Kungörelse (1962:322) angående väg- och vattenbyggnadskåren 

Uppgift och organisation

1 § Väg- och vattenbyggnadskåren är en militär kår för reservpersonal inom
armén, som har till uppgift

att i krig förse försvarsmakten med särskilt utbildad personal för att
upprätthålla befattningar, vilka förutsätter insikter inom väg- och
vattenbyggnadsfacket,

att om det lämpligen kan ske, också i fred lämna försvarsmaktens myndigheter
biträde i ärenden, som fordrar tillgång till särskild sakkunskap inom väg- och
vattenbyggnadsfacket,

att föra register över dem som genomgått högskolans väg- och vattenbyggnads-
linje eller har motsvarande kompetens samt andra för försvarsmakten användbara
tekniker inom väg- och vattenbyggnadsfacket, samt

att i samverkan med Värnpliktsverket och andra berörda myndigheter inom
försvarsmakten föreslå såväl uttagning för försvarsmaktens behov av ett
nödvändigt antal tekniker inom väg- och vattenbyggnadsfacket som åtgärder
för denna personals ändamålsenliga verksamhet under höjd beredskap.
Förordning (1993:293).

2 § Väg- och vattenbyggnadskåren lyder direkt under chefen för armén. Chef för
kåren är en överste av första graden. Ställföreträdande chef för kåren är en
överste. Kåren utgörs i övrigt av personal med överstelöjtnants, majors,
kaptens eller löjtnants tjänstegrad. Förordning (1981:168).

3 § Chefen för väg- och vattenbyggnadskåren har till sitt förfogande
en expedition.

Anställning, tjänsteställningsbefordran och avgång

4 § Anställning i väg- och vattenbyggnadskåren kan efter ansökan erhållas av
den som har genomgått högskolans väg- och vattenbyggnadslinje eller har
motsvarande kompetens. Därvid skall följande iakttas.

1. Med löjtnants tjänstegrad får anställas dels reservofficer med löjtnants
tjänstegrad, dels annan som har motsvarande militära kompetens och anses
särskilt lämplig för anställning i kåren.

2. Med kaptens tjänstegrad får anställas den som uppfyller kraven enligt 1 och
dels fullgjort två krigsförbandsövningar, varav en i befattning på kompani-
chefsnivå eller annan motsvarande tjänstgöring, dels genomgått särskild
utbildning, dels under minst tre år utövat väl vitsordad ingenjörsverksamhet
inom väg- och vattenbyggnadsfacket och därvid visat skicklighet och ledar-
egenskaper och fortfarande är verksam inom facket.

3. Med kaptens tjänstegrad får också anställas den som dels genomgått för
värnpliktigt plutonsbefäl föreskriven utbildning och särskild utbildning för
fältarbetschef i regional stab eller har motsvarande militära kompetens, dels
fullgjort två krigsförbandsövningar eller annan motsvarande tjänstgöring, dels
under minst sex år utövat väl vitsordad ingenjörsverksamhet inom väg- och
vattenbyggnadsfacket, varav minst tre år då han visat skicklighet och ledar-
egenskaper som företagsledare eller som ledare för större avdelning, dels
fortfarande är verksam inom facket och anses särskilt lämplig för anställning
i kåren. Förordning (1987:195).

5 § Beslut om anställning i väg- och vattenbyggnadskåren meddelas i fråga om
chefen och ställföreträdande chefen för kåren av regeringen och i fråga om den
övriga personalen av chefen för armén. Beslut om befordran i kåren meddelas av
chefen för armén.

Anställning i kåren sker genom förordnande tills vidare.

Bestämmelsen i 4 kap. -4 § första stycket lagen (1976:600) om offentlig
anställning att tjänst som myndighet tillsätter skall kungöras ledig
till ansökan gäller inte anställning i kåren. Förordning (1981:168).

6 § Befordran i väg- och vattenbyggnadskåren får ske enligt följande.

