Lag (1991:572) om särskild utlänningskontroll

Allmänna bestämmelser

1 § En utlänning får utvisas ur landet enligt denna lag, om
det

1. är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet, eller

2. med hänsyn till vad som är känt om utlänningens tidigare
verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han
eller hon kommer att begå eller medverka till terroristbrott
enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott
eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott.
Lag (2009:1545).

2 § Beslut om utvisning enligt denna lag meddelas av
Migrationsverket. Frågan om utvisning tas upp på ansökan av
Säkerhetspolisen.

Om Polismyndigheten eller Migrationsverket finner anledning
att anta att ett beslut om utvisning enligt 1 § bör meddelas,
ska myndigheten anmäla detta till Säkerhetspolisen.

Om Säkerhetspolisen har ansökt om utvisning enligt 1 § och
utlänningen har ansökt om uppehållstillstånd,
statusförklaring, resedokument eller ställning som varaktigt
bosatt, ska ansökningarna handläggas tillsammans enligt denna
lag. Detsamma gäller om utlänningen ansöker om
uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument eller
ställning som varaktigt bosatt under handläggningen av
ärendet om utvisning.

Även en ansökan om uppehållstillstånd, statusförklaring,
resedokument eller ställning som varaktigt bosatt som görs av
en utlänning som är utvisad enligt 1 § eller har meddelats
motsvarande beslut enligt äldre lag ska handläggas enligt
denna lag om utlänningen befinner sig i Sverige.
Lag (2014:589).

2 a § Migrationsverkets beslut enligt denna lag i fråga om
utvisning, uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument
eller ställning som varaktigt bosatt får överklagas till
regeringen. I övrigt får beslut som meddelas av en
förvaltningsmyndighet enligt denna lag överklagas endast i de
fall som anges i denna lag.

Säkerhetspolisen får överklaga Migrationsverkets beslut
enligt denna lag, om det kan överklagas och går
Säkerhetspolisen emot. Lag (2014:197).

2 b § Har Migrationsverket beslutat att en utlänning som har
ansökt om uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument
eller ställning som varaktigt bosatt inte ska utvisas enligt
denna lag, ska ett överklagande från utlänningen handläggas
enligt utlänningslagen (2005:716), om inte Säkerhetspolisen
överklagar Migrationsverkets beslut. Lag (2014:197).

3 § När Migrationsverkets beslut i fråga om utvisning
överklagas, ska verket skyndsamt lämna över handlingarna i
ärendet till Migrationsöverdomstolen.

Migrationsöverdomstolen ska med ett eget yttrande lämna
handlingarna vidare till regeringen.

I yttrandet ska det särskilt anges om det finns hinder enligt
12 kap. 1, 2 eller 3 § utlänningslagen (2005:716) mot att
beslutet verkställs. Finner Migrationsöverdomstolen att
sådant hinder mot verkställighet finns, får regeringen inte
avvika från den bedömningen. Lag (2009:1545).

3 a § Om regeringen handlägger ett ärende om utvisning och
utlänningen ansöker om uppehållstillstånd, statusförklaring,
resedokument eller ställning som varaktigt bosatt ska
regeringen upphäva det överklagade beslutet och överlämna
ärendet till Migrationsverket för handläggning. Lag (2014:197).

3 b § Beslutar regeringen att en utlänning inte ska utvisas
enligt denna lag och har utlänningen ansökt om
uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument eller
ställning som varaktigt bosatt, får regeringen överlämna
ärendet i dessa delar till Migrationsverket för prövning
enligt utlänningslagen (2005:716). Lag (2014:197).

3 c § Vid överklagande enligt denna lag är såväl
Migrationsverket som Säkerhetspolisen utlänningens motpart
vid handläggningen i Migrationsöverdomstolen och hos
regeringen. Lag (2009:1545).

3 d § I 2 a § lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa
regeringsbeslut finns en bestämmelse om rätt för EES-
medborgare och sådana medborgares familjemedlemmar att hos
Högsta förvaltningsdomstolen ansöka om rättsprövning av ett
beslut om utvisning enligt denna lag. Lag (2010:1403).

