PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Kungörelse (1960:167) i anledning av  Sveriges tillträde till den i Genève den  20 mars 1958 avslutade överenskommelsen om antagande av enhetliga regler för typgodkännande  av utrustning och delar till motorfordon samt för ömsesidigt erkännande av sådant godkännande 

1 § Tillverkare av utrustning eller delar till motordrivet fordon eller
släpfordon (fordonsdetaljer) äger på därom hos Vägverket gjord ansökan
erhålla typgodkännande av sådan i tillverkningen ingående fordonsdetalj,
som överensstämmer med föreskrifterna i reglemente, vilket av Sverige
antagits såsom bilaga till omförmälda överenskommelse.
Förordning (1992:1470).

2 § Meddelas typgodkännande, skall Vägverket tillika meddela sökanden
tillstånd att å sådan av honom tillverkad fordonsdetalj, som
överensstämmer med den godkända typen, anbringa märke, som anvisas i
reglementet.

Meddelas sådant tillstånd åt någon, som ej är boende inom riket, skall
såsom villkor för tillståndets giltighet gälla, att han här i riket har
ett hos Vägverket anmält ombud med fullmakt att svara i allt som
gäller tillståndet. Erinran härom skall göras i tillståndet.

Tillståndet må av Vägverket återkallas, då anledning därtill förekommer.
Förordning (1992:1470).

3 § Fordonsdetalj, som med tillstånd enligt 2 § försetts med där
anvisat märke, skall i avseende å sin typ anses överensstämma med vad
i fordonskungörelsen (1972:595) eller med stöd därav är föreskrivet
om detaljens beskaffenhet.

Vad nu sagts skall ock gälla beträffande fordonsdetalj, vilken enligt
därå anbragt märke typgodkänts i främmande stat enligt reglemente,
som av Sverige antagits såsom bilaga till överenskommelsen i
förhållande till den främmande staten, dock endast såframt detaljen
är tillverkad inom område tillhörande stat, som avses i artikel 3
av överenskommelsen. Förordning (1987:54).

4 § På Vägverket ankommer att meddela de ytterligare föreskrifter,
som erfordras för tillämpning av denna kungörelse. Förordning (1992:1470).

5 § Reglemente, som avses i 1 §, skall hållas tillgängligt hos
Vägverket. Förordning (1992:1470).

6 § Använder någon märke, som i 2 § sägs, utan vederbörligt tillstånd
eller eljest i strid med vad i denna kungörelse eller med stöd av
densamma föreskrivits, dömes den felande till böter, om ej gärningen
eljest är i lag belagd med strängare straff. Kungörelse (1967:680).
Kungörelse (1960:198) med anledning av  Sveriges tillträde till den i Stockholm den 4  januari 1960 undertecknade konventionen angående  upprättandet av Europeiska frihandelssammanslutningen 

Kungl. Maj:t har funnit gott tillkännagiva, att den i Stockholm den 4
januari 1960 undertecknade konventionen angående upprättandet av
Europeiska frihandelssammanslutningen med stöd av riksdagens beslut
ratificerats av Sverige den 1 april 1960. Sedan konventionen
ratificerats jämväl av Danmark, Norge, Portugal, Schweiz, Storbritannien
och Österrike har densamma i enlighet med bestämmelserna i artikel 40 i
konventionen trätt i kraft den 3 maj 1960. Konventionen har i svensk
text den lydelse som härvid fogad bilaga, i vilken jämväl den engelska
texten medtagits, utvisar.

Kungl. Maj:t föreskriver, att konventionen skall införas i tullverkets
författningssamling.

Det åligger generaltullstyrelsen att i samråd med kommerskollegium och,
då anledning förekommer, statens jordbruksnämnd utfärda de föreskrifter,
vilka föranledas av beslut, som fattas av det i artikel 32 i
konventionen omförmälda rådet och av Kungl. Maj:t för ändamålet
överlämnas till generaltullstyrelsen. Föreskrifterna skola fortlöpande
införas i tullverkets författningssamling.

Regeringen ger till känna att bilaga B till konventionen angående
upprättandet av Europeiska frihandelssammanslutningen
(EFTA-konventionen) en ligt beslut av frihandelssammanslutningens råd
har den ändrade lydelse som framgår av bilaga 2 till
frihandelsförordningen (1987:1185). Förordning (1991:1399).


Övergångsbestämmelser

1994:1607

1. Denna förordning träder i kraft samtidigt med lagen (1994:1500)
med anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om varor som anmälts
eller borde ha anmälts till förtullning innan denna förordning trätt i
kraft samt i fråga om kontroll av ursprungsintyg som utfärdats före
dagen för Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

3. Tillstånd varigenom någon har blivit "godkänd exportör" inom
ramen för avtal om frihandel med annat land gäller fortfarande,
dock längst ett år efter dagen för anslutningen. Närmare villkor för
den fortsatta giltigheten finns i bilaga VI till fördraget den 24 juni
1994 om Konungariket Norges, Republiken Österrikes, Republiken
Finlands och Konungariket Sveriges anslutning till Europeiska
unionen, se lagen (1994:1500) med anledning av Sveriges
anslutning till Europeiska unionen och tillkännagivandet
(1994:1501) av fördrag och andra instrument med anledning av
Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

4. Förekommer det i en lag eller i en annan författning hänvisning
till en författning som upphävts genom denna förordning skall
hänvisningen i stället gälla EG: s bestämmelser eller svenska
tullförfattningar.
Stadga (1960:200) för Längmanska företagarfonden 

1 § Längmanska företagarfonden består av den med litt A. betecknade
delen av den donation, som finländske handlanden Erik Johan Längman
genom testamente den 20 december 1859 upprättat till förmån för
Sveriges alla stånd och folkklasser.

