Lag (2016:1091) om budget och ekonomiadministration för riksdagens myndigheter

1 kap. Inledande bestämmelser

Lagens tillämpningsområde

1 § I denna lag finns bestämmelser i anslutning till 9 kap. 
regeringsformen.

2 § Bestämmelserna i lagen gäller för sådan verksamhet som 
Riksdagsförvaltningen, Riksdagens ombudsmän och Riksrevisionen 
ansvarar för. Bestämmelser om Riksbanken finns i lagen 
(2022:1568) om Sveriges riksbank.

Vad som sägs om resultatredovisning i 9 kap. 3 § andra stycket 
ska dock inte gälla för Riksdagsförvaltningen i fråga om 
resultatet för riksdagens nämndmyndigheter. Lag (2022:1586).

Effektivitet och resultat

3 § I myndighetens verksamhet ska hög effektivitet 
eftersträvas och god hushållning iakttas.

4 § Myndigheten ska för riksdagen redovisa verksamhetens mål 
och de resultat som uppnåtts.

2 kap. Budgetering och redovisning mot inkomsttitlar och 
anslag

Inkomsttitlar och anslag

1 § För budgetering och redovisning av myndighetens inkomster 
på statens budget ska inkomsttitlar för olika slag av 
inkomster användas.

2 § För budgetering och redovisning av myndighetens utgifter 
för bestämda ändamål på statens budget ska ramanslag 
användas.

Budgetering och redovisning på statens budget

3 § Myndighetens inkomster och utgifter ska budgeteras och 
redovisas brutto på inkomsttitlar och anslag med de undantag 
som anges i 4 §.

4 § Inkomster som myndigheten får disponera ska inte 
budgeteras och redovisas mot inkomsttitlar.

Ska inkomsterna helt eller till en bestämd del täcka 
utgifterna i en viss verksamhet ska inkomsterna och 
motsvarande utgifter inte heller budgeteras eller redovisas 
mot anslag. Om inkomsterna till en obestämd del ska täcka 
utgifter i en verksamhet ska inkomsterna redovisas mot anslag 
(nettoredovisning).

Villkor för ramanslag

5 § Myndigheten får tillfälligt överskrida ett anslag genom 
att en kredit motsvarande högst tre procent av det anvisade 
anslaget (anslagskredit) tas i anspråk. Följande år ska 
tillgängliga medel reduceras med ett belopp motsvarande den 
ianspråktagna anslagskrediten.

6 § Myndigheten får använda outnyttjade medel på ett anslag 
(anslagssparande) under följande år. Outnyttjade medel får 
dock användas längst två år efter det att anslaget senast var 
uppfört på statens budget.

7 § Myndigheten får besluta att medel på ett anvisat anslag 
inte ska användas. 

8 § Bestämmelserna i 5–7 §§ gäller inte om riksdagen för ett 
visst anslag beslutar om andra villkor. 

Redovisning mot inkomsttitlar och anslag

9 § Redovisning mot inkomsttitlar och anslag ska göras enligt 
10 och 11 §§, om inte riksdagen beslutar annat.

10 § Inkomster av avgifter ska redovisas mot inkomsttitel det 
budgetår som intäkterna hänför sig till. Övriga inkomster ska 
redovisas det budgetår som inkomsterna hänför sig till.

Om inkomster med stöd av 4 § andra stycket redovisas mot 
anslag, ska redovisningen dock göras på samma grund som 
gäller för de utgifter som redovisas mot anslaget enligt 
11 §.

11 § Utgifter för transfereringar ska redovisas mot anslag 
det budgetår då betalning sker. Utgifter för transfereringar 
av varor och tjänster ska dock redovisas det budgetår som 
kostnaderna hänför sig till.

Förvaltningsutgifter ska redovisas mot anslag det budgetår 
som kostnaderna hänför sig till. Utgifter för särskilda 
ekonomiska avgångsförmåner ska dock redovisas det budgetår 
som utgifterna hänför sig till.

Övriga utgifter ska redovisas mot anslag det budgetår som 
utgifterna hänför sig till.

12 § Redovisning ska ske löpande.

3 kap. Ekonomiska åtaganden

Beställningsbemyndiganden

1 § Myndigheten får för det ändamål och intill det belopp som 
riksdagen beslutat för budgetåret beställa varor eller 
tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller 
liknande som medför utgifter under senare budgetår än det 
budgeten avser.

Myndigheten får dock utan särskilt bemyndigande göra 
ekonomiska åtaganden för staten om dessa uppgår till högst 
tio procent av ett anvisat anslag, dock högst tio miljoner 
kronor.

