Lag (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning

Tillämpningsområde

1 § Ett yrkande om att någon skall åläggas att fullgöra en förpliktelse
får prövas av kronofogdemyndigheten enligt denna lag. Yrkandet kan avse
betalningsföreläggande, vanlig handräckning eller särskild handräckning.

2 § En ansökan om betalningsföreläggande får avse åläggande för
svaranden att betala en penningfordran som är förfallen till
betalning, om förlikning är tillåten i saken.

Den som har en fordran som avses i första stycket, för vilken
panträtt i fast egendom, skepp eller skeppsbygge eller
företagshypotek har upplåtits skriftligen, kan i en ansökan om
betalningsföreläggande begära att betalningen ska fastställas
att utgå ur den egendom i vilken panträtten eller
företagshypoteket gäller. Så kan också den göra, som för
fordringen har inteckning i luftfartyg eller reservdelar till
luftfartyg. Lag (2008:994).

3 § En ansökan om vanlig handräckning får, om förlikning är
tillåten i saken, avse åläggande för

1. en tidigare ägare eller nyttjanderättshavare att flytta från fast
egendom, bostadslägenhet eller annat utrymme i byggnad när
besittningsrätten har upphört (avhysning),

2. svaranden att fullgöra något annat än betalning, om tidpunkten för
fullgörelse har inträtt.

4 § En ansökan om särskild handräckning får avse en 
skyldighet för svaranden att

1. vidta rättelse när sökandens besittning egenmäktigt har 
rubbats eller någon annan olovlig åtgärd har vidtagits 
beträffande fast eller lös egendom, eller utövningen av 
sökandens rätt till viss egendom på annat sätt olovligen 
hindras,

2. vidta eller tåla en åtgärd när särskild handräckning får 
ske enligt föreskrift i lag.

Om en ansökan enligt första stycket 1 avser en skyldighet för 
svaranden att flytta från fast egendom, en bostadslägenhet 
eller något annat utrymme i en byggnad eller i annan lös 
egendom, ska den handläggas som en ansökan om avlägsnande.

Särskild handräckning enligt första stycket 1 får inte avse 
avhysning i fall som anges i 3 § 1. Lag (2017:468).

5 § Om en tvist angående en förpliktelse enligt någon
särskild föreskrift ska tas upp av en annan myndighet än
tingsrätt, kan saken prövas enligt denna lag endast om det
finns bestämmelser som medger sådan prövning. Det som sägs i
denna lag om tingsrätt ska i sådana fall gälla den andra
myndigheten. Lag (2009:1307).

6 § Denna lag tillämpas inte om saken gäller återlämnande
enligt 6 eller 7 kap. kulturmiljölagen (1988:950).
Lag (2013:551).

6 a § Har upphävts genom lag (2006:709).

7 § Har upphävts genom lag (2006:709).

8 § Har upphävts genom lag (2006:709).

Ansökan

9 § En ansökan ska göras skriftligen. Lag (2018:501).

10 § Sökanden skall i ansökningen ange sitt yrkande och grunden för det.

11 § I en ansökan om betalningsföreläggande skall anges
fordringens belopp, förfallodagen och den ränta som begärs.

Begär sökanden dröjsmålsränta på huvudfordringen, behöver grunden för
ränteyrkandet anges endast om det avser högre ränta än som följer av
räntelagen (1975:635). Framgår det inte av ansökningen från vilken dag
räntan yrkas, skall yrkandet anses gälla ränta från den dag då
ansökningen delges svaranden.

12 § Till en ansökan om betalningsföreläggande , som avser
fastställelse till betalning ur viss egendom, skall sökanden foga
pantförskrivning eller annan handling, enligt vilken säkerheten
upplåtits.

13 § En ansökan om betalningsföreläggande får även innefatta
en ansökan om vanlig handräckning, om yrkandena stöder sig på
väsentligen samma grund.

14 § Avser en ansökan om vanlig handräckning avhysning på
grund av att nyttjanderätten har förverkats, skall sökanden utöver vad
som följer av 10 § närmare utveckla grunden för sitt yrkande.

