Lag (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m.

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag gäller för

1. totalförsvarspliktiga under den tid då de är skyldiga att 
fullgöra värnplikt eller civilplikt enligt lagen (1994:1809) 
om totalförsvarsplikt,

2. dem som utan att vara anställda genomgår militär 
utbildning vid Försvarsmakten, 

3. hemvärnssoldater under den tid då de är 
tjänstgöringsskyldiga,

4. dem som genom ett krigsfrivilligavtal eller något annat 
avtal åtagit sig att tjänstgöra frivilligt i befattningar i 
Försvarsmaktens krigsorganisation, under den tid då de är 
tjänstgöringsskyldiga, och

5. dem som är anställda i Försvarsmakten och tjänstgör 
utomlands i en internationell militär insats.

För dem som genomgår militär utbildning vid Försvarsmakten 
som en del av en högskoleutbildning gäller inte lagens 
bestämmelser om disciplinansvar för förseelser mot vilka 
högskolan får vidta disciplinära åtgärder. Lag (2018:612).

2 § Är Sverige i krig, gäller lagen även för

1. alla som, utöver det som sägs i 1 §, är tjänstgöringsskyldiga
i Försvarsmakten,

2. polismän som utan att vara tjänstgöringsskyldiga i
Försvarsmakten är skyldiga att delta i Sveriges försvar,

3. skyddsvakter som förordnats med stöd av skyddslagen
(2010:305),

4. alla som annars vistas vid avdelningar av Försvarsmakten, när
avdelningarna är i fält eller verkar under liknande
förhållanden, och

5. medlemmar av den organiserade motståndsrörelsen.
Lag (2010:307).

3 § Om Sverige är i krigsfara eller om det råder sådana
extraordinära förhållanden som är föranledda av att det är
krig utanför Sveriges gränser eller av att Sverige har varit
i krig eller krigsfara, får regeringen föreskriva att 2 § ska
tillämpas. Lag (2015:145).

4 § När det inte längre föreligger sådana förhållanden som avses i 2
och 3 §§, skall regeringen föreskriva att 2 § inte längre skall
tillämpas.

5 § Lagen skall också gälla för

1. krigsfångar,

2. krigsdeltagare som har internerats vid krig under vilket Sverige
är neutralt,

3. utlänningar som vistas bland krigsfångar eller internerade
krigsdeltagare för att utöva sjukvård eller andlig vård.

6 § Den som lagen inte längre gäller för får med tillämpning av
lagen åläggas disciplinpåföljd och ersättningsskyldighet för
förfarande under den tid då lagen gällde för honom eller henne.

7 § Den som lagen gäller för benämns disciplinansvarig.

Disciplinansvaret

Disciplinförseelse

8 § En disciplinansvarig som uppsåtligen eller av oaktsamhet
åsidosätter vad han eller hon på grund av instruktioner,
förmäns eller andra chefers order eller i övrigt ska iaktta i
tjänsten får åläggas disciplinpåföljd för disciplinförseelse.
I ringa fall ska någon påföljd dock inte åläggas.
Lag (2015:145).

9 § Disciplinpåföljd får inte åläggas någon, om han eller hon 
inte inom två år efter förseelsen har underrättats enligt 26 § 
om vad som anförs mot honom eller henne eller fått en anmaning 
enligt 26 § lagen (2023:499) med instruktion för Riksdagens 
ombudsmän (JO) eller motsvarande bestämmelse i fråga om 
Justitiekanslern. Lag (2023:501).

Disciplinpåföljder

10 § Disciplinpåföljderna är varning och löneavdrag.

Vid val av påföljd är varning att anse som en lindrigare
påföljd än löneavdrag. Särskilt avseende ska fästas vid
omständigheter som talar för att påföljden kan stanna vid
varning. Lag (2015:145).

11 § Varning innebär att den felande erinras om att han eller hon
för framtiden skall iaktta sina skyldigheter i tjänsten.

12 § Har upphävts genom lag (2015:145).

13 § Löneavdrag får bestämmas för högst trettio dagar och innebär
avdrag på dagersättning eller motsvarande ersättning. Om något
sådant avdrag inte kan göras, skall den felande betala ett belopp
som motsvarar avdraget.

För den som erhåller dagersättning skall löneavdraget motsvara
dagersättningen utan tillägg. För övriga skall löneavdraget
bestämmas till en viss andel av utgående ersättning. Andelen skall
utgöra högst en fjärdedel av ersättningen per dag. Avdraget får dock
inte understiga ett belopp som motsvarar dagersättning utan tillägg.

