Lag (1991:1047) om sjuklön

Inledande bestämmelser

1 § En arbetstagare har enligt vad som följer av denna lag rätt att
vid sjukdom behålla lön och andra anställningsförmåner (sjuklön).

Lagen inskränker inte den rätt till sjuklön som kan finnas enligt någon
annan lag.

2 § Ett avtal som innebär att arbetstagarens rättigheter 
enligt denna lag upphävs eller inskränks är ogiltigt i den 
delen.

Utan hinder av första stycket får avvikelser göras från 8 § 
andra stycket, 9 § och 10 a § första och andra styckena genom 
kollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller 
godkänts av en sådan central arbetstagarorganisation som 
avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Den 
närmare beräkningen av sjuklönens storlek enligt 6 § första 
stycket och avdrag enligt andra stycket samma paragraf får 
också bestämmas på det sättet. En arbetsgivare som är bunden 
av ett sådant kollektivavtal får tillämpa avtalet även på 
arbetstagare som inte tillhör den avtalsslutande 
arbetstagarorganisationen, under förutsättning att de 
sysselsätts i arbete som avses med avtalet och inte omfattas 
av något annat tillämpligt kollektivavtal. Lag (2018:648).

2 a § Har upphävts genom lag (2024:400).

Förutsättningar för rätt till sjuklön

3 § Arbetstagarens rätt till sjuklön gäller från och med den första
dagen av anställningstiden. Är den avtalade anställningstiden kortare
än en månad inträder dock rätten till sjuklön endast om arbetstagaren
tillträtt anställningen och därefter varit anställd fjorton
kalenderdagar i följd. Dag då arbetstagaren varit frånvarande utan
giltigt skäl medräknas inte.

Vid beräkning av kvalifikationstiden enligt första stycket skall
tidigare anställningar hos samma arbetsgivare medräknas, om tiden
mellan anställningarna inte överstiger fjorton kalenderdagar.
Lag (1995:1480).

4 § Sjuklön betalas ut vid sjukdom som sätter ned
arbetsförmågan. Med sjukdom jämställs ett tillstånd av nedsatt
arbetsförmåga som orsakats av sjukdom för vilken betalats ut
sjuklön enligt denna lag, lön enligt 34 § sjömanslagen
(1973:282) eller sjukpenning enligt socialförsäkringsbalken
eller motsvarande äldre lagstiftning och som fortfarande
kvarstår efter det att sjukdomen upphört.

Vid bedömande av om och i vilken utsträckning arbetsförmågan är
nedsatt ska det särskilt beaktas om arbetstagaren på grund av
sjukdomen är helt eller delvis förhindrad att utföra sitt
vanliga eller därmed jämförligt arbete. Vid denna bedömning ska
det bortses från sådan nedsättning av arbetsförmågan som ligger
till grund för ersättning till arbetstagaren i form av
sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt
socialförsäkringsbalken, eller livränta vid arbetsskada eller
annan skada som avses i 41–44 kap. samma balk. Lag (2012:349).

4 a § En arbetsgivare är inte skyldig att betala ut sjuklön vid
sjukdom

1. för sådan tid som arbetstagaren omfattas av bestämmelserna i
37 kap. 3 § socialförsäkringsbalken, eller

2. om arbetstagaren inte helt har återgått i arbete och utfört
arbete under minst en dag hos arbetsgivaren efter det att
sjuklön för en hel sjuklöneperiod har betalats ut av
arbetsgivaren. Lag (2012:349).

5 § En arbetsgivare är inte skyldig att utge sjuklön om
arbetstagaren

1. ådragit sig sjukdomen vid uppsåtligt brott som han har dömts för
genom dom som har vunnit laga kraft, eller

2. medvetet eller av grov vårdslöshet lämnar oriktig eller vilseledande
uppgift angående något förhållande som är av betydelse för rätten till
sjuklön.

Sjuklönens storlek

6 § För dagar i en sjuklöneperiod enligt 7 § som 
arbetstagaren gått miste om lön och andra 
anställningsförmåner till följd av nedsättningen i 
arbetsförmågan utgör sjuklönen 80 procent av 
anställningsförmånerna före avdrag enligt andra stycket.

