Drivmedelsförordning (2011:346)

1 § Denna förordning är meddelad med stöd av

- 22 § drivmedelslagen (2011:319) i fråga om 5-6 a och 10-
11 a §§, 12 § 1-3, 5 och 6 samt 13 §,

- 9 § lagen (2005:1248) om skyldighet att tillhandahålla 
förnybara drivmedel i fråga om 12 § 7,

- 8 kap. 11 § regeringsformen i fråga om 12 § 4, och

- 8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga bestämmelser.

Ytterligare bestämmelser om bränslen finns i 
svavelförordningen (2014:509) och förordningen (2024:460) om 
infrastruktur för alternativa drivmedel. Förordning (2024:962).

Definitioner

2 § Termer och uttryck i denna förordning har samma innebörd
som i drivmedelslagen (2011:319).

2 a § I denna förordning avses med miljöinformation om 
drivmedel information om ett drivmedels utsläpp av 
växthusgaser över livscykeln, vilka fossila råvaror eller 
förnybara råvaror som ingår i drivmedlet och råvarornas 
ursprungsland. Förordning (2018:1517).

Miljöklasser

3 § En klassificering av drivmedel i någon av miljöklasserna 
i 4–6 och 8–10 §§ drivmedelslagen (2011:319) ska göras med
hänsyn till de provningsmetoder som anges i 
Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 
13 oktober 1998 om kvaliteten på bensin och dieselbränslen 
och om ändring av rådets direktiv 93/12/EEG, i lydelsen 
enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1513.
Förordning (2017:1298).

4 § Transportstyrelsen prövar om ett alternativt drivmedel
uppfyller kraven i 12–15 §§ drivmedelslagen (2011:319).

Kostnader för information om felaktiga drivmedel

5 § Om Transportstyrelsen har fått kostnader för att i en
drivmedelsleverantörs ställe informera om felaktiga drivmedel
enligt 18 § drivmedelslagen (2011:319), ska
drivmedelsleverantören ersätta kostnaderna.

Undantag från förbud

6 § Trots det som sägs i 6 och 16 §§ drivmedelslagen (2011:319)
får bensin som är avsedd endast för drift av kolvmotorer i
luftfartyg saluföras, om blyhalten i bensinen vid 15 grader
Celsius inte överstiger 0,8 gram bly per liter bensin.

6 a § Trots förbudet i 16 § drivmedelslagen (2011:319) får en
bensin eller ett dieselbränsle saluföras till den som avser
att använda drivmedlet för att

1. utveckla nya drivmedel, motorer eller utsläppsbegränsande
anordningar,

2. anpassa drivmedel, motorer eller utsläppsbegränsande
anordningar för marknader utanför Europeiska unionen, eller

3. i en anläggning för fordonstillverkning fylla på
nytillverkade fordon så att fordonen kan levereras till sina
köpare.

Saluföring med stöd av första stycket får inte ske där
drivmedel saluförs till andra än dem som avses i första
stycket. Förordning (2012:395).

Kvalitetsrapport

7 § En kvalitetsrapport enligt 19 § drivmedelslagen (2011:319) 
ska lämnas till Transportstyrelsen. Förordning (2017:904).

8 § Transportstyrelsen ska rapportera om kvaliteten på bensin
och dieselbränslen till Europeiska kommissionen enligt artikel
8 i direktiv 98/70/EG.

Utsläppsrapport

9 § En utsläppsrapport enligt 20 § drivmedelslagen (2011:319) 
ska avse ett kalenderår och lämnas till Statens 
energimyndighet senast den 1 april året efter kalenderåret.
Förordning (2017:904).

Åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser

10 § I utsläppsrapporten enligt 9 § ska 
drivmedelsleverantören redogöra för vilka åtgärder som 
leverantören har vidtagit eller avser att vidta för att 
uppfylla kravet i 21 § drivmedelslagen (2011:319).
Förordning (2017:904).

11 § Användning av biodrivmedel för luftfart eller av andra 
biodrivmedel får anses som en åtgärd för uppfyllande av 
kravet i 21 § drivmedelslagen (2011:319) endast om 

a) biodrivmedlet omfattas av ett hållbarhetsbesked enligt 3 
kap. lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för 
biodrivmedel och flytande biobränslen, och

b) den mängd biodrivmedel som omfattas av åtgärden ingår i 
utsläppsrapportens redovisning av den totala volymen 
levererade drivmedel. Förordning (2017:904).

11 a § Den som bedriver verksamhet med att tillhandahålla ett 
flytande eller gasformigt drivmedel eller som i den 
verksamheten också tillhandahåller el som drivmedel, ska ge 
konsumenter miljöinformation om det drivmedel som 
tillhandahålls. 

