PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1978:706) om länsstyrelses verksamhet inom det ekonomiska försvaret 

1 § Länsstyrelse skall bedriva sin verksamhet inom det ekonomiska 
försvaret så att behovet av förnödenheter och tjänster som är av vikt 
för totalförsvaret eller folkförsörjningen kan tillgodoses vid krig 
eller krigsfara eller under andra utomordentliga förhållanden. 

2 § Länsstyrelse skall skaffa sig kännedom om och följa utvecklingen 
av 

1. näringslivet inom länet, 

2. förbrukningen av och tillgången på förnödenheter och tjänster som 
är av vikt för totalförsvaret eller folkförsörjningen, 

3. andra förhållanden av betydelse för länsstyrelsens verksamhet inom 
det ekonomiska försvaret. 

3 § Hos länsstyrelse skall finnas beredskapsverk med bl.a. 
åtgärdskalendrar, översikter och planer rörande det ekonomiska 
försvaret. 

Översikterna och planerna skall främst avse 

1. livsmedel, 

2. beklädnad m.m., 

3. energi, 

4. andra varor och tjänster som är av vikt för totalförsvaret eller 
folkförsörjningen, 

5. transporter, 

6. arbetskraft, 

7. förbruknings- och prisreglering, 

8. betalningsförmedling och penningförsörjning, 

9. undanförsel och förstöring. 

Översikterna och planerna skall grundas på dels uppgifter från 
centrala, regionala och lokala myndigheter, dels kompletterande 
undersökningar som länsstyrelsen utför i samverkan med civila och 
militära myndigheter, näringslivsorganisationer och företag inom 
länet. 

4 § Bestämmelser om infordrande av uppgifter m.m. finns i lagen 
(1948:390) om skyldighet för näringsidkare m.fl. att biträda vid 
planläggningen av rikets ekonomiska försvarsberedskap och i 
kungörelsen (1948:391) om tillämpningen av samma lag. 

5 § Länsstyrelse skall lämna överstyrelsen för civil beredskap, statens 
jordbruksverk och vederbörande civilbefälhavare underlag för planeringen 
av det ekonomiska försvaret och vid behov föreslå ändringar i 
planeringen. Förordning (1991:1214).

6 § Överstyrelsen för civil beredskap och statens jordbruksverk, varje 
myndighet inom sitt ansvarsområde, meddelar efter samråd med berörda 
civila och militära myndigheter de föreskrifter som länsstyrelse skall 
iaktta för sin verksamhet inom det ekonomiska försvaret. Förordning 
(1991:1214).
Förordning (1978:707) om 1975 års TIR-konvention

1 § Tullkonventionen den 14 november 1975 om internationell transport 
av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) skall lända till 
efterrättelse för Sveriges del. 

1 a § Generaltullstyrelsen får föreskriva att sådana ändringar i 
bilagorna till TIR-konventionen, som enligt artikel 60 skall 
anses antagna, skall gälla i Sverige. Förordning (1987:36).

2 § Frågor om godkännande av fordon eller containrar enligt bilaga 3 
eller del II av bilaga 7 till konventionen prövas av riksprovplats som 
har utsetts enligt förordningen (1977:608) om provning enligt lagen 
(1974:896) om riksprovplatser m. m. Prövningen skall ske efter samråd 
med distriktstullkammaren, gränstullkammaren eller tullkammaren. 
Sådant samråd behöver dock inte ske i fråga om prövning som avser 
förnyelse av tidigare lämnat godkännande. Om det blir nödvändigt på 
grund av olyckshändelse att göra omlastning till ett icke godkänt 
fordon eller en icke godkänd container, får frågan om medgivande 
enligt bilaga 1 till fortsatt transport i fordonet eller containern 
prövas av den myndighet som trafiksäkerhetsverket bestämmer efter 
samråd med generaltullstyrelsen. Förordning (1985:171). 

3 § Svenska åkeriförbundet får utfärda TIR-carneter och uppträda som 
garant i enlighet med bestämmelserna i 1975 års TIR-konvention, under 
villkor att förbundet tecknar försäkring, som är godkänd av 
generaltullstyrelsen, för de förpliktelser som förbundet åtager sig i 
egenskap av garant. Styrelsen bestämmer det högsta belopp per 
TIR-carnet som kan krävas från förbundet på grundval av bestämmelserna 
i konventionen. Förordning (1979:64). 

4 § Ytterligare föreskrifter för verkställigheten av denna förordning 
meddelas, såvitt avser fråga om godkännande av fordon eller containrar 
av statens trafiksäkerhetsverk efter samråd med generaltullstyrelsen 
samt i övrigt av generaltullstyrelsen.
Förordning (1978:738) med bemyndigande för  kammarkollegiet att pröva ärenden om avstående  av arv som tillfallit allmänna arvsfonden 

Beslut om avstående av arv enligt 5 § lagen (1928:281) om allmänna
arvsfonden får fattas av kammarkollegiet när någon har ansökt om att
egendom skall avstås och värdet av egendomen enligt bouppteckningen inte
överstiger 500 000 kronor.

Om det i ett ärende om avstående av arv som tillfallit allmänna
arvsfonden uppkommer fråga av särskild vikt från allmän synpunkt, skall
kammarkollegiet med eget yttrande överlämna ärendet till regeringen för
avgörande. Förordning (1984:539).
Förordning (1978:748) om landstingskommunal högskoleutbildning på musiklärarlinjen 

1 § I denna förordning meddelas föreskrifter om sådan högskoleutbildning 
på musiklärarlinjen som Värmlands läns landstingskommun anordnar i 
Arvika enligt avtal den 25 april 1978 mellan staten och 
landstingskommunen. 

2 § Landstingskommunens utbildningsnämnd är lokal styrelse för 
utbildningen. En linjenämnd och en rektor skall finnas för utbildningen. 
Förordning (1992:720).

3 § Utbildningsnämnden skall fullgöra de uppgifter som anges i 22 kap. 2 
§ först a stycket 1--6 och 8--11 högskoleförordningen (1977:263).

Utbildningsnämnden skall dessutom årligen till regeringen lämna underlag 
för planering i fråga om utbildningen under det redovisningsår som 
börjar under påföljande år. Förordning (1992:720).

4 § För linjenämnden gäller vad som föreskrivs om sådan nämnd i 22 kap. 
högskoleförordningen (1977:263). Föreskrifterna i 22 kap. 4 § andra 
stycket, 5 § och 9 § 3 gäller dock ej.

Linjenämnden skall lämna utbildningsnämnden underlag för plan för 
fördelning och användning av de för utbildningen anvisade resurserna. 
Förordning (1992:720).