2 § Fonden har till ändamål att främja företagsamhet, företrädesvis
hantverk, slöjd, småindustri, jordbruk, skogsbruk och fiske.

3 § Ur fonden skall utgå bidrag till åtgärder av gemensamt intresse för
ett flertal företagare, såsom forskning, rådgivning, upplysning,
yrkesutbildning, försöksverksamhet, utredningar och
marknadsundersökningar.
Enskild företagare må ock, om särskilda skäl äro därtill, tilldelas
bidrag för åtgärd, som han icke kan antagas vara i stånd att själv
bekosta.

4 § Fondens verksamhetsområde skall tills vidare omfatta Norrbottens
län samt, i den mån det är lämpligt med hänsyn till verksamhetens art
och inriktning, angränsande delar av nordligaste Sverige.

5 § Av fondens årliga avkastning skall en fjärdedel läggas till
kapitalet samt återstoden användas till utdelning och
förvaltningskostnader.

6 § Bidrag ur fonden beviljas av en särskild nämnd, Längmanska
företagarfondens nämnd.
Nämnden äger taga initiativ i allt, som tillhör främjandet av fondens
syften.

7 § Nämnden består av ordförande och fem andra för högst fyra år
utsedda ledamöter.

Ordförande är tills vidare landshövdingen i Norrbottens län eller vid
förfall för honom landssekreteraren i länet.
Av övriga ledamöter utser länsstyrelsen i Norrbottens län en ledamot,
som skall vara målsman för forskningsintressen, samt landstinget,
lantbruksnämnden, skogsvårdsstyrelsen och företagareföreningen i
Norrbottens län vardera en ledamot.
För varje ledamot utses i enahanda ordning en suppleant. (Kungörelse
1968:9)

8 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden så ofta
omständigheterna därtill föranleda.
Nämnden är beslutför, då utom ordföranden minst tre ledamöter äro
tillstädes. Såsom nämndens beslut gäller den mening, varom de flesta
förena sig eller vid lika röstetal den som biträdes av ordföranden.
Vid sammanträde skall föras protokoll, som justeras av ordföranden.
Nämnden äger inom eller utom sig utse sekreterare.

9 § Kostnaderna för nämndens verksamhet utgå ur fonden.
Ordförande, ledamöter och suppleanter äga i anledning av uppdraget
åtnjuta dels arvode, som fastställes av Kungl. Maj:t, dels
resekostnadsersättning och traktamente enligt rese- och
traktamentsklass A i allmänna resereglementet.
Ersättning till sekreteraren fastställes av Kungl. Maj:t efter
framställning av nämnden.

10 § Statskontoret, som förvaltar fondmedlen, har att efter
framställning från nämnden verkställa de utbetalningar från fonden,
vilka beslutas jämlikt bestämmelserna i denna kungörelse.

11 § Det åligger nämnden att årligen dels före den 1 september till
Kungl. Maj:t avgiva berättelse över nämndens verksamhet under senast
förflutna budgetår, dels inom därför stadgad tid till
riksrevisionsverket för granskning överlämna räkenskaper med
tillhörande verifikationer för senaste budgetår. (Kungörelse 1968:9)
Lag (1960:22) om statlig krigsförsäkring 

1 § Är Sverige i krig, skall bestämmelserna i 2-4 §§ tillämpas.

Är Sverige i krigsfara eller råder det sådana utomordentliga
förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför Sveriges
gränser eller av att Sverige har varit i krig eller krigsfara, får
regeringen föreskriva att 2-4 §§ skall tillämpas.

Föreskrift enligt andra stycket skall underställas riksdagens
prövning inom en månad från det den utfärdades. Sker inte
underställning eller godkänner riksdagen inte föreskriften inom två
månader från det underställningen skedde, upphör föreskriften att
gälla. Lag (1994:1632).

2 § Staten äger meddela transport- och motorfordonsförsäkring mot
krigsrisk samt mot risk att egendom lägges under embargo eller
uppbringas eller genom annan dylik åtgärd anhålles av främmande
stat eller av den, som där tillvällat eller söker tillvälla sig
makten. Mot samma risker må försäkring meddelas även av egendom,
som lagrats i utlandet för införsel till riket eller i anslutning
till utförsel från riket.

Staten må ock åt svenskt försäkringsbolag  eller sammanslutning av
sådana bolag meddela återförsäkring av försäkring, varom i första
stycket förmäles, av transportförsäkring i övrigt, av allmän
egendoms-, inkomst- och ansvarighetsförsäkring samt av
trafikförsäkring.

Med avseende å statlig försäkring, som avses i första stycket,
skall lagen om försäkringsavtal icke äga tillämpning. Lag
(1975:1017).

3 § Riksförsäkringsverket och bolag, som avses i 1 § lagen om
yrkesskadeförsäkring, äga att för olycksfall, som till följd av
krigsåtgärd drabbar å fartyg eller annat transportmedel
tjänstgörande person, meddela försäkring till högre
ersättningsbelopp samt med ersättningar av annan art än eljest.
Bolag, som nyss sagts, må med delägare i bolaget sluta avtal om
försäkring för olycksfall, varom här är fråga, att gälla för annan
tid eller träda i kraft vid annan tidpunkt än i 43 § samma lag
stadgas. Lag (1966:41).