15 § Om sökanden vill att en ansökan om handräckning skall handläggas
enligt reglerna för särskild handräckning, skall detta anges
i eller på annat sätt tydligt framgå av ansökningen.

Till en ansökan om särskild handräckning skall sökanden foga de
skriftliga bevis och andra handlingar som han åberopar.

16 § Om sökanden inte vill att ett kommande utslag i målet skall
verkställas eller om han har några särskilda yrkanden i fråga om
verkställigheten, skall han ange detta i ansökningen.

17 § Om sökanden begär ersättning för kostnader med anledning av målet,
skall han ange detta i ansökningen och samtidigt uppge vilka kostnaderna
är.

18 § En ansökan ska innehålla uppgifter om parterna i den 
utsträckning som anges i 33 kap. 1 § rättegångsbalken.

En ansökan om avlägsnande behöver inte innehålla sådana 
uppgifter om svaranden som avses i första stycket, om 
sökanden trots rimliga ansträngningar inte kan lämna dessa 
uppgifter. Lag (2017:468).

19 § En ansökan ska skrivas under av sökanden eller hans 
eller hennes ombud och ges in till Kronofogdemyndigheten.

Om en ansökan ges in elektroniskt, ska den skrivas under med 
en sådan avancerad elektronisk underskrift som avses i 
artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 
910/2014 av den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och 
betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre 
marknaden och om upphävande av direktiv 1999/93/EG, i den 
ursprungliga lydelsen.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om undantag från kravet på underskrift 
för ansökningar som ges in elektroniskt. Lag (2018:501).

20 § Är ansökningen så bristfällig att den inte kan läggas till
grund för handläggning av målet, skall sökanden föreläggas att
avhjälpa bristen. Sådant föreläggande får sändas till sökanden med
post under hans i målet uppgivna adress eller förmedlas på annat
lämpligt sätt. Följer sökanden inte föreläggandet, skall ansökningen
avvisas. Sökanden skall upplysas om detta i föreläggandet.

Första stycket skall också tillämpas, om kronofogdemyndigheten begär
att sökanden skall betala ansökningsavgiften i förskott.

Om sökanden inte har betalat ansökningsavgiften i förskott men
kronofogdemyndigheten ändå har tagit upp ansökningen, får
ansökningsavgiften genast utsökas hos sökanden.
Lag (1996:1026).

21 § Ansökningen skall också avvisas, om den avser en åtgärd som inte
omfattas av denna lag eller om det finns något annat hinder mot att
ansökningen tas upp.

22 § Återkallar sökanden ansökningen, skall målet avskrivas.

Ogrundade eller obefogade anspråk

23 § Om det kan antas att sökandens yrkande i ett mål om
betalningsföreläggande eller vanlig handräckning är ogrundat
eller obefogat, ska ansökningen behandlas som om svaranden
bestritt den.

Ett yrkande om ersättning för åtgärder som avses i 2 eller
3 § lagen (1981:739) om ersättning för inkassokostnader m.m.
eller om ersättning enligt 4 a § samma lag ska alltid antas
vara ogrundat eller obefogat, i den mån ersättningen inte kan
utgå enligt den lagen. Lag (2013:58).

24 § Om det i ett mål om särskild handräckning är uppenbart
att sökandens yrkande är ogrundat, skall ansökningen genast avslås.

Föreläggande för svaranden att yttra sig

25 § Tar kronofogdemyndigheten upp ansökningen, skall svaranden
föreläggas att till myndigheten yttra sig inom viss tid från det att
ansökningen delgavs honom. Tiden får inte utan särskilda skäl bestämmas
till mer än två veckor.

26 § Svaranden ska i föreläggandet upplysas om att målet kan 
komma att avgöras även om han eller hon inte yttrar sig över 
ansökan. Svaranden ska också uppmanas att, om han eller hon 
bestrider ansökan, ange skälen för bestridandet.