Från sjuklönen ska ett karensavdrag göras. Avdraget ska 
motsvara 20 procent av den sjuklön som belöper på summan av 
de anställningsförmåner som arbetstagaren genomsnittligen 
beräknas få under en vecka.

Om arbetstagaren under de senaste tolv månaderna till följd 
av bestämmelserna i andra stycket fått avdrag från sjuklönen 
vid tio tillfällen, ska avdrag för ytterligare 
sjuklöneperioder inte göras.

Om avvikelse från vad som följer av andra stycket föreskrivs 
i 15 §. Lag (2018:648).

Sjuklöneperioden

7 § Sjuklöneperioden omfattar den första dag 
arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom 
och de därpå följande tretton kalenderdagarna i sjukperioden. 
En sjuklöneperiod börjar inte om arbetstagaren inte avhåller 
sig från arbete åt arbetsgivaren. En sjuklöneperiod börjar 
dock senast dag för vilken arbetstagaren erhåller sådan 
reseersättning som avses i andra stycket. En sjuklöneperiod 
som börjat löpa bryts om anställningen upphör.

Som sjukperiod anses sådan tid under vilken arbetstagaren i 
oavbruten följd lider av sjukdom som avses i 4 §. 
Sjukperioden omfattar också tid då arbetstagaren för att 
underlätta återgång i arbetet i stället för sjuklön erhåller 
ersättning för resor till och från arbetet.

Om en sjukperiod börjar inom fem dagar från det en tidigare 
sjukperiod avslutats ska sjuklöneperioden omfatta endast så 
många dagar att den tillsammans med en sjuklöneperiod hos 
samma arbetsgivare under den tidigare sjukperioden utgör 
fjorton kalenderdagar. Inget ytterligare karensavdrag enligt 
6 § ska då heller göras. Lag (2018:648).

Sjukanmälan m. m.

8 § Sjuklön ska inte avse mistade förmåner under tid innan 
arbetsgivaren fått anmälan om sjukdomsfallet. Sjuklönen ska 
dock avse sådana förmåner från och med den dag då 
sjukdomsfallet inträffade, om arbetstagaren varit förhindrad 
att göra anmälan och sådan gjorts omedelbart efter det att 
hindret upphört.

Arbetsgivaren är skyldig att utge sjuklön för mistade förmåner 
under tid från och med den sjunde kalenderdagen efter dagen 
för sjukanmälan endast om arbetstagaren styrker nedsättningen 
av arbetsförmågan under denna tid genom intyg av läkare eller 
tandläkare. Intyget behöver inte innehålla närmare uppgift om 
vilken sjukdom arbetstagaren lider av. Om sjuklön utges för 
mistade förmåner under tid före anmälan ska den första 
ersättningsdagen anses som sjukanmälningsdag.

Finns det ett beslut enligt 10 § är arbetsgivaren inte skyldig 
att utge sjuklön om arbetstagaren inte iakttar vad som har 
ålagts honom i beslutet. Lag (2022:75).

9 § Arbetstagaren ska lämna arbetsgivaren en skriftlig
försäkran om att han eller hon har varit sjuk och i vilken
omfattning som arbetsförmågan har varit nedsatt på grund av
sjukdomen samt om han eller hon då omfattades av
bestämmelserna i 37 kap. 3 § socialförsäkringsbalken.
Försäkran behöver inte innehålla närmare uppgift om sjukdomen.
Arbetsgivaren är inte skyldig att betala ut sjuklönen innan
arbetstagaren har lämnat försäkran. Lag (2011:1073).

10 § Försäkringskassan ska, under förutsättning att det finns 
särskilda skäl som talar för det, självmant eller på 
framställning av arbetsgivaren ålägga arbetstagaren att genom 
intyg av läkare eller tandläkare styrka nedsättningen av 
arbetsförmågan

1. från och med en tidigare dag än sjunde kalenderdagen efter 
sjukanmälningsdagen i en pågående sjukperiod, eller 

2. från och med den första dagen av varje kommande sjukperiod. 