4 § Staten må åt riksförsäkringsverket eller bolag, som avses i
3 §, meddela återförsäkring av försäkring, som verket eller
bolaget meddelat. Lag (1966:41).

5 § Närmare föreskrifter rörande tillämpningen av denna lag
meddelas av regeringen. Lag (1975:1017).
Statens avtalsnämnds Cirkulär (1960:404) till statliga myndigheter och institutioner angående grunder för beräkning av sysselsättningsgrad för viss städningspersonal vid tillämpningen av statens allmänna tjänstepensionsreglemente m.m.

För städningspersonal i statens tjänst skall vid tillämpningen av
statens allmänna tjänstepensionsreglemente (SPR) bl.a. följande
gälla.

Med minst halvtidstjänstgöring enligt 3 § 1 och 2 mom. SPR skall
förstås en arbetstid av minst 21 timmar 15 minuter i genomsnitt per
vecka.

Med minst halvtidstjänstgöring enligt 10 § SPR skall förstås en
arbetstid av minst 21 timmar 15 minuter i genomsnitt per vecka, dock
att för kvinnliga arbetstagare i vad avser tid såsom arbetare före den
1 juli 1959 med minst halvtidstjänstgöring skall förstås en arbetstid
av minst 21 timmar i genomsnitt per vecka.

I enlighet med av Kungl. Maj:t den 1 april 1960 lämnat bemyndigande
får statens avtalsnämnd meddela följande grunder för beräkning av
sysselsättningsgrad enligt SPR i fall då arbets- och löneförhållanden
för städningspersonal reglerats i s.k. prisavtal.

Veckoarbetstiden för regelmässig städning å söckendagar, för städning
å sön- och helgdagar samt för storstädning framräknas enligt följande
regler:

a) Den uträknade årslönen för /k/ regelmässig städning å söckendagar
/-k/ exklusive kallortstillägg -- efter avdrag av ev.
nattidsförhöjning -- divideras med den för ortsgruppen i avtalet för
året angivna timlönen och kvoten divideras därefter med 50.

b) Det uträknade årsbeloppet för /k/ städning å sön- och helgdagar
/-k/ -- efter avdrag av förhöjningen på grund av arbetets förläggande
till sådan tid -- divideras med den för ortsgruppen i avtalet för året
angivna timlönen och kvoten divideras därefter med 50.

c) Årsbeloppet av /k/ storstädningsersättning /-k/ -- efter avdrag för
ev. nattids- eller sön- och helgdagsförhöjningar -- divideras med den
för ortsgruppen i avtalet för året angivna timlönen och kvoten
divideras därefter med 50.

Övergångsbestämmelse

För arbetstagare anställda före den 1 oktober 1965 skall följande
gälla:

Vid arbetsplatser, där arbetsfria lördagar tillämpas och månadslönen
för städningspersonal till följd därav reduceras med i prisavtalet § 8
mom. 4 st. 4 angivet procenttal, skall vid beräkning av årslönen för
regelmässig städning å söckendagar enligt a) hänsyn icke tagas till
denna reducering. Statens avtalsverks cirkulär (1965:527).

Anm. 1: För städerskor, vilka sysselsättas inom områden där arbetet är
inställt viss del av året, t.ex. skolstäderskor, skall vid beräkning
av arbetstiden enligt ovanstående regler årsbeloppen beräknas på basis
av vad som skulle hava utgått i anställningen, därest arbetet omfattat
12 månader.

De sålunda framräknade veckoarbetstiderna för envar av punkterna
a)--c) summeras, varvid framgår, huruvida de för respektive moment i
SPR angivna förutsättningarna uppfyllas eller ej.

Anm. 2: För städerskor avlönade enligt det s.k. tidavtalet skall
liksom hittills arbetstidsberäkningen grundas på i respektive avtal
angivna arbetstider. Statens Avtalsverks cirkulär (1967:661).
Kungörelse (1960:472) angående tillämpning av lagen den 5 juni 1959 (nr 254) om utlämning för brott till Danmark, Finland, Island och Norge

Kungl. Maj:t har, med stöd av 20 § första stycket lagen den 5 juni 
1959 om utlämning för brott till Danmark, Finland, Island och Norge, 
funnit gott förordna, att nämnda lag skall från och med den 1 
september 1960 vinna tillämpning i förhållande till samtliga 
omförmälda stater. 

Har framställning om utlämning gjorts före den 1 september 1960 men 
ej blivit dessförinnan slutligen prövad, skall frågan prövas enligt 
nämnda lag. Beträffande förfarandet i ärendet skall dock lagen den 6 
december 1957 om utlämning för brott tillämpas.
Lag (1960:513) om beredskapstillstånd

1 § Befinner sig riket i krigsfara, må Konungen för stärkande av 
rikets försvarsberedskap förordna om beredskapstillstånd. 

Beredskapstillstånd upphör, när Konungen förordnar därom. 

2 § Är riket i omedelbar krigsfara, må förordnande om 
beredskapstillstånd eller om skärpning av redan bestående 
beredskapstillstånd tillkännagivas genom beredskapslarm. Härom 
beslutar Konungen. I övrigt tillkännagives beredskapstillstånd på 
sätt Konungen bestämmer.

3 § Inledas stridshandlingar mot svenskt territorium och kunna 
förbindelserna med riksstyrelsen icke upprätthållas, må under 
förutsättningar i övrigt, som Konungen bestämmer, civilbefälhavare 
eller länsstyrelse förordna om beredskapstillstånd eller om 
skärpning av redan bestående beredskapstillstånd. Sådant 
förordnande tillkännagives genom beredskapslarm. 

