånd, varvid viss längsta uppställningstid som
föreskrivits för sådan plats ska iakttas, samt

4. rätt att parkera under högst tre timmar på gågata.

Parkeringstillstånd ger inte rätt att parkera på en plats som
föreskrivits vara avsedd för ett visst ändamål eller
fordonsslag.

Ett parkeringstillstånd ska gälla under viss tid, dock längst
5 år. Ett tillstånd får återkallas om förutsättningarna för
tillståndet enligt första stycket inte längre finns eller om
tillståndet inte används på föreskrivet sätt.
Förordning (2014:1367).

9 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om utformningen
av parkeringstillstånd för rörelsehindrade samt om hur sådana
tillstånd utfärdade i något annat land skall gälla här i riket.
Transportstyrelsen får vidare meddela föreskrifter om hur
parkeringstillstånd för rörelsehindrade skall användas.
Förordning (2008:1109).

Avgifter för vissa ärenden

10 § Avgift tas ut för prövning av en ansökan enligt
förordningen i följande fall. Bestämmelserna i 10–14 §§
avgiftsförordningen (1992:191) gäller i tilllämpliga delar.

Ärendeslag                                      Avgiftsklass

1. Tävlingar som går genom flera län
(3 kap. 84 §)                                   6

2. Tävlingar som går genom ett och samma
län (3 kap. 84 §)                               4

3. Undantag för tunga transporter
(13 kap. 3 §)                                   3

4. Undantag för breda transporter
(13 kap. 3 §)

Om bredden är högst 450 centimeter              2

Om bredden överstiger 450 centimeter            3

5. Undantag för långa transporter
(13 kap. 3 §)

Om längden är högst 35 meter                    2

Om längden överstiger 35 meter                  3

6. Ärenden om undantag för visst ändamål
avseende fordon som används för transport
av rörelsehindrade (13 kap. 3 §)                1

7. Övriga undantag (13 kap. 3 §)                4
Förordning (2014:44).

10 a § I ärenden om undantag enligt 10 § för tunga, breda
eller långa transporter som avser mer än ett av ärendeslagen
tas avgift ut enligt följande.

Ärendeslag                                      Avgiftsklass

1. Undantag för breda och långa transporter
där bredden är högst 450 centimeter och
längden högst 35 meter                          2

2. Undantag för övriga fall                     3

I ärenden om undantag för tunga, breda eller långa
transporter enligt 10 § eller denna paragraf, där ansökan
görs elektroniskt i Trafikverkets system för interaktiv
ansökan, får avgift tas ut med ett belopp som motsvarar
närmast lägre avgiftsklass än den som anges.
Förordning (2014:44).

11 § Bestämmelser om en kommuns rätt att ta ut avgifter för
prövning av ansökningar finns i lagen (1978:234) om nämnder för
vissa trafikfrågor. Förordning (2010:1596).

12 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om avgifter 
för ärendehandläggning enligt 4 kap. 17 d §.
Förordning (2017:1284).

14 kap. Ansvarsbestämmelser m.m.

Tävling på väg

1 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anordnar tävling på
väg utan tillstånd enligt 3 kap. 84 § eller i strid mot ett
sådant tillstånd döms till böter.

Rubbande av trafikanordning och hinder på väg

2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot
bestämmelserna i 2 kap. 9 § om rubbande av trafikanordning
eller i 2 kap. 10 § om hinder på väg döms till penningböter.

Förare av motordrivet fordon

3 § Till penningböter döms en förare av ett motordrivet fordon 
som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot

1. bestämmelserna i

a) 2 kap.

- 1 § fjärde stycket,

- 2 § om inte straff kan dömas ut enligt 2-4,

- 3, 5-7 eller 8 § andra eller tredje stycket,

b) 3 kap.

- 2, 3, 5-11 §, 12 § första stycket, 13, 16 eller 17 § eller 
föreskrift som har meddelats med stöd av 17 §,

- 18, 19, 21-25 §, 26 § andra eller tredje stycket, 27 §, 29 § 
om det där hänvisas till bestämmelserna i 25 §, 26 § andra 
eller tredje stycket eller 27 §,

- 30-33, 35-40, 43, 45, 50, 51, 57-62, 64, 65, 67-74 eller 
76-83 §,

c) 4 kap.

- 1, 2, 5-8 §, 9 § första stycket, 10 §, 10 a § första 
stycket, 10 e, 15, 15 a, 17, 17 a, 18, 19-21 §, 22 a-22 d §, 
23 §, 24 § eller 24 a §,

d) 5 kap.

- 1 eller 3-5 §,

e) 6 kap.