Ett beslut enligt första stycket 2 får inte avse längre tid än 
ett år. 

Ett beslut enligt denna paragraf gäller omedelbart, om inte 
något annat anges i beslutet eller bestäms av en domstol som 
prövar beslutet. Lag (2020:191).

10 a § En arbetsgivare får, om det finns särskilda skäl för 
det, begära att arbetstagaren genom intyg av läkare eller 
tandläkare styrker nedsättningen av arbetsförmågan från och 
med en tidigare dag i sjukperioden enligt 10 § första stycket 
1 eller från och med den första dagen av varje kommande 
sjukperiod enligt 10 § första stycket 2. En begäran som gäller 
kommande sjukperioder får inte avse längre tid än ett år. 
Intyget behöver inte innehålla närmare uppgift om vilken 
sjukdom arbetstagaren lider av. Arbetsgivarens begäran ska 
vara skriftlig. 

Har arbetstagaren utan godtagbart skäl underlåtit att lämna 
ett intyg i enlighet med begäran enligt första stycket, är 
arbetsgivaren inte skyldig att utge sjuklön för den del av den 
aktuella sjuklöneperioden för vilken det saknas sådant intyg. 

Om en fråga som avses i första stycket regleras i ett 
kollektivavtal som avses i 2 § andra stycket, tillämpas inte 
bestämmelserna i första och andra styckena. Lag (2020:191).

11 § Försäkringskassan får företa sjukkontroll under
sjuklöneperioden genom att

1. göra förfrågan hos arbetstagaren, hans arbetsgivare, läkare
eller någon annan som kan antas kunna lämna behövliga
uppgifter, och

2. besöka arbetstagaren.

Försäkringskassan får utan hinder av sekretess lämna ut uppgift
till arbetsgivaren om vad som framkommit vid sjukkontroll
enligt första stycket, under förutsättning att uppgiften behövs
för ställningstagande till arbetstagarens rätt till sjuklön
under sjuklöneperioden. Uppgiften får avse huruvida
arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom
eller nedsättningens omfattning. Lag (2004:788).

Anmälnings- och uppgiftsskyldighet för arbetsgivare

12 § Arbetsgivaren ska till Försäkringskassan anmäla
sjukdomsfall som har gett arbetstagare hos honom rätt till
sjuklön, om sjukperioden och anställningen fortsätter efter
sjuklöneperiodens utgång. Anmälan ska göras inom sju
kalenderdagar från denna tidpunkt. I anmälan ska uppgift
lämnas om

1. arbetsgivarens organisationsnummer, personnummer eller
samordningsnummer,

2. arbetstagarens personnummer eller samordningsnummer, och

3. det datum när sjuklöneperioden började.

Om anmälningsskyldighet vid inträffad arbetsskada finns
föreskrifter i 42 kap. 10 § socialförsäkringsbalken.
Lag (2011:1073).

Särskilt högriskskydd

13 § Försäkringskassan får, efter skriftlig ansökan, besluta
om särskilt högriskskydd för en arbetstagare som är försäkrad
för sjukpenning enligt 24–28 kap. socialförsäkringsbalken. Ett
sådant beslut får meddelas om den sökande har en sjukdom som
under en tolvmånadersperiod

1. kan antas medföra ett större antal sjukperioder, eller

2. medför risk för en eller flera längre sjukperioder.

Ett beslut som avses i första stycket första meningen får även
meddelas för en sjukperiod när den sökande som givare av
biologiskt material enligt lagen (1995:831) om transplantation
m.m. har rätt till sjuklön till följd av ingrepp för att ta
till vara det biologiska materialet eller förberedelser för
sådant ingrepp. Detsamma gäller när den sökande uppburit eller
bedömts ha haft rätt till aktivitetsersättning enligt
socialförsäkringsbalken under någon av de senaste tolv
kalendermånaderna före månaden för ansökan hos
Försäkringskassan.

För den som avses i första stycket 1 och andra stycket första
meningen ska 15 och 16 §§ tillämpas på sökanden och dennes
arbetsgivare. För den som avses i första stycket 2 och andra
stycket andra meningen ska endast 16 § tillämpas.