Informationen ska ges i enlighet med de föreskrifter som 
Statens energimyndighet meddelar med stöd av 13 § första 
stycket 3 och ska 

1. baseras på uppgifter som har lämnats enligt 20 § 
drivmedelslagen (2011:319), 9 § denna förordning, 3 kap. 1 e § 
lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och 
flytande biobränslen och 13 § förordningen (2011:1088) om 
hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande 
biobränslen, oavsett om uppgifterna har krävts enligt 
bestämmelserna eller lämnats frivilligt, 

2. presenteras i sin helhet på drivmedelsleverantörens 
webbplats, och 

3. i en deklaration på de anordningar som i verksamheten är 
avsedda för konsumenters påfyllnad av drivmedlet 

a) presenteras i förkortad form i fråga om uppgifter om 
utsläpp av växthusgaser och vilka råvaror som ingår i 
drivmedlet, och

b) innehålla en hänvisning till webbplatsen. 

I deklarationen ska det framgå att informationen avser 
historiska data om det drivmedel som saluförs och inte 
aktuella data om det drivmedel som faktiskt erbjuds vid 
köptillfället. Förordning (2020:210).

11 b § Informationsskyldigheten i 11 a § gäller inte ett 
säljställe med en årlig försäljningsvolym som understiger 
1 500 kubikmeter flytande drivmedel eller 1 000 000 
kubikmeter gasformigt drivmedel. Om den som tillhandahåller 
drivmedlet ändå väljer att lämna information, ska 
informationen uppfylla kraven i 11 a §.
Förordning (2018:1517).

11 c § Drivmedelsleverantören ska tillhandahålla de 
deklarationer som ska fästas på anordningar för påfyllnad av 
drivmedel enligt 11 a §. Förordning (2018:1517).

Bemyndiganden

12 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om

1. skyldighet för den som tillhandahåller en bensin eller ett 
dieselbränsle att informera konsumenter om hur stor andel 
biodrivmedel som bensinen eller dieselbränslet har, om 
metalltillsatser i drivmedlet och om lämplig användning av 
olika bränsleblandningar,

2. märkning, utformning, provning och kontroll av anordningar 
för påfyllning av drivmedel i syfte att minimera spill och 
säkra återföring av bensinångor,

3. märkning av anordningar för påfyllning av drivmedel i syfte 
att informera konsumenter om metalltillsatser i drivmedlet,

4. prövning som avses i 4 §,

5. rapportering enligt 19 § drivmedelslagen (2011:319) och 
undantag från rapporteringsskyldigheten,

6. avgifter för tillsyn och för ärendehandläggning enligt 
drivmedelslagen och föreskrifter som har meddelats i 
anslutning till den lagen, och

7. avgifter för prövning av ansökan om dispens enligt lagen 
(2005:1248) om skyldighet att tillhandahålla förnybara 
drivmedel. Förordning (2024:181).

13 § Statens energimyndighet får meddela föreskrifter om 

1. rapportering enligt 20 § drivmedelslagen (2011:319) och om 
undantag från rapporteringsskyldigheten, 

2. hur minskning av växthusgasutsläpp enligt 21 § 
drivmedelslagen ska beräknas, och 

3. utformningen av och innehållet i information till 
konsumenter enligt 11 a § och när informationen ska vara fäst 
på påfyllnadsanordningen, publicerad på webbplatsen och 
uppdaterad. 

Föreskrifterna enligt första stycket 3 ska i fråga om 
råvarornas ursprungsland avse uppgifter som är tillgängliga 
för drivmedelsleverantörerna och innebära att konsumenter ges 
information om varifrån råvarorna ursprungligen kommer. Om 
ursprungslandet är utanför Europeiska unionen eller Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet men det saknas uppgift om vilket 
land som är ursprungsland, ska föreskrifterna innebära att 
konsumenterna får information om detta. 

Innan Energimyndigheten meddelar föreskrifter enligt första 
stycket 3, ska myndigheten höra Kommerskollegium, 
Konsumentverket och Transportstyrelsen. Förordning (2019:123).

Tillsyn

14 § Tillsynen över att drivmedelslagen (2011:319), denna 
förordning och föreskrifter som har meddelats med stöd av 
förordningen följs ska utövas av 

1. Statens energimyndighet i fråga om 21 § drivmedelslagen, 9 
och 11 a-11 c §§ denna förordning och föreskrifter som har 
meddelats med stöd av 13 § denna förordning, och

2. Transportstyrelsen i övrigt. Förordning (2024:962).

14 a § Transportstyrelsen är marknadskontrollmyndighet och 
utövar marknadskontroll enligt Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) 2019/1020 av den 20 juni 2019 om 
marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om 
ändring av direktiv 2004/42/EG och förordningarna (EG) 
nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 över att produkter 
överensstämmer med kraven i Europaparlamentets och rådets 
direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om kvaliteten på 
bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv 
93/12/EEG.

Bestämmelser om en marknadskontrollmyndighets befogenhet att 
besluta om åtgärder enligt förordning (EU) 2019/1020 finns i 
drivmedelslagen (2011:319). Förordning (2022:1177).

Uppföljning

15 § Statens energimyndighet ska följa upp effekterna av 
den miljöinformation om drivmedel som ska ges enligt denna 
förordning. Förordning (2018:1517).


Övergångsbestämmelser

2018:1517

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2020 i fråga om 
1, 2 a, 13 och 15 §§ och i övrigt den 1 oktober 2021.
Förordning (2020:210).