Lag (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn 

1 § Justitiekanslern har i den omfattning som anges i 2 och 3 §§ tillsyn
över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra
författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden.

2 § Statliga myndigheter samt anställda, uppdragstagare och andra som är
knutna till sådana myndigheter står under justitiekanslerns tillsyn i
den utsträckning regeringen föreskriver det. Justitiekanslerns tillsyn
skall dock ej kunna omfatta regeringen eller statsråd, ej heller
riksdagens myndigheter eller anställda och uppdragstagare vid riksdagens
myndigheter.

3 § Under Justitiekanslerns tillsyn står dessutom

1. kommunala myndigheter och andra myndigheter som ej är
statliga,

2. tjänstemän och andra befattningshavare vid myndigheter som
avses under 1,

3. andra som, utan att vara knutna till statlig myndighet,
innehar tjänst eller uppdrag varmed följer myndighetsutövning,
såvitt avser denna deras verksamhet, dock ej ledamöter av
riksdagen, kyrkomötet eller beslutande kommunal församling
eller riksdagens anställda och uppdragstagare,

4. tjänstemän och uppdragstagare i statliga affärsverk, när de
för verkens räkning fullgör uppdrag i sådana aktiebolag där
staten genom verken utövar ett bestämmande inflytande.

Vid tillsyn över kommunala myndigheter skall Justitiekanslern
beakta de former i vilka den kommunala självstyrelsen utövas.
Lag (2000:438).

4 § Med befattningshavare förstås nedan i denna lag person som står
under justitiekanslerns tillsyn enligt lagen.

5 § Justitiekanslern får som särskild åklagare väcka åtal mot
befattningshavare som har begått brottslig gärning genom att åsidosätta
vad som åligger honom i tjänsten eller uppdraget. Ger utredningen i
ärende justitiekanslern anledning anta att sådan brottslig gärning
begåtts, tillämpas vad som föreskrivs i lag om förundersökning, åtal och
åtalsunderlåtelse samt om allmän åklagares befogenheter i övrigt i fråga
om brott under allmänt åtal.

I mål som har anhängiggjorts vid tingsrätt bör talan fullföljas till
högsta domstolen endast om synnerliga skäl föranleder det. Lag
(1987:996).

6 § Har befattningshavare åsidosatt vad som åligger honom
eller henne i tjänsten och kan felet beivras genom
disciplinärt förfarande, får Justitiekanslern göra anmälan
till den som har befogenhet att besluta om disciplinpåföljd.
Om det, när det gäller den som är legitimerad eller annars
behörig att utöva yrke inom hälso- och sjukvården, tandvården
eller detaljhandeln med läkemedel eller yrke inom djurens
hälso- och sjukvård, finns skäl att besluta om återkallelse av
legitimationen eller behörigheten, får Justitiekanslern göra
anmälan om detta till den som har befogenhet att besluta i
frågan. Motsvarande anmälan får göras i fråga om begränsning
av sådan legitimerad yrkesutövares behörighet, om denne har
missbrukat sin behörighet på något annat sätt. Om det, när det
gäller den som är legitimerad yrkesutövare inom hälso- och
sjukvården, tandvården, detaljhandeln med läkemedel eller
djurens hälso- och sjukvård, finns skäl att besluta om
prövotid, får Justitiekanslern göra anmälan om detta till den
som har befogenhet att besluta i frågan.

Anser Justitiekanslern det vara påkallat att befattningshavare
avskedas eller avstänges från sin tjänst på grund av brottslig
gärning eller grov eller upprepad tjänsteförseelse, får han
eller hon göra anmälan härom till den som har befogenhet att
besluta om sådan åtgärd.

När Justitiekanslern har gjort anmälan i ett sådant ärende som
avses i första eller andra stycket ska han eller hon i ärendet
få tillfälle att komplettera egen utredning och att yttra sig
över utredning som har tillförts ärendet av någon annan samt
att närvara, om muntligt förhör hålls. Vad som nu sagts gäller
dock inte ärenden om avstängning. Lag (2010:661).

7 § Har myndighet meddelat beslut mot befattningshavare i
ärende om tillämpningen av särskilda bestämmelser för
offentliga tjänstemän i lag eller annan författning om
disciplinansvar eller om avskedande eller avstängning från
tjänsten på grund av brottslig gärning eller
tjänsteförseelse, får Justitiekanslern föra talan vid domstol
om ändring i beslutet. Detsamma gäller i fråga om myndighets
beslut i ärende om disciplinansvar mot den som tillhör hälso-
och sjukvårdspersonalen eller djurhälsopersonalen eller är
krigsman eller disciplinansvarig enligt lagen (1994:1811) om
disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. samt i fråga om
myndighets beslut i ärende om prövotid eller sådan
behörighetsfråga som avses i 6 § första stycket. Närmare
bestämmelser om sådan talan meddelas i lag eller annan
författning.

Har befattningshavare enligt vad därom är föreskrivet sökt
ändring vid domstol i beslut som avses i första stycket och
har beslutet tillkommit efter anmälan av Justitiekanslern,
företräder Justitiekanslern det allmänna som
befattningshavarens motpart i tvisten. Detsamma gäller, om
Justitiekanslern har sökt ändring i beslutet.

Vad i lag eller annan författning är föreskrivet om
arbetsgivare ska i fråga om tvister som avses i denna
paragraf äga motsvarande tillämpning på Justitiekanslern.
Bestämmelserna i 4 kap. 7 § och 5 kap. 1 § första stycket
lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister ska dock ej
tillämpas i fråga om tvist i vilken Justitiekanslern för
talan. Lag (2009:322).

8 § I regeringsformen finns föreskrifter om justitiekanslerns
befogenhet att väcka åtal mot ledamot av Högsta domstolen eller
Högsta förvaltningsdomstolen och väcka talan om skiljande eller
avstängning av sådan ledamot från anställningen eller skyldighet
för ledamot att genomgå läkarundersökning. Lag (2010:1412).

9 § Justitiekanslern har rätt att få tillgång till domstolars
och förvaltningsmyndigheters protokoll och handlingar.
Lag (2010:1412).

10 § Domstol och förvaltningsmyndighet samt tjänsteman hos staten eller
kommun skall tillhandagå justitiekanslern med de upplysningar och
yttranden som han begär. Sådan skyldighet åligger även annan, om han
står under justitiekanslerns tillsyn.

När justitiekanslern begär upplysningar eller yttrande i andra ärenden
än dem där han har beslutat att inleda förundersökning, får han
förelägga vite om högst 1 000 kronor. Justitiekanslern får döma ut
försuttet vite. Lag (1987:996).

Övergångsbestämmelser

1975:1339

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1976. Föreskrifterna i 7 § skall
dock ej tillämpas på innehavare av prästerlig befattning.