4 § Om åtgärder, som skola vidtagas under beredskapstillstånd, och 
om de föreskrifter i övrigt, som erfordras för tillämpning av denna 
lag, förordnar Konungen.
Kungörelse (1960:516) med tillämpningsföreskrifter till lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg

1 § Har beredskapslarm getts får resa med registreringspliktigt
svenskt fartyg företas endast efter tillstånd enligt 2 § och med
iakttagande av de villkor som har förenats med tillståndet.

Första stycket gäller dock inte för fartyg som har ett gällande
passagerarfartygscertifikat och vars bruttodräktighet understiger
350, eller bogserfartyg med en maskinstyrka understigande 100
effektiva hästkrafter. Tillstånd behövs inte heller för resa mellan
svensk och utländsk ort med fartyg som inte är bogserfartyg och vars
bruttodräktighet understiger 100, eller för resa mellan
svenska hamnar med fartyg som inte är bogserfartyg och vars
bruttodräktighet understiger 350. Förordning (1993:248).

2 § Tillstånd som avses i 1 § meddelas av Transportstyrelsen 
eller, om Transportstyrelsens beslut inte kan avvaktas utan 
allvarlig olägenhet, av länsstyrelsen i det län där fartyget 
befinner sig när resan ska påbörjas. Förordning (2023:529).

3 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:927).


Övergångsbestämmelser

1998:1069

Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 1998. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om överklagande av
beslut som har meddelats före ikraftträdandet.
Kungörelse (1960:554) angående Färöarnas anslutning till en mellan Sverige, Danmark, Finland och Norge gällande överenskommelse den 19 mars 1955 rörande underlättande av den sanitära kontrollen över trafiken mellan länderna 

Kungl. Maj:t har, sedan mellan Sverige, Danmark, Finland och Norge den 
20 september 1960 träffats överenskommelse -- i svensk text av den 
lydelse härvid fogad bilaga utvisar -- att den mellan nämnda länder 
gällande överenskommelsen den 19 mars 1955 rörande underlättande av den 
sanitära kontrollen mellan länderna skall utvidgas att omfatta jämväl 
Färöarna, funnit gott förordna, att överenskommelsen den 20 september 
1960 skall för Sveriges del lända till efterrättelse. 


Bilaga 

Protokoll angående ändring av artikel 6 i den mellan Sverige, Danmark, 
Finland och Norge gällande överenskommelsen den 19 mars 1955 rörande 
underlättande av den sanitära kontrollen över trafiken mellan Sverige, 
Danmark, Finland och Norge 

Sedan Danmarks regering föreslagit, att den mellan Sverige, Danmark, 
Finland och Norge gällande överenskommelsen den 19 mars 1955 rörande 
underlättande av den sanitära kontrollen mellan de fyra länderna skall 
utvidgas att omfatta jämväl Färöarna, har mellan Sveriges, Danmarks, 
Finlands och Norges regeringar överenskommelse träffats om sagda 
utvidgning. 

Överenskommelsen träder i kraft den 1 december 1960. 

Till bekräftelse härav ha de befullmäktigade ombuden undertecknat detta 
protokoll och försett det med sina sigill. 

Som skedde i Stockholm den 20 september 1960 i ett exemplar på svenska, 
danska, finska och norska språken, vilket skall förvaras i svenska 
utrikesdepartementets arkiv. 

ANTHON VESTBIRK                      P. K. TARJANNE 
(L. S.)                              (L. S.) 
JENS SCHIVE                          ÖSTEN UNDÉN 
(L. S.)                              (L. S.)
Kungörelse (1960:564) om statlig garanti för skördeskadelån 

Övergångsbestämmelser

1987:834

Regeringen föreskriver att följande kungörelser skall upphöra att gälla
vid utgången av juli 1987, nämligen

1. kungörelsen (1954:311) om statlig garanti för lån för uppförande av
lagerhus m. m. för jordbruksändamål,

2. kungörelsen (1960:564) om statlig garanti för skördeskadelån.

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande i fråga om
lånegarantier som har lämnats dessförinnan.
Lag (1960:603) om bidrag till vissa handikappade ägare av motorfordon 

1 § Ägare av bensindrivet motorfordon, vilket enligt 6 § första stycket
1 vägtrafikskattelagen (1973:601) är undantaget från skatteplikt eller
för vilket befrielse från skatteplikt är medgiven enligt 40 § första
stycket nämnda lag, är berättigad till bidrag enligt denna lag. Lag
(1984:259).

2 § Bidrag utgår årligen i efterskott till den, som under det
sistförflutna bidragsåret varit i bilregistret antecknad såsom ägare av
i 1 § avsett motorfordon, dock endast för tid, varunder skattefrihet
åtnjutits för sådant fordon och detta innehafts av den handikappade.

Med bidragsår förstås tiden den 1 juli - den 30 juni. Förordning
(1973:886).

3 § Till ägare av bil utgår bidrag för helt år räknat med belopp
motsvarande den skatt som under bidragsåret belöpte på 700 liter bensin.


Till ägare av motorcykel utgår motsvarande bidrag med belopp som
beräknas på 250 liter bensin.

Med bensin avses i första och andra styckena bensin som inte är blyfri.
Bidragsbeloppen skall avrundas till närmaste hela tiotal kronor. Lag
(1985:1080).