5 § För utbildningen gäller i tillämpliga delar föreskrifterna i 2, 3 
och 5-7 kap. högskoleförordningen (1977:263). Vad som föreskrivs i 
högskoleförordningen om högskoleenhet skall därvid avse utbildningen i 
Arvika. I stället för 2 kap. 6 § gäller att läsårets och terminernas 
förläggning skall fastställas av utbildningsnämnden. 

6 § Om statsbidrag till utbildningen finns bestämmelser i avtalet mellan 
staten och landstingskommunen. 

7 § Ett beslut som har meddelats av en lokal myndighet enligt denna 
förordning e ller föreskrift som avses där överklagas hos 
Överklagandenämnden för högskolan. Förordning (1992:720).

Övergångsbestämmelser

1992:720

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1992.

Beslut som har överklagats till Universitets- och högskoleämbetet och 
som inte avgjorts den 1 juli 1992 skall prövas av Överklagandenämnden 
för högskolan. Detsamma gäller överklaganden som enligt äldr e 
bestämmelser skulle göras hos Universitets- och högskoleämbetet men där 
tiden för överklagande inte har gått ut vid ikraftträdandet.

I fråga om beslut som har meddelats av Universitets- och högskoleämbetet 
före ikraftträdandet men för vilka överklagandetiden inte har gått ut 
vid ikraftträdandet gäller gamla bestämmelser.
Förordning (1978:753) med instruktion för bostadsstyrelsens bostadssociala råd

1 § Bostadsstyrelsens bostadssociala råd har till uppgift att bistå
styrelsen i frågor som rör boendemiljö och boendeservice, utvärdering
av bostadsbyggandet från miljömässiga och bostadssociala synpunkter
samt initiering av utredningsoch forskningsarbete inom det
bostadssociala området och boendemiljöområdet.

Rådet skall dessutom följa utvecklingen vad gäller metoder för
kommunal planering av bostadsförsörjningen från miljömässiga och
bostadssociala utgångspunkter.

2 § Rådet består av generaldirektören i bostadsstyrelsen, som är
rådets ordförande, och elva andra ledamöter. Vid förhinder för
generaldirektören fungerar som ordförande den som generaldirektören
utser bland verkets tjänstemän.

3 § I rådet skall ingå företrädare för var och en av följande
myndigheter, nämligen socialstyrelsen, skolöverstyrelsen, statens
invandrarverk, statens råd för byggnadsforskning och statens planverk.
Därjämte skall tillfälle beredas Svenska kommunförbundet, Sveriges
allmännyttiga bostadsföretag, Sveriges fastighetsägareförbund och
Hyresgästernas riksförbund att ha var sin företrädare i rådet.

Återstående två ledamöter skall företräda kommuner.

4 § Andra ledamöter av rådet än ordföranden utses av bostadsstyrelsen
för en tid av högst tre år. Företrädare som avses i 3 § första stycket
utses efter samråd med vederbörande myndighet eller organisation.
Lag (1978:763) med vissa bestämmelser  om marknadsföring av alkoholdrycker 

1 § Denna lag gäller näringsidkares marknadsföring som avser
alkoholdrycker och som vänder sig till konsumenter.

Med alkoholdrycker förstås spritdrycker, vin, starköl och öl i den
betydelse dessa beteckningar har i alkohollagen (1994:1738).
Lag (1994:1740).

2 § Med hänsyn till de hälsorisker som är förbundna med bruk av
alkohol skall särskild måttfullhet iakttas vid marknadsföring av
alkoholdrycker. Därvid gäller särskilt att reklam- eller annan
marknadsföringsåtgärd inte får företas som är påträngande eller
uppsökande eller som uppmanar till bruk av alkohol.

Vid marknadsföring av alkoholdrycker får inte
användas kommersiella annonser i ljudradio- eller TV-program. Detta
gäller även för sådana TV-sändningar över satellit som omfattas av
radio- och TV-lagen (1996:844).

Vid marknadsföring av spritdrycker, vin eller starköl får inte
användas kommersiella annonser i periodiska skrifter eller andra
skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig och som med
avseende på ordningen för utgivningen är jämförbara med periodiska
skrifter. Detta gäller dock inte i fråga om skrifter som
tillhandahålls endast på försäljningsställen för sådana drycker.
Lag (1996:851).

3 § En handling som strider mot 2 § skall vid tillämpningen av 4, 14
och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot
konsumenter. En handling som strider mot 2 § andra stycket kan
medföra marknadsstörningsavgift enligt bestämmelserna i 22-28 §§
marknadsföringslagen. Lag (1996:851).

4 § Om förbud mot vissa marknadsföringsåtgärder finns
bestämmelser i alkohollagen (1994:1738). Lag (1994:1740).

5 § Regeringen får med avseende på främmande stat bestämma att
följande skall gälla.

Vid marknadsföring av alkoholdrycker får inte användas oriktiga
eller vilseledande ursprungsbeteckningar, genom vilka dryckerna
direkt eller indirekt anges vara frambragda eller tillverkade i den
främmande staten eller i en region eller ort i den främmande staten.
Detta gäller även om det äkta ursprunget anges eller om beteckningen
används bara i översättning eller är åtföljd av uttryck som "art",
"sort", "typ", "kopia" eller liknande uttryck.

En handling som strider mot andra stycket skall vid tillämpning av
marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot
konsumenter. Lag (1995:453).
Lag (1978:764) med vissa bestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror 

1 § Denna lag gäller näringsidkares marknadsföring som avser tobaksvaror 
och som vänder sig till konsumenter. 

2 § Med hänsyn till de hälsorisker som är förbundna med bruk av tobak 
skall särskild måttfullhet iakttas vid marknadsföring av tobaksvara. 
Därvid gäller särskilt att reklam- eller annan marknadsföringsåtgärd 
inte får företas som är påträngande eller uppsökande eller som uppmanar 
till bruk av tobak.

Vid marknadsföring av tobaksvara får inte användas kommersiell annons i 
ljudradio- eller televisionsprogram. Detta gäller även för sådana 
televisionssändningar som omfattas av lagen (1992:1356) om 
satellitsändningar av televisionsprogram till allmänheten och som kan 
tas emot endast i något annat land som är bundet av avtalet om 
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet). Lag (1992:1360).