1. Till kapten får befordras en löjtnant, som dels fullgjort två krigsförbands-
övningar, varav en i befattning på kompanichefsnivå eller annan motsvarande
tjänstgöring, dels genomgått särskild utbildning, dels visat skicklighet och
ledaregenskaper som ingenjör inom väg- och vattenbyggnadsfacket och fortfarande
är verksam inom facket.

2. Till major får befordras en kapten, som dels genomgått särskild utbildnings,
dels fullgjort en väl vitsordad krigsförbandsövning i en befattning på lägst
kompanichefsnivå, dels visat framstående skicklighet och ledaregenskaper såväl
vid militär tjänstgöring som vid civil verksamhet  inom väg- och vatten-
byggnadsfacket.

3. Till överstelöjtnant får befordras en major, som visat synnerligen
framstående skicklighet och ledaregenskaper såväl vid militär tjänstgöring
som vid civil verksamhet inom väg- och vattenbyggnadsfacket.
Förordning (1987:195).

7 § Reservofficer, som vunnit anställning i väg- och vattenbyggnadskåren, äger
tillgodoräkna krigsförbandsövning som fullgjorts före inträdet i kåren vid
tillämpning av 6 §. Kungörelse (1972:466).

8 § Endast den som visat duglighet och pålitlighet i tjänsten och i övrigt är
lämplig må befordras. Tillfällig sjukdom utgör icke hinder för befordran.

Befordran får icke ske utan medgivande av den som skall befordras. Den som
icke vill komma i fråga till befordran skall bekräfta det skriftligen.
Kungörelse (1972:466).

9 § Anställning i väg- och vattenbyggnadskåren upphör med utgången av det
kalenderår, under vilket den anställde uppnår 55 års ålder. Den som är lägst
kapten eller uppfyller för befordran till kapten föreskrivna villkor och som
har visat särskild lämplighet för fortsatt tjänstgöring vid försvarsmakten får
dock meddelas tillstånd att efter nämnda tid kvarstå i kåren intill utgången
av det kalenderår, under vilket han uppnår 60 års ålder. Tillståndet får för-
längas, varje gång med högst fem år, intill utgången av det kalenderår, under
vilket han uppnår 70 års ålder. Förordning (1979:1179).

10 § har upphävts genom förordning (1979:1179).

11 § Anställning i väg- och vattenbyggnadskåren upphör för den som tillträder
en tjänst som yrkesofficer.

Av 7 kap. 4 § lagen (1976:600) om offentlig anställning följer att den som är
anställd i väg- och vattenbyggnadskåren kan entledigas om han till följd av
förlust eller nedsättning av arbetsförmågan förklaras oduglig till krigstjänst.
Förordning (1987:195).

12 § Frågor om avskedande, avstängning eller läkarundersökning prövas i fråga
om chefen och ställföreträdande chefen för väg- och vattenbyggnadskåren av
statens ansvarsnämnd enligt bestämmelserna i 15 kap. 4 § lagen (1976:600) om
offentlig anställning och i fråga om övrig personal av chefen för armén. I
ärenden om läkarundersökning gäller även bestämmelserna i 22--25 §§
anställningsförordningen (1965:601).

Beslut om rätt att kvarstå i väg- och vattenbyggnadskåren meddelas av
chefen för armén.

Frågor om en anställnings upphörande enligt 7 kap. 10 § lagen om
offentlig anställning prövas av chefen för armén.

För arbetstagare hos väg- och vattenbyggnadskåren gäller en ömsesidig
uppsägningstid av tre månader. Den myndighet som prövar frågan om en
anställnings upphörande får dock medge att anställningen upphör utan att
föreskriven uppsägningstid iakttas. Förordning (1987:195).