4 § Omfattar tid som i 2 § sägs mer än sex månader av bidragsåret, utgår
bidrag såsom för helt år. Är tiden mer än två men högst sex månader av
bidragsåret, utgår bidrag med hälften av vad som skulle hava utgått för
helt år. För tid, som ej överstiger två månader, utgår icke bidrag. Om
fordon av olika slag innehafts, bestämmes vid tillämpning av 3 § rätten
till bidrag av det sist innehavda fordonet.

5 § Riksskatteverket handlägger ärenden om bidrag. Det åligger
länsstyrelse att snarast efter bidragsårets utgång till riksskatteverket
lämna uppgifter som behövs för utbetalning av bidrag. Förordning
(1973:886).

6 § Har bidrag utgivits med för högt belopp på grund av att fordonets
ägare lämnat oriktig uppgift eller underlåtit att lämna uppgift i fråga
som rör registrering av fordonet, är mottagaren skyldig att till
statsverket återbetala vad han sålunda oriktigt erhållit.

Åtgärd för uttagande av oriktigt utgivet bidrag får ej vidtagas senare
än fem år efter utgången av det kalenderår under vilket bidraget
utgivits. Förordning (1973:886).

7 § har upphävts genom lag (1978:76).

1988:358

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att lagen (1960:603) om bidrag
till vissa handikappade ägare av motorfordon skall upphöra att
gälla vid utgången av september 1988. Efter utgången av juni 1993
skall därvid uppgifter som enligt lagen ankommit på
Riksskatteverket fullgöras av Skattemyndigheten i Kopparbergs
län. Lag (1993:486).
Kungörelse (1960:613) med vissa tillämpningsföreskrifter till förordningen den 25 maj 1941 (nr 251) om särskild varuskatt 

1 § Vid bestämmande av varas beskattningsvärde enligt 3 § 2 mom.
förordningen om särskild varuskatt skall ett belopp motsvarande
kassarabatt medräknas i beskattningsvärdet dock allenast under
förutsättning att sådan rabatt tillämpas i fråga om hela eller någon del
av den försäljning, till vilken hänsyn skall tagas vid
beskattningsvärdets bestämmande.

2 § Tillämpar skattskyldig räntetillägg eller annat tillägg för det fall
att betalning icke sker inom viss av honom bestämd tid, skall vad i 1 §
stadgas angående belopp motsvarande kassarabatt äga motsvarande
tillämpning i fråga om sådant tillägg.

Övergångsbestämmelser

1990:800

Regeringen föreskriver att kungörelsen (1960:613) med vissa
tillämpningsföreskrifter till förordningen den 25 maj 1941 (nr 251) om
särskild varuskatt skall upphöra att gälla vid utgången av år 1992.

Kungörelsen tillämpas fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig
till tiden före den 1 januari 1993.
Kungörelse (1960:617) om tillämpning av ett mellan Sverige och Israel den 22 december 1959 ingånget avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet

Sedan den 22 december 1959 avtal, vars lydelse i engelsk text och
svensk översättning bilaga (bilaga 1) vid denna kungörelse
utvisar, slutits mellan Sverige och Israel för undvikande av
dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet, har
Kungl. Maj:t -- med stöd av 72 § 3 mom. kommunalskattelagen den 28
september 1928 (nr 370), 20 § 3 mom. lagen den 26 juli 1947 (nr 576)  om
statlig inkomstskatt samt 20 § 3 mom. lagen samma dag (nr 577) om
statlig förmögenhetsskatt -- funnit gott

dels förordna, att ifrågavarande avtal skall för Sveriges del
lända till efterrättelse och tillämpas med ledning av sin lydelse i  den
svenska översättningen samt under iakttagande av härvid såsom  bilaga
(bilaga 2) fogade anvisningar;

dels ock föreskriva, att det skall åligga skattskyldig att,
utan hänsyn till att enligt avtalet allenast viss del av hans inkomst
skall taxeras här i riket, likväl avgiva alla de uppgifter till  ledning
för taxeringen, vilka han varit skyldig lämna, därest lindring i
skattskyldigheten ej skolat äga rum. (Jämför 1974:770 ö.b. och  1974:859
ö.b.)

Övergångsbestämmelser

1960:617

Denna kungörelse träder i kraft dagen efter den, då kungörelsen enligt
därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk
författningssamling.

Kungörelsen ävensom bestämmelserna i avtalet skola, såvitt angår
kupongskatt, första gången tillämpas med avseende å utdelning, som
blivit tillgänglig för lyftning efter den 31 december 1959 och icke
förfallit till betalning sistnämnda dag eller tidigare.

I övrigt skola kungörelsen ävensom bestämmelserna i avtalet första
gången tillämpas med avseende å 1961 års taxering.

Genom denna kungörelse upphäves kungörelsen den 31 juli 1956 (nr 444)
angående mellan svenska regeringen och Israels regering träffat avtal
om fritagande från beskattning av inkomster, härrörande från sjö- och
luftfartstrafik; dock att sistnämnda kungörelse alltjämt skall äga
tillämpning såvitt avser 1960 års taxering eller eftertaxering för år
1960 eller tidigare år.
Riksförsäkringsanstaltens Kungörelse (1960:628) med vissa närmare föreskrifter i anledning av förordningen den 22 april 1960 (nr 77) angående byggnadsforskningsavgift

Kungl. Maj:t, som utfärdat förordning den 22 april 1960 (nr 77) angående 
byggnadsforskningsavgift, har den 30 september 1960 bemyndigat 
riksförsäkringsanstalten att utfärda för tillämpningen av förordningen 
erforderliga föreskrifter.