- 3, 4 b eller 5 §,

f) 8 kap.

- 1 § första stycket 1 eller 3 eller andra stycket, 1 a § 1 
eller 3 eller 2 § första stycket, eller

g) 9 kap.

- 1 § eller föreskrift som har meddelats med stöd av 1 §,

- 2 §,

2. andra lokala trafikföreskrifter enligt 10 kap. 1 § än 
sådana som rör stannande eller parkering,

3. förbud mot trafik med motordrivna fordon eller med fordon 
med viss största bredd, längd eller vikt enligt 10 kap. 10 § 
första stycket, om förbudet har utmärkts med vägmärke eller på 
annat tydligt sätt,

4. annan föreskrift enligt 10 kap. 14 § än sådan som rör 
stannande eller parkering, eller

5. föreskrifter som har meddelats med stöd av denna förordning 
för tillämpningen av 3 kap. 80-83 § eller 4 kap. 2, 9, 10 
eller 20 §. Förordning (2020:842).

4 § Till penningböter döms en förare av ett motordrivet fordon 
som bryter mot 4 kap. 3, 4, 12, 13, 18 a eller 18 b § eller 
mot en lokal trafikföreskrift enligt 10 kap. 1 § andra stycket 
som rör fordons axel-, boggi-, eller trippelaxeltryck eller 
bruttovikt, om han eller hon kände till eller borde ha känt 
till hindret för fordonets brukande. Den som i ett sådant fall 
brukar någon annans fordon utan lov har samma skyldigheter som 
ägaren enligt 1 kap. 5 § och döms i ägarens ställe enligt 11 § 
i detta kapitel. 

Den som medverkar till en sådan gärning som avses i första 
stycket döms till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.
Förordning (2022:1412).

5 § En förare som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte har
gjort vad han eller hon är skyldig att göra enligt 4 kap. 9 §
tredje stycket eller 10 c § döms till penningböter. Denna
bestämmelse gäller dock inte förare av buss i linjetrafik
enligt yrkestrafiklagen (2012:210). Förordning (2012:241).

Andra trafikanter

6 § Till penningböter döms en förare av ett fordon som inte är 
motordrivet och sådan trafikant som avses i 1 kap. 4 § första 
stycket, som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot

1. bestämmelserna i

a) 2 kap.

- 1 § fjärde stycket,

- 2 § om inte straff kan dömas ut enligt 2-4,

- 3, 5-7 § eller 8 § andra eller tredje stycket,

b) 3 kap.

- 2, 3, 5-11 §, 12 § första stycket, 13, 16 eller 17 § eller 
föreskrift som har meddelats med stöd av 17 §,

- 18, 19, 21-25 §, 26 § andra eller tredje stycket, 27 §, 29 § 
om det där hänvisas till bestämmelserna i 25 §, 26 § andra 
eller tredje stycket eller 27 §,

- 30-33, 35-40, 43, 45, 50, 51, 58-62, 64, 65, 67, 68, 73, 74, 
76-78 eller 80-83 §,

c) 6 kap.

- 3 eller 5 §,

d) 8 kap.

- 1 § första stycket 1 eller 3, 1 a § 1 eller 3 eller 2 § 
första stycket, eller

e) 9 kap.

- 1 eller 2 §,

2. andra lokala trafikföreskrifter enligt 10 kap. 1 § än 
sådana som rör stannande eller parkering,

3. annan föreskrift än sådan som rör stannande eller parkering 
enligt 10 kap. 14 §, eller

4. föreskrifter som meddelats med stöd av denna förordning för 
tillämpningen av 3 kap. 80-83 §.
Förordning (2020:842).

6 a § En cykelförare som uppsåtligen eller av oaktsamhet har
underlåtit att göra vad som ankommer på honom eller henne
enligt 6 kap. 4 a § andra stycket döms till penningböter.
Förordning (2004:296).

7 § Andra trafikanter än de som avses i 3 och 6 §§, som
uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot bestämmelserna i 2
kap. 3, 5-7 § eller 8 § andra eller tredje stycket, 3 kap. 3, 4
eller 50 § tredje stycket, 9 kap. 1 eller 2 § eller lokala
trafikföreskrifter enligt 10 kap. 1 § döms till penningböter.

8 § Passagerare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 
bestämmelserna i 4 kap. 6-6 b, 9 eller 10 § eller 10 a § 
första stycket, 6 kap. 3 eller 4 b § eller mot föreskrifter 
som har meddelats med stöd av denna förordning för 
tillämpningen av 4 kap. 10 § döms till penningböter.
Förordning (2023:493).