Svaranden ska vidare uppmanas att lämna de uppgifter om sig 
själv som avses i 33 kap. 1 § första–tredje styckena 
rättegångsbalken i den utsträckning uppgifterna i ansökan 
saknas eller är ofullständiga eller felaktiga. Om det behövs 
får svaranden föreläggas vid vite att lämna sådana 
uppgifter. Lag (2017:468).

27 § Om sökanden begärt ersättning för sina kostnader i målet, skall
kronofogdemyndigheten i föreläggandet ange den kostnadsersättning som
svaranden kan åläggas att betala, om utslag meddelas i målet.

28 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar
föreskrifter om vad föreläggandet ytterligare skall innehålla.

Delgivning av föreläggandet

29 § Föreläggandet ska delges svaranden i enlighet med vad 
som enligt rättegångsbalken gäller för delgivning av stämning 
i tvistemål. Kungörelsedelgivning enligt 48 § 
delgivningslagen (2010:1932) får dock endast ske i mål om 
särskild handräckning och i mål om betalningsföreläggande när 
det gäller fastställelse till betalning ur viss egendom 
enligt 2 § andra stycket.

Vid kungörelsedelgivning enligt 49 § delgivningslagen i ett 
mål om avlägsnande ska ett meddelande som avses i 47 § samma 
lag anslås i anslutning till den plats som avlägsnandet 
avser.

En kopia av ansökningshandlingarna ska fogas till 
föreläggandet i mål om betalningsföreläggande som avses i 2 § 
andra stycket, i mål om särskild handräckning samt i andra 
mål där handlingarna innehåller någonting utöver vad som 
framgår av föreläggandet.

Om sökanden ska se till att delgivning sker, tillämpas 32 
kap. 2 § rättegångsbalken. Lag (2017:468).

30 § Har delgivning inte kunnat ske, skall kronofogdemyndigheten
pröva om försöken till delgivning skall fortsätta eller om sökanden
skall erbjudas att själv ombesörja delgivningen. Hänsyn skall därvid
tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på
delgivningen, förutsättningarna för att fortsatta försök skall lyckas
samt omständigheterna i övrigt. Erbjudandet får sändas med post till
sökanden under hans i målet uppgivna adress eller förmedlas på annat
sätt. Antar sökanden inte erbjudandet, skall ansökningen avvisas.
Lag (1996:1026).

Bestridande av ansökningen

31 § Om svaranden vill bestrida ansökningen, skall han göra det
skriftligen.

32 § I ett mål om särskild handräckning skall svaranden till
bestridandet foga de skriftliga bevis och andra handlingar som han
åberopar. Om svaranden begär ersättning för sina kostnader, skall han
ange detta i bestridandet och samtidigt uppge vilka kostnaderna är.

Överlämnande av mål om betalningsföreläggande eller vanlig
handräckning till tingsrätt

33 § Om svaranden i ett mål om betalningsföreläggande eller
vanlig handräckning bestrider ansökningen i rätt tid, skall
sökanden genast underrättas om det. Om sökanden vill vidhålla
sitt yrkande, kan han begära att målet eller, om bestridandet
avser endast en del av yrkandet, målet i den bestridda delen
skall överlämnas till tingsrätt.

Underrättelse enligt första stycket skall innehålla upplysning
om vad som sägs där samt i 34, 35 och 37 §§.

En invändning om skiljeavtal skall behandlas som ett
bestridande. Lag (1999:126).

34 § Vill sökanden att målet skall överlämnas till tingsrätt, skall
han begära detta skriftligen. Hans begäran skall ha kommit in till
kronofogdemyndigheten inom fyra veckor från den dag då underrättelsen
sändes till honom. Lag (1996:1026).

35 § I sin begäran om överlämnande skall sökanden ange de omständigheter
och bevis som han vill åberopa i rättegången vid tingsrätten. Han skall
samtidigt ge in de skriftliga bevis och andra handlingar som han
åberopar.

36 § Om sökanden har begärt överlämnande i rätt tid, skall
kronofogdemyndigheten överlämna målet till en tingsrätt som enligt vad
handlingarna visar är behörig att handlägga målet.