3 § Användes vid marknadsföring av tobaksvara kommersiell annons i 
periodisk skrift eller i annan skrift på vilken tryckfrihetsförordningen 
är tillämplig och som med avseende på ordningen för dess utgivning är 
jämförbar med periodisk skrift, skall annonsen återge sådan varningstext 
och innehållsdeklaration som enligt lagen (1975:1154) om varningstext 
och innehållsdeklaration på tobaksvaror skall finnas på varans 
förpackning. Har flera varningstexter fastställts för varan, skall minst 
en av dem återges. Vid upprepad annonsering skall de olika 
varningstexterna användas omväxlande och såvitt möjligt i lika stor 
omfattning. 

Varningstext och innehållsdeklaration skall i annonsen framträda tydligt 
och återges i ändamålsenlig form. 

4 § Handling som strider mot 2 eller 3 § skall vid tillämpning av 
marknadsföringslagen (1975:1418) anses vara otillbörlig mot konsumenter.
Förordning (1978:788) om luftleder 

Regeringen föreskriver att svenska luftleder skall finnas på nedan
angivna sträckor.

1. Från rikets västra gräns mellan två punkter, den södra i höjd med
Landskrona och den norra i höjd med Höganäs, i två alternativa
sträckningar till Stockholm, varav den ena fortsätter i riktning mot
Finland i två alternativa sträckningar, en nordlig mot Mariehamn och
en sydlig mot Helsingfors.

2. Från punkter i närheten av Tranås och Jönköping på de under 1
nämnda sträckningarna i västlig riktning i två alternativa
sträckningar till punkter invid Göteborg och vidare i riktning mot
Jylland i tre alternativa sträckningar, varav två mot Ålborg och en
mot Randers.

3. Från Stockholm över Luleå till Kiruna i två alternativa
sträckningar, varav den västliga över Sundsvall och den ostliga över
Bottenhavet öster om Sundsvall.

4. Från rikets gräns invid Svinesund till Göteborg och vidare över
Kattegatt mot Själlands norra kust.

5. Från Kramfors i ostlig riktning mot Vasa.

6. Från rikets västra gräns i höjd med Arvika till Stockholm och
vidare i sydostlig riktning mot Riga.

7. Från Trosa till Visby och vidare i sydlig riktning mot den polska
kusten.

8. Från Mön till Bornholm och vidare i två alternativa sträckningar,
varav den ena i nordostlig riktning mot Riga och den andra i sydostlig
riktning mot den polska kusten.

9. Från Bornholm i nordvästlig riktning till Höganäs och vidare i två
alternativa sträckningar, varav den ena i nordvästlig riktning över en
brytpunkt i Kattegatt vidare mot Ålborg och den andra i nordlig
riktning över Göteborg till Grebbestad.

10. I nordlig riktning från den östtyska kusten till en punkt invid
Ystad och därifrån vidare, i huvudsak i nordlig riktning, till
lämpliga punkter på de under 1 nämnda alternativa sträckningarna mot
Stockholm.

11. Från Åstorp i två sydvästliga riktningar till rikets gräns mot
Danmark.

12. Från Höganäs, dels mot Själlands norra kust i en sydlig och i en
sydvästlig riktning, dels mot Ålborg i en nordvästlig riktning.
Försäkringsinspektionens Kungörelse (1978:797) om ändring av vissa skadelivräntor

Försäkringsinspektionen får meddela att nedan berörda livräntor from den
1 januari 1979 skall ökas enligt följande:

1. Livräntor föranledda av händelser, inträffade före utgången av år
1973.

1.1 Trafiklivränta ökas med ytterligare indextillägg, utgörande 6% (jfr
SFS 1973:216 och 217).

1.2 Skadelivränta som utgår av statsmedel ökas med ytterligare
indextillägg, utgörande 6% (jfr SFS 1973:218).

1.3 Annan ansvarslivränta än trafiklivränta och statlig skadelivränta
ökas med ytterligare indextillägg, utgörande 5% (jfr SFS 1973:214).

Under 1.1-1.3 angivna indextillägg skall utgå till livräntor som
fastställts före den 1 januari 1979.

2. Livräntor föranledda av händelser, inträffade efter utgången av år
1973.

2.1 Skadeståndslivränta ökas med 5%. Ändringen avser alla livräntor
enligt lagen (1973:213) om ändring av skadeståndslivräntor som
fastställts före den 1 januari 1979 samt livräntor enligt lagen som
genom dom fastställts senare, om första domstols dom i målet meddelats
före nämnda dag.
Förordning (1978:798) om tillämpning av en konvention den 30 mars 1978 mellan Sverige och Jugoslavien rörande social trygghet

Den konvention mellan Sverige och Jugoslavien rörande social trygghet
som har undertecknats den 30 mars 1978 jämte protokoll till
konventionen samt en samma dag undertecknad överenskommelse om
tillämpning av konventionen skall lända till efterrättelse här i riket
från och med den 1 januari 1979. Kungörelsen den 13 juni 1969 (nr 375)
om tillämpning av en mellan Sverige och Jugoslavien sluten konvention
rörande social trygghet skall samtidigt upphöra att gälla.

Konventionen, protokollet och tillämpningsöverenskommelsen bifogas
denna förordning i svensk och serbokroatisk text som bilagor 1-3.

Vid tillämpning av artiklarna 5, 8, 24 och 25 i konventionen skall
riksförsäkringsverket vara behörig svensk myndighet.
Förordning (1978:799) med bemyndigande enligt konventionen den 11 november 1975 mellan Sverige och Österrike om social trygghet

Enligt förordning (1976:722) om tillämpning av en konvention den 11
november 1975 mellan Sverige och Österrike om social trygghet länder
nämnda konvention till efterrättelse här i riket sedan den 1 november
1976.

Regeringen föreskriver att riksförsäkringsverket skall vara behörig
svensk myndighet vid tillämpning av artikel 10 och artikel 32 andra
stycket i konventionen.
Lag (1978:800) om namn och bild i reklam 

1 § Näringsidkare får icke vid marknadsföring av vara, tjänst eller 
annan nyttighet använda framställning i vilken annans namn eller bild 
utnyttjas utan dennes samtycke. Med namn jämställs annan beteckning som 
klart utpekar viss person. 

Vad i första stycket sägs om näringsidkare gäller även anställd hos 
näringsidkare och annan som handlar på näringsidkares vägnar. 

2 § Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot 1 § skall 
dömas till böter. 

I fråga om medverkan till sådan gärning tillämpas 23 kap. 4 och 5 §§ 
brottsbalken. 

3 § Den som bryter mot 1 § eller medverkar till sådan handling skall 
utge skäligt vederlag till den vars namn eller bild har utnyttjats. Sker 
det uppsåtligen eller av oaktsamhet, skall ersättning utgå också för 
annan skada. Vid bedömande om och i vad mån sådan skada har uppstått tas 
hänsyn även till lidande och andra omständigheter av annan än rent 
ekonomisk betydelse. 

