Lag (1978:401) om exportkreditstöd 

1 § Exportkreditnämnden får medge att exportkreditstöd enligt
bestämmelserna i denna lag utgår i form av exportkreditavdrag och
exportkreditbidrag till företag som säljer varor eller tillhandahåller
tjänster till utlandet (exportföretag).

2 § Medgivande om exportkreditstöd får lämnas, om

1. exporten kan anses ha väsentlig betydelse från samhällsekonomisk och
sysselsättningspolitisk synpunkt, samt anledning föreligger till
antagande att konkurrent om exporten har tillgång till utländskt
kreditstöd,

2. exporten avser kapitalvara eller konsulttjänster, som har sålts för
användning i det land vartill försäljning har skett, eller, vid
underleverans, som har sålts för användning i det land vartill
huvudleverantörens försäljning har skett,

3. exportkredit lämnas köparen för mer än hälften av den avtalade
köpeskillingen, dock minst 300000 kronor,

4. exportkrediten har en löptid av minst två år, och

5. finansiering av minst hälften av exportkrediten sker hos bank eller
annat kreditinstitut.

Regeringen kan föreskriva de ytterligare villkor för exportkreditstöd
som föranleds av internationellt tillämpade riktlinjer för statligt stöd
för exportkreditgivning och för statsgarantier för exportkredit.

I de fall då flera exportföretag deltager i försäljning, får stöd medges
för ett företags kostnad för del av exportkrediten, även om denna del
understiger 300 000 kronor, under förutsättning att hela exportkrediten
sammanlagt uppgår till nämnda belopp.

Föreligger synnerliga skäl, får stöd medges, även om ej minst hälften av
exportkrediten finansieras hos bank eller annat kreditinstitut.

Exportkreditstöd får utgå endast för exportkredit eller del av
exportkredit, som under beskattningsåret eller tidigare inte har varit
föremål för sådan finansiering hos Aktiebolaget Svensk Exportkredit för
vilken detta bolag erhåller statligt stöd för ränta eller
kursrisktäckning. Om exportkreditstöd på grund av vad nu sagts får utgå
endast för viss del av exportkredit, skall bestämmelserna i 3, 5 och 6
§§ om exportkredit tillämpas på kreditdelen i fråga.

3 § Exportkreditstöd utgår för viss del av ett exportföretags kostnader
för finansiering av exportkredit (stödberättigad kostnadsdel).

Den stödberättigade kostnadsdelen motsvarar skillnaden under
beskattningsåret mellan den räntekostnad för finansiering av
exportkrediten som belöper på året i fråga och den ränteintäkt på grund
av exportkreditavtalet som belöper på samma år. Den stödberättigade
kostnadsdelen får dock inte överstiga skillnaden mellan räntekostnaden
för finansieringen och den lägsta finansieringsränta som regeringen kan
föreskriva med hänsyn till sådana internationellt tillämpade riktlinjer
som avses i 2 § andra stycket och de villkor som gäller vid sådan
finansiering hos Aktiebolaget Svensk Exportkredit som avses i 2 § femte
stycket. Den stödberättigade kostnadsdelen får inte i något fall
överstiga fyra procent av den del av exportkrediten som ej är återbetald
vid beskattningsårets ingång.

Bestämmelserna i andra stycket tillämpas också när exportkredit har
finansierats enligt exportkreditavtal som har ingåtts eller övertagits
av bank eller annat kreditinstitut och det åligger exportföretaget att
utge ersättning till banken eller institutet för skillnad mellan
finansieringsränta och ränta enligt exportkreditavtalet.

Lämnas medgivande om exportkreditstöd, skall i beslutet lämnas de
föreskrifter som behövs för fastställande av stödberättigad kostnadsdel.

4 § Ansökan om medgivande om exportkreditstöd skall göras skriftligen
hos exportkreditnämnden före utgången av den tid inom vilken det sökande
företaget skall avlämna särskild självdeklaration för det beskattningsår
då exportkreditavtalet har ingåtts.

Om synnerliga skäl föreligger, får prövning dock ske av ansökan som har
inkommit efter utgången av nämnda tid. Lag (1994:493).

