Vuxenutbildningslag (1984:1118)

1 kap. Allmänna föreskrifter

1 § Kommuner och landstingskommuner skall verka för att vuxna deltar i
utbildning.

2 § Varje kommun skall i mån av behov anordna grundutbildning för vuxna
(grundvux).

Med grundvux avses utbildning som syftar till att ge vuxna grundläggande
färdigheter i att läsa, skriva och räkna.

3 § Varje kommun och landstingskommun får anordna kommunal
vuxenutbildning (komvux) inom de ramar och på de villkor i övrigt som
följer av denna lag och andra föreskrifter och beslut som meddelas av
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Med komvux avses sådan allmän och yrkesinriktad utbildning som syftar
till att ge vuxna möjlighet att skaffa sig kompetens motsvarande den som
ungdomar får genom grundskolan och gymnasieskolan. Komvux skall även
kunna erbjuda yrkesinriktad utbildning på gymnasial nivå utan
motsvarighet i gymnasieskolan.

3 a § Varje landstingskommun får anordna vuxenutbildning för psykiskt
utvecklingsstörda (särvux) inom de ramar och på de villkor i övrigt som
följer av denna lag och andra föreskrifter och beslut som meddelas av
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Motsvarande
gäller för kommuner som inte ingår i någon landstingskommun.

Med särvux avses sådan utbildning som syftar till att ge vuxna psykiskt
utvecklingsstörda möjlighet att skaffa sig kompetens motsvarande den som
ges i grundsärskolan.

En landstingskommun får till en kommun som ingår i landstingskommunen
överlåta att anordna särvux, om kommunen medger det och regeringen
lämnar sitt tillstånd. Lag (1988:664).

4 § Statens skolor för vuxna skall komplettera komvux genom att erbjuda
utbildning av samma slag i form av distansundervisning.

5 § Grundläggande föreskrifter om vissa andra former av vuxenutbildning
än sådana som avses i 2--4 §§ finns i lagen (1986:159) om grundläggande
svenskundervisning för invandrare och i andra författningar. Lag
(1986:160).

6 § Föreskrifterna i denna lag om rätt att delta i sådan vuxenutbildning
som avses i 2--4 §§ gäller endast dem som är folkbokförda i landet.

Med en persons hemkommun avses i denna lag den kommun i
vilken personen är folkbokförd. Med hemlandstingskommun avses
den landstingskommun till vilken hemkommunen hör. Lag (1991:531).

7 § Det som i lagen sägs om psykiskt utvecklingsstörda gäller även dem
som har fått ett betydande och bestående begåvningshandikapp på grund av
hjärnskada, föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom, samt
personer med barndomspsykos. Lag (1988:664).

2 kap. Gemensamma föreskrifter om organisation m. m.

1 § Skolöverstyrelsen skall ha tillsyn över sådan vuxenutbildning som
avses i denna lag. Länsskolnämnden skall under överstyrelsen ha tillsyn
över sådan utbildning inom länet. Lag (1988:664).

2 § har upphävts genom förordning (1990:1478).

3 § Såsom huvudmän för grundvux, komvux och särvux skall kommuner och
landstingskommuner samarbeta sinsemellan och även ta till vara
möjligheter till samarbete med vuxenutbildning i andra former. Lag
(1988:664).

4 § har upphävts genom förordning (1990:1478).

3 kap. Grundutbildning för vuxna

1 § Rätt att genomgå grundvux har den som passerat skolpliktsåldern men
som i läsning, skrivning eller räkning saknar sådana färdigheter som
normalt uppnås på grundskolans mellanstadium.

Den som inte behärskar svenska språket men har grundläggande färdigheter
i att läsa och skriva på något annat språk har inte rätt att få
undervisning i läsning och skrivning i grundvux.

Lagens bestämmelser om grundvux gäller inte vuxna som behöver
undervisning motsvarande särskolans. Beträffande sådana vuxna gäller i
stället lagens bestämmelser om särvux. Lag (1988:664).