De i 2 § i förordningen avsedda, i riksförsäkringsanstaltens 
premietariff under näringsgrenen byggnadsindustri upptagna 
undergrupperna husbyggnad (kodnummer 401) och byggnadshantverk m.m. 
(kodnummer 403), omfatta följande slag av arbeten, nämligen

undergruppen husbyggnad: hus-, fabriks-, skorstens- och 
ställningsbyggnadsarbete, rivning, taktäckning, grävning, schaktning, 
planering, grundläggning med tillhörande pålning, gjutning m.m., 
uppförande av järnkonstruktioner o.d.; samt

undergruppen byggnadshantverk m.m.; glasmästeriarbete, 
plåtslageriarbete, golvläggning, målning, rörledningsinstallation och 
elektrisk installation, avvägning, kontrollarbeten o.d.

Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande föreskriver 
riksförsäkrinsanstalten, att byggnadsforskningsavgift skall påföras - 
förutom för hus-, fabriks- och skorstensbyggnadsarbete - för sådant 
arbete av ovan i övrigt angivet slag, som utföres i samband med hus-, 
fabriks- och skorstensbyggnadsarbete; och påföres 
byggnadsforskningsavgift jämväl för kontorsarbete m.m., som utföres i 
anslutning till avgiftspliktigt arbete som nyss sagts.
Kollektivmärkeslag (1960:645)

1 § Förening av näringsidkare kan, på motsvarande sätt som enligt 
varumärkeslagen gäller för enskild näringsidkare, genom registrering 
eller inarbetning förvärva ensamrätt till varumärke eller annat 
varukännetecken att av medlem användas för varor eller tjänster, som han 
tillhandahåller i sin rörelse. 

Offentlig myndighet, stiftelse eller sammanslutning, som bedriver 
kontroll av varor eller tjänster, kan ock förvärva ensamrätt till 
varumärke eller annat varukännetecken att användas för varor eller 
tjänster, vilka äro föremål för kontroll. 

Varumärke som avses i denna lag kallas kollektivmärke. 

2 § Om varukännetecken som avses i 1 § skall, där ej annat följer av vad 
nedan sägs, i tillämpliga delar gälla vad om varumärke och annat 
varukännetecken är stadgat i varumärkeslagen eller eljest. 

3 § Ansökan om registrering av kollektivmärke skall, förutom uppgifter 
varom stadgas i 17 § varumärkeslagen, innehålla uppgift jämväl om de 
bestämmelser, enligt vilka märket må användas. Bifalles ansökningen, 
intages uppgiften i varumärkesregistret. 

Om bestämmelserna senare ändras, åligger det märkets innehavare att för 
införande i registret anmäla den ändrade lydelsen. 

4 § I fråga om registrerat kollektivmärke skall anteckning i registret 
om överlåtelse av märket medgivas under förutsättning att märket i den 
nye innehavarens hand icke uppenbarligen är ägnat att vilseleda 
allmänheten. 

5 § Registrering av kollektivmärke må hävas, förutom av skäl som angives 
i 25 § varumärkeslagen, jämväl om gällande bestämmelser för märkets 
användning ej rätteligen anmälts till registret eller om märket användes 
på sådant sätt, att allmänheten vilseledes. Talan må föras av myndighet 
som Konungen bestämmer, så ock av envar som lider förfång av 
registreringen eller märkets användning ävensom av sammanslutning av 
berörda näringsidkare. 

6 § I mål om intrång i rätt till varukännetecken som avses i denna lag 
skall endast kännetecknets innehavare anses som målsägande. Denne äger 
föra talan om ersättning även för skada, tillfogad annan som är 
berättigad att använda kännetecknet. 

Övergångsbestämmelser 

1960:645 

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1961. De i varumärkeslagen 
meddelade övergångsbestämmelserna skola äga motsvarande tillämpning.
Förordning (1960:659) angående beskattning  av ränta å svenska statens sparobligationer 

Vid taxering till statlig och kommunal inkomstskatt skall ränta å
svenska statens sparobligationer, ändå att obligationerna icke inlösts
under beskattningsåret, upptagas med belopp varmed obligationernas
inlösningsvärde ökat för den skattskyldige under beskattningsåret.

Övergångsbestämmelser

1960:659

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1961 men skall icke äga
tillämpning å obligationer som utgivits före den 1 januari 1960.

Genom denna förordning upphäves förordningen den 23 november 1945 (nr
720) angående uppskattning av värdet å svenska statens sparobligationer
vid förmögenhetsbeskattning, dock att sistnämnda förordning alltjämt
skall äga giltighet beträffande obligationer, som utgivits före den 1
januari 1960.

1990:691

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att förordningen (1960:659) angående
beskattning av ränta å svenska statens sparobligationer skall upphöra
att gälla vid utgången av år 1990. Den upphävda förordningen tillämpas
dock alltjämt vid 1991 och tidigare års taxeringar. Ränta som redovisats
vid 1991 och tidigare års taxeringar skall inte tas upp till beskattning
vid senare års taxeringar.
Reglemente (1960:660) för Vadvetjåkko nationalpark 

1 § Vadvetjåkko nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara
ett högnordiskt fjällandskap i dess naturliga tillstånd, skall vårdas
och förvaltas i överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med de undantag som framgå av 3 § här
nedan och 6 § naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål
så ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att borttaga andra växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att från ort till
annan föra dödat eller fångat djur eller att skada eller bortföra
ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad, verkställa odling
eller beta kreatur;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon eller motorbåt. Kungörelse (1968:662).