37 § Om sökanden inte i rätt tid har begärt att målet skall överlämnas
till tingsrätt, skall målet, eller den del av målet som svaranden har
bestritt, avskrivas.

Den fortsatta handläggningen av mål om särskild handräckning

38 § Om det behövs, skall sökanden få tillfälle att yttra sig
över vad svaranden har anfört i bestridandet. Begär sökanden
ersättning för kostnader som uppkommit efter ansökningen, skall
han ange detta i ett sådant yttrande.

Kronofogdemyndigheten får inte förordna om ytterligare
skriftväxling i målet.

En invändning om skiljeavtal hindrar inte att ansökningen
prövas. Lag (1999:126).

39 § Sökanden skall styrka de omständigheter som han åberopar till stöd
för sin ansökan. Hans framställning av omständigheterna skall dock
läggas till grund för prövningen, i den mån framställningen har lämnats
utan invändning av svaranden och det inte är uppenbart att den är
oriktig.

40 § En berättelse som någon har lämnat skriftligen med anledning av
handräckningsmålet får åberopas som bevis i målet.

41 § Om en ansökan inte bifalls till någon del, skall
kronofogdemyndigheten avslå ansökningen.

Utslag

42 § Har i mål om betalningsföreläggande eller vanlig
handräckning svaranden inte i rätt tid bestritt ansökningen,
ska Kronofogdemyndigheten snarast meddela utslag i enlighet med
ansökningen. Om svaranden har bestritt endast en del av
ansökningen, ska utslag meddelas i enlighet med den obestridda
delen av ansökningen.

I fall som avses i 2 § andra stycket ska i utslaget fastställas
att fordringen ska utgå med förmånsrätt i den pantsatta eller
intecknade egendomen i den omfattning som gäller enligt lag.
Lag (2008:994).

43 § I mål om särskild handräckning ska Kronofogdemyndigheten 
meddela utslag i enlighet med ansökan i den utsträckning 
denna är lagligen grundad och de omständigheter som enligt 
39 § ska läggas till grund för prövningen utgör skäl för att 
bevilja åtgärden.

En ansökan om avlägsnande får bifallas endast om skälen för 
åtgärden uppväger den olägenhet eller det men i övrigt som 
åtgärden innebär för svaranden. Lag (2017:468).

44 § Underrättelse om utslaget skall genast sändas till parterna. Om
utslaget skall verkställas utan särskild begäran från sökanden, skall
underrättelsen också innehålla upplysning om detta.

45 § Av 2 kap. 1 § utsökningsbalken följer att kronofogdemyndigheten
självmant verkställer utslaget, om inte sökanden har angett att
verkställighet inte skall ske.

Kostnader i målet

46 § Om ett utslag meddelas ska Kronofogdemyndigheten i 
utslaget bestämma att svaranden ska ersätta sökandens 
kostnader i målet, om inte sökanden har inlett förfarandet i 
onödan.

I ett utslag som gäller avlägsnande ska endast en svarande 
som anges i ansökan förpliktas att ersätta sökandens 
kostnader i målet. Lag (2017:468).

47 § Om en ansökan om särskild handräckning  inte leder till
något utslag, kan kronofogdemyndigheten ålägga sökanden att ersätta
svarandens kostnader i målet, om det finns skäl för det.

48 § Ersättning till sökanden för kostnader i mål om
betalningsföreläggande eller handräckning hos
Kronofogdemyndigheten får avse sökandens eget arbete med
anledning av målet samt arvode till ombud eller biträde.
Ersättningen ska bestämmas till skäligt belopp och får endast
om det finns särskilda skäl bestämmas till högre belopp än
380 kronor i mål om betalningsföreläggande och 420 kronor i
mål om handräckning.

Ersättning till svaranden för kostnader i mål om särskild
handräckning hos Kronofogdemyndigheten får avse svarandens
eget arbete med anledning av målet samt arvode till ombud
eller biträde. Ersättningen ska bestämmas till skäligt belopp
och får endast om det finns särskilda skäl bestämmas till
högre belopp än 420 kronor.