Ett beslut enligt första och andra styckena ska avse den
sökandes samtliga anställningar. Ett beslut enligt första
stycket ska gälla från och med den kalendermånad då ansökan
gjordes hos Försäkringskassan eller från och med den senare
kalendermånad som anges i beslutet. Detta beslut gäller till
och med den dag som anges i beslutet eller, om det finns
särskilda skäl, tills vidare. Beslutet ska upphävas om
villkoret enligt första stycket andra meningen 1 eller 2 inte
längre är uppfyllt. Om beslutet upphävs ska Försäkringskassan
på lämpligt sätt underrätta arbetsgivaren om detta. Ett beslut
enligt andra stycket andra meningen ska gälla under tolv
kalendermånader, räknat från och med månaden efter den då
beslutet meddelades. Lag (2011:1073).

14 § En arbetstagare som har gjort ansökan enligt 13 §
första stycket är skyldig att genomgå undersökning av
läkare eller tandläkare och att ge in utlåtande över
undersökningen, om Försäkringskassan finner att det behövs
för ärendets bedömning. För arbetstagarens utgifter för
undersökningen och för utlåtande över undersökningen lämnas
ersättning av Försäkringskassan i enlighet med föreskrifter
som meddelas av regeringen eller den myndighet som
regeringen bestämmer. Lag (2010:1248).

15 § Om ett beslut enligt 13 § första stycket 1 eller 
andra stycket första meningen gäller för arbetsgivaren 
betalas sjuklön ut till arbetstagaren utan sådant avdrag som 
avses i 6 § andra stycket. 

Till en sjöman på fartyg som inte uteslutande går i inre fart 
betalas sjuklön ut utan sådant avdrag som avses i 6 § andra 
stycket.

Med inre fart avses detsamma som i 64 kap. 6 § 
inkomstskattelagen (1999:1229). Lag (2018:648).

16 § En arbetsgivare hos vilken ett beslut enligt 13 §
gäller har rätt till ersättning av Försäkringskassan för de
kostnader för sjuklön som han har haft för arbetstagaren
enligt denna lag.

Utbetalning görs av Försäkringskassan efter skriftlig
ansökan av arbetsgivaren.

Ersättning får inte lämnas för längre tid tillbaka än tolv
månader före ansökningsmånaden. Lag (2010:1248).

17 § Har upphävts genom lag (2024:400).

17 a § Har upphävts genom lag (2024:400).

17 b § Har upphävts genom lag (2024:400).

17 c § Har upphävts genom lag (2024:400).

17 d § Har upphävts genom lag (2024:400).

17 e § Har upphävts genom lag (2024:400).

Tystnadsplikt

18 § Den som i en arbetsgivares personaladministrativa
verksamhet genom intyg av läkare eller tandläkare, vilket har
lämnats arbetsgivaren på grund av denna lag, eller genom
försäkran som avses i 9 § fått kännedom om en enskilds
hälsotillstånd eller personliga förhållanden i övrigt får
inte obehörigen röja vad han eller hon sålunda fått veta.

Föreskriften i första stycket medför inte någon inskränkning
i den skyldighet att lämna uppgifter som följer av lag eller
förordning.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället föreskrifterna
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Lag (2009:448).

Ansvar

19 § En arbetsgivare som inte fullgör sin skyldighet enligt 12 §
döms till böter.

Om ansvar för den som bryter mot 18 § första stycket finns föreskrifter
i brottsbalken.

Ersättning från Försäkringskassan vid tvist om sjuklön

20 § Om tvist har uppkommit om arbetstagarens rätt till
sjuklön och tvisten gäller huruvida arbetsförmågan är
nedsatt på grund av sjukdom eller nedsättningens omfattning
eller huruvida arbetstagarförhållande föreligger, kan
Försäkringskassan, efter skriftlig ansökan av en
arbetstagare som är försäkrad för sjukpenning enligt
socialförsäkringsbalken, besluta att ersättning för tid som
den omtvistade sjuklönen avser ska utges av
Försäkringskassan. Lag (2010:1248).