8 a § Ombordpersonal, ledsagare och ledare för en grupp som
uppsåtligen eller av oaktsamhet inte har gjort vad han eller
hon är skyldig att göra enligt 4 kap. 10 c § döms till
penningböter. Förordning (2006:1208).

9 § Gående som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 7
kap. 1 § första stycket eller 3 § döms till penningböter.

10 § Ledare för en grupp eller en procession som uppsåtligen
eller av oaktsamhet bryter mot 7 kap. 1 § fjärde stycket eller
5 § döms till penningböter.

Fordonsägare m.fl.

11 § Till penningböter döms ägaren av ett fordon om han eller 
hon uppsåtligen eller av oaktsamhet inte har gjort vad som 
skäligen har kunnat krävas av honom eller henne för att hindra 
att fordonet brukas i strid mot 4 kap. 3, 4, 12, 13, 18 a 
eller 18 b § eller mot en lokal trafikföreskrift enligt 
10 kap. 1 § som rör fordons axel-, boggi-, eller 
trippelaxeltryck eller bruttovikt. Detsamma gäller den som 
innehar fordonet med nyttjanderätt och har befogenhet att 
bestämma om förare av fordonet eller anlitar någon annan 
förare än den som ägaren har utsett.

Den som medverkar till en sådan gärning som avses i första 
stycket döms till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.
Förordning (2022:1412).

12 § Den som innehar ett fordon på grund av kreditköp med
förbehåll om återtaganderätt eller med nyttjanderätt för
bestämd tid om minst ett år har samma skyldigheter som ägaren
har enligt 1 kap. 5 § och döms i ägarens ställe enligt 11 §.

Om den som äger ett fordon som är registrerat i
vägtrafikregistret, eller den som innehar det under sådana
omständigheter som sägs i första stycket, inte har fyllt 18 år
och en förmyndare för honom eller henne har registrerats i
vägtrafikregistret, har förmyndaren samma skyldigheter som
ägaren har enligt 1 kap. 5 § och döms förmyndaren i ägarens
ställe enligt 11 §. Förordning (2006:1064).

13 § I fråga om fordon som ägs eller brukas av staten eller en
kommun tilllämpas bestämmelserna om skyldighet och ansvar för
ägare eller brukare av fordon på förarens närmaste förman. Har
förmannen gjort vad som ankommer på honom eller henne för att
förebygga förseelse och sker förseelse likväl på grund av
överordnads åtgärd eller vållande, tillämpas bestämmelsen om
ansvar för ägare eller brukare på den överordnade.

I fråga om fordon som ägs eller brukas av ett oskiftat dödsbo
eller konkursbo tillämpas bestämmelserna om skyldighet och
ansvar som anges i första stycket på den eller dem som har rätt
att företräda boet.

I fråga om fordon som ägs eller brukas av bolag, förening eller
annat samfund eller stiftelse eller annan sådan inrättning
tillämpas bestämmelserna om skyldighet och ansvar som anges i
första stycket på den eller dem som har rätt att företräda
samfundet eller inrättningen. Har Transportstyrelsen på begäran
av samfundet eller inrättningen godtagit viss person som bärare
av ägares eller brukares ansvar tillämpas ansvarsbestämmelserna
på denne. Förordning (2008:1109).

Övrigt

14 § Ansvar enligt denna förordning inträder inte, om straff 
kan dömas ut enligt brottsbalken eller lagen (1951:649) om 
straff för vissa trafikbrott.

Ansvar för överträdelser av föreskrifter om högsta tillåtna 
hastighet enligt 3 kap. 17 § andra eller fjärde stycket, 
bestämmelser enligt 4 kap. 12 eller 13 § som följer av 
föreskrifter om bärighetsklasser enligt 4 kap. 11 §, 
föreskrifter om högsta tillåtna hastighet enligt 9 kap. 1 § 
tredje stycket, lokala trafikföreskrifter enligt 10 kap. 1 § 
eller föreskrifter enligt 10 kap. 14 § får dömas ut endast om 
föreskrifterna har

1. märkts ut i enlighet med bestämmelserna i 10 kap. 13 §, 
och

2. kungjorts i enlighet med bestämmelserna i 1 § förordningen 
(2007:231) om elektroniskt kungörande av vissa 
trafikföreskrifter.

Ansvar får, trots andra stycket, dömas ut om

1. utmärkning inte har skett eftersom undantag från 
utmärkningsskyldigheten gäller enligt 10 kap. 13 a §, eller 
enligt föreskrifter eller ett beslut i enskilt fall som har 
meddelats av Transportstyrelsen med stöd av samma paragraf, 
och föreskriften har förts in i en ortstidning, eller

2. bristerna i utmärkningen är utan betydelse för 
trafikantens förståelse av trafikregleringen.