14 § Har upphävts genom lag (2002:277).

15 § Har upphävts genom lag (2015:145).

Åtalsanmälan m.m.

16 § Om en disciplinansvarig kan antas ha begått en
disciplinförseelse och han eller hon genom sitt förfarande skäligen
kan misstänkas även ha gjort sig skyldig till brott, skall han eller
hon anmälas till åtal för brottet, om inte annat följer av 17 §.

17 § Åtalsanmälan behöver inte göras i fråga om

1. brott för vilka svårare straff än böter inte föreskrivs,

2. följande brott i brottsbalken, nämligen ofredande (4 kap. 
7 §), ringa stöld (8 kap. 2 §), tillgrepp av 
fortskaffningsmedel som är ringa (8 kap. 7 §), egenmäktigt 
förfarande (8 kap. 8 §), ringa bedrägeri (9 kap. 2 §), ringa 
utpressning (9 kap. 4 §), ringa förskingring (10 kap. 2 §), 
olovligt förfogande (10 kap. 4 §), olovligt brukande (10 kap. 
7 §), ringa skadegörelse (12 kap. 2 §), tagande av olovlig 
väg (12 kap. 4 §), svikande av försvarsplikt (18 kap. 6 §), 
lydnadsbrott (21 kap. 5 §) och rymning (21 kap. 7 §).

Åtalsanmälan ska dock alltid göras, om

1. brottet riktar sig mot någon utanför den organisation där 
den misstänkte tjänstgör,

2. målsäganden har förklarat att han eller hon avser att föra 
talan om enskilt anspråk, eller

3. det finns skäl att anta att påföljden inte kommer att 
stanna vid böter. Lag (2017:445).

18 § När en åtgärd har vidtagits för att åtal skall väckas mot en
disciplinansvarig, får ett disciplinärende inte inledas eller
fortsättas i fråga om det förfarande som avses med åtgärden.

Beslutande myndigheter

19 § Frågor om disciplinansvar eller åtalsanmälan prövas av 
den myndighet, den kommun eller den region där den 
disciplinansvarige tjänstgör eller senast har tjänstgjort 
eller av den myndighet som regeringen bestämmer.

I fråga om disciplinansvariga som tjänstgör eller har 
tjänstgjort hos ett bolag, en förening, en samfällighet, en 
stiftelse, ett registrerat trossamfund eller någon av dess 
organisatoriska delar eller hos en annan enskild, prövas 
frågor om disciplinförseelse eller åtalsanmälan av den 
myndighet som regeringen bestämmer. Lag (2019:891).

20 § I Försvarsmakten ska ärenden som avses i 19 § prövas av
chefen för det förband eller den enhet av annat slag där den
disciplinansvarige tjänstgör eller senast har tjänstgjort,
såvida chefen har lägst överstes eller kommendörs
tjänstegrad. Försvarsmakten får dock besluta att någon annan
chef vid förbandet eller enheten som har lägst
överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad får pröva
ärendena.

Ärenden som rör dem som är anställda i Försvarsmakten och
tjänstgör utomlands i en internationell militär insats får
även prövas av chefen för den taktiska staben eller chefen
för kontingenten, om han eller hon har lägst överstelöjtnants
eller kommendörkaptens tjänstegrad. Lag (2015:145).

21 § En chef som avses i 20 § får överlämna åt andra chefer som
tjänstgör under honom eller henne, dock lägst en kompanichef
eller motsvarande chef, att pröva frågor om disciplinansvar för
personal som står under deras befäl, under förutsättning att

1. förseelsen inte kan antas utgöra brott,

2. förseelsen har erkänts,

3. förseelsen inte bör medföra svårare påföljd än varning och

4. den disciplinansvarige inte begär att yttrande från auditör
skall inhämtas i ärendet. Lag (2002:277).

22 § Ärenden som ska prövas av andra myndigheter än 
Försvarsmakten, av kommuner eller av regioner där den 
disciplinansvarige tjänstgör eller har tjänstgjort prövas av 
chefen för den organisatoriska enhet där den disciplin-
ansvarige tjänstgör eller har tjänstgjort eller av någon annan 
högre chef. Lag (2019:891).

23 § För att biträda de myndigheter, kommuner eller regioner 
som har att handlägga disciplinärenden ska det finnas 
auditörer. 

Auditörerna ska vara jurister. De förordnas av regeringen 
eller av den myndighet som regeringen bestämmer.
Lag (2019:891).