2 § Varje kommun skall genom lämpliga åtgärder söka nå dem i kommunen
som har rätt till grundvux och motivera dem att delta i utbildningen.

3 § I en kommuns grundvux skall sökande tas emot oberoende av var i
riket de är folkbokförda. Ingen kommun behöver dock bedriva
undervisning, i vilken skulle delta endast elever som är folkbokförda i
andra kommuner när de börjar utbildningen. Inte heller behöver någon
kommun ta emot en sökande som är folkbokförd i en annan kommun, om
sökanden mycket väl skulle kunna delta i hemkommunens grundvux.

Den som har börjat i en kommuns grundvux får fullfölja utbildningen där
oberoende av om hans folkbokföring ändras under pågående utbildning. Lag
(1991:531).

4 § Kommunerna får inte av dem som söker till eller är elever i grundvux
ta ut avgifter för administrationen eller för undervisningen.

Läroböcker, skrivmaterial och andra därmed jämförliga hjälpmedel som
används i grundvux skall vara kostnadsfria för eleverna.

5 § Om en elev i grundvux har bristfälliga kunskaper i svenska språket,
får undervisningen meddelas på elevens eget språk, om eleven önskar det.
Sådan undervisning skall kompletteras med undervisning i svenska som
andraspråk inom grundvux. Lag (1986:160).

6 § När eleven har sådana färdigheter i läsning, skrivning och räkning
som normalt uppnås på grundskolans mellanstadium, skall undervisningen i
grundvux för eleven upphöra. Detta gäller oberoende av vilka kunskaper
eleven har i svenska språket.

Undervisningen för en elev skall också upphöra, om eleven inte gör
tillfredsställande framsteg.

Undervisningen skall alltid upphöra senast efter det antal timmar som
regeringen föreskriver.

Den för vilken grundvux har avslutats enligt första eller andra stycket
får på nytt beredas sådan utbildning, om särskilda skäl talar för detta.
Lag (1988:664).

7 § Den lokala styrelsen avgör frågor om antagning till samt avslutande
av grundvux enligt 6 § första och andra styckena.

Styrelsens beslut får överklagas hos skolöverstyrelsen. Överstyrelsens
beslut får inte överklagas. Lag (1988:664).

4 kap. Kommunal vuxenutbildning

1 § Komvux skall anordnas i form av kurser som är fristående från
varandra och som var och en ger utbildning motsvarande en viss
kompetensnivå i ett ämne eller inom ett yrkesområde.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
föreskrifter om undantag från första stycket.

2 § Kommuner får i sin komvux anordna kurser både på grundskolenivå och
på gymnasial nivå.

Landstingskommuner får i sin komvux anordna endast kurser för utbildning
på gymnasial nivå inom områdena vård, konsumtion, jordbruk, skogsbruk
och trädgårdsnäring. Lag (1988:112).

3 § Den som uppfyller föreskrivna behörighetsvillkor har rätt att i mån
av plats delta i kurser i komvux, om inte annat följer av föreskrifter
som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar
föreskrifter om behörighetsvillkor och om grunder för urval.

4 § I en kommuns eller landstingskommuns komvux skall sökande tas emot
oberoende av var i riket de är folkbokförda. Ingen kommun eller
landstingskommun behöver dock ta emot en sökande som inte är
folkbokförd där, om sökanden mycket väl skulle kunna delta i samma slags
utbildning i komvux som anordnas av hemkommunen eller
hemlandstingskommunen.

Den som har börjat en kurs i en kommuns eller landstingskommuns komvux
får fullfölja kursen oberoende av om hans folkbokföring ändras under
pågående utbildning. Lag (1991:531).

5 § Den lokala styrelsen för komvux i den kommun eller landstingskommun,
som anordnar den kurs ansökan avser, avgör om sökanden skall nekas
tillträde på grund av bestämmelserna i 4 § första stycket andra
meningen.