I 71 § väglagen (1971:948) finns bestämmelser om ansvar för 
överträdelser av föreskrifter som har meddelats med stöd av 
41 § samma lag. Förordning (2017:921).

15 § Om ett fordon framförs i strid med denna förordning eller 
en föreskrift som har meddelats med stöd av förordningen, får 
fortsatt färd hindras enligt klampningslagen (2024:1089). 
Förordning (2024:1197).

16 § En polisman eller bilinspektör ska säkerställa att ett 
fordon lastas om eller lastas av, om

1. totalvikten för ett fordon överskridits med mer än 
10 procent,

2. det tillåtna axel-, boggi-, eller trippelaxeltrycket 
överskridits med mer än 10 procent, eller

3. bruttovikten för ett fordon eller den sammanlagda 
bruttovikten för ett fordonståg överskridits med mer än 
10 procent, såvida inte särskilda skäl föranleder annat.

Det som sägs i första stycket 3 gäller oavsett om överlasten 
beror på lasten eller antalet passagerare.

Om fortsatt färd har hindrats enligt klampningslagen 
(2024:1089), gäller det som föreskrivs i den lagen.
Förordning (2024:1197).

17 § Trots 16 § får polismannen eller bilinspektören medge att 
fordonet enligt tjänstemannens anvisningar förs till en 
lämplig avlastningsplats. Förordning (2024:1197).

15 kap. Överklagande

1 § Beslut av en statlig myndighet enligt denna förordning 
får överklagas enligt följande.

Beslut av				Får överklagas hos

Polismyndigheten			Länsstyrelsen

En myndighet som har hand om 
väg- eller gatuhållningen		Länsstyrelsen

Länsstyrelsen				Transportstyrelsen

Trafikverket eller Transportstyrelsen 
som första instans			Regeringen
Förordning (2017:921).

2 § Följande beslut får inte överklagas.

1. Beslut enligt 10 kap. 2 § andra stycket tredje meningen.

2. Beslut enligt 13 kap. 3 § första stycket om generella
undantag från lokala trafikföreskrifter om parkering inom en
kommun.

Bestämmelser om överklagande av andra beslut av en kommun
enligt denna förordning finns i lagen (1978:234) om nämnder för
vissa trafikfrågor. Förordning (2007:101).


Övergångsbestämmelser

1998:1276

1. Denna förordning träder i kraft, i fråga om 3 kap. 61 § den
1 maj 2000, och i övrigt den 1 oktober 1999.

2. Genom förordningen upphävs vägtrafikkungörelsen (1972:603).
Dock skall bestämmelserna i 83 § vägtrafikkungörelsen och, om
någon uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot den
bestämmelsen, 164 § första stycket 5 vägtrafikkungörelsen
tillämpas till och med den 30 april 2000.

3. Till utgången av år 1999 får bilar, traktorer, motorredskap
och terrängmotorfordon dra ett fordon som är inrättat för
koppling till fordonet, saknar effektiva bromsar och har en
bruttovikt som inte överstiger en och en halv gång
dragfordonets bruttovikt, om fordonståget inte förs med högre
hastighet än 20 kilometer i timmen.

4. Om det i en lag eller i en annan författning hänvisas till
en bestämmelse som har ersatts genom en bestämmelse i denna
förordning, tillämpas i stället den nya bestämmelsen.

5. I fråga om ett sådant läkarintyg som avses i 117 b § tredje
stycket vägtrafikkungörelsen (1972:603) som har utfärdats före
ikraftträdandet skall bestämmelserna i den kungörelsen
tillämpas till och med utgången av oktober månad 2000.

6. Föreskrifter som har meddelats med stöd av
vägtrafikkungörelsen (1972:603) skall vid tillämpningen av den
nya förordningen anses meddelade med stöd av motsvarande
bemyndigande i den nya förordningen.

7. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om
överklagande av beslut som har meddelats före den 1 oktober
1999.

8. För en moped som har tagits upp i typintyg enligt 63 §
fordonskungörelsen (1972:595) i dess lydelse före den 1
november 1998 eller har godkänts vid mopedbesiktning enligt 48-
54 §§ fordonskungörelsen i dess lydelse före den 1 november
1998 och därefter inte ändrats på sådant sätt som anges i 50 §
fordonskungörelsen, gäller vad som sägs om moped klass II.