Den som har arbetstagare i sin tjänst är skyldig att utge ersättning 
enligt första stycket i anledning av handling som arbetstagaren företar 
i tjänsten. Arbetstagare är ersättningsskyldig för sådan handling endast 
i den mån synnerliga skäl föreligger. 

4 § Vid överträdelse av 1 § kan rätten, på yrkande av den vars namn 
eller bild har utnyttjats, efter vad som är skäligt till förebyggande av 
fortsatt missbruk förordna, att hjälpmedel som har använts vid 
handlingen eller framställning som finns på vara, förpackning, 
reklamtryck eller dylikt skall ändras eller att egendomen skall 
förstöras eller mot lösen utlämnas till den vars namn eller bild har 
utnyttjats. 

5 § Brott som avses i 2 § får åtalas av åklagare endast om målsägande 
angiver brottet till åtal eller åtal är påkallat från allmän synpunkt. 

6 § Den som har brutit mot 1 § eller medverkat till sådan handling eller 
är ersättningsskyldig enligt 3 § andra stycket kan i mål enligt denna 
lag, på yrkande av den vars namn eller bild har utnyttjats, efter 
omständigheterna åläggas att bekosta tryckning i en eller flera 
tidningar av dom i målet.
Förordning (1978:842) med bemyndigande för  statens vattenfallsverk att fastställa taxa för  Trollhätte kanal 

Regeringen överlåter åt statens vattenfallsverk att efter samråd med
sjöfartsverket fastställa taxa för Trollhätte kanal.
Förordning (1978:843) med bemyndigande för  sjöfartsverket att fastställa taxa för Södertälje kanal 

Regeringen överlåter åt sjöfartsverket att fastställa taxa för
Södertälje kanal.
Förordning (1978:847) med bemyndigande  för sjöfartsverket att fastställa vissa taxor 

Regeringen överlåter åt sjöfartsverket att fastställa avgifter för 

1. frivillig provning av körfakta för fritidsbåtar, 

 2. typgodkännande av byggnadsmaterial m.m. till fartyg, 

 3. kontroll av fartygslanternor och kompasser samt typprovning av 
elektriska lanternor och kompasser, 

 4. trafiken på Falsterbokanalen samt förtöjnings  
och uppdragningsplats för fritidsfartyg samt upplåtelse av plats på 
kaj eller mark inom Falsterbokanalen. Förordning (1981:925).
Förordning (1978:849) med instruktion  för statens planverks råd för stål- och betongnormer 

1 § Statens planverks råd för stål- och betongnormer har till uppgift att
biträda verket med att utarbeta sådana regler för tillämpningen av plan-
och bygglagen (1987:10) som rör konstruktioner av stål, andra metaller
och betong. Reglerna skall utformas så att de -- med de kompletteringar
som kan behövas för olika slag av speciella byggnadsverk och anläggningar
-- efter fastställelse av vederbörande myndighet skall kunna tillämpas
även för konstruktioner som inte regleras genom plan- och bygglagen.
Förordning (1987:290).

2 § Rådet består av generaldirektören i planverket, som är rådets
ordförande, och högst tjugo andra ledamöter. Vid förhinder för
generaldirektören fungerar som ordförande den som generaldirektören
utser bland verkets tjänstemän.

3 § I rådet skall ingå företrädare för var och en av följande
myndigheter, nämligen fortifikationsförvaltningen, statens järnvägar,
statens vägverk, byggnadsstyrelsen, arbetarskyddsstyrelsen, statens
råd för byggnadsforskning, statens vattenfallsverk och statens
provningsanstalt.

Därjämte skall tillfälle beredas Cement- och betonginstitutet,
Föreningen Sveriges byggnadsinspektörer, Hyresgästernas sparkasse- och
byggnadsföreningars riksförbund, Jernkontoret, Stålbyggnadsinstitutet,
Svenska betongföreningen, Svenska byggnadsarbetareförbundet, Svenska
byggnadsentreprenörföreningen, Svenska kommunförbundet, Svenska
konsulterande ingenjörers förening, Svenska
metallindustriarbetareförbundet och Sveriges industriförbund att ha
var sin företrädare i rådet.

4 § Andra ledamöter av rådet än ordföranden utses av planverket för en
tid av högst tre år efter samråd med vederbörande myndighet eller
organisation.

Planverket får tillkalla särskilda sakkunniga att tillfälligt ingå som
ledamöter i rådet.
Förordning (1978:86) om försäljningsskatt på motorfordon 

1 § Vid tillämpning av lagen (1978:69) om försäljningsskatt på
motorfordon skall tjänstevikt och totalvikt som inte framgår av
bilregistret beräknas enligt fordonskungörelsen (1972:595). Om så inte
kan ske skall de uppskattas med ledning av tjänstevikten eller
totalvikten för samma eller liknande slag av fordon i färdigutrustat
skick. Förordning (1982:19).

2 § För beskattningsmyndighetens räkning beslutar Vägverket om
försäljningsskatt enligt 9 § lagen (1978:69) om försäljningsskatt på
motorfordon och om dröjsmålsavgift, skattetillägg och ränta i fråga
om sådan skatt, samt verkställer uppbörden av skatten.

Vägverket ansöker om indrivning för beskattningsmyndighetens
räkning. Förordning (1994:1793).

3 § Vägverket skall underrätta beskattningsmyndigheten om fall
som avses i 15 § lagen (1978:69) om försäljningsskatt på
motorfordon. Förordning (1994:1793).

4 § Kompensation för erlagd försäljningsskatt enligt 13 § lagen
(1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon sker efter skriftlig
ansökan av beskicknings- eller konsulatschef eller av den som i
Sverige äger företräda sådan organisation som avses i
bestämmelsen.

Ansökan ges in till Utrikesdepartementet och skall vara åtföljd av
faktura eller jämförlig handling av vilken skall framgå fordonets
pris, förvärvsdatum, erlagd försäljningsskatt, bilmärke,
chassinummer, fordonets registreringsnummer samt säljarens och
köparens namn och adress.

Utrikesdepartementet skall överlämna ansökan till
beskattningsmyndigheten med uppgift om huruvida fordonet
förvärvats av någon som har rätt till kompensation enligt 13 § lagen
om försäljningsskatt på motorfordon. Förordning (1994:1793).

5 § har upphävts genom förordning (1984:250).

6 § har upphävts genom förordning (1988:991).