21 § Ersättning enligt 20 § lämnas, om det finns sannolika skäl för att
arbetstagaren har rätt till den begärda sjuklönen eller del därav och
fordran är obetald och förfallen till betalning. Ersättning lämnas inte
för sjuklön som har förfallit till betalning tidigare än tre månader
före ansökningsmånaden.

22 § Ersättning enligt 20 § lämnas inte om staten svarar för
arbetstagarens fordran hos arbetsgivaren enligt lönegarantilagen
(1992:497). Lag (1992:500).

23 § Ersättning enligt 20 § lämnas med skäligt belopp, dock 
med högst ett belopp som för dag utgör en 
trehundrasextiofemtedel av 80 procent av en 
sjukpenninggrundande inkomst som uppgår till 10,0 
prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ 
socialförsäkringsbalken. Lag (2021:1242).

24 § I den utsträckning som ersättning enligt 20 § har
utbetalats inträder Försäkringskassan i arbetstagarens rätt
enligt denna lag mot arbetsgivaren.

Om arbetstagaren har mottagit ersättning enligt 20 § och
därefter har erhållit den omtvistade sjuklönen eller del därav,
skall ersättningen i motsvarande utsträckning återbetalas.
Lag (2004:788).

Försäkringskassans handläggning

25 § Har upphävts genom lag (2004:788).

26 § I fråga om Försäkringskassans handläggning av ärenden 
enligt 10, 11, 13, 14, 16 och 20 §§ samt 24 § andra stycket 
och 27 § andra stycket tillämpas följande föreskrifter i 
socialförsäkringsbalken:

- 107 kap. 9 och 10 §§ om förbud mot utmätning och 
överlåtelse,

- 107 kap. 12 § om preskription,

- 108 kap. 2, 11 och 22 §§ om återbetalningsskyldighet,

- 108 kap. 15, 16, 19 och 21 §§ om ränta,

- 110 kap. 13 § och 31 § första stycket samt 115 kap. 4 § om 
skyldighet att lämna uppgifter,

- 110 kap. 14 § 1 och 2 om utredningsåtgärder,

- 110 kap. 39 och 42 §§ om undantag från sekretess,

- 110 kap. 52 § första stycket 2 och andra stycket samt 53 § 
om indragning eller nedsättning av ersättning,

- 112 kap. 2 och 3 §§ samt 108 kap. 10 § om interimistiska 
beslut. Lag (2024:400).

Bestämmelser om rättegången m.m.

27 § Mål mellan arbetstagare och arbetsgivare om tillämpning av
denna lag handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i
arbetstvister.

I tvist om rätt till sjuklön skall Försäkringskassan på begäran
av arbetsgivare, arbetstagare, arbetstagarorganisation eller
domstol yttra sig huruvida arbetstagarens arbetsförmåga är
nedsatt på grund av sjukdom eller om nedsättningens omfattning.
Lag (2006:361).

28 § De föreskrifter om omprövning och ändring av 
Försäkringskassans beslut som finns i 113 kap. 3-9 §§ 
socialförsäkringsbalken ska tillämpas på motsvarande sätt i 
fråga om

- beslut enligt 10 eller 13 §, 14 § andra meningen, 16 eller 
20 § eller 24 § andra stycket, och

- beslut att inte lämna yttrande enligt 27 § andra stycket.

Vidare ska föreskrifterna i 113 kap. 10-17, 19, 20 och 21 §§ 
socialförsäkringsbalken om överklagande av Försäkringskassans 
eller en domstols beslut tillämpas på motsvarande sätt i fråga 
om beslut enligt 10 § första stycket 2, 13 §, 14 § andra 
meningen, 16 eller 20 § eller 24 § andra stycket.

I övrigt får Försäkringskassans beslut enligt denna lag inte 
överklagas. Lag (2024:400).


Övergångsbestämmelser

1991:1047

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992 och tillämpas i fråga om
sjukdomsfall som inträffar efter ikraftträdandet.

1992:1701

Denna lag träder i kraft den 1 april 1993. Äldre bestämmelser skall
fortfarande gälla i fråga om sjuklön som avser tid före den dagen.