Tjänstgöring

13 § Tjänstgöringen i väg- och vattenbyggnadskåren uppdelas i följande
tjänstgöringsperioder.

a) Första tjänstgöringsperioden om 170 dagar, som fullgörs före utgången av
det kalenderår, under vilket den tjänstgöringsskyldige uppnår 36 års ålder.

b) Andra tjänstgöringsperioden om 150 dagar, som fullgörs efter utgången av
det kalenderår, under vilket den tjänstgöringsskyldige uppnår 36 års ålder
men före utgången av det kalenderår, under vilket han uppnår 47 års ålder.

c) Tredje tjänstgöringsperioden om 60 dagar, som fullgörs efter utgången av
det kalenderår, under vilket den tjänstgöringsskyldige uppnår 47 års ålder,
men före utgången av det kalenderår, under vilket han uppnår 55 års ålder.

d) Fjärde tjänstgöringsperioden om 20 dagar, som fullgörs efter utgången av
det kalenderår, under vilket den tjänstgöringsskyldige uppnår 55 års ålder,
men före utgången av det kalenderår, under vilket han uppnår 60 års ålder.

I de angivna tjänstgöringstiderna inräknas inte in- och utryckningsdagar, om
inte regeringen bestämmer annat. Förordning (1979:1179).

14 § Personal i väg- och vattenbyggnadskåren är skyldig att fullgöra
första, andra och tredje tjänstgöringsperioderna. Den som utan att ha
varit reservofficer vunnit anställning med kaptens tjänstegrad fullgör
dock endast tredje tjänstgöringsperioden.

Personal med överstelöjtnants eller majors tjänstegrad, som kvarstår i kåren
efter 55 års ålder, skall - utöver första, andra och tredje tjänströrings-
perioderna - fullgöra fjärde tjänstgöringsperioden. Kungörelse (1974:740).

15 § Reservofficer, som har fått anställning i väg- och vattenbyggnadskåren
och för vilken bestämmelserna om tjänstgöring i reservbefälsförordningen
(1972:464) för försvarsmakten gäller, har rätt att tillgodoräkna sig annan
fullgjord tjänstgöring enligt reservbefälsförordningen än första reserv-
tjänstgöringen som tjänstgöringstid enligt denna kungörelse.

Annan reservofficer än den som avses i första stycket har rätt att av tid
före inträdet i kåren tillgodoräkna sig varje helt kalenderår från och med
det, under vilket han erhållit anställning i reserv eller, i fråga om
förtidsavgången reservofficer, som yrkesofficer -- dock tidigast det
kalenderår, under vilket han har uppnått 27 års ålder -- till och med det,
under vilket han har uppnått 36 års ålder, som en tiondel av den på första
tjänstgöringsperioden belöpande tjänstgöringen och varje kalenderår därefter
till och med det, under vilket han har uppnått 46 års ålder, som en tiondel
av den på andra tjänstgöringsperioden belöpande tjänstgöringen.

För den som utan att vara reservofficer har fått anställning i kåren efter
27 men före 36 års ålder, skall första tjänstgöringsperioden minskas med en
tiondel för varje helt kalenderår från och med det, under vilket han har
uppnått 27 års ålder till och med kalenderåret före inträdet i kåren. För
den som har fått anställning i kåren efter 36 års ålder, skall andra
tjänstgöringsperioden minskas med en tiondel för varje helt kalenderår från
och med det, under vilket han har uppnått 36 års ålder till och med kalender-
året före inträdet i kåren. Förordning (1987:195).

16 § Personal i väg- och vattenbyggnadskåren är skyldig att underkasta sig de
jämkningar i den i 14 § föreskrivna tjänstgöringsskyldigheten som föreskrivs
av regeringen, dock skall den sammanlagda tjänstgöringen före utgången av det
kalenderår, under vilket vederbörande uppnår 55 års ålder, inte överstiga 380
dagar. Förordning (1979:1179).

17 § Envar av första, andra och tredje tjänstgöringsperioderna delas upp i
krigsförbandsövningar, särskilda övningar, mobiliseringsövningar, befälskurser
och annan tjänstgöring (tjänstgöringsomgångar). Inom varje tjänstgöringsomgång
får högst sextio tjänstgöringsdagar uttas.

Närmare bestämmelser om tjänstgöringsomgångarna meddelas av chefen för
armén.