När myndigheten begär ett bemyndigande enligt första stycket 
ska den ange under vilka år det ekonomiska åtagandet beräknas 
medföra utgifter.

Åtaganden i den löpande verksamheten

2 § Myndigheten får utan särskilt bemyndigande från riksdagen 
göra sådana ekonomiska åtaganden för staten som är nödvändiga 
för att den löpande verksamheten ska fungera 
tillfredsställande.

Myndigheten får dock som hyresgäst eller arrendator inte utan 
riksdagens bemyndigande ingå hyres- eller arrendeavtal med 
längre löptid än sex år.

4 kap. Finansiering av investeringar

Anläggningstillgångar som används i myndighetens verksamhet

1 § Anläggningstillgångar som används i myndighetens 
verksamhet ska, med de undantag som anges i 2–5 §§, inom de 
låneramar som riksdagen beslutat för budgetåret finansieras 
med lån i Riksgäldskontoret. Riksgäldskontoret beslutar om 
ränta och andra villkor för sådana lån.

2 § En anläggningstillgång som används i myndighetens 
verksamhet får helt eller delvis finansieras med bidrag som 
mottagits från icke-statliga givare.

3 § En anläggningstillgång som används i myndighetens 
verksamhet får anskaffas genom att myndigheten ingår ett 
avtal om hyra eller hyrköp (leasing). Ett sådant avtal får 
endast ingås om det, sett över tillgångens hela ekonomiska 
livslängd, leder till en lägre kostnad för staten än 
anskaffning genom köp.

4 § En anläggningstillgång som används i myndighetens 
verksamhet och som ingår i en sådan investeringsplan som 
avses i 5 kap. 3 § får finansieras med sådana 
försäljningsinkomster som avses i 5 kap. 11 §.

5 § Konstföremål, bostadsrätter och mark samt sådana 
investeringar som huvudsakligen syftar till att bevara 
riksbyggnaderna ska oavsett om tillgången används i 
myndighetens verksamhet eller inte finansieras med anslag. 

Andra tillgångar

6 § Tillgångar som inte omfattas av bestämmelserna i 1–5 §§ 
ska finansieras med anslag.

Rörelsekapital

7 § Myndigheten ska använda ett räntekonto i 
Riksgäldskontoret för de likvida medel som myndigheten 
disponerar för sin verksamhet. Myndigheten får disponera de 
ränteintäkter och ska finansiera de räntekostnader som 
uppstår på räntekontot. 

8 § Rörelsekapital i myndighetens verksamhet får finansieras 
med kredit på räntekontot. Krediten får, om inte riksdagen 
beslutar annat, uppgå till högst tio procent av de 
anslagsmedel som anvisats under året och som myndigheten 
disponerar för sin verksamhet. Riksgäldskontoret beslutar om 
ränta och andra villkor för krediten.

Övriga bestämmelser

9 § Bestämmelserna i 1–6 och 8 §§ gäller inte om riksdagen 
för en viss myndighet eller anskaffning beslutar om någon 
annan finansiering. 

5 kap. Förvärv och överlåtelse av egendom

Inledande bestämmelser

1 § I 2–12 §§ anges grunder för myndighetens förfogande över 
statens egendom. Bestämmelserna gäller dock inte sådana 
avgifter som myndigheten får disponera med stöd av 6 kap. 5 § 
eller försäljning av varor för vilka sådana avgifter tas 
ut.

Vad som sägs om fast egendom i 2–4 §§ ska även gälla för 
tomträtt och byggnad som är lös egendom.

Med försäljning avses i 4, 5 och 7–9 §§ även byte.

Fast egendom och bostadsrätt

2 § Riksdagsförvaltningen får förvärva och förvalta fast 
egendom och bostadsrätt.

3 § Riksdagsförvaltningen ska årligen till riksdagen lämna 
förslag till en investeringsplan. Planen ska innehålla 
uppgifter om förvärv och ny- och ombyggnad av fast egendom 
och bostadsrätt samt förslag till finansiering av 
investeringarna.

Om kostnaderna för ett investeringsprojekt överstiger 20 
miljoner kronor ska projektet särredovisas i 
investeringsplanen.

4 § Riksdagsförvaltningen får inte utan riksdagens 
bemyndigande sälja fast egendom.

5 § Riksdagsförvaltningen får besluta att sälja bostadsrätt 
om egendomen inte längre behövs för myndighetens 
verksamhet.

Aktier och andelar

6 § Myndigheten får inte utan riksdagens bemyndigande använda 
statens medel eller övriga tillgångar till att

1. bilda bolag, stiftelser, föreningar eller liknande 
rättssubjekt,

2. förvärva aktier eller andelar i företag, eller

3. göra kapitaltillskott i sådana rättssubjekt som avses i 1 
och 2.