9. Lokala trafikföreskrifter som har meddelats enligt 147 §
vägtrafikkungörelsen (1972:603) samt föreskrifter som har
meddelats med stöd av 64 § andra eller fjärde stycket, 106 §
andra stycket eller 154 § vägtrafikkungörelsen ska upphöra att
gälla vid utgången av juni månad år 2010. Detsamma gäller i
fråga om beslut om undantag från sådana föreskrifter.
Förordning (2008:764).

2005:271

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2005.

2. För överträdelser som har begåtts före ikraftträdandet
gäller 14 kap. 14 § i sin äldre lydelse.

2007:101

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juni 2007.

2. För sådan väg eller vägsträcka som har förklarats för
gårdsgata före ikraftträdandet gäller 3 kap. 21 § och 8 kap.
1 § i sin äldre lydelse till och med den 31 maj 2012. 10 kap.
1 § andra stycket 2 skall tillämpas vid upphävande av lokala
trafikföreskrifter om gårdsgata. Lokala trafikföreskrifter om
gårdsgata skall upphöra att gälla vid utgången av maj 2012.

3. Särskilda trafikregler i lokala trafikföreskrifter som
motsvarar bestämmelserna i 3 kap. 48 § första stycket, 49 a §
och 53 § samt 8 kap. 2 § trafikförordningen (1998:1276), och
som har beslutats före ikraftträdandet, behöver inte märkas ut.

2007:235

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2007 i fråga om
13 kap. 3 och 8 §§ och i övrigt den 1 juli 2010.
Förordning (2008:768).

2. I fråga om föreskrifter som har meddelats med stöd av
vägtrafikkungörelsen (1972:603) gäller fortfarande i
tillämpliga delar de äldre bestämmelserna i 10 kap. 11 § första
stycket och 14 kap. 14 §. Detsamma gäller i fråga om
föreskrifter som har meddelats före den 1 juli 2010 med stöd av
väglagen (1971:948) eller trafikförordningen (1998:1276) till
dess att de har publicerats i enlighet med förordningen
(2007:231) om elektroniskt kungörande av vissa
trafikföreskrifter. Förordning (2008:768).
3. I övergångsbestämmelserna till förordningen (2007:231) om
elektroniskt kungörande av vissa trafikföreskrifter finns
bestämmelser om när äldre trafikföreskrifter senast upphör
att gälla om de inte publicerats på den särskilda webbplatsen
enligt den förordningen. Förordning (2010:714).

2016:1215

1. Denna förordning träder i kraft den 20 maj 2017.

2. Förordningen tillämpas första gången för besiktningar och 
flygande inspektioner som genomförs från den 20 maj 2018.

2017:921

1. Denna förordning träder i kraft den 1 december 2017.

2. Ett undantag från kravet på att använda bilbälte eller 
särskild skyddsanordning på grund av medicinska hinder enligt 
4 kap. 10 d § i den äldre lydelsen gäller fortfarande, dock 
längst t.o.m. den 31 december 2019.

2018:1562

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2020.

2. En miljözon som har meddelats enligt lokala 
trafikföreskrifter före ikraftträdandet ska omfattas av 
bestämmelserna för miljözon klass 1.


Bilaga 1 till trafikförordningen (1998:1276)

Tabell 

över högsta tillåtna bruttovikter vid olika axelavstånd på väg 
med BK1 

Avstånd i meter mellan fordonets 	Högsta tillåtna bruttovikt i 
eller fordonstågets första och sista 	ton för	fordonet eller 	
axel					fordonståget

mindre än	1,0			11,5

1,0 men inte	1,3			16

1,3 men inte	1,8			18

1,8 men inte	2,0			20

2,0 men inte	2,6			21

2,6 men inte	4,4			24

4,4 men inte	4,7			25

4,7 men inte	5,2			26

5,2 men inte	5,4			27

5,4 men inte	5,6			28

5,6 men inte	5,8			29

5,8 men inte	6,0			30

6,0 men inte	6,2			31

6,2 men inte	8,25			32

8,25 men inte	8,5			33

8,5 men inte	8,75			34

8,75 men inte	9,0			35

9,0 men inte	9,25			36

9,25 men inte	9,5			37

9,5 men inte	9,75			38

9,75 men inte	10,0			39

10,0 men inte	10,25			40

10,25 men inte	10,5			41

10,5 men inte	10,75			42

10,75 men inte	11,0			43

11,0 men inte	11,25			44

11,25 men inte	11,5			45

11,5 men inte	11,75			46

11,75 men inte	12,0			47

12,0 men inte	12,5			48

12,5 men inte	13,0			49

13,0 men inte	13,5			50

13,5 men inte	14,0			51

14,0 men inte	14,5			52

14,5 men inte	15,0			53

15,0 men inte	15,5			54

15,5 men inte	16,0			55

16,0 men inte	16,5			56

16,5 men inte	17,0			57

17,0 men inte	17,5			58

17,5 men inte	18,0			59

18,0 men inte	18,5			60

18,5 men inte	19,0			61

19,0 men inte	19,6			62

19,6 men inte	20,2			63

20,2 och större				64

För en släpvagn eller för en dolly med tillkopplad påhängsvagn 
med ett minsta avstånd mellan första och sista axeln av 
6,6 meter gäller dock följande