4 § Beslut om utvisning skall förenas med förbud för utlänningen att
utan tillstånd av regeringen återvända till Sverige. Förbudet meddelas
för en viss tid eller utan tidsbegränsning. I beslutet skall
utlänningen, om förbudet är tidsbegränsat, upplysas om vilken dag
förbudet upphör att gälla. Han skall vidare upplysas om den påföljd som
en överträdelse av förbudet kan medföra enligt 24 §.

4 a § En utlänning som enligt 4 §, eller motsvarande äldre
bestämmelser, har förbjudits att återvända till Sverige för
en viss tid eller utan tidsbegränsning får ges ett särskilt
tillstånd av regeringen att göra ett kort besök här, om
besöket gäller synnerligen viktiga angelägenheter. Om det
finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges på ansökan
av någon annan än utlänningen. Lag (2009:1545).

4 b § Har en EES-medborgare eller en sådan medborgares
familjemedlem enligt 4 §, eller motsvarande äldre
bestämmelser, förbjudits att återvända till Sverige får
regeringen helt eller delvis upphäva förbudet, om det finns
särskilda skäl för att förbudet inte längre ska gälla.
Lag (2012:130).

4 c § I ett beslut om utvisning enligt denna lag ska anges
till vilket land utlänningen ska utvisas.

Om det finns särskilda skäl, får mer än ett land anges i
beslutet.

Beslutet ska innehålla de anvisningar om verkställigheten som
omständigheterna i det enskilda fallet kan ge anledning till.
Lag (2012:130).

5 § I ärenden enligt denna lag gäller följande föreskrifter i 
utlänningslagen (2005:716) i tillämpliga delar:

1 kap. 3 b § om EES-medborgare,

1 kap. 13 § om skyndsam handläggning,

3 a kap. 2 § om familjemedlemmar till EES-medborgare,

4 kap. 1-4 §§ om flyktingar och alternativt skyddsbehövande,

5 kap. 1-1 c, 2 a-2 d, 3-10 a, 12-16 och 17-19 §§ om 
uppehållstillstånd,

5 a kap. 1-4 och 6 §§ om ställning som varaktigt bosatt,

5 b kap. 1-20 §§ om uppehållstillstånd för forskning, studier 
inom högre utbildning, viss praktik, visst volontärarbete och 
au pair-arbete,

6 kap. 3 § om arbetstillstånd,

6 a kap. 1-11 §§ om EU-blåkort,

6 b kap. 1-15 §§ om tillstånd för företagsintern förflyttning, 
ICT,

6 c kap. 1-11 och 14 §§ om tillstånd för säsongsarbete,

8 kap. 12 och 13 §§ om utvisning av EES-medborgare och sådana 
medborgares familjemedlemmar,

8 kap. 14 § om utvisning av utlänningar med permanent 
uppehållsrätt, EES-medborgare som har vistats i Sverige under 
de tio närmast föregående åren och EES-medborgare som är barn,

8 a kap. 2 § första stycket om sådana hänsyn som ska tas till 
anknytningen till det svenska samhället, om fråga uppkommit om 
utvisning av en utlänning som har ställning som varaktigt 
bosatt i Sverige,

9 kap. 4 och 5 §§ om omhändertagande av pass och andra 
identitetshandlingar,

9 kap. 8 § om fotografi och fingeravtryck,

9 kap. 12 § om omhändertagande för att verkställa ett 
avvisnings- eller utvisningsbeslut,

9 kap. 13 § om andra åtgärder för att möjliggöra 
verkställighet,

10 kap. 1, 2, 4-11 och 17 §§ om förvar och uppsikt,

12 kap. 1-5, 13 a och 21-23 §§ om verkställighet av beslut om 
utvisning,

13 kap. 1-7 §§ om muntlig handläggning hos 
förvaltningsmyndighet,

13 kap. 10 § om motivering av beslut,

13 kap. 11 § om tolkersättning,

13 kap. 12 § om rättelse av beslut på grund av oriktig 
uppgift,

13 kap. 15 och 16 §§ om DNA-analys,

16 kap. 1 § andra stycket om Migrationsöverdomstolen,

17 kap. 1 och 2 §§ om skyldighet att lämna uppgifter,

18 kap. 1 § andra och tredje styckena om offentligt biträde 
för barn, och

19 kap. 1-4 §§ om kostnadsansvar.