24 § Innan en disciplinpåföljd beslutas eller en åtalsanmälan 
görs i fråga om en disciplinansvarig, ska yttrande inhämtas 
från auditören. Ett sådant yttrande behövs dock inte om

1. förseelsen inte kan antas utgöra brott, 

2. förseelsen har erkänts, 

3. förseelsen inte bör medföra svårare påföljd än varning, och

4. den disciplinansvarige inte begär att yttrande från auditör 
ska inhämtas i ärendet.

Auditören är medansvarig för de beslut som myndigheten, 
kommunen eller regionen fattar på hans eller hennes 
tillstyrkan.Lag (2019:891).

Handläggningen av disciplinärenden

25 § Disciplinärenden skall handläggas skyndsamt.

26 § Muntligt förhör skall hållas med den disciplinansvarige. Denne
skall därvid underrättas om vad som anförs mot honom eller
henne. Muntligt förhör får dock underlåtas om sådant inte anses
behövligt. Underrättelsen skall då göras skriftligen, varvid den
disciplinansvarige skall uppmanas att yttra sig i saken.

Om det behövs, skall även anmälare och andra som kan lämna
uppgifter i saken höras muntligen eller skriftligen.

Protokoll skall föras över förhören.

27 § Vid muntligt förhör med den disciplinansvarige skall ett
förhörsvittne om möjligt vara närvarande.

28 § Om ett vittne eller en sakkunnig bör höras vid domstol eller
om någon bör föreläggas att förete en skriftlig handling eller ett
föremål som bevis, skall en ansökan om detta göras hos den
tingsrätt inom vars område den person som skall höras eller som på
annat sätt berörs av åtgärden vistas. I fråga om sådana åtgärder
skall i tillämpliga delar gälla vad som föreskrivs i rättegångsbalken
om bevisupptagning utom huvudförhandling.

29 § Den disciplinansvarige skall innan ärendet avgörs få del
av vad som har kommit fram under utredningen och ges tillfälle
att yttra sig över det, om det inte är uppenbart obehövligt.

Den disciplinansvarige skall upplysas om sin rätt enligt 24 §
att begära yttrande från auditör. Lag (2002:277).

30 § Ett beslut om disciplinförseelse och åtalsanmälan skall grundas
på vad som har kommit fram under utredningen.

Av beslutet skall framgå de skäl som bestämt utgången.

31 § Den disciplinansvarige skall underrättas om beslutet och
auditörens yttrande samt om hur man begär ändring av beslutet.

Den som meddelar beslutet bestämmer om underrättelsen skall ske
muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något
annat sätt. Underrättelsen skall dock alltid ske skriftligt, om den
disciplinansvarige begär det.

32 § Om det av särskilda skäl inte krävs någon disciplinpåföljd, får
ärendet avskrivas.

33 § Bestämmelser om rätt för Riksdagens ombudsmän och för 
Justitiekanslern att göra anmälan i disciplinärenden och om 
handläggning av sådana ärenden finns i 22 och 24 §§ lagen 
(2023:499) med instruktion för Riksdagens ombudsmän (JO) och i 
6 § lagen (1975:1339) om justitiekanslerns tillsyn. 
Lag (2023:501).

Verkställighet av disciplinpåföljd

34 § Beslut om disciplinpåföljd ska verkställas snarast
möjligt efter det att beslutet har fått laga kraft.
Lag (2015:145).

35 § Löneavdrag får verkställas med högst en fjärdedel av
dagersättningen eller motsvarande ersättning vid varje
utbetalningstillfälle. Lag (2015:145).

36 § Har upphävts genom lag (2015:145).

37 § Har upphävts genom lag (2002:277).

38 § Har upphävts genom lag (2015:145).

39 § Har upphävts genom lag (2015:145).

40 § Om löneavdrag inte kan göras och motsvarande belopp inte
betalas, gäller om verkställighet vad som är föreskrivet om
uppbörd och indrivning av böter. Obetalda belopp får dock inte
förvandlas till fängelse.

Löneavdrag bortfaller i den mån det inte har verkställts inom
tre år från det beslutet om disciplinpåföljd vann laga kraft.
Lag (2002:277).

Tvångsmedel

41 § Den som enligt särskilda föreskrifter är förman i
Försvarsmakten får omhänderta en disciplinansvarig som tjänstgör
i Försvarsmakten, om denne inom ett område eller utrymme som
används av Försvarsmakten eller klädd i militär uniform på allmän
plats

1. anträffas så berusad att han eller hon inte kan ta hand om sig
själv eller annars utgör en fara för sig själv eller någon annan, eller

2. uppträder så att han eller hon stör den allmänna ordningen eller
ordningen inom Försvarsmakten eller utgör en fara för disciplinen.