Avstånd i meter mellan släpvagnens 	Högsta tillåtna bruttovikt 
första och sista axel eller mellan 	i ton för släpvagnen	
dollyns första och påhängsvagnens 
sista axel

6,6 men inte	6,8			33

6,8 men inte	7,0			34

7,0 men inte	7,2			35

7,2 men inte	7,6			36

7,6 men inte	7,8			37

7,8 och större				38

Bruttovikten för ett motordrivet fordon får dock inte 
överstiga följande värden när fordonet

a) har två axlar och inte är en buss			18 ton

b) är en buss och har två axlar				19,5 ton

c) har tre axlar					25 ton

d) har tre axlar och drivaxeln är försedd med dubbelmonterade 
hjul och luftfjädring eller likvärdig fjädring, eller om varje 
drivaxel är försedd med dubbelmonterade hjul och vikten inte 
på någon axel överstiger 9,5 ton			28 ton

e) är en ledbuss och har tre axlar			28 ton

f) har fyra eller flera axlar				31 ton

g) har fyra eller flera axlar och drivaxeln är försedd med 
dubbelmonterade hjul och luftfjädring eller likvärdig 
fjädring, eller om varje drivaxel är försedd med 
dubbelmonterade hjul och vikten inte på någon av axlarna 
överstiger 9,5 ton					32 ton

Om ett motorfordon drivs helt eller delvis med alternativt 
bränsle får de bruttovikter som anges i a, c och e överskridas 
med den extra vikt som tekniken för det alternativa bränslet 
kräver. Bruttovikten får dock inte överskridas med mer än ett 
ton eller, om driften är utsläppsfri, två ton.
Förordning (2020:1094).

Bilaga 2 till trafikförordningen (1998:1276)

Tabell

över högsta tillåtna bruttovikter vid olika axelavstånd på väg 
med BK2

Avstånd i meter mellan fordonets 	Högsta tillåtna bruttovikt
eller fordonstågets första och 		i ton för fordonet eller
sista axel  				fordonståget

mindre än	2,0			16,0

2,0 men inte	2,6			20,0

2,6 men inte	4,8			22,0

4,8 men inte	5,0			22,16

5,0 men inte	5,2			22,5

5,2 men inte	5,4			22,84

5,4 men inte	5,6			23,18

5,6 men inte	5,8			23,52

5,8 men inte	6,0			23,86

6,0 men inte	6,2			24,2

6,2 men inte	6,4			24,54

6,4 men inte	6,6			24,88

6,6 men inte	6,8			25,22

6,8 men inte	7,0			25,56

7,0 men inte	7,2			25,9

7,2 men inte	7,4			26,24

7,4 men inte	7,6			26,58

7,6 men inte	7,8			26,92

7,8 men inte	8,0			27,26

8,0 men inte	8,2			27,6

8,2 men inte	8,4			27,94

8,4 men inte	8,6			28,28

8,6 men inte	8,8			28,62

8,8 men inte	9,0			28,96

9,0 men inte	9,2			29,3

9,2 men inte	9,4			29,64

9,4 men inte	9,6			29,98

9,6 men inte	9,8			30,32

9,8 men inte	10,0			30,66

10,0 men inte	10,2			31,0

10,2 men inte	10,4			31,34

10,4 men inte	10,6			31,68

10,6 men inte	10,8			32,02

10,8 men inte	11,0			32,36

11,0 men inte	11,2			32,7

11,2 men inte	11,4			33,04

11,4 men inte	13,4			38,0

13,4 men inte	13,6			38,04

13,6 men inte	13,8			38,56

13,8 men inte	14,0			39,08

14,0 men inte	14,2			39,6

14,2 men inte	14,4			40,12

14,4 men inte	14,6			40,64

14,6 men inte	14,8			41,16

14,8 men inte	15,0			41,68

15,0 men inte	15,2			42,2

15,2 men inte	15,4			42,72

15,4 men inte	15,6			43,24

15,6 men inte	15,8			43,76

15,8 men inte	16,0			44,28

16,0 men inte	16,2			44,8

16,2 men inte	16,4			45,32

16,4 men inte	16,6			45,84

16,6 men inte	16,8			46,36

16,8 men inte	17,0			46,88

17,0 men inte	17,2			47,4

17,2 men inte	17,4			47,92

17,4 men inte	17,6			48,44

17,6 men inte	17,8			48,96

17,8 men inte	18,0			49,48

18,0 men inte	18,2			50,0

18,2 men inte	18,4			50,52

18,4 men inte	18,5			51,04

18,5 och större				51,40

Bruttovikten för ett motordrivet fordon får dock inte 
överstiga följande värden när fordonet

