Förordning (2017:1028) om en försöksverksamhet med snabbare handläggning av brott

1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 

– 23 kap. 24 § rättegångsbalken i fråga om 4 §,

– 48 kap. 1 § andra stycket rättegångsbalken i fråga om 
5 §,
– 1 § lagen (2018:160) om försök med 
tillgänglighetsdelgivning i brottmål i fråga om 6 §,

– 8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga 
bestämmelser. Förordning (2018:161).

2 § Avvikelserna i 3-5 §§ i fråga om samråd, underrättelser 
och fullmakt får göras vid handläggning av brott där åtal 
enligt 19 kap. rättegångsbalken ska väckas vid någon av 
följande tingsrätter: 

- Alingsås tingsrätt, 

- Attunda tingsrätt, 

- Borås tingsrätt, 

- Eksjö tingsrätt, 

- Gotlands tingsrätt, 

- Gävle tingsrätt, 

- Göteborgs tingsrätt, 

- Hälsinglands tingsrätt, 

- Jönköpings tingsrätt, 

- Linköpings tingsrätt, 

- Luleå tingsrätt, 

- Malmö tingsrätt, 

- Nacka tingsrätt, 

- Norrköpings tingsrätt, 

- Norrtälje tingsrätt, 

- Skaraborgs tingsrätt, 

- Solna tingsrätt, 

- Stockholms tingsrätt, 

- Sundsvalls tingsrätt, 

- Södertälje tingsrätt, 

- Södertörns tingsrätt, 

- Umeå tingsrätt, 

- Uppsala tingsrätt, 

- Värmlands tingsrätt, 

- Växjö tingsrätt, 

- Örebro tingsrätt, 

- Östersunds tingsrätt. 
Förordning (2022:1358).

3 § Ett sådant samråd som föreskrivs i 1 § andra stycket 
förordningen (1992:289) om särskild personutredning i 
brottmål, m.m. behövs inte om yttrandet ska lämnas inom 
kortare tid än en månad.

4 § En underrättelse som lämnas skriftligen enligt 12 b § 
andra stycket förundersökningskungörelsen (1947:948) får 
sändas på elektronisk väg i stället för med post. En 
skriftlig underrättelse behöver endast delges den misstänkte 
om det är föreskrivet ett svårare straff än fängelse i tre år 
för brottet. 

Om en underrättelse inte behöver delges enligt första stycket 
ska den misstänkte informeras om detta och även om på vilket 
sätt han eller hon kommer få del av underrättelsen.

Polismyndigheten får, efter att ha gett Åklagarmyndigheten 
tillfälle att yttra sig, meddela närmare föreskrifter om den 
information som ska lämnas enligt andra stycket.

5 § En polisman eller någon annan som håller förhör med den 
misstänkte får föreslå honom eller henne att utfärda en 
fullmakt som avses i 48 kap. 10 § rättegångsbalken, även om 
kravet i 3 § strafföreläggandekungörelsen (1970:60) på att 
det ska finnas särskild anledning att anta att saken inte 
eller bara med svårighet kan avgöras genom strafföreläggande 
om någon fullmakt inte utfärdas inte är uppfyllt.

Den misstänkte ska skriftligen underrättas av åklagaren om 
att ett strafföreläggande har godkänts med stöd av en 
fullmakt enligt första stycket. 

Åklagarmyndigheten får meddela närmare föreskrifter om 
underrättelser enligt andra stycket. 

Försök med tillgänglighetsdelgivning

6 § Tillgänglighetsdelgivning enligt lagen (2018:160) om 
försök med tillgänglighetsdelgivning i brottmål får användas 
vid de tingsrätter som anges i 2 §. Förordning (2019:675).

7 § Information om tillgänglighetsdelgivning enligt 3 § 
lagen (2018:160) om försök med tillgänglighetsdelgivning i 
brottmål ska lämnas skriftligen. 

Polismyndigheten får, efter att ha gett Domstolsverket och 
Åklagarmyndigheten tillfälle att yttra sig, meddela närmare 
föreskrifter om vad informationen ska innehålla.
Förordning (2018:161).

8 § Handlingar som görs tillgängliga vid tingsrätten 
enligt 2 § lagen (2018:160) om försök med 
tillgänglighetsdelgivning i brottmål ska samma dag sändas 
till den tilltalade om det är möjligt och inte bedöms 
obehövligt. 

Handlingarna ska sändas på elektronisk väg. Om det inte är 
möjligt ska de sändas med post till den tilltalades senast 
kända adress eller folkbokföringsadress. 

Den som delger information om tillgänglighetsdelgivning 
enligt 3 § andra stycket lagen (2018:160) om försök med 
tillgänglighetsdelgivning i brottmål ska fråga den misstänkte 
till vilken adress handlingar enligt första stycket ska 
sändas. Förordning (2018:161).

9 § En tilltalad som inställer sig hos tingsrätten för att 
hämta handlingar som hålls tillgängliga enligt 2 § lagen 
(2018:160) om försök med tillgänglighetsdelgivning i brottmål 
kan få ersättning av allmänna medel för kostnad för resa och 
uppehälle, om det är skäligt med hänsyn till hans eller 
hennes ekonomiska förhållanden, de kostnader som kan uppstå 
och omständigheterna i övrigt.

Rätten beslutar om ersättningen och får bevilja förskott. I 
övrigt gäller vad som i förordningen (1982:805) om ersättning 
av allmänna medel till vittnen, m.m. är föreskrivet om part 
enligt 21 kap. 12 § rättegångsbalken. Förordning (2018:161).