3 § Utan hinder av bestämmelserna i 2 § skall vara tillåtet

att vid tillfälligt behov använda torra grenar för att göra upp
eld eller anordna skydd;

att plocka bär för omedelbar förtäring;

att döda djur då det sker till försvar mot angrepp på person eller
egendom;

att vid färd inom nationalparken beta medförda, för resan
erforderliga rid- och klövjedjur;

att under tiden den 1 januari - den 30 april medföra draghund,
därest denna ständigt hålles under omedelbar tillsyn.

4 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den
11 december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:662).
Reglemente (1960:661) för Abisko nationalpark 

1 § Abisko nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara ett
högnordiskt fjällandskap i dess naturliga tillstånd, skall vårdas
och förvaltas i överenstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med de undantag som framgå av 3 §
här nedan och 6 § naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822),
vara förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så
ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att borttaga andra växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att från
ort till annan föra dödat eller fångat djur eller att skada eller
bortföra ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad, verkställa odling
eller beta kreatur;

att utan tvingande skäl tälta annorstädes än på anvisad plats;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon eller motorbåt. Kungörelse (1968:663).

3 § Utan hinder av bestämmelserna i 2 § skall vara tillåtet

att vid tillfälligt behov använda torra grenar för att göra upp eld
eller anordna skydd;

att plocka bär för omedelbar förtäring;

att döda djur då det sker till försvar mot angrepp på person eller
egendom;

att vid färd inom nationalparken beta medförda, för resan erforderliga
rid- och klövjedjur;

att under tiden den 1 januari - den 30 april medföra draghund,
därest denna ständigt hålles under omedelbar tillsyn;

att färdas med motordrivet fordon på vägar inom det öster om
Abiskojokk belägna området mellan järnvägen och Torne träsk;

att färdas med motorbåt på Torne träsk.

4 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den
11 december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:663).
Reglemente (1960:662) för Stora Sjöfallets nationalpark 

1 § Stora Sjöfallets nationalpark, som har tillkommi i syfte att
bevara ett högnordiskt fjällandskap i dess naturliga tillstånd,
skall vårdas och förvaltas i överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med de undantag som framgå av 3 §
här nedan och 6 § naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822),
vara förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål
så ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så
ock att borttaga andra växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att
från ort till annan föra dödat eller fångat djur eller att
skada eller bortföra ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad, verkställa
odling eller beta kreatur;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon eller motorbåt;

att landa med luftfartyg. Kungörelse (1968:664).

3 § Utan hinder av bestämmelserna i 2 § skall vara tillåtet

att vid tillfälligt behov använda torra grenar för att göra upp eld
eller anordna skydd;

att plocka bär för omedelbar förtäring;

att döda djur då det sker till försvar mot angrepp på person eller
egendom;

att vid färd inom nationalparken beta medförda, för resan erforderliga
rid- och klövjedjur;

att under tiden den 1 januari--den 30 april medföra draghund, därest
denna ständigt hålles under omedelbar tillsyn;

att färdas med motorbåt på Stora Sjöfallsleden;

att landa med luftfartyg i polis-, sjukvårds- eller räddningsärende;

att färdas med motordrivet fordon på vägen mellan Vietas och Ritsem.
Förordning (1985:487).

4 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den
11 december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:664).
Reglemente (1960:663) för Sareks nationalpark 

1 § Sareks nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara ett
utpräglat högfjällslandskap i dess naturliga tillstånd, skall vårdas
och förvaltas i överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med de undantag som framgå av 3 §
här nedan och 6 § naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så ock
att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att borttaga andra växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att från ort
till annan föra dödat eller fångat djur eller att skada eller
bortföra ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad, verkställa
odling eller beta kreatur;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon eller motorbåt;

att landa med luftfartyg. Kungörelse (1968:665).

3 § Utan hinder av bestämmelserna i 2 § skall vara tillåtet

att vid tillfälligt behov använda torra grenar för att göra upp eld
eller anordna skydd;

att plocka bär för omedelbar förtäring;

att döda djur då det sker till försvar mot angrepp på person eller
egendom;

att vid färd inom nationalparken beta medförda, för resan
erforderliga rid- och klövjedjur;

att under tiden den 1 januari  - den 30 april medföra draghund,
därest denna ständigt hålles under omedelbar tillsyn;

att landa med luftfartyg i polis-, sjukvårds- eller räddningsärende.

4 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den 11
december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:665).
Reglemente (1960:664) för Muddus nationalpark 

1 § Muddus nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara ett
skogs- och myrmarkslandskap i dess naturliga tillstånd, skall vårdas
och förvaltas i överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med de undantag som framgå av 3 § här
nedan och 6 § naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så
ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att borttaga andra växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att från
ort till annan föra dödat eller fångat djur eller att skada
eller bortföra ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad, verkställa odling
eller beta kreatur;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon eller motorbåt;

att landa med luftfartyg. Kungörelse (1968:666).

3 § Utan hinder av bestämmelserna i 2 § skall vara tillåtet

att vid tillfälligt behov använda torra grenar för att göra upp
eld eller anordna skydd;

att plocka bär för omedelbar förtäring;

att döda djur då det sker till försvar mot angrepp på person
eller egendom;

att vid färd inom nationalparken beta medförda, för resan
erforderliga rid- och klövjedjur;

att under tiden den 1 januari - den 30 april medföra draghund,
därest denna ständigt hålles under omedelbar tillsyn;

att landa med luftfartyg i polis-, sjukvårds- eller räddnings-
ärende.