Omhändertagande får inte ske, om det räcker med mindre
ingripande åtgärder.

42 § Den som med stöd av 41 § har omhändertagit någon skall
skyndsamt anmäla detta till den chef som avses i 20 §. Har
omhändertagandet inte redan upphört, skall denne omedelbart
pröva om det skall bestå.

43 § Har omhändertagandet skett på grund av berusning, skall den
omhändertagne så snart det kan ske undersökas av läkare, om det
behövs med hänsyn till den omhändertagnes tillstånd.

44 § Den omhändertagne skall så snart som möjligt förhöras och
underrättas om anledningen till omhändertagandet.

45 § Den omhändertagne skall friges så snart det kan ske utan men
för honom eller henne själv och då det inte längre finns anledning
att ha honom eller henne omhändertagen. Frigivandet skall alltid
äga rum senast åtta timmar efter omhändertagandet, om det inte
uppenbarligen ligger i den omhändertagnes eget intresse att få
stanna kvar kortare tid därutöver.

46 § Alkoholdrycker eller andra berusningsmedel som påträffas hos
den som har omhändertagits på grund av berusning, skall tas ifrån
honom eller henne. Sådan egendom skall förstöras, om inte
särskilda skäl talar för att egendomen återställs efter frigivandet.
Frågan om detta prövas av den chef som avses i 20 §.

Första stycket får tillämpas även i fråga om sådana
injektionssprutor och kanyler som kan användas för insprutning i
människokroppen. Detsamma gäller andra föremål som är särskilt
ägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med
narkotika.

47 § Om det finns anledning att anta att en disciplinansvarig som
tjänstgör i Försvarsmakten olovligen bär på sig föremål som tillhör
Försvarsmakten eller som den disciplinansvarige annars inte får
inneha, kan han eller hon enligt förmans beslut underkastas
kroppsvisitation för eftersökande av föremålen.

För eftersökande av sådana föremål får enligt förmans beslut skåp,
väskor och annan egendom som tillhör eller disponeras av den
disciplinansvarige undersökas, om det finns anledning att anta att
föremålen finns där. En sådan undersökning får också göras
stickprovsvis eller i anslutning till en större undersökning som
företas av särskilda skäl.

Åtgärder enligt första och andra styckena får vidtas endast inom ett
militärt område eller något annat område som disponeras av
Försvarsmakten.

Överklagande av beslut om disciplinpåföljd

48 § En disciplinansvarig som har ålagts disciplinpåföljd av en chef
som avses i 21 § får begära omprövning av beslutet hos den chef
som avses i 20 §. En sådan begäran skall göras hos den sistnämnde
skriftligen inom fem dagar från den dag då den disciplinansvarige
fick del av beslutet. Mot ett sådant beslut får talan inte föras i
annan ordning. En begäran som har kommit in för sent skall inte
prövas.

Då ett ärende omprövas enligt första stycket, skall bestämmelserna
i 24--32 §§ tillämpas.

49 § Har upphävts genom lag (2015:145).

50 § Ett beslut av en sådan chef vid Försvarsmakten som avses 
i 20 §, av en annan myndighet än Försvarsmakten, eller av en 
kommun eller en region att ålägga någon disciplinpåföljd får 
av den disciplinansvarige överklagas till den tingsrätt inom 
vars domkrets det verksamhetsställe där den disciplinansvarige 
tjänstgör är lokaliserat. Om verksamhetsstället inte är 
lokaliserat i Sverige eller om det finns särskilda skäl, får 
beslutet överklagas till den tingsrätt som regeringen 
bestämmer. Lag (2019:891).

51 § Beslutet överklagas genom att överklagandet skickas till 
den myndighet, den kommun eller den region som har meddelat 
beslutet. I överklagandet ska klaganden ange det beslut som 
överklagas och den ändring i beslutet som begärs. 

Överklagandet ska ha kommit in till den myndighet som har 
meddelat beslutet inom tio dagar från den dag då klaganden 
fick del av beslutet.

Tingsrätten ska, sedan handlingarna i ärendet överlämnats dit, 
pröva om överklagandet har kommit in i rätt tid. Ett 
överklagande som kommit in för sent ska avvisas.
Lag (2019:891).

52 § Vid överklagande gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden om
inte annat föreskrivs i denna lag. Lag (1996:269).

53 § Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren
domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets
beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och
tre nämndemän. Lag (1996:269).

54 § har upphävts genom lag (1996:269).