1995:1480

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

Äldre bestämmelser tillämpas på ersättning som avser tid före
ikraftträdandet.

1996:1062

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas i fråga om
sjuklöneperiod som påbörjas efter ikraftträdandet.

1997:102

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1997. De upphävda
bestämmelserna skall dock fortfarande tillämpas på ersättning
som avser tid före ikraftträdandet.

1997:569

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. Äldre bestämmelser
tillämpas fortfarande på ersättning som avser tid före
ikraftträdandet.

2000:382

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000. De nya bestämmelserna
tillämpas på sjukperiod som börjar efter ikraftträdandet.

2000:991

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser
gäller fortfarande i fråga om avgifter på ersättningar som
betalas ut före ikraftträdandet.

2001:1116

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002. Äldre bestämmelser
tillämpas fortfarande beträffande sjuklön som avser tid före
ikraftträdandet.

2003:424

1. Denna lag träder i kraft i fråga om 7 § den 1 juli 2003 och
i övrigt vid den senare tidpunkt regeringen bestämmer.

2. Den nya lydelsen av 7 § tillämpas i fråga om sjuklöneperiod
som påbörjas efter utgången av juni månad 2003.

3. När den nya lydelsen av 17 § och nya 17 a och 17 b §§ träder
i kraft tilllämpas de i fråga om sjuklönekostnader som gäller
sjuklöneperiod som påbörjas efter utgången av juni månad 2003.

4. Vid tillämpning av 17 § i dess nya lydelse och av nya 17 a
och 17 b §§ med avseende på tid under år 2003 beaktas
arbetsgivarens sammanlagda lönekostnader och sjuklönekostnader
liksom den genomsnittliga sjuklönekostnaden för tiden från och
med den 1 juli 2003 till utgången av december 2003. De
sammanlagda lönekostnaderna skall därvid multipliceras med
talet två.

5. Försäkring enligt den äldre lydelsen av 17 § får inte
tecknas efter utgången av juni månad 2003. Den äldre lydelsen
av 17, 25, 26 och 28 §§ tilllämpas fortfarande beträffande
försäkringar som tecknats före den 1 juli 2003.

2004:788

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2005.

2. Beträffande omprövning eller överklagande av beslut som har
meddelats av en allmän försäkringskassa tillämpas
föreskrifterna i punkt 4 ikraftträdande- och
övergångsbestämmelserna till lagen (2004:781) om ändring i
lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vidare tillämpas
föreskriften i punkt 5 samma ikraftträdande- och
övergångsbestämmelser om avvisningsbeslut har meddelats av en
allmän försäkringskassa.

3. Den äldre lydelsen av 17 § och den upphävda 17 a § gäller
fortfarande för sjuklönekostnader för tid före ikraftträdandet
Lag (2004:1241).

4. En arbetsgivare som tecknar en försäkring enligt 17 § under
januari månad 2005 kan begära att försäkringen skall gälla från
och med den 1 januari 2005. Lag (2004:1241).

2004:1240

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2005.

2. Den nya lydelsen av 7 § skall även tillämpas på en
sjuklöneperiod som pågår vid ikraftträdandet.

3. Den upphävda 17 b § gäller fortfarande för sjuklönekostnader
för tid före ikraftträdandet.

2006:361

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

2. Äldre bestämmelser i 23 § gäller fortfarande beträffande
ersättning som avser tid före ikraftträdandet.

2006:1539

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2007. Äldre bestämmelser
gäller fortfarande beträffande ersättning som avser tid före
ikraftträdandet.

2007:200

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007.

2. De nya bestämmelserna tillämpas första gången på sådana
återkrav som har beslutats av Försäkringskassan efter
ikraftträdandet.

2007:1004

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2008 och tillämpas på en
sjuklöneperiod som börjar efter ikraftträdandet.

2010:421

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2010.

2. Den nya lydelsen av 17 § och nya 17 a § tillämpas i fråga
om sjuklönekostnader som gäller sjuklöneperiod som påbörjas
efter utgången av juni månad 2010.