Skyldigheten enligt 17 kap. 1 § utlänningslagen att lämna 
uppgifter gäller vid tillämpningen av denna lag även i 
förhållande till regeringen. Lag (2022:305).

6 § Har upphävts genom lag (2009:1545).

7 § Har upphävts genom lag (2009:1545).

Förvar och uppsikt

8 § En utlänning får tas i förvar, om det finns ett beslut om
utvisning enligt denna lag eller om det är sannolikt att ett
sådant beslut kommer att meddelas och det finns anledning anta
att utlänningen annars kommer att hålla sig undan eller bedriva
brottslig verksamhet i Sverige eller hans eller hennes
identitet är oklar. Om utlänningen är under 18 år, får han
eller hon inte utan synnerliga skäl tas i förvar. Detsamma
gäller hans eller hennes vårdnadshavare eller en av dem, om de
är flera.

Under de förutsättningar som anges i första stycket kan
utlänningen ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt.
Lag (2005:720).

8 a § Säkerhetspolisen svarar för att ett beslut om förvar
verkställs.

En utlänning som hålls i förvar enligt denna lag ska placeras
i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Den som är
under arton år får dock inte utan synnerliga skäl placeras i
sådana lokaler. En utlänning som är under arton år och som
hålls i förvar enligt denna lag ska i första hand placeras i
sådana förvarslokaler som Migrationsverket ansvarar för enligt
11 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716). För behandlingen av en
utlänning som placerats i verkets förvarslokaler gäller
bestämmelserna om Migrationsverkets behandling av förvarstagna
i 11 kap. utlänningslagen.

För behandlingen av en utlänning som placerats i
kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest gäller
häkteslagen (2010:611) i tillämpliga delar. Utlänningen ska,
utöver vad som följer av nämnda lag, beviljas de lättnader och
förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och
säkerheten inom anstalten, häktet eller arresten.
Lag (2010:621).

9 § Om frågan om utvisning ännu inte har förts till
Migrationsverket, får Säkerhetspolisen besluta att utlänningen
skall tas i förvar eller ställas under uppsikt, även om
förutsättningarna i 8 § inte är för handen. Ett sådant beslut
skall genast anmälas till Migrationsverket, som snarast skall
pröva om åtgärden skall bestå. Lag (2005:720).

9 a § Har en ansökan om utvisning gjorts enligt denna lag
beslutar den myndighet som handlägger ärendet om förvar eller
uppsikt.

Om en utlänning som har tagits i förvar eller står under
uppsikt utvisas enligt denna lag, ska den myndighet som
beslutar om utvisningen pröva om utlänningen fortfarande ska
hållas i förvar eller stå under uppsikt. Lag (2009:1545).

9 b § Migrationsverket är handläggande myndighet från det att
verket tar emot en ansökan om utvisning till dess att verket
meddelar beslut eller utlänningen har lämnat landet eller
Säkerhetspolisen har tagit emot ärendet, eller, om
Migrationsverkets beslut överklagas, till dess att ärendet
tas emot av Migrationsöverdomstolen.

Migrationsöverdomstolen är handläggande myndighet från det
att domstolen tar emot ett ärende till dess att ansvarigt
departement  tar emot det.

Regeringen är handläggande myndighet från det att ärendet
tagits emot av ansvarigt departement.

Säkerhetspolisen är handläggande myndighet från det att
myndigheten tar emot ett beslut om utvisning för
verkställighet till dess att verkställighet har skett.
Lag (2009:1545).

9 c § När regeringen är handläggande myndighet beslutar
ansvarigt statsråd i frågor om förvar och uppsikt. Regeringen
får inte besluta att ta eller hålla kvar någon i förvar eller
att ställa någon under uppsikt. Regeringen får däremot
upphäva ett beslut om förvar eller uppsikt. Lag (2009:1545).

9 d § Säkerhetspolisens beslut om förvar i andra fall än som
avses i 9 § och Migrationsverkets beslut om förvar får
överklagas till Migrationsöverdomstolen. Ett sådant beslut
får överklagas utan begränsning till viss tid.

Om ett statsråd har beslutat om förvar prövar Högsta
förvaltningsdomstolen på framställan av utlänningen om åtgärden
ska bestå.