55 § Ett beslut av hovrätten får inte överklagas. Lag (1996:269).

56 § har upphävts genom lag (1996:269).

57 § Bestämmelser om rätt för Riksdagens ombudsmän och för 
Justitiekanslern att söka ändring i beslut om 
disciplinförseelse finns i 25 § lagen (2023:499) med 
instruktion för Riksdagens ombudsmän (JO) och i 7 § lagen 
(1975:1339) om justitiekanslerns tillsyn. Talan ska väckas 
inom tre veckor från det att beslutet har meddelats.
Lag (2023:501).

Handläggningen av ersättningsärenden

58 § Om materiel som har utlämnats för personligt bruk till en 
disciplinansvarig går förlorad eller skadas, får en myndighet, 
en kommun eller en region besluta om ersättningsskyldighet 
enligt skadeståndslagen (1972:207) för honom eller henne. Om 
någon åtgärd har vidtagits för att åtal ska väckas mot den 
disciplinansvarige, får ersättningsärende inte inledas eller 
fortsättas i fråga om det förfarande som avses med åtgärden.
Lag (2019:891).

59 § Inleds ett disciplinärende mot en disciplinansvarig och kan det
förfarande som ärendet avser föranleda ersättningsskyldighet för
honom eller henne, skall frågan om ersättningsskyldighet prövas i
disciplinärendet om inte särskilda skäl talar mot det.

60 § Bestämmelserna i 19, 20, 22 och 24--30 §§ skall tillämpas vid
handläggningen av ersättningsärenden.

Om förlusten eller skadan inte sammanlagt överstiger ett visst
mindre belopp, som regeringen bestämmer, får en chef som avses i
21 § också besluta om ersättningsskyldighet.

Överklagande av beslut om ersättningsskyldighet

61 § En disciplinansvarig som har ålagts ersättningsskyldighet av en
chef som avses i 21 § får begära omprövning av beslutet hos den
chef som avses i 20 §. Bestämmelserna i 48 § skall därvid tillämpas.

62 § Ett beslut om ersättningsskyldighet som fattas av en 
sådan chef i Försvarsmakten som avses i 20 §, av en annan 
myndighet än Försvarsmakten, eller av en kommun eller en 
region får överklagas av den disciplinansvarige till 
tingsrätten. Bestämmelserna i 50-53 och 55 §§ gäller vid 
sådant överklagande. Lag (2019:891).

63 § Beslut om ersättningsskyldighet som meddelats enligt 58 § får
verkställas först sedan det har vunnit laga kraft.

Övergångsbestämmelser

1994:1811

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995, då lagen (1986:644) om
disciplinförseelser av krigsmän, m. m. skall upphöra att gälla. Den
nya lagen skall dock inte tillämpas beträffande förseelser som
begåtts eller förhållanden som inträffat före ikraftträdandet. Såvitt
avser krigsmän skall i sådana fall i stället den upphävda lagen
tillämpas. I fråga om vapenfria tjänstepliktiga skall bestämmelserna
i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst tillämpas.

1996:269

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996. Har ett mål om
ersättningsskyldighet redan inletts vid tingsrätt när lagen träder i
kraft gäller dock fortfarande äldre bestämmelser.

1999:951

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

2. I fråga om en disciplinansvarigs tjänstgöring hos en kyrklig
kommun skall äldre bestämmelser fortsätta att gälla. Vad som
sägs om kyrklig kommun skall dock i stället gälla den myndighet
som avses i 19 § andra stycket. De ärenden om disciplinansvar,
om åtalsanmälan och om ersättningsskyldighet för materiel som
har utlämnats för personligt bruk, vilka vid utgången av år
1999 handläggs hos en kyrklig kommun, skall överlämnas till den
myndigheten för fortsatt handläggning.

2002:277

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2002.

2. Tidigare beslutat utegångsförbud skall omräknas till
löneavdrag i den del det inte verkställts före ikraftträdandet.
Vid omräkningen skall en dags utegångsförbud motsvara två
dagars löneavdrag.

3. Tidigare beslut om extratjänst som inte verkställts före
ikraftträdandet och inte heller kan verkställas därefter
bortfaller enligt 39 § i dess äldre lydelse.

2010:307

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2010.

2. Äldre föreskrifter gäller dock för skyddsområdesvakter till
och med den 31 december 2011.

2015:145

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2015.

2. Extratjänst som beslutats före ikraftträdandet ska räknas
om till löneavdrag i den del som extratjänsten inte
verkställts före ikraftträdandet. Vid omräkningen ska två
timmars extratjänst motsvara en dags löneavdrag.