7 § har upphävts genom förordning (1984:250).

8 § Riksskatteverket meddelar efter samråd med Vägverket de
ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av lagen
(1978:69) om  försäljningsskatt på motorfordon. Förordning (1994:1793).

Övergångsbestämmelser

1988:991

Regeringen föreskriver att 6 § förordningen (1978:86) om
försäljningsskatt på motorfordon skall upphöra att gälla vid utgången av
september 1988. Den upphävda paragrafen gäller dock även efter utgången
av september 1988 i fråga om beslut om befrielse från skatteplikt som
fattats med stöd av punkt 2 övergångsbestämmelserna till lagen
(1988:356) om ändring i vägtrafikskattelagen (1973:601).

2000:1445

Den upphävda förordningen gäller fortfarande i fråga om förhållanden
som hänför sig till tiden före den 1 januari 2001.
Förordning (1978:879) med instruktion för militärledningens rådgivande nämnd 

Uppgifter

1 § Militärledningens rådgivande nämnd har till uppgift att lämna
överbefälhavaren och försvarsgrenscheferna synpunkter i viktiga
avvägnings- och planeringsfrågor samt i sådana frågor av principiell
art som rör personal, utbildning och organisation, dock inte om
frågorna rör den operativa verksamheten och underrättelsetjänsten.

Organisation

2 § Nämnden består av nio ledamöter, som utses av regeringen. Rege
ringen förordnar bland ledamöterna en ordförande och en vice
ordförande.

3 § Hos nämnden finns en sekreterare, som utses av regeringen.

Ärendenas handläggning

4 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden. Nämnden skall
också sammanträda, om en ledamot väcker en fråga och begär att nämnden
skall sammanträda för att behandla den.

5 § Sekreteraren svarar för att protokoll förs vid sammanträdena och
att protokollen expedieras. Nämnden beslutar i övrigt om sin
verksamhet.

6 § Nämnden har rätt att av andra myndigheter erhålla de upplysningar
och det biträde som behövs för dess verksamhet och kan lämnas av
myndigheterna.

Övriga bestämmelser

7 § Nämndens verksamhet upphör i krig och, om regeringen bestämmer
det, vid krigsfara.

8 § Innan överbefälhavaren eller en försvarsgrenschef avgör frågor av
det slag som anges i 1 § skall nämndens uppfattning inhämtas.
Förordning (1978:881) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter

1 § Har upphävts genom förordning (1989:1003).

2 § Granskningsledare skall utfärda bevis när egendom har tagits i
förvar. Av beviset skall framgå vad som har tagits i förvar och för
vilken eller vilka fordringar detta har skett. Beviset lämnas
omedelbart till gäldenären. Kan detta inte ske sänds det till honom.

3 § Kontanta medel som har tagits i förvar ska snarast
placeras enligt 3 kap. 4 § kapitalförsörjningsförordningen
(2011:210). Förordningen (2011:212).

4 § Granskningsledaren skall omedelbart återställa egendom som inte
längre skall vara kvar i förvar. Förordning (1989:1003).

5 § Förvaltningsrätten skall hålla sig underrättad om den fordran som ett
beslut om betalningssäkring avser till dess fordringen får drivas in.
Förordning (2009:1398).

6 § Har upphört genom förordning (2006:759).

7 § Skatteverket skall hålla sig underrättad om den fordran som
ett beslut om betalningssäkring avser, så länge beslutet gäller
och till dess fordringen får drivas in. Om beslutet bör hävas
helt eller delvis, skall Skatteverket göra framställning därom
hos förvaltningsrätten. Om ett beslut har hävts helt eller delvis,
skall Skatteverket underrätta Kronofogdemyndigheten.

Om beslutet avser en fordran som inte har fastställts, skall
Skatteverket genast underrätta förvaltningsrätten när talan
beträffande fordringen har väckts vid domstol eller fordringen
eller underlaget för fordringen har fastställts på annat sätt.

Om Kronofogdemyndigheten har tagit emot säkerhet för en fordran
som inte har fastställts, skall Skatteverket hålla sig
underrättad om fordringen till dess den får drivas in och upplysa
Kronofogdemyndigheten om förhållanden som är av betydelse för
säkerheten. Förordning (2009:1398).

8 § Kronofogdemyndigheten skall på begäran av granskningsledaren
biträda denne. Förordning (2006:759).

9 § Skall ett beslut om betalningssäkring enligt 9 § andra
stycket lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter,
tullar och avgifter inte delges innan förrättning för
verkställighet äger rum, skall Kronofogdemyndigheten anlitas
för delgivningen. Förordning (2006:759).

10 § Kronofogdemyndigheten skall underrätta Skatteverket om
resultatet av verkställighet av beslut om betalningssäkring.
Underrättelse skall också lämnas när säkerhet har tagits emot
enligt 18 § lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter,
tullar och avgifter. Förordning (2003:924).

11 § Skatteverket fastställer formulär till blanketter för mål och
ärenden om betalningssäkring. Förordning (2003:924).
Lag (1978:882) om säkerhet för skattefordringar m.m. 

1 § Vid indrivning av fordran i allmänt mål får kronofogdemyndighet i 
samband med att uppskov beviljas med betalning eller med viss 
indrivningsåtgärd ta emot säkerhet som gäldenären eller, där 
gäldenären kan antas medge det, annan erbjuder sig att ställa. 

I 1 kap. 6 § utsökningsbalken finns bestämmelser om vad som avses med 
allmänt mål. Lag (1981:841). 

2 § Säkerhet får bestå av pant, borgen eller företagshypotek. 

Borgen skall ställas såsom för egen skuld. Om den ställs av två eller 
flera personer gemensamt skall den vara solidarisk. Lag (1984:661). 

3 § Kronofogdemyndigheten skall vid mottagande av säkerhet besluta 
under vilka förutsättningar säkerheten får tas i anspråk. Beslutet får 
ändras, när omständigheterna föranleder därtill. 

Kronofogdemyndigheten får utan hinder av att säkerhet har mottagits 
vidta indrivningsåtgärd, när anledning därtill förekommer. 

4 § Pant får tillgodogöras i den ordning som gäller för utmätt 
egendom. 

Borgen får genast utsökas. Därvid gäller i tillämpliga delar 
bestämmelserna i uppbördslagen (1953:272) om indrivning av restförd 
skatt. Införsel får äga rum om det är medgivet beträffande den fordran 
som säkerheten avser. 

Om ett företagshypoteksbrev utgör säkerhet, får utmätning genast ske i 
den egendom som omfattas av företagshypoteket, även när detta gäller i 
annan näringsverksamhet än gäldenärens.  Lag (1984:661). 

