Lag (2016:1231) om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa sanktionsavgifter vid utstationering

Tillämpningsområde

1 § Denna lag gäller vid ömsesidigt bistånd med indrivning av 
administrativa sanktionsavgifter, inbegripet avgifter, 
tilläggsavgifter och viten, som

1. beslutats av behöriga myndigheter eller bekräftats av 
administrativa eller rättsliga organ eller följer av utslag 
från arbetsdomstolar, och

2. avser bristande efterlevnad av

a) Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 
december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med 
tillhandahållande av tjänster, i lydelsen enligt 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/957, eller

b) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/67/EU av den 15 
maj 2014 om tillämpning av direktiv 96/71/EG om utstationering 
av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster 
och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om 
administrativt samarbete genom informationssystemet för den 
inre marknaden (IMI-förordningen), i den ursprungliga 
lydelsen. Lag (2020:599).

Behörig myndighet

2 § Kronofogdemyndigheten är behörig myndighet vid bistånd 
enligt denna lag.

Bistånd på begäran av en behörig myndighet i ett annat land 

Ömsesidigt bistånd och erkännande

3 § Kronofogdemyndigheten ska, om inte något annat följer av 
4 eller 5 §, på begäran av en behörig myndighet i ett annat 
land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

1. lämna upplysningar som kan antas vara relevanta för den 
andra myndigheten vid delgivning av handlingar som rör 
administrativa sanktionsavgifter eller indrivning av sådana 
avgifter, och

2. utan krav på några vidare formaliteter

a) delge ett beslut om sådana sanktionsavgifter eller andra 
handlingar som är relevanta med avseende på indrivningen, 
inbegripet en dom eller ett slutligt beslut som kan läggas 
till grund för verkställighet, och

b) driva in administrativa sanktionsavgifter som behöriga 
myndigheter har beslutat i enlighet med lagstiftning och 
förfaranden i det sökande landet eller som administrativa 
eller rättsliga organ eller arbetsdomstolar har bekräftat och 
som kan drivas in i det andra landet och inte längre kan 
överklagas.

Delgivning på begäran av ett annat land sker enligt 
delgivningslagen (2010:1932).

Bestämmelser om indrivning i Sverige finns i lagen (1993:891) 
om indrivning av statliga fordringar m.m. och lagen 
(1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och 
avgifter. Verkställighet enligt utsökningsbalken får äga rum 
med stöd av den handling som medger verkställighet i det 
andra landet.

Vägransgrunder

4 § Kronofogdemyndigheten får avslå en begäran om delgivning 
eller indrivning om begäran inte innehåller nödvändiga 
identifieringsuppgifter, uppgifter om överträdelsen och 
sanktionsavgiften m.m. eller på annat sätt är ofullständig, 
eller om den uppenbarligen inte motsvarar det bakomliggande 
beslutet. 

Kronofogdemyndigheten får också avslå en begäran om 
indrivning, om

1. det framgår av myndighetens utredning att de kostnader 
eller resurser som beräknas krävas för att driva in 
sanktionsavgifterna inte står i proportion till det belopp 
som ska drivas in eller indrivningen skulle ge upphov till 
betydande svårigheter,

2. de sammanlagda sanktionsavgifterna understiger 350 euro, 
eller

3. den enskildes grundläggande rättigheter och friheter inte 
har respekterats eller om indrivning skulle strida mot 
allmänna hänsyn.

Uppskov med förfarandet

5 § Om de administrativa sanktionsavgifterna eller den 
bakomliggande fordran under delgivnings- eller 
indrivningsförfarandets gång bestrids eller överklagas i det 
andra landet av en berörd tjänsteleverantör eller en berörd 
part, ska Kronofogdemyndigheten skjuta upp förfarandet i 
avvaktan på beslut av en behörig instans i den andra 
medlemsstaten.

Växelkurs och rätt till indrivet belopp

6 § Kronofogdemyndigheten ska, så snart en begäran som avses 
i 3 § första stycket 2 b har tagits emot, räkna om 
sanktionsavgiften till svenska kronor enligt den växelkurs 
som har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella 
tidning för den dag då sanktionsavgiften beslutades.

Belopp som har drivits in här i ett ärende enligt denna lag 
tillfaller staten.

Begäran om bistånd i ett annat land 

7 § Kronofogdemyndigheten får, av en behörig myndighet i ett 
annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 
begära upplysningar som kan vara av betydelse vid delgivning 
av handlingar som rör administrativa sanktionsavgifter eller 
indrivning av sådana avgifter. Kronofogdemyndigheten får av 
en sådan myndighet också begära 

1. delgivning av ett beslut om en sådan sanktionsavgift eller 
andra handlingar som är relevanta för indrivningen, om 
Kronofogdemyndigheten inte själv kan delge handlingen, och

2. bistånd med indrivning av en administrativ 
sanktionsavgift, om beslutet om avgiften har fått laga kraft 
och Kronofogdemyndigheten inte själv kan driva in 
fordringen.

Kronofogdemyndigheten får inte begära bistånd för delgivning 
av ett beslut om en administrativ sanktionsavgift så länge 
sanktionsavgiften, den bakomliggande fordringen eller den 
handling som ligger till grund för verkställighet är föremål 
för bestridande eller överklagande.

Delgivning av ett beslut om administrativa sanktionsavgifter 
som har ägt rum i ett annat land i enlighet med dess lagar, 
andra författningar och administrativ praxis, ska anses ha 
samma verkan som om delgivningen hade ägt rum här.

Förbud mot överklagande 

8 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas.

Ytterligare föreskrifter

9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
ytterligare föreskrifter om bistånd enligt denna lag.


Övergångsbestämmelser

2016:1231

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2017.

2. I förhållande till ett land inom Europeiska ekonomiska 
samarbetsområdet som inte är en medlemsstat i Europeiska 
unionen tillämpas lagen från den tidpunkt då landet ansluter 
sig till det samarbete som avses i kapitel VI och artikel 6 
och 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/67/EU.