7 § Myndigheten får inte utan riksdagens bemyndigande sälja 
aktier eller andelar i ett företag.

Annan lös egendom

8 § Myndigheten får besluta att överlåta annan lös egendom än 
sådan som anges i 5 och 7 §§ om egendomen inte längre behövs 
för myndighetens verksamhet eller blivit obrukbar eller om 
den inte anskaffats med statens medel.

Affärsmässighet

9 § Förvärv genom köp eller byte och försäljning ska 
genomföras affärsmässigt, om inte särskilda skäl talar mot 
det.

Disposition av försäljningsinkomster

10 § Har riksdagen beslutat om försäljning av egendom som 
myndigheten förvaltar ska myndigheten redovisa inkomsten mot 
en inkomsttitel, om inte riksdagen beslutar annat.

11 § Har Riksdagsförvaltningen beslutat om försäljning av 
bostadsrätt får förvaltningen disponera inkomsten för att 
finansiera investeringar som ingår i en sådan 
investeringsplan som avses i 3 §.

12 § Om myndigheten i annat fall än vad som avses i 11 § har 
beslutat om försäljning av lös egendom får myndigheten 
disponera försäljningsinkomsterna enligt följande. Har 
egendomen finansierats

1. med anslag får myndigheten disponera det som återstår av 
försäljningsinkomsten sedan medel motsvarande egendomens 
bokförda värde redovisats mot en inkomsttitel,

2. med lån får myndigheten disponera det som återstår av 
försäljningsinkomsten sedan lånet har lösts,

3. på något annat sätt får myndigheten disponera hela 
försäljningsinkomsten. 

Om inkomsten från en försäljning av egendom som avses i 
första stycket 1 uppgår till ett mindre belopp får 
myndigheten disponera hela inkomsten.

Inkomster får endast disponeras i den verksamhet där den 
sålda egendomen har använts.

6 kap. Avgifter

Rätten att ta ut och beräkna avgifternas storlek

1 § Myndigheten får ta ut avgifter och bestämma avgifternas 
storlek för varor och tjänster som den tillhandahåller endast 
om det följer av 2 eller 3 §, av en annan lag eller av ett 
särskilt bemyndigande av riksdagen.

2 § Myndigheten får, om det är förenligt med myndighetens 
uppgifter enligt lag, mot avgift tillhandahålla

1. tidskrifter och andra publikationer,

2. informations- och kursmaterial,

3. konferenser och kurser,

4. lokaler,

5. utrustning,

6. offentlig inköps- och resurssamordning, och

7. information i elektronisk form.

Varor och tjänster enligt första stycket får tillhandahållas 
bara om verksamheten är av tillfällig natur eller av mindre 
omfattning.

3 § Riksdagsförvaltningen och Riksrevisionen får ta ut 
avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna 
handlingar. Riksdagens ombudsmän får ta ut sådana avgifter om 
det finns särskilda skäl. Lag (2023:504).

4 § Avgifter ska, om inte riksdagen beslutar annat, beräknas 
så att de högst täcker myndighetens kostnader för 
verksamheten. Avgifter som avses i 3 § ska dock bestämmas med 
ledning av de regler som gäller för statliga myndigheter i 
allmänhet. Lag (2023:504).

Disposition av avgiftsinkomster

5 § Myndigheten får disponera avgiftsinkomster enligt 2 och 
3 §§ samt avgiftsinkomster från frivilligt efterfrågade varor 
och tjänster som myndigheten tillhandahåller.

7 kap. Donationer

Mottagande av donationer

1 § Myndigheten får ta emot en donation, om ändamålet med 
donationen har ett nära samband med myndighetens verksamhet. 
En donation får inte tas emot om den kan rubba förtroendet 
för myndigheten eller skada myndighetens anseende.

Riksdagens ombudsmän och Riksrevisionen får inte ta emot en 
donation om den riskerar att begränsa självständigheten i den 
granskande verksamheten.

2 § Myndigheten får inte ta emot en donation utan riksdagens 
medgivande om den överlåtna egendomen

1. utgörs av fast egendom, tomträtt, byggnad som är lös 
egendom eller bostadsrätt och egendomen ska behållas av 
staten längre än två år efter det att myndigheten får fri 
dispositionsrätt till egendomen,

2. utgörs av aktier eller andelar i ett företag,

3. inte får avyttras, eller

4. skulle medföra ett ökat behov av medel från statens budget 
för myndigheten.