5 § Kronofogdemyndighetens beslut att vägra ta emot erbjuden säkerhet 
eller beslut i fråga som avses i 3 § får inte överklagas.
Förordning (1978:89) om föreskrifter i fråga om vägtrafikskatt 

Föreskrifter med anvisningar för länsstyrelsens prövning av ärenden
enligt 40 § första stycket vägtrafikskattelagen (1973:601) meddelas av
arbetsmarknadsstyrelsen efter samråd med socialstyrelsen och
riksskatteverket.

Övergångsbestämmelser

1988:992

Den upphävda förordningen gäller dock även efter utgången av september
1988 i fråga om prövning av ärenden enligt övergångsbestämmelserna till
lagen (1988:356) om ändring i vägtrafikskattelagen (1973:601).
Förordning (1978:910) om leverans till riksdagsbiblioteket av skrifter som ges ut av statliga myndigheter

Statliga myndigheter som framställer eller låter framställa tryckta
skrifter eller andra skrifter som avses i 1 kap. 5 §
tryckfrihetsförordningen skall snarast lämna ett exemplar av varje
skrift till riksdagsbiblioteket. Från leveransskyldigheten är dock
undantagna sådana skrifter som avses i 8 § lagen (1978:487) om
pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar samt skrifter
som framställs uteslutande för internt bruk inom myndigheten.
Lag (1978:922) om befrielse från arvsskatt och gåvoskatt i vissa fall 

Stiftelsen Dag Hammarskjölds Minnesfond och Svenska sällskapet för
räddning af skeppsbrutne skall vara befriade från skattskyldighet
enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt.

Övergångsbestämmelser

2004:1343

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att lagen (1978:922) om
befrielse från arvsskatt och gåvoskatt i vissa fall skall
upphöra att gälla vid utgången av år 2004. Den upphävda lagen
gäller dock fortfarande i de fall skattskyldighet enligt lagen
(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt har inträtt före utgången
av år 2004.
Lag (1978:950) om särskilt investeringsavdrag för vissa byggnadsarbeten 

1 § Fysisk eller juridisk person, som driver rörelse, jordbruk eller 
skogsbruk och som under perioden den 1 oktober 1978-den 30 september 
1979 igångsätter ny-, till- eller ombyggnad på fastighet för 
användning i förvärvskällan, får vid taxering till statlig 
inkomstskatt åtnjuta särskilt investeringsavdrag vid beräkningen av 
nettointäkten av förvärvskällan enligt bestämmelserna i denna lag. 
Investeringsavdrag får vidare åtnjutas vid beräkning av nettointäkt av 
annan fastighet om fastighetsägaren under nämnda period igångsätter 
ny-, till- eller ombyggnad på fastighet som är avsedd att användas i 
rörelse bedriven av annan än fastighetsägaren. 

Byggnadsarbete anses igångsatt när det har påbörjats på arbetsplatsen. 

2 § Särskilt investeringsavdrag utgör tio procent av sådan kostnad för 
byggnadsarbete enligt 1 § första stycket som nedläggs under perioden 
den 1 oktober 1978-den 31 mars 1980. Kostnad anses nedlagd under denna 
period om den avser arbete som har utförts på byggnad och material som 
har fogats in i byggnad under perioden. 

Har statsbidrag utgått för byggnadsarbetet beräknas avdraget på den 
del av kostnaden som inte täcks av bidraget. 

3 § Yrkande om särskilt investeringsavdrag skall framställas vid 
taxeringen för det beskattningsår under vilket kostnaden har nedlagts. 
Avdraget får åtnjutas högst med belopp som svarar mot skillnaden 
mellan bruttointäkten och övriga avdrag i förvärvskällan. 

4 § Investeringsavdrag enligt 1 § medges inte för kostnader till den 
del de avser 

lokaler avsedda för bostadsändamål, 

bensinstation, parkeringshus eller parkeringsanläggning, 

butiks-, kontors-, bank-, hotell- eller restaurantlokaler, 

samlingslokaler eller nöjeslokaler, 

sporthall eller annan idrottsanläggning. 

Avdrag medges endast om den kostnad under beskattningsåret som skall 
ligga till grund för beräkning av avdraget för ett och samma byggnads  
arbete har uppgått till minst 10000 kronor. 

5 § Investeringsavdrag enligt 1 § medges endast om den skattskyldige 
företer tillfredsställande utredning om den kostnad på vilken avdrag 
skall beräknas. 

6 § I fråga om handelsbolag eller enkelt bolag beräknas 
investeringsavdrag för bolaget.
Förordning (1978:963) om ändring av livräntor enligt äldre statliga tjänstepensionsbestämmelser

1 § Denna förordning gäller egen- och familjelivräntor enligt statens
allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287) i dess lydelse före år
1974 och tjänste- och familjelivräntor enligt äldre statliga
pensionsbestämmelser. Med egenlivränta enligt SPR avses bruttobelopp
inräknat höjning enligt förordningen (1977:13) om vissa livräntor enligt
statens allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287) i dess lydelse
före år 1974.

2 § Livränta ändras i samma grad som prisbasbeloppet enligt 2
kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken har ändrats från juli
månad året före det år då livräntan har börjat betalas ut.
Förordning (2010:1656).

3 § Vid avvägning enligt 4 § 1 mom. förordningen (1959:420) med
tillläggsbestämmelser till statens allmänna
tjänstepensionsreglemente av livränta med hänsyn till
socialförsäkringsförmåner skall sådan förmån anses utgå med så
stor del av det gällande beloppet som framkommer om detta
multipliceras med kvoten mellan prisbasbeloppet vid
avgångsårets ingång och prisbasbeloppet för juli månad året
före det år då livräntan har börjat betalas ut.
Förordning (2002:867).
Statistiska centralbyråns kungörelse (1978:97) om procenttal för ändring av vissa underhållsbidrag 

Med stöd av kungörelsen (1967:63) om fastställande av procenttal enligt 
3 § andra stycket lagen den 16 december 1966 (nr 680) om ändring av 
vissa underhållsbidrag, m.m. förordnar statistiska centralbyrån 
beträffande underhållsbidrag som avses i nyss angivna lag att utgående 
bidragsbelopp skall höjas med fjorton procent fr.o.m. den 1 april 1978. 