Migrationsverkets beslut i särskilda fall i frågor om
behandlingen eller placeringen av en utlänning som hålls i
förvar får överklagas till Migrationsöverdomstolen.
Lag (2010:1403).

Hinder mot verkställighet m. m.

10 § Om utvisning har beslutats enligt denna lag eller om
motsvarande beslut har meddelats enligt äldre lag men hinder
som anges i 12 kap. 1, 2 eller 3 § utlänningslagen (2005:716)
möter mot att beslutet verkställs eller om beslutet av någon
annan särskild anledning inte bör verkställas, ska den
beslutande myndigheten förordna att verkställighet tills
vidare inte får ske (inhibition) eller bevilja utlänningen
ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Utvisningsbeslutet får
inte verkställas under den tid ett uppehållstillstånd gäller.

Har den beslutande myndigheten beslutat om inhibition ska
utvisningsbeslutet och beslutet om inhibition prövas på nytt
av myndigheten när det finns skäl till det. Så länge
utvisningsbeslutet fortfarande gäller men inte har kunnat
verkställas, ska Säkerhetspolisen före utgången av varje
kalenderår efter det då beslutet meddelades anmäla hos den
beslutande myndigheten huruvida det finns skäl för prövning
av beslutet.

Har utlänningen beviljats ett tidsbegränsat
uppehållstillstånd ska Migrationsverket ompröva
utvisningsbeslutet när uppehållstillståndet löper ut.

Om regeringen vid prövningen enligt andra stycket överväger
att häva ett beslut om inhibition, ska ansvarigt statsråd
eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer, inhämta ett
yttrande från Migrationsöverdomstolen. Därvid tillämpas 3 §
tredje stycket.

Migrationsverkets beslut i fråga om inhibition eller
tidsbegränsat uppehållstillstånd får överklagas till
regeringen. Därvid tillämpas 3 §. Lag (2009:1545).

11 § Om ett beslut om utvisning enligt denna lag tills vidare
inte ska verkställas på grund av inhibition eller ett
tidsbegränsat uppehållstillstånd, får den myndighet som
beslutar om utvisning enligt denna lag besluta att
utlänningen på vissa tider ska anmäla sig hos
Polismyndigheten (anmälningsplikt). Den som beslutar om
anmälningsplikt ska i beslutet ange omfattningen av
anmälningsplikten men får uppdra åt Säkerhetspolisen eller
Polismyndigheten att utforma de närmare villkoren för hur den
ska fullgöras. Om utvisningsbeslutet grundas på 1 § 2, får
den myndighet som beslutar om utvisning också bestämma att
19–22 §§ ska tillämpas på utlänningen.

Efter beslut om utvisning enligt denna lag får
Migrationsverket på ansökan av Säkerhetspolisen besluta
enligt första stycket. Även regeringen får efter beslut om
utvisning enligt denna lag meddela beslut enligt första
stycket i samband med att regeringen beslutar om inhibition
eller tidsbegränsat uppehållstillstånd i ett ärende om
verkställighet enligt 13 a § första stycket.

Innan regeringen som första instans beslutar om
anmälningsplikt ska ansvarigt statsråd eller den tjänsteman
som statsrådet bestämmer inhämta ett yttrande från
Migrationsöverdomstolen.

Ett beslut av Migrationsverket i en fråga som avses i första
stycket får överklagas till regeringen. Därvid tillämpas 3 §
första och andra styckena. Lag (2014:589).

11 a § Om ett beslut om avvisning eller utvisning enligt 8
eller 8 a kap. utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande
äldre bestämmelser inte kan verkställas och det finns sådana
omständigheter i fråga om utlänningen som avses i 1 § 1 eller
2, får Migrationsverket på ansökan av Säkerhetspolisen
besluta om anmälningsplikt enligt 11 § första stycket. Om det
finns sådana omständigheter i fråga om utlänningen som avses
i 1 § 2, får Migrationsverket också besluta att 19–22 §§ ska
tillämpas på honom eller henne.

Ett beslut som Migrationsverket har meddelat enligt första
stycket får överklagas till regeringen, varvid 3 § första och
andra styckena tillämpas. Lag (2014:197).