Om egendomen utgörs av ett kulturföremål får myndigheten ta 
emot egendomen trots att den inte får avyttras.

8 kap. Kompensation för ingående mervärdesskatt

1 § Myndigheten har rätt till kompensation för belopp, 
motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen 
(2023:200), som hänför sig till verksamheten.

Myndigheten har dock inte rätt till kompensation om den 
ingående skatten hänför sig till utgifter för representation 
eller liknande ändamål. Myndigheten har inte heller rätt till 
kompensation om den ingående skatten omfattas av begränsningar 
i avdragsrätten enligt 13 kap. 16, 18, 20, 21, 22, 26 eller 
27 § mervärdesskattelagen. Lag (2023:210).

9 kap. Redovisningsskyldighet och revision

Allmänt om redovisningen

1 § Myndigheten är redovisningsskyldig inför riksdagen för 
den verksamhet den bedriver och för de tillgångar som 
myndigheten förvaltar och förfogar över. 
Redovisningsskyldigheten omfattar även myndighetens skulder 
och övriga ekonomiska åtaganden.

God redovisningssed och rättvisande bild

2 § Myndigheten är bokföringsskyldig. Bokföring och 
redovisning i myndigheten ska fullgöras på ett sätt som 
stämmer överens med god redovisningssed.

Redovisningen ska ge en rättvisande bild av verksamheten, det 
ekonomiska resultatet och ställningen samt förvaltningen av 
myndighetens tillgångar. 

Årsredovisning

3 § Myndigheten ska senast den 22 februari varje år lämna en 
årsredovisning till riksdagen för det senast avslutade 
räkenskapsåret.

Årsredovisningen ska bestå av resultatredovisning, 
resultaträkning, balansräkning, anslagsredovisning och noter. 
Myndigheten ska i årsredovisningen även lämna information om 
andra förhållanden av väsentlig betydelse för riksdagens 
uppföljning och prövning av verksamheten. 

4 § Årsredovisningen ska skrivas under av myndighetens 
ledning. 

Underskriften innebär att ledningen intygar att 
årsredovisningen ger en rättvisande bild av verksamhetens 
resultat och av kostnader, intäkter och myndighetens 
ekonomiska ställning.

Ledningen ska i anslutning till underskriften lämna en 
bedömning av om den interna styrningen och kontrollen vid 
myndigheten är betryggande.

Revision

5 § Myndighetens verksamhet ska granskas genom revision. 
Bestämmelser om revision finns i lagen (2002:1022) om 
revision av statlig verksamhet m.m. och lagen (2002:1023) med 
instruktion för Riksrevisionen. 

6 § Myndigheten ska årligen redovisa för riksdagen vilka 
åtgärder som myndigheten har vidtagit eller avser att vidta 
med anledning av revisionens iakttagelser.

Intern styrning och kontroll

7 § Myndighetens ledning ska säkerställa att det vid 
myndigheten finns en intern styrning och kontroll som 
fungerar på ett betryggande sätt.

Internrevision

8 § Vid myndigheten ska det finnas en internrevision. 

Myndigheten får samordna sin internrevision med en annan 
myndighet. 

9 § Internrevisionen ska utifrån en analys av verksamhetens 
risker självständigt granska om ledningens interna styrning 
och kontroll är utformad så att myndigheten med rimlig 
säkerhet fullgör sitt verksamhetsansvar.

10 § Internrevisionen ska bedrivas enligt god sed för 
internrevision och internrevisorer. 

11 § Myndighetens ledning ska besluta om riktlinjer och 
revisionsplan för internrevisionen och om åtgärder med 
anledning av internrevisionens iakttagelser och 
rekommendationer.

Rapportering till statens informationssystem för budgetering 
och uppföljning

12 § Rapportering till statens informationssystem för 
budgetering och uppföljning ska ske på det sätt och i den 
omfattning som gäller för statliga myndigheter i allmänhet. 

10 kap. Övriga bestämmelser

Föreskrifter

1 § Riksdagsförvaltningen får, efter att ha gett Riksdagens 
ombudsmän och Riksrevisionen tillfälle att yttra sig, meddela 
föreskrifter om tillämpningen av denna lag. Sådana 
föreskrifter får inte begränsa Riksdagens ombudsmäns eller 
Riksrevisionens självständighet i den granskande 
verksamheten. 

Överklagande

2 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas.


Övergångsbestämmelser

2020:22

1. Denna lag träder i kraft den 1 mars 2020.

2. Den äldre bestämmelsen gäller fortfarande för utgifter för 
representation eller liknande ändamål som hänför sig till 
tiden före ikraftträdandet.

2023:210

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2023. 

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.