a) har två axlar och inte är en buss			18 ton

b) är en buss och har två axlar				19,5 ton

Om ett motordrivet fordon drivs helt eller delvis med 
alternativt bränsle får den bruttovikt som anges i a 
överskridas med den extra vikt som tekniken för det 
alternativa bränslet kräver. Bruttovikten får dock inte 
överskridas med mer än ett ton eller, om driften är 
utsläppsfri, två ton. Förordning (2020:1094).

Bilaga 3 till trafikförordningen (1998:1276)

Tabell

över högsta tillåtna bruttovikter vid olika axelavstånd på väg
med BK3

Avstånd i meter mellan fordonets        Högsta tillåtna bruttovikt i ton
eller fordonstågets första och          för fordonet eller fordonståget
sista axel

mindre än       2,0                     12,0
2,0 men inte    2,4                     12,5
2,4 men inte    2,8                     13,0
2,8 men inte    3,2                     13,5
3,2 men inte    3,6                     14,0
3,6 men inte    4,0                     14,5
4,0 men inte    4,4                     15,0
4,4 men inte    4,8                     15,5
4,8 men inte    5,2                     16,0
5,2 men inte    5,6                     16,5
5,6 men inte    6,0                     17,0
6,0 men inte    6,4                     17,5
6,4 men inte    6,8                     18,0
6,8 men inte    7,2                     18,5
7,2 men inte    7,6                     19,0
7,6 men inte    8,0                     19,5
8,0 men inte    8,4                     20,0
8,4 men inte    8,8                     20,5
8,8 men inte    9,2                     21,0
9,2 men inte    9,6                     21,5
9,6 men inte    10,0                    22,0
10,0 men inte   10,4                    22,5
10,4 men inte   10,8                    23,0
10,8 men inte   11,2                    23,5
11,2 men inte   11,6                    24,0
11,6 men inte   12,0                    24,5
12,0 men inte   12,4                    25,0
12,4 men inte   12,8                    25,5
12,8 men inte   13,2                    26,0
13,2 men inte   13,6                    26,5
13,6 men inte   14,0                    27,0
14,0 men inte   14,4                    27,5
14,4 men inte   14,8                    28,0
14,8 men inte   15,2                    28,5
15,2 men inte   15,6                    29,0
15,6 men inte   16,0                    29,5
16,0 men inte   16,4                    30,0
16,4 men inte   16,8                    30,5
16,8 men inte   17,2                    31,0
17,2 men inte   17,6                    31,5
17,6 men inte   18,0                    32,0
18,0 men inte   18,4                    32,5
18,4 men inte   18,8                    33,0
18,8 men inte   19,2                    33,5
19,2 men inte   19,6                    34,0
19,6 men inte   20,0                    34,5
20,0 men inte   20,4                    35,0
20,4 men inte   20,8                    35,5
20,8 men inte   21,2                    36,0
21,2 men inte   21,6                    36,5
21,6 men inte   22,0                    37,0

Är axelavståndet 22,0 meter eller större utgör högsta tillåtna
bruttovikten 37,5 ton med tillägg av 0,25 ton för varje 0,2
meter varmed axelavståndet överstiger 22,0 meter.


Bilaga 4 till trafikförordningen (1998:1276)

Tabell
över högsta tillåtna bruttovikter vid olika axelavstånd på 
väg med BK4

Avstånd i meter mellan fordonets 	Högsta tillåtna bruttovikt
eller fordonstågets första		i ton för fordonet eller
och sista axel				fordonståget
	