12 § Ett beslut enligt 11 eller 11 a § gäller i längst tre år
räknat från dagen för beslutet om avvisning eller utvisning.
Lag (2009:1545).

Verkställighet

13 § Om inhibition eller ett beslut om tidsbegränsat
uppehållstillstånd inte har meddelats, ska ett beslut om
utvisning enligt denna lag verkställas så snart det kan ske
efter det att beslutet vunnit laga kraft. Säkerhetspolisen
ska svara för verkställigheten. Den beslutande myndigheten
får dock bestämma att en annan myndighet ska ombesörja
verkställigheten.

Verkställighet av ett beslut om utvisning av en EES-
medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem får ske
tidigast fyra veckor från den dag då EES-medborgaren eller
familjemedlemmen fick del av beslutet, om det inte finns
synnerliga skäl för att verkställa beslutet genast.
Lag (2009:1545).

13 a § Om den verkställande myndigheten finner att
verkställigheten av ett beslut om utvisning inte kan
genomföras eller att ytterligare besked behövs, ska
myndigheten underrätta den beslutande myndigheten om detta.
Den beslutande myndigheten ska då pröva om inhibition eller
tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 10 § ska meddelas.

Innan regeringen prövar frågan om inhibition eller
tidsbegränsat uppehållstillstånd ska ansvarigt statsråd eller
den tjänsteman som statsrådet bestämmer inhämta ett yttrande
från Migrationsöverdomstolen. Beträffande yttrandet gäller
3 § tredje stycket.

Innan regeringen har prövat om inhibition eller tidsbegränsat
uppehållstillstånd enligt 10 § ska meddelas, får ansvarigt
statsråd besluta att verkställighet inte får ske.
Lag (2009:1545).

Muntlig förhandling

13 b § Migrationsöverdomstolen ska innan den yttrar sig
enligt denna lag hålla muntlig förhandling. I fall som avses
i 10 §  fjärde och femte styckena, 11 § tredje och fjärde
styckena, 11 a § andra stycket och 13 a § andra stycket
behöver dock inte någon muntlig förhandling hållas, om en
sådan är uppenbart obehövlig.

Vid en muntlig förhandling ska utlänningen höras.
Migrationsöverdomstolen får bestämma att även andra än
utlänningen ska höras vid förhandlingen. Utlänningen ska få
tillfälle att ange sin ståndpunkt och att uttala sig om de
omständigheter som åberopas i ärendet.

När muntlig förhandling hålls innan Migrationsöverdomstolen
yttrar sig enligt 3 §, 10 § femte stycket, 11 § fjärde
stycket eller 11 a § andra stycket ska Säkerhetspolisen och
Migrationsverket  redogöra för omständigheterna i ärendet och
ges tillfälle att ställa frågor till utlänningen och andra
som hörs i ärendet. Säkerhetspolisen och Migrationsverket ska
även lämna andra upplysningar som behövs för att genomföra
förhandlingen. Lag (2009:1545).

13 c § I ett ärende om förvar som handläggs av regeringen får
ansvarigt statsråd eller den tjänsteman som statsrådet
bestämmer besluta om muntlig förhandling och uppdra åt
Migrationsöverdomstolen att hålla denna.

Vid en muntlig förhandling ska utlänningen höras.
Regeringskansliet får bestämma att även andra personer än
utlänningen ska höras. En representant för Regeringskansliet
ska närvara vid  förhandlingen.

Utlänningen ska vid förhandlingen få tillfälle att redogöra
för sin ståndpunkt och uttala sig om de omständigheter som
åberopas i ärendet. Lag (2009:1545).

Anmälningsplikt och tvångsmedel efter beslut av domstol

14 § Om det i fall som avses i 11 eller 11 a § bedöms
föreligga risk för att utlänningen begår eller medverkar till
brott mot rikets säkerhet eller brott som anges i 1 § första
stycket 2 efter utgången av den i 12 § angivna treårsfristen,
får anmälningsplikt beslutas även för tid efter denna frists
utgång. På motsvarande grunder får förordnas att 19–22 §§ ska
tillämpas på utlänningen för sådan tid, om risken avser brott
som anges i 1 § första stycket 2.