4 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den 11
december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:666).
Reglemente (1960:665) för Peljekaise nationalpark 

1 § Peljekaise nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara
ett område med fjällbjörkskog i dess naturliga tillstånd, skall vårdas
och förvaltas i överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med de undantag som framgå av 3 §
här nedan och 6 § naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822),
vara förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål
så ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så
ock att borttaga andra växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att från
ort till annan föra dödat eller fångat djur eller att skada eller
bortföra ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad, verkställa odling
eller beta kreatur;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon eller motorbåt;

att landa med luftfartyg. Kungörelse (1968:667).

3 § Utan hinder av bestämmelserna i 2 § skall vara tillåtet

att vid tillfälligt behov använda torra grenar för att göra upp eld
eller anordna skydd;

att plocka bär för omedelbar förtäring;

att döda djur då det sker till försvar mot angrepp på person eller
egendom;

att vid färd inom nationalparken beta medförda, för resan erforderliga
rid- och klövjedjur;

att under tiden den 1 januari - den 30 april medföra draghund,
därest denna ständigt hålles under omedelbar tillsyn;

att landa med luftfartyg i polis-, sjukvårds- eller räddningsärende.

4 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den 11
december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:667).
Reglemente (1960:666) för Sonfjällets nationalpark 

1 § Sonfjällets nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara
i dess naturliga tillstånd ett skogs- och fjällområde i de södra
fjälltrakterna, skall vårdas och förvaltas i överensstämmelse med
detta syfte.

2 § Inom nationalparken, skall med de undantag som framgå av 6 §
naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så
ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att plocka bär annat än för omedelbar förtäring eller eljest
borttaga växter eller växtdelar;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur, då det ej sker
till försvar mot angrepp på person eller egendom, så ock att
från ort till annan föra dödat eller fångat djur eller att skada eller
bortföra ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad eller att verkställa
odling;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon. Kungörelse (1968:668).

3 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag från
förbud, som meddelas i detta reglemente eller i ordningsföreskrifterna,
stadgas i naturvårdskungörelsen den 11 december 1964 (nr 825).
Kungörelse (1968:668)
Reglemente (1960:667) för Töfsingdalens nationalpark 

1 § Töfsingdalens nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara
i dess naturliga tillstånd ett blockmarks- och barrskogsområde i de
södra fjälltrakterna, skall vårdas och förvaltas i överensstämmelse
med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med de undantag som framgå av 3 § här
nedan och 6 § naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så
ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att borttaga andra växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att från
ort till annan föra dödat eller fångat djur eller att skada
eller bortföra ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad, verkställa odling
eller beta kreatur;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon eller motorbåt. Kungörelse (1968:669).

3 § Utan hinder av bestämmelserna i 2 §  skall vara tillåtet

att vid tillfälligt behov använda torra grenar för att göra upp
eld eller anordna skydd;

att plocka bär för omedelbar förtäring;

att döda djur då det sker till försvar mot angrepp på person eller
egendom;

att vid färd inom nationalparken beta medförda, för resan erforderliga
rid- och klövjedjur.

4 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den 11
december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:669).
Reglemente (1960:668) för Hamra nationalpark 

1 § Hamra nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara ett
område med urskogsartad barrskog i dess naturliga tillstånd, skall
vårdas och förvaltas i överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med det undantag som framgår av 6 §
första stycket naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så ock
att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att plocka bär annat än för omedelbar förtäring eller eljest
borttaga växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur, då det ej sker
till försvar mot angrepp på person eller egendom, så ock att från
ort till annan föra dödat eller fångat djur eller att skada eller
bortföra ägg, rom eller bo;

att uppföra byggnad eller stadigvarande bostad, verkställa odling
eller beta kretur;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon. Kungörelse (1968:670).

3 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den 11
december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:670).
Reglemente (1960:669) för Garphyttans nationalpark 

1 § Garphyttans nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara
ett äldre odlingslandskap i väsentligen oförändrat skick, skall
vårdas och förvaltas i överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med det undantag som framgår av 6 §
första stycket naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så
ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så
ock att plocka bär annat än för omedelbar förtäring eller eljest
borttaga växter eller växtdelar;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att skada
eller bortföra ägg, rom eller bo;

att tälta eller göra upp eld;

att medföra okopplad hund;

att nyttja motordrivet fordon annorstädes än på utfartsvägen
från Svensboda. Kungörelse (1968:671).

3 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag från
förbud, som meddelas i detta reglemente eller i ordningsföreskrifterna,
stadgas i naturvårdskungörelsen den 11 december 1964 (nr 825).
Kungörelse (1968:671).
Reglemente (1960:670) för Ängsö nationalpark 

1 § Ängsö nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara ett
äldre odlingslandskap i väsentligen oförändrat skick, skall vårdas
och förvaltas i överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationaparken skall, med det untantag som framgår av 6 §
första stycket naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så
ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att plocka bär annat än för omedelbar förtäring eller eljest
borttaga växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att skada
eler bortföra ägg, rom eller bo;

att tälta eller göra upp eld;

att medföra okopplad hund;

att nyttja motordrivet fordon. Kungörelse (1968:672).

3 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag från
förbud, som meddelas i detta reglemente eller i ordningsföreskrifterna,
stadgas i naturvårdskungörelsen den 11 december 1964 (nr 825).
Kungörelse (1968:672).