mindre än	1,0			11,5

1,0 men inte	1,3			16

1,3 men inte	1,8			18

1,8 men inte	2,0			20

2,0 men inte	2,6			21

2,6 men inte	4,4			24

4,4 men inte	4,7			25

4,7 men inte	5,2			26

5,2 men inte	5,4			27

5,4 men inte	5,6			28

5,6 men inte	5,8			29

5,8 men inte	6,0			30

6,0 men inte	6,2			31

6,2 men inte	6,4			32

6,4 men inte	6,8			33

6,8 men inte	7,0			34

7,0 men inte	7,2			35

7,2 men inte	7,6			36

7,6 men inte	7,8			37

7,8 men inte	8,0			38

8,0 men inte	8,2			39

8,2 men inte	8,4			40

8,4 men inte	8,6			41

8,6 men inte	8,8			42

8,8 men inte	9,0			43

9,0 men inte	9,2			44

9,2 men inte	9,4			45

9,4 men inte	9,6			46

9,6 men inte	9,8			47

9,8 men inte	10,0			48

10,0 men inte	10,2			49

10,2 men inte	10,6			50

10,6 men inte	11,0			51

11,0 men inte	11,4			52

11,4 men inte	11,8			53

11,8 men inte	12,2			54

12,2 men inte	12,6			55

12,6 men inte	13,0			56

13,0 men inte	13,4			57

13,4 men inte	13,8			58

13,8 men inte	14,2			59

14,2 men inte	14,6			60

14,6 men inte	15,0			61

15,0 men inte	15,4			62

15,4 men inte	15,8			63

15,8 men inte	16,2			64

16,2 men inte	16,6			65

16,6 men inte	17,0			66

17,0 men inte	17,4			67

17,4 men inte	17,8			68

17,8 men inte	18,2			69

18,2 men inte	18,7			70

18,7 men inte	19,2			71

19,2 men inte	19,7			72

19,7 men inte	20,2			73

20,2 och större				74
Förordning (2018:102).


Innehållsförteckning

1 kap. Allmänna bestämmelser                    1-5 §§

2 kap. Bestämmelser för alla trafikanter
Grundbestämmelser                               1-4 §§
Fri väg m.m. för viss trafik                    5-6 §§
Trafik i korsning med järnväg eller spårväg     7 §
Åligganden vid trafikolyckor                    8 §
Rubbande av trafikanordning och hinder på väg   9-10 §§

3 kap. Bestämmelser för trafik med fordon
Gemensamma bestämmelser                         1-5 §§
Fordons plats på väg                            6-13 §§
Hastighet                                       14-17 §§
Korsande trafik                                 18-19 §§
Trafik i en vägkorsning m.m.                    20-29 §§
Möte och omkörning                              30-33 §§
Möte och omkörning på väg                       34-42 §§
Vändning, backning, körfältsbyte m.m.           43-46 §§
Stannande och parkering                         47-51 §§
Stannande och parkering på väg                  52-57 §§
Skyldigheter mot gående, cyklande och
mopedförare                                     58-63 §§
Signaler och tecken                             64-66 §§
Belysning                                       67 §
Belysning vid färd på väg                       68-76 §§
Belysning vid färd i terräng                    77 §
Fordons last                                    78-80 §§
Fordons last vid färd på väg                    81-83 §§
Tävling på väg                                  84 §

4 kap. Bestämmelser för trafik
med motordrivna fordon
Gemensamma bestämmelser                         1-9 §§
Trafik med motordrivna fordon på väg            10-19 §§
Bestämmelser för hastighet på väg
med vissa motordrivna fordon och fordons-
kombinationer                                   20-21 §§

5 kap. Bestämmelser för trafik
med terrängfordon på väg                        1-6 §§

6 kap. Bestämmelser för trafik
med cykel och moped
Gemensamma bestämmelser                         1-4 §§
Trafik med cykel och moped vid färd på väg      5-6 §§

7 kap. Bestämmelser för gående
på väg                                          1-5 §§

8 kap. Bestämmelser för trafik
på gågata och gårdsgata                         1 §

9 kap. Bestämmelser för trafik
på motorväg och motortrafikled                  1-2 §§

10 kap. Lokala trafikföreskrifter m.m.          1-14 §§

11 kap. Bestämmelser om
undantag vid trafikövervakning,
räddningstjänst m.m.                            1-8 §§

12 kap. Bestämmelser för
väghållningsarbete                              1 §

13 kap. Bemyndiganden m.m.
Information och sammanställning över vägar      1-2 §§
Undantag                                        3-6 §§
Bemyndiganden                                   7 §
Särskilda undantag för rörelsehindrade          8-9 §§
Avgifter för vissa ärenden                      10 §

14 kap. Ansvarsbestämmelser m.m.
Tävling på väg                                  1 §
Rubbande av trafikanordning och hinder på väg   2 §
Förare av motordrivet fordon                    3-5 §§
Andra trafikanter                               6-10 §§
Fordonsägare m.fl.                              11-13 §§
Övrigt                                          14-15 §§

15 kap. Överklagande                            1-2 §§

Bilaga 1
Bilaga 2
Bilaga 3