Frågor som avses i första stycket prövas av Stockholms
tingsrätt på ansökan av Säkerhetspolisen. Beslut i en sådan
fråga ska meddelas för en viss tid och högst tre år, räknat
från den dag då beslutet ska börja tillämpas.

För förfarandet vid rätten gäller, utom i de hänseenden som
anges i fjärde stycket, vad som är föreskrivet om mål som rör
allmänt åtal för brott för vilket inte är föreskrivet
lindrigare straff än fängelse i sex månader.

Tvångsmedel enligt 24 och 25 kap. rättegångsbalken får inte
tillgripas. En skriftlig berättelse eller en uppteckning
eller upptagning av en sådan berättelse som avses i 35 kap.
14 § rättegångsbalken får åberopas som bevis. Bestämmelsen i
10 kap. 3 § andra stycket andra meningen offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) gäller inte. Beslutet får grundas
även på handlingar eller annat material som enligt första
stycket samma paragraf inte får lämnas ut till parter.
Lag (2009:1545).

15 § I de mål som avses i 14 § får rätten, om det finns skäl till det,
besluta om anmälningsplikt eller förordna om tillämpning av 19--22 §§
för tiden till dess ärendet har avgjorts slutligt.

Rättens beslut i de mål som avses i 14 § gäller omedelbart, om inte
något annat förordnas. Om ett tidigare meddelat beslut gäller då ärendet
avgörs, får rätten bestämma att det nya beslutet skall börja tillämpas
först när giltighetstiden för det tidigare har gått ut.

16 § Om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl
till det, får Säkerhetspolisen häva eller i för utlänningen
förmånlig riktning ändra ett beslut som rätten har meddelat
enligt 14 §. Säkerhetspolisen får också besluta om tillfällig
lättnad och vidta omedelbart nödvändig jämkning.
Lag (2013:651).

17 § Ett beslut av rätten enligt 14 § upphör att gälla, om
utvisningsbeslutet verkställs eller upphävs.

Särskilda bestämmelser om tvångsmedel

18 § Bestämmelserna i 19-22 §§ tillämpas i fråga om en
utlänning i den mån Migrationsverket, regeringen eller en
domstol har bestämt det enligt denna lag. Lag (2005:720).

19 § Utlänningen får underkastas husrannsakan,
kroppsvisitation eller kroppsbesiktning, om det är av
betydelse för att utreda om utlänningen eller en organisation
eller grupp som han eller hon tillhör eller verkar för
planlägger eller förbereder terroristbrott enligt 2 § lagen
(2003:148) om straff för terroristbrott. Det är också
tillåtet att ta fingeravtryck av utlänningen och fotografera
honom eller henne.

Säkerhetspolisen eller Polismyndigheten beslutar om åtgärder
enligt första stycket. I fråga om sådana åtgärder gäller i
övrigt 28 kap. rättegångsbalken i tillämpliga delar.
Lag (2014:589).

20 § För ett sådant ändamål som avses i 19 § första stycket 
kan rätten, om det finns synnerliga skäl, meddela 
Säkerhetspolisen eller Polismyndigheten tillstånd enligt 
27 kap. rättegångsbalken till hemlig avlyssning av elektro-
nisk kommunikation eller, om det är tillräckligt, hemlig 
övervakning av elektronisk kommunikation.

Rätten kan för ett sådant ändamål som avses i 19 § första 
stycket, om det finns synnerliga skäl, även meddela 
Säkerhetspolisen eller Polismyndig-heten tillstånd att närmare 
undersöka, öppna eller granska post- eller tele-
grafförsändelser, brev, andra slutna handlingar eller paket 
som har ställts till utlänningen eller som avsänts från honom 
eller henne och som påträffas vid husrannsakan, 
kroppsvisitation eller kroppsbesiktning eller som finns hos 
ett befordringsföretag.

I det tillstånd som avses i andra stycket kan rätten förordna 
att en försändelse som avses i tillståndet och som ankommer 
till ett befordringsföretag, ska hållas kvar till dess den 
närmare undersökts, öppnats eller granskats. Förordnandet ska 
innehålla underrättelse om att meddelande om åtgärden inte får 
lämnas till avsändaren, mottagaren eller någon annan, utan 
tillstånd av den som har begärt åtgärden.

I lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning finns bestämmelser 
om att rätten kan meddela Säkerhetspolisen eller 
Polismyndigheten tillstånd enligt den lagen. 
Lag (2020:64).

21 § Det tillstånd som avses i 20 § ska meddelas att gälla
för en viss tid som inte överstiger en månad.

Frågan om tillstånd prövas av Stockholms tingsrätt på yrkande
av Säkerhetspolisen eller Polismyndigheten. Rättens beslut om
tillstånd gäller omedelbart. I fråga om förfarandet tillämpas
i övrigt 27 kap. rättegångsbalken på motsvarande sätt.
Lag (2014:589).

21 a § Om det vid hemlig avlyssning av elektronisk
kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk
kommunikation har kommit fram uppgifter om ett brott som inte
är av betydelse för det ändamål som har föranlett avlyssningen
eller övervakningen, får uppgifterna användas för att utreda
brottet. Förundersökning eller motsvarande utredning om brottet
får dock inledas på grund av dessa uppgifter endast om

1. det är föreskrivet fängelse i ett år eller däröver för
brottet och det kan antas att brottet inte föranleder endast
böter, eller

2. det finns särskilda skäl.

Om det har kommit fram uppgifter om förestående brott, får
uppgifterna användas för att förhindra brott. Lag (2012:283).

22 § En upptagning eller uppteckning som har gjorts vid
hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation ska granskas
snarast möjligt. Granskningen får utföras endast av rätten,
Säkerhetspolisen, Polismyndigheten eller en åklagare.

Om upptagningen eller uppteckningen innehåller något som inte
är av betydelse för ändamålet med avlyssningen, ska den i
denna del omedelbart förstöras efter granskningen. I fråga om
brott eller förestående brott som inte är av betydelse för
ändamålet med avlyssningen ska dock 27 kap. 24 § andra och
tredje styckena rättegångsbalken tillämpas.

En försändelse eller någon annan handling som omfattas av
tillstånd enligt 20 § får inte närmare undersökas, öppnas
eller granskas av någon annan än rätten, Säkerhetspolisen,
Polismyndigheten eller en åklagare. En sådan handling ska
undersökas snarast möjligt. När undersökningen har slutförts,
ska en försändelse som finns hos ett befordringsföretag
sändas till den som försändelsen är ställd till och en annan
handling återlämnas till den hos vilken handlingen
påträffats, om den inte tas i beslag. Lag (2014:1420).

Straff

23 § Till fängelse i högst ett år eller, när omständigheterna
är mildrande, till böter döms

1. den som hjälper en utlänning som är underkastad förbud
enligt 4 § att komma in i Sverige,

2. den som hindrar eller försöker hindra verkställighet av
ett beslut om utvisning enligt denna lag, eller

3. en utlänning som bryter mot anmälningsplikt som har
beslutats enligt 11, 11 a eller 14 §.

För försök eller förberedelse till brott som avses i första
stycket 1 döms till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.

Om en utlänning under den tid då han står under åtal för
brott enligt första stycket 3 fortsätter att begå sådant
brott, ska vad han gjort sig skyldig till före varje åtal
anses som ett särskilt brott. Lag (2009:1545).

24 § Till fängelse i högst ett år eller, om brottet är ringa,
till böter döms en utlänning som uppehåller sig i Sverige
fastän han eller hon enligt ett verkställt beslut om utvisning
enligt denna lag inte har haft rätt att återvända hit. Detta
gäller dock inte om utlänningen har flytt hit för att undgå
förföljelse som avses i 4 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716).

I ringa fall skall åtal för brott enligt första stycket inte
väckas annat än om det är påkallat från allmän synpunkt.
Lag (2005:720).

Övriga bestämmelser

25 § Medan handläggningen av ett utvisningsärende enligt denna
lag pågår, får åtal inte väckas mot utlänningen utan
regeringens medgivande innan ärendet avgjorts. Lag (2005:720).

26 § Har upphävts genom lag (2005:720).