Bidrag, vars belopp efter ändringen slutar på öretal, skall enligt nyss 
nämnda lag utgå med närmast lägre krontal.
Lag (1979:1001) om erkännande av nordiska föräldraskapsavgöranden

1 § En dom som har meddelats i Danmark, Finland, Island eller 
Norge och som avser faderskap till barn eller föräldraskap 
till barn för en kvinna som är eller har varit gift eller 
sambo med barnets mor gäller även i Sverige, om domen har fått 
laga kraft. 

Med dom jämställs i denna lag förlikning som har ingåtts inför 
domstol i Danmark. Lag (2022:1324).

2 § En fastställelse genom bekräftelse av ett faderskap eller 
av ett föräldraskap för en kvinna som är eller har varit gift 
eller sambo med barnets mor gäller i Sverige, om 
fastställelsen har skett i Danmark, Finland, Island eller 
Norge. Lag (2022:1324).

3 § En dom eller fastställelse som avses i 1 och 2 §§ gäller 
dock inte i Sverige, 

1. om domen eller fastställelsen står i strid med en här i 
landet giltig dom i en rättegång som påbörjades innan den 
andra rättegången inleddes eller innan fastställelsen skedde,

2. om domen eller fastställelsen står i strid med en här i 
landet giltig fastställelse genom bekräftelse av ett faderskap 
eller av ett föräldraskap för en kvinna som är eller har varit 
gift eller sambo med ett barns mor, ifall denna fastställelse 
skedde innan rättegången påbörjades eller innan den andra 
fastställelsen skedde,

3. om det här eller utomlands pågår en rättegång om 
faderskapet eller om föräldraskapet för en kvinna som är eller 
har varit gift eller sambo med barnets mor, ifall denna 
rättegång kan leda till en dom som gäller i Sverige och 
rättegången påbörjades innan den andra rättegången inleddes 
eller innan fastställelsen skedde, eller

4. om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för 
den svenska rättsordningen att erkänna domen eller 
fastställelsen. Lag (2022:1324).

4 § Om det vid en svensk domstol väcks en talan om faderskapet 
till ett barn eller om föräldraskapet till ett barn för en 
kvinna som är eller har varit gift eller sambo med barnets mor 
men det redan pågår en rättegång om någon av dessa frågor i 
Danmark, Finland, Island eller Norge, ska talan avvisas eller 
förklaras vilande i väntan på en dom som har fått laga kraft i 
den utländska rättegången. 

Om det pågår en rättegång i Danmark, Finland, Island eller 
Norge om faderskapet till ett barn eller om föräldraskapet 
till ett barn för en kvinna som är eller har varit gift eller 
sambo med barnets mor, får en svensk socialnämnd inte godkänna 
en bekräftelse av faderskapet eller föräldraskapet.
Lag (2022:1324).

5 § Har upphävts genom lag (2022:1324).


Övergångsbestämmelser

2022:1324

1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2022.

2. Bestämmelserna i 1-3 §§ i den nya lydelsen tillämpas även i 
fråga om domar som har meddelats före ikraftträdandet och 
fastställelser genom bekräftelse som har skett före 
ikraftträdandet. Om en dom eller en fastställelse gällde i 
Sverige före ikraftträdandet, ska domen eller fastställelsen 
gälla här även efter ikraftträdandet. En dom eller en 
fastställelse som strider mot en dom eller en fastställelse 
som gällde i Sverige före ikraftträdandet ska inte vara giltig 
här.
Lag (1979:103) om försöksverksamhet med användning av telefon vid rättegång

1 § Vid de allmänna domstolar som regeringen eller, efter regeringens 
bemyndigande, domstolsverket bestämmer får vid handläggning av mål 
försöksvis användas telefon i enlighet med vad som anges i denna lag. 
Lag (1985:1048). 

2 §  Vid förhandling enligt 42 kap. 10, 12-14 § eller 20 § andra 
stycket rättegångsbalken eller 5 § lagen (1974:8) om rättegången i 
tvistemål om mindre värden får part helt eller delvis utföra sin talan 
och höras per telefon, i den mån rätten finner det lämpligt och 
parterna samtycker till det. Detsamma gäller i fråga om huvudför  
handling i brottmål, vari anledning ej förekommer att ådöma annan 
brottspåföljd än böter. 

3 §  Förhör med vittne eller sakkunnig får hållas per telefon, i den 
mån rätten finner det lämpligt samt parterna och den som skall höras 
samtycker till det. Detsamma gäller förhör i brottmål med målsägande 
som hörs i anledning av åklagarens talan. 

4 §  Vid förhandling då telefon används får även annan åtgärd som står 
i nära samband med parts utförande av talan eller hörande av part, 
målsägande, vittne eller sakkunnig vidtas per telefon. 

5 §  Under försöksverksamheten får kallelse till förhandling eller 
till förhör per telefon ske i den ordning rätten finner lämpligt. I 
kallelse till den som skall utföra sin talan eller höras per telefon 
får ej utsättas påföljd. 

6 §  I fråga om rätt till ersättning och förskott på sådan ersättning 
vid medverkan i rättegång per telefon tillämpas vad som är föreskrivet 
om ersättning och förskott vid inställelse till förhandling.
Lag (1979:1035) med bemyndigande om utjämning  av taxor för vissa lastbilstransporter 

För att åstadkomma en utjämning av taxorna för inrikes
fjärrtransporter av gods med lastbil till eller från Gotland får
regeringen eller den myndighet som regeringen utser föreskriva ett
högsta pris för sådana transporter. Därvid får också föreskrivas ett
högsta pristillägg i den totala inrikes fjärrtrafiken för att
kompensera transportföretagen för det ekonomiska bortfall som kan
uppstå med anledning av transporter till eller från Gotland.
Förordning (1979:1036) om högsta pris för vissa lastbilstransporter

1 § Sjöfartsverket får föreskriva ett högsta pris för inrikes
fjärrtransporter av gods med lastbil till eller från Gotland
enligt lagen (2000:1377) med bemyndigande om utjämning av taxor
för vissa lastbilstransporter.

Verket får härvid också föreskriva ett sådant högsta
pristillägg i den totala inrikes fjärrtrafiken som anges i
lagen. Förordning (2000:1378).

2 § Ytterligare föreskrifter för verkställigheten av denna förordning
beslutas av Sjöfartsverket. Förordning (1992:914).

3 § Den som bryter mot någon föreskrift som har beslutats med stöd av
denna förordning döms till böter.
Förordning (1979:1082) om lokala trafikföreskrifter i vissa fall

1 § Trots i övrigt gällande bestämmelser får länsstyrelsen, om
det behövs under eller som en följd av särskilt svåra
väderförhållanden eller liknande omständigheter, meddela lokala
trafikföreskrifter för vissa vägar eller inom vissa områden.
Föreskrifterna får innebära

1. förbud mot trafik med visst eller vissa slag av fordon, och

2. begränsning till lägre hastighet än vad som annars gäller.
Förordning (2005:8).