5 § Exportkreditavdrag innebär att exportföretaget vid beräkning av
nettointäkt enligt kommunalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576)
om statlig inkomstskatt medges ett extra avdrag för sådan stödberättigad
kostnadsdel som avses i 3 §.

Avdrag får medges från och med det beskattningsår då exportkreditavtalet
har ingåtts till och med det år då krediten enligt avtalet skall vara
till fullo återbetald. Avdrag får dock för varje beskattningsår åtnjutas
högst med belopp som svarar mot skillnaden mellan bruttointäkten och
övriga avdrag i förvärvskällan, härunder inbegripet särskilt
investeringsavdrag men inte avdrag för avsättning för egenavgifter
enligt lagen (1981:691) om socialavgifter.

Har exportföretaget för visst beskattningsår erhållit exportkreditbidrag
för viss exportkredit får företaget, beträffande samma exportkredit,
inte därefter åtnjuta exportkreditavdrag för beskattningsåret i fråga.
Lag (1981:1152).

6 § Exportkreditbidrag innebär att exportföretaget i stället för att
åtnjuta exportkreditavdrag får uppbära statligt bidrag till kostnad för
finansiering av exportkredit för beskattningsår under period som anges i
5 § andra stycket. Bidraget utgör femtio procent av den stödberättigade
kostnadsdel som avses i 3 §. Bidraget skall inte räknas som
skattepliktig inkomst enligt kommunalskattelagen (1928:370) eller lagen
(1947:576) om statlig inkomstskatt.

Exportkreditbidrag får inte utgå om exportföretaget för beskattningsåret
har kunnat helt utnyttja exportkreditavdrag för den stödberättigade
kostnadsdelen vid taxering enligt kommunalskattelagen och lagen om
statlig inkomstskatt. Bidrag får ej heller utgå om exportföretaget för
beskattningsåret till någon del har åtnjutit sådant avdrag. Bedömningen
av frågan huruvida avdrag har kunnat utnyttjas eller har åtnjutits
grundas på lagakraftvunnet beslut angående nämnda taxeringar. Om
exportföretaget begär det, skall bedömningen dock grundas på senast
meddelade beslut angående taxeringarna i fråga, även om beslutet inte
har vunnit laga kraft.

7 § Ansökan om utbetalning av exportkreditbidrag skall göras skriftligen
och prövas av riksskatteverket. Ansökningshandlingen, som skall avges på
heder och samvete, skall inkomma senast en månad efter det att
exportföretagets taxeringar för beskattningsåret enligt
kommunalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt har vunnit laga kraft. Till ansökan skall fogas avskrift av
beslut varigenom medgivande om exportkreditstöd har lämnats.

Exportföretaget skall skriftligen medge att riksskatteverket får granska
företagets räkenskaper och inhämta de uppgifter ur företagets
självdeklaration som behövs för prövningen av företagets ansökan. Lämnas
ej sådant medgivande, skall ansökningen avslås.

Exportkreditbidrag utgår endast om exportföretaget företer
tillfredsställande utredning om förhållande som avses i 6 § andra
stycket samt om den stödberättigade kostnadsdel som skall ligga till
grund för beräkningen av bidraget.

Bidrag betalas ut av riksskatteverket. Sedan utbetalning av bidrag har
skett, skall uppgift härom lämnas till skattemyndigheten i
exportföretagets hemortskommun. Lag (1990:371).

8 § Den, som till ledning för myndighets beslut angående utbetalning av
exportkreditbidrag har avgivit handling med oriktig uppgift och
därigenom har föranlett utbetalning med för högt belopp, är skyldig att
till statsverket återbetala vad han erhållit för mycket.

9 § I fråga om handelsbolag beräknas exportkreditavdrag och
exportkreditbidrag för bolaget.

10 § Talan mot exportkreditnämndens och riksskatteverkets beslut enligt
denna lag förs hos regeringen genom besvär.

Övergångsbestämmelser

1994:493

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången
vid 1995 års taxering.

1999:1243

Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om
exportkreditavtal som har ingåtts under tiden den 13 april
1978-den 31 december 1981.