Krigsförbandsövning får enligt bestämmande av chefen för armén eller den som
han bemyndigar delas upp i två delomgångar med högst sex veckor mellan varje
delomgång. Annan tjänstgöringsomgång än krigsförbandsövning får under
förutsättning av vederbörandes medgivande delas upp enligt bestämmande av
chefen för armén eller den som han bemyndigar, om detta är lämpligt ur
utbildningssynpunkt eller särskilda tjänsteförhållanden påkallar det.

Chefen för armén eller den som han bemyndigar får medge anstånd med full-
görandet av den tjänstgöring som belöper på första, andra eller tredje
tjänstgöringsperioden samt, om det krävs av utbildningsskäl eller annan
anledning, avkorta varje tjänstgöringsperiod med högst tio dagar.
Förordning (1987:195).

18 § Anställd i väg- och vattenbyggnadskåren, vilken till följd av sjukdom
eller skada, vartill tjänstgöringen kan antagas hava varit orsak, icke del-
tagit i tjänstgöring, vartill han inryckt, äger som tjänstgöringstid tillgodo-
räkna sig den tid han sålunda varit tjänstledig. Tid för annan tjänstledighet
skall ock tillgodoräknas under förutsättning att vederbörande deltagit i
tjänstgöringen minst fyra femtedelar av den för tjänstgöringsomgången
anbefallda tjänstgöringstiden. Kungörelse (1972:466).

19 § Personal i väg- och vattenbyggnadskåren är skyldig att tjänstgöra, utöver
vad i 14 § sägs, i krig och då värnpliktiga eljest tagas i anspråk för rikets
försvar eller säkerhet eller för fullgörande av beredskapsövning.
Kungörelse (1972:466).

20 § Om frivillig tjänstgöring för personal i väg- och vattenbyggnadskåren
samt om tillgodoräkning av sådan tjänstgöring och tjänstgöring enligt 19 §
vid tillämpning av 14 § finnas särskilda bestämmelser. Kungörelse (1972:466).

Avlöningsförmåner

21 § Om avlöningsförmåner till personalen i väg- och vattenbyggnadskåren
finns bestämmelser i kollektivavtal. Förordning (1981:168).

Premier

22 § har upphävts genom förordning (1981:168).

23 § har upphävts genom kungörelse (1972:466).

24 § har upphävts genom kungörelse (1972:466).

25 § har upphävts genom kungörelse (1972:466).

26 § har upphävts genom kungörelse (1972:466).

27 § har upphävts genom kungörelse (1972:466).

28 § har upphävts genom kungörelse (1972:466).

Överklagande

29 § Beslut i ärenden om tjänstetillsättning överklagas hos försvarets
personalnämnd. Nämndens beslut får inte överklagas.

I fråga om överklagande av andra beslut enligt denna kungörelse tillämpas
18 § allmänna verksstadgan (1965:600). Förordning (1987:195).

30 § Personal i väg- och vattenbyggnadskåren, som är anställd i kåren med
tillämpning av bestämmelserna i kungörelsen (1951:497) angående väg- och
vattenbyggnadskåren och som år 1963 uppnår högst 42 års ålder, äger övergå
till anställning i kåren med tillämpning av bestämmelserna i denna kungörelse
efter ansökan senast den 31 december 1963. Därvid skall iakttagas att envar
äger som tjänstgöring samt för befordran och premier tillgodoräkna före
övergången fullgjord tjänstgöring i kåren samt att reservofficer, som vunnit
anställning i kåren, jämväl äger i angivna hänseenden tillgodoräkna tid före
inträdet i kåren enligt de grunder som angivits i 15 § andra stycket, varvid
dock tid för anställning på aktiv stat icke må tillgodoräknas för premier.
Kungörelse (1972:466).

Övergångsbestämmelser

1987:195

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1987.

De nya bestämmelserna i 15 § tillämpas inte på personal som har anställts i
reserv före förordningens ikraftträdande.