27 § Offentligt biträde ska förordnas för den som åtgärden
avser, om det inte måste antas att behov av biträde saknas, i
ärenden enligt denna lag om

1. utvisning,

2. anmälningsplikt,

3. verkställighet av beslut om utvisning, om beslut om
inhibition eller tidsbegränsat uppehållstillstånd meddelats,

4. verkställighet av beslut om utvisning dock endast såvitt
avser fråga om förvar och utlänningen hållits i förvar sedan
mer än tre dagar, och

5. om tillämpning av tvångsmedel enligt 11 eller 11 a §.
Lag (2009:1545).

28 a § Beslut av Säkerhetspolisen, Migrationsverket eller
Regeringskansliet enligt denna lag får överklagas till
Migrationsöverdomstolen när myndighetens beslut avser

1. fråga om offentligt biträde, eller

2. ersättning i ett ärende som handläggs enligt denna lag.
Lag (2009:1545).

28 b § Säkerhetspolisens, Migrationsverkets eller
Regeringskansliets beslut om avvisande av ombud eller biträde
får överklagas särskilt till Migrationsöverdomstolen.

Samma myndigheters beslut i jävsfrågor får överklagas till
Migrationsöverdomstolen endast i samband med överklagande av
det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet.
Lag (2009:1545).

28 c § Migrationsverkets beslut enligt denna lag om
ersättning för kostnad för DNA-analys får överklagas till
Migrationsöverdomstolen. Lag (2009:1545).

28 § I ärende hos regeringen fattas beslut i fråga om
offentligt biträde av Regeringskansliet. Lag (2005:720).

Övergångsbestämmelser

1991:572

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991, då lagen (1989:530) om
åtgärder för att förebygga våldsdåd med internationell bakgrund
(terroristlagen) skall upphöra att gälla.

Bestämmelserna i 10 § andra stycket, 11 § första stycket samt 12--16 §§
tillämpas även när regeringen enligt 17 § första stycket terroristlagen
(1989:530), 73 § utlänningslagen (1980:376), 8 § lagen (1973:162) om
särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med
internationell bakgrund eller 51 § tredje stycket utlänningslagen
(1954:193) har förordnat att avvisnings- eller utvisningsbeslut ej skall
verkställas.

Bestämmelserna i 11 § andra stycket samt 12--16 §§ är tillämpliga också
när beslut om avvisning eller utvisning har meddelats enligt
terroristlagen (1989:530) eller utlänningslagen (1980:376) och när
beslut om avvisning, förpassning, förvisning eller utvisning har
meddelats enligt utlänningslagen (1954:193). Är någon vid
ikraftträdandet underkastad anmälningsplikt enligt äldre bestämmelser,
gäller dock beslutet härom, även om den i 12 § angivna treårsfristen har
gått till ända, intill utgången av december 1991, om det ej har upphävts
dessförinnan. Om bestämmelserna i 19--22 §§ terroristlagen (1989:530) är
tillämpliga på någon vid ikraftträdandet, tillämpas bestämmelserna i
19--22 §§ denna lag på honom intill samma tidpunkt, om ej annat följer
av förordnande som meddelas av regeringen.

Vid tillämpning av 23 § första stycket 1 och 2 samt 24 § likställs med
förbud och beslut om utvisning som där avses motsvarande beslut enligt
äldre lag. Med föreskrift enligt 23 § första stycket 3 likställs
motsvarande föreskrifter som meddelats enligt äldre lag.

Om det i en lag eller i en annan författning hänvisas till en föreskrift
som har ersatts genom bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den
nya bestämmelsen.

1996:1649

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

2. Bestämmelserna i 28 § andra och tredje stycket tillämpas inte på
beslut som meddelats innan lagen har trätt i kraft. För sådana beslut
gäller fortfarande föreskrifterna i den upphävda rättshjälpslagen
(1972:429).

2005:720

1. Denna lag träder i kraft den 31 mars 2006.

2. Ärenden som har kommit in till eller väckts hos regeringen
före den 31 mars 2006 skall handläggas enligt äldre
föreskrifter, utom i fråga om förvar eller uppsikt.

3. Ärenden som överklagats till Utlänningsnämnden enligt 28 §
men inte avgjorts före den 31 mars 2006 skall överlämnas till
Migrationsöverdomstolen.

2009:1545

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010.

2. Om Säkerhetspolisen har ansökt om utvisning före den 1
januari 2010 tillämpas 1 § i dess äldre lydelse.