2 § Frågor om undantag från lokala trafikföreskrifter enligt 1 § prövas
av länsstyrelsen.

3 § Ett beslut enligt 1 eller 2 § gäller omedelbart, om inte något annat
förordnas i beslutet. Beslut enligt 1 § gäller dock inte förrän de har
kungjorts.

4 § Lokala trafikföreskrifter enligt 1 § behöver inte kungöras
i länets författningssamling. De får i stället kungöras genom
att de förs in i ortstidning eller läses upp i rundradio. I den
mån det är möjligt skall föreskrifterna även märkas ut med
vägmärken.

Vad som sägs i första stycket gäller även i fråga om beslut att
ändra eller upphäva lokala trafikföreskrifter enligt 1 §.
Förordning (2005:8).

5 § Den som bryter mot en lokal trafikföreskrift enligt 1 § döms till
penningböter om gärningen inte är belagd med straff i brottsbalken eller
lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott. Förordning
(1991:1369).
Förordning (1979:1117) om särskild uppbörd av viss vägtrafikskatt år 1980, m.m.

1 § I fråga om uppbörd av skatt enligt vägtrafikskattelagen (1973:601)
i samband med de ändringar av skattesatserna för fordonsskatt och
kilometerskatt som träder i kraft den 1 februari 1980 gäller följande.

2 § Bestämmelserna i vägtrafikskattekungörelsen (1973:776) tillämpas
vid uppbörd m.m. enligt denna förordning, om inte annat följer av 3
9 §§.

Fordonsskatt

3 § Har före ingången av februari 1980 fordonsskatt påförts för tid
efter utgången av januari 1980 enligt en skattesats som gällde
dessförinnan skall tillkommande skattebelopp erläggas för tid från och
med den 1 februari 1980 till utgången av skatteåret eller, om
fordonsskatt påförts för skatteperiod, till utgången av
skatteperioden.

4 § Tillkommande skatt som avses i 3 § förfaller till betalning den 29
februari 1980.

5 § Den som vid ingången av februari 1980 är skattskyldig för ett
visst fordon är skyldig att erlägga tillkommande skatt enligt 3 § för
fordonet.

6 § Trafiksäkerhetsverket skall till den skattskyldige sända avi med
inbetalningskort avseende den tillkommande skatten. Om den
skattskyldige, som har att erlägga tillkommande skatt, inte har fått
en sådan avi, skall han senast den 22 februari 1980 anmäla detta till
länsstyrelse.

Kilometerskatt

7 § Ägaren av ett fordon skall, om fordonet är kilometerskattepliktigt
eller har varit kilometerskattepliktigt under någon del av tiden från
föregående ordinarie avstämpling till utgången av januari 1980, lämna
uppgift till ledning för beräkning av kilometerskatt. Uppgiften skall
lämnas på blankett som skall ha kommit in till trafiksäkerhetsverket
senast den 4 februari 1980.

8 § Trafiksäkerhetsverket skall sända blankett för uppgift till
ledning för beräkning av kilometerskatt till varje ägare av fordon som
är kilometerskattepliktigt eller som har varit det men på grund av
avställning inte längre är det. Beskattningsmyndigheten skall sända
sådan blankett till varje ägare av fordon som första gången blir
kilometerskattepliktigt under januari 1980.

9 § Har ägaren inte erhållit blankett enligt 8 § skall han senast den
25 januari 1980 anmäla detta till länsstyrelse.
Förordning (1979:1132) om prisnedsatta  livsmedel vid vissa sjukdomar 

1 § Den nedsättning av priset på vissa livsmedel för barn under sexton 
år som föreskrivs i 5 § lagen (1981:49) om begränsning av 
läkemedelskostnader, m.m. gäller när barnet lider av någon av följande 
sjukdomar. 

 Chron's sjukdom 
 Fenylketonuri 
 Galaktosemi 
 Komjölksproteinintolerans 
 Kort tunntarm 
 Laktosintolerans (medfödd och sekundär) 
 Kronisk njurinsufficiens 
 Socjaproteinintolerans 
 Ulcerös colit 
Förordning (1981:278). 

2 § Läkemedelsverket skall upprätta en förteckning över de livsmedel som 
omfattas av prisnedsättningen. Verket skall också ange vilka läkare som 
är behöriga att förskriva sådana livsmedel. Förordning (1990:554). 

3 § Bestämmelserna i 9-12 §§ förordningen (1954:735) om kostnadsfria och 
prisnedsatta läkemedel m.m. skal ha motsvarande tillämpning beträffande 
livsmedel som avses i denna förordning.
Lag (1979:1155) om insamling av uppgifter  för kommunal och statlig planering 

1 § För kommunal och statlig energiplanering skall ägare av 
byggnadstyperna småhus, hyreshus och övriga byggnadstyper som innehåller 
bostäder lämna uppgifter enligt denna lag. 

2 § Uppgifter skall lämnas om byggnads uppvärmningssätt, isolering och 
därmed jämförlig omständighet som har betydelse för kommunal och statlig 
energiplanering. 

3 § Uppgifter enligt 2 § skall lämnas senast den 18 september 1980 på 
blanketten för allmän fastighetsdeklaration. 

4 § För kommunal och statlig energiplanering och annan därmed jämförlig 
planering får kommun och statlig myndighet från länsstyrelsens register 
över fastighetstaxeringen, förutom de uppgifter som avses i 2 §, inhämta 
uppgifter om byggnads standard. 

5 § har upphört att gälla genom lag (1980:256). 

6 § Anvisningar om förfarandet vid länsstyrelserna och 
skattemyndigheterna lämnas av regeringen eller myndighet som regeringen 
bestämmer. Lag (1990:380).
Förordning (1979:1174) om förhandsprövning enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) av användning  av hybrid-DNA-teknik 

Tillstånd enligt 3 kap. 12 § första stycket 1 arbetsmiljölagen
(1977:1160) fordras för arbetsmetod som innefattar en sådan användning
av hybrid-DNA-teknik, att användningen får anses utgöra en oprövad
inriktning av forskningen inom hybrid-DNA-området eller av den
industriella tillämpningen av tekniken.

Tillstånd ges av arbetarskyddsstyrelsen och kan förenas med villkor.

Om ansvar för den som bryter mot första stycket finns bestämmelser i 8
kap. 2 § första stycket arbetsmiljölagen.