Om tillträde nekas får sökanden överklaga beslutet hos
skolöverstyrelsen. Övertyrelsens beslut får inte överklagas. Lag
(1988:664).

6 § Med det undantag som framgår av 5 § skall frågor om intagning av
elever till kurser i en kommuns eller landstingskommuns komvux avgöras
av en särskild intagningsnämnd. Dess ledamöter skall utses av den lokala
styrelsen.

Intagningsnämndens beslut får inte överklagas.

7 § Kommunerna och landstingskommunerna får inte av dem som söker till
eller är elever i komvux ta ut avgifter för administrationen eller för
undervisningen.

Såvitt gäller läroböcker, skrivmaterial, verktyg, skyddskläder och andra
därmed jämförliga hjälpmedel, som varje elev har för eget bruk och
behåller som sin egendom, får en kommun eller landstingskommun besluta
att hjälpmedlen skall anskaffas av eleverna själva på egen bekostnad
eller erbjudas mot avgifter, som högst motsvarar kommunens eller
landstingskommunens anskaffningskostnader.

I övrigt skall hjälpmedel som används i komvux tillhandahållas utan
kostnad för eleverna, om inte annat följer av föreskrifter som meddelas
av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

4 a kap. Vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda

1 § I särvux får anordnas undervisning för dem av de psykiskt
utvecklingsstörda som saknar sådana grundläggande färdigheter i läsning,
skrivning eller räkning som normalt uppnås på grundsärskolans
mellanstadium.

I särvux får också anordnas undervisning för dem av de psykiskt
utvecklingsstörda som vill skaffa sig kompetens i ett ämne som
förekommer på grundsärskolans högstadium. En sådan undervisning skall
anordnas i form av kurser som är fristående från varandra.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
föreskrifter om undantag från andra stycket. Regeringen föreskriver i
vilka ämnen särvux får anordnas. Lag (1988:664).

2 § Den som uppfyller föreskrivna behörighetsvillkor har rätt att i mån
av plats delta i särvux, om inte annat följer av föreskrifter som
meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare
föreskrifter om behörighetsvillkor och om grunder för urval. Lag
(1988:664).

3 § I särvux skall sökande tas emot oberoende av var i landet de är
folkbokförda. Ingen kommun eller landstingskommun behöver dock ta emot
en sökande som inte är folkbokförd där, om sökanden mycket väl skulle
kunna delta i samma slags utbildning i särvux som anordnas av
hemkommunen eller hemlandstingskommunen.

Den som har börjat en utbildning i särvux får fullfölja utbildningen
oberoende av om hans folkbokföring ändras under pågående utbildning. Lag
(1991:531).

4 § Kommunerna och landstingskommunerna får inte av dem som söker  till
eller är elever i särvux ta ut avgifter för administrationen eller för
undervisningen.

Om inte något annat följer av tredje stycket skall läroböcker,
skrivmaterial och andra därmed jämförliga hjälpmedel som används i
särvux vara kostnadsfria för eleverna.

I fråga om elever som deltar i sådan undervisning som avses i 1 § andra
stycket får kommunerna eller landstingskommunerna besluta att eleverna
på egen bekostnad skall anskaffa sådana hjälpmedel som de skall ha för
eget bruk och behålla. Sådana hjälpmedel får också erbjudas mot
avgifter, som högst motsvarar kommunens eller landstingskommunens
anskaffningskostnader. Lag (1988:664).

5 § När en elev som avses i 1 § första stycket har sådana färdigheter i
läsning, skrivning och räkning som normalt uppnås på grundsärskolans
mellanstadium, skall undervisningen i särvux för eleven upphöra. Detta
gäller oberoende av vilka kunskaper eleven har i svenska språket.

Undervisningen för en elev i särvux skall upphöra, om eleven inte gör
tillfredsställande framsteg.

Undervisningen skall alltid upphöra senast efter det antal timmar som
regeringen föreskriver. Lag (1988:664).