3. Vid tillämpning av 17 § i dess nya lydelse och av nya
17 a § med avseende på tid under år 2010 beaktas och beräknas
arbetsgivarens sjuklönekostnader liksom den genomsnittliga
sjuklönekostnaden för tiden från och med den 1 juli 2010 till
utgången av december 2010.

4. Försäkring enligt den äldre lydelsen av 17 § får inte
tecknas efter utgången av juni månad 2010. Den äldre lydelsen
av 17 och 28 §§ tillämpas fortfarande, för år 2010, beträffande
försäkringar som tecknats före den 1 juli 2010.

2010:1248

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.

2. Äldre bestämmelser i 20 och 23 §§ gäller för förmåner
som avser tid före ikraftträdandet.

2013:93

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller för beslut som har meddelats
före ikraftträdandet.

2014:1476

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2015.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för
sjuklönekostnader för tid före ikraftträdandet.

3. Föreskriften i 17 a § i den nya lydelsen ska tillämpas i
fråga om utbetalning som avser sjuklönekostnader för tid
efter ikraftträdandet.

2017:1307

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2018. 

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om 
ersättning som avser tid före ikraftträdandet.

2018:648

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för en 
sjuklöneperiod som har påbörjats före ikraftträdandet.

3. Vid beräkning av antal tillfällen med avdrag på sjuklönen 
enligt 6 § ska ett avdrag för karensdag som har gjorts enligt 
föreskriftens äldre lydelse likställas med ett tillfälle med 
karensavdrag. Vidare ska karensdag likställas med 
karensavdrag dels vid återinsjuknande enligt 7 §, dels för 
den som före ikraftträdandet har fått ett beslut om särskilt 
högriskskydd enligt 13 §.

2020:190

1. Denna lag träder i kraft den 7 april 2020.

2. Bestämmelserna i 8 § i den nya lydelsen ska dock tillämpas 
för tid från och med den 13 mars 2020.

3. De upphävda bestämmelserna i 10 och 10 a §§ ska inte 
tillämpas för tid efter den 12 mars 2020.

4. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för intyg som avser 
tid före den 13 mars 2020.

2021:1242

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om ersättning 
som avser tid före ikraftträdandet.

2022:74

1. Denna lag träder i kraft den 7 februari 2022.

2. Lagen tillämpas dock för tid från och med den 19 januari 
2022.

3. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för sjuklön som avser 
tid före den 19 januari 2022.

2024:400

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2024.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för kostnader för 
sjuklön som har redovisats i arbetsgivardeklarationer till och 
med redovisningsperioden juni 2024.

3. I fråga om ersättning för kostnader för sjuklön som har 
redovisats i arbetsgivardeklarationer för 
redovisningsperioderna januari-juni 2024 gäller andra-fjärde 
styckena.

I stället för vad som anges i den upphävda 17 § ska en 
arbetsgivare vars kostnader för sjuklön, inklusive därpå 
belöpande avgifter och skatt, under den aktuella 
sexmånadersperioden överstiger en viss del av arbetsgivarens 
totala lönekostnader, inklusive därpå belöpande avgifter och 
skatt, med den begränsning som följer av den upphävda 17 a §, 
få ersättning med högst 125 000 kronor för överskjutande del 
av sjuklönekostnaden enligt tredje stycket.

Ersättning för sjuklönekostnaden lämnas till den del kostnaden 
överstiger

- 0,5 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad uppgår till högst 1 500 000 kronor för 
sexmånadersperioden,

- 0,9 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 1 500 000 men inte 3 miljoner kronor 
för sexmånadersperioden,

- 1,2 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 3 men inte 6 miljoner kronor för 
sexmånadersperioden,

- 1,3 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 6 men inte 10 miljoner kronor för 
sexmånadersperioden, och 

- 1,5 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 10 miljoner kronor för 
sexmånadersperioden.

I stället för vad som anges i den upphävda 17 a § ska, i fråga 
om ersättning som avser perioden januari-juni 2024, 
ersättningen minskas med det belopp Försäkringskassan har 
betalat ut till en arbetsgivare enligt 16 §, om utbetalningen 
har gjorts under perioden januari-juni 2024.