6 § Frågor om intagning av elever till särvux och om avslutande av en
sådan utbildning enligt 5 § första och andra styckena avgörs av den
lokala styrelsen för utbildningen.

Beslut i frågor som avses i 3 § första stycket andra meningen och i 5 §
första eller andra stycket får överklagas hos skolöverstyrelsen.
Överstyrelsens beslut får inte överklagas. Lag (1988:664).

5 kap. Statens skolor för vuxna

1 § Den som uppfyller föreskrivna behörighetsvillkor har rätt att i mån
av plats delta i utbildning vid statens skolor för vuxna, om inte annat
följer av föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet
som regeringen bestämmer.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar
föreskrifter om behörighetsvillkor och om grunder för urval.

2 § Frågor om intagning till utbildning vid statens skolor för vuxna
avgörs av en för skolorna gemensam intagningsnämnd.

Intagningsnämndens beslut får inte överklagas.

3 § Avgifter för undervisningen eller administrationen får inte tas ut
av dem som söker till eller är elever vid statens skolor för vuxna.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i fråga om
eleverna vid statens skolor för vuxna fatta sådana beslut som avses i 4
kap. 7 § andra stycket. I övrigt skall hjälpmedel som används i
utbildningen vid skolorna tillhandahållas utan kostnad för eleverna, om
inte annat följer av föreskrifter som meddelas av regeringen eller den
myndighet som regeringen bestämmer.

6 kap. Interkommunal ersättning

1 § Interkommunal ersättning för utbildningshuvudmannens kostnader för
en elev skall betalas enligt föreskrifterna i detta kapitel, om inte
annat följer av överenskommelse.

2 § I fall där någon deltar i grundvux som anordnas av en annan kommun
än hemkommunen, skall hemkommunen betala interkommunal ersättning till
den andra kommunen.

Detsamma gäller i fråga om komvux på grundskolenivå och komvux på
gymnasial nivå inom andra områden än vård, jordbruk, skogsbruk och
trädgårdsnäring.

3 § Om en landstingskommun i sin komvux har en elev som är folkbokförd i
en kommun som hör till en annan landstingskommun, skall
hemlandstingskommunen betala interkommunal ersättning till den andra
landstingskommunen.

Hör elevens hemkommun inte till någon landstingskommun, skall
ersättningen betalas av hemkommunen. Lag (1991:531).

3 a § Om en landstingskommun eller en kommun som inte hör till någon
landstingskommun i sin särvux har en elev som är folkbokförd i en kommun
som hör till en annan landstingskommun, skall hemlandstingskommunen
betala interkommunal ersättning till den andra landstingskommunen.

Är eleven folkbokförd i en kommun som inte hör till en landstingskommun,
skall ersättningen betalas av hemkommunen.

Vad som sägs i första och andra styckena om en hemlandstingskommuns
eller en hemkommuns skyldighet att betala interkommunal ersättning skall
gälla också om utbildningen anordnas av en kommun som hör till en
landstingskommun. Ersättningen skall då betalas till den kommunen. Lag
(1991:531).

4 § Om en kommun, som inte hör till någon landstingskommun, anordnar
komvux på gymnasial nivå inom något av områdena vård, jordbruk,
skogsbruk och trädgårdsnäring och i sådan utbildning har en elev som
inte är folkbokförd i kommunen, skall hemlandstingskommunen betala
interkommunal ersättning till kommunen. Hör inte heller hemkommunen till
någon landstingskommun, skall ersättningen betalas av hemkommunen.

När utbildning som avses i första stycket anordnas av en kommun, som hör
till en landstingskommun, är ingen kommun eller landstingskommun skyldig
att betala interkommunal ersättning. Lag (1991:531).

5 § Hemkommunen eller hemlandstingskommunen är inte skyldig att betala
interkommunal ersättning, om eleven mycket väl hade kunnat delta i
grundvux eller samma slags utbildning i komvux eller särvux som anordnas
av hemkommunen eller hemlandstingskommunen.

Detta undantag från ersättningsskyldighet gäller dock inte, om
hemkommunen eller hemlandstingskommunen innan eleven togs emot bereddes
tillfälle att yttra sig till den mottagande kommunen eller
landstingskommunen och därvid inte framförde någon sådan invändning. Lag
(1988:664).

6 § Vid oenighet om rätten till interkommunal ersättning eller om
ersättningens storlek, skall frågan avgöras av länsskolnämnden. Om någon
av parterna är en landstingskommun eller om två tvistande kommuner hör
till olika län, skall dock frågan avgöras av skolöverstyrelsen.

Länsskolnämndens beslut enligt första stycket får överklagas hos
skolöverstyrelsen. Överstyrelsens beslut får inte överklagas. Lag
(1988:664).

7 kap. Uppdragsutbildning m. m.

1 § Om uppdragsutbildning i anslutning till komvux finns bestämmelser i
lagen (1985:903) om uppdragsutbildning i anslutning till det kommunala
skolväsendet m. m. Lag (1985:904).

2 § Enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet
som regeringen bestämmer får kommuner och landstingskommuner i sin
egenskap av huvudmän för komvux ge uppdrag om utbildning, som anordnas
utanför komvux men som eleverna får tillgodoräkna sig som om den hade
fullgjorts i komvux.

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
föreskrifter om uppdragsutbildning som har samband med verksamhet som
enligt denna lag bedrivs vid statens skolor för vuxna. Lag (1985:904).

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
föreskrifter om möjlighet att inom komvux bedriva utbildning som
anpassas till bestämmelser för gymnasieskolan eller någon annan
utbildningsform för att gemensam undervisning skall kunna anordnas.

5 § I sådana föreskrifter som avses i 2--4 §§ får göras undantag från
bestämmelser i denna lag. Lag (1985:904).

8 kap. Övriga föreskrifter

1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
ytterligare föreskrifter om organisationen av sådan vuxenutbildning som
avses i denna lag samt om kommuners och landstingskommuners befattning i
övrigt med sådan utbildning.

I fråga om organ för samverkan eller motsvarande inom utbildningen får
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela
föreskrifter om att ledamöter i organet eller andra företrädare utses
och entledigas av enskilda. Lag (1988:664).

2 § Försöksverksamhet får anordnas inom sådan vuxenutbildning som avses
i denna lag. Föreskrifter om försöksverksamhet meddelas av regeringen
eller den myndighet som regeringen bestämmer. I sådana föreskrifter får
göras undantag från bestämmelser i denna lag. Lag (1988:664).

2 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om rätt för den som inte är folkbokförd i landet
att delta i sådan vuxenutbildning som avses i denna lag. Lag (1991:531).

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får utan
hinder av 4 kap. 7 § och 5 kap. 3 § meddela föreskrifter om skyldighet
att för prövning i komvux eller vid statens skolor för vuxna betala
avgift som tillfaller staten.

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge
enskilda att anordna prövning och utfärda betyg enligt de bestämmelser
som gäller för komvux och statens skolor för vuxna.

Övergångsbestämmelser

1984:1118

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985.

2. Bestämmelserna i 3 kap. 1, 3, 6 och 7 §§, 4 kap. 3--6 §§, 5 kap. 1
och 2 §§ samt 6 kap. skall tillämpas i fall där eleven antas till
utbildningen efter lagens ikraftträdande.

3. Bestämmelserna i 3 kap. 5 §, 4 kap. 2 § samt 7 kap. gäller sådan
utbildning som eleverna påbörjar efter lagens ikraftträdande.

1988:664

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1988.

Uppgifter som enligt vuxenutbildningslagen ankommer på omsorgsnämnd
skall till utgången av år 1988 fullgöras av sådan omsorgsstyrelse som
avses i 12 § lagen (1985:569) om införande av lagen (1985:568) om
särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl., om inte annat
följer av den paragrafen eller av någon annan lag.