I mål som anges i första stycket får ersättning dessutom avse
ansöknings- och expeditionsavgifter samt registreringsbevis,
om sådant bevis har behövts. Sökanden har vidare rätt till
skälig ersättning för delgivningskostnader, för översättning
av inlagor eller andra handlingar samt för kopior, i den
utsträckning antalet sådana överstiger tjugofem.
Lag (2013:1062).

49 § Kronofogdemyndigheten prövar självmant storleken av parternas
yrkanden om kostnadsersättning enligt 46 och 47 §§.

50 § Någon annan kostnadsersättning än den som följer av 46--48 §§ får
inte fast ställas i målet hos kronofogdemyndigheten.

51 § Avvisas eller avskrivs en ansökan om betalningsföreläggande
eller vanlig handräckning av kronofogdemyndigheten, är
sökanden skyldig att betala skälig ersättning för svarandens kostnader i
målet, om det finns synnerliga skäl för det. Ett yrkande om sådan
ersättning får dock inte framställas i målet hos kronofogdemyndigheten.

Återvinning

52 § Är svaranden missnöjd med ett utslag i ett mål om
betalningsföreläggande eller vanlig handräckning, får
han ansöka om återvinning.

53 § Återvinning skall sökas skriftligen. Ansökningen skall ha kommit in
till kronofogdemyndigheten inom en månad från dagen för utslaget.

54 § Har återvinning sökts i rätt tid, skall kronofogdemyndigheten
överlämna målet för fortsatt handläggning till en tingsrätt som enligt
vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet. I annat fall
skall kronofogdemyndigheten avvisa ansökningen.

Överklagande

55 § Den som är missnöjd med ett utslag i ett mål om särskild
handräckning, får överklaga utslaget hos tingsrätten inom tre
veckor från dagen för utslaget. Detsamma gäller om sökanden i
ett mål om betalningsföreläggande eller vanlig handräckning är
missnöjd med ett utslag. Lag (1993:520).

56 § Ett beslut, genom vilket ett mål har avgjorts på annat sätt
än genom utslag, får överklagas hos tingsrätten inom tre veckor
från dagen för beslutet.

Beslut att överlämna mål till tingsrätt och avskrivningsbeslut
enligt 37 § får dock inte överklagas. Lag (1993:520).

57 § Kronofogdemyndighetens beslut under handläggningen av ett
mål  får inte överklagas särskilt. Beslut som avses i 63 § får
dock överklagas särskilt hos tingsrätten inom tre veckor från
dagen för beslutet. Lag (1993:520).

58 § Vid överklagande av Kronofogdemyndighetens utslag och 
beslut och vid handläggningen i domstol tillämpas 18 kap. 1 
och 9–11 §§ utsökningsbalken. Lag (2017:468).

Övriga bestämmelser

59 § Avvisas ansökningen, skall kronofogdemyndigheten underrätta
sökanden om detta. Meddelar myndigheten något annat beslut som innebär
att målet avgörs eller ett beslut enligt 63 §, skall båda parterna
underrättas om beslutet, om det inte är uppenbart obehövligt.

60 § I mål som har överlämnats till tingsrätt med stöd av 36 § eller
efter ansökan om återvinning skall talan anses väckt när ansökan om
betalningsföreläggande eller handräckning kom in till
kronofogdemyndigheten. De av sökanden ingivna handlingarna skall anses
som stämningsansökan. Stämning i målet skall anses utfärdad när rätten
förordnar om målets handläggning. Har kronofogdemyndigheten meddelat
utslag, skall detta anses som tredskodom.

60 a § Har Kronofogdemyndigheten överlämnat ett mål till
tingsrätt enligt 36 eller 54 §, hindrar 24 § delgivningslagen
(2010:1932) inte att tingsrätten delger svaranden handlingar i
målet genom förenklad delgivning, om denne under handläggningen
hos Kronofogdemyndigheten har fått information om att sådan
delgivning kan komma att användas i målet i tingsrätten.
Lag (2010:1957).

61 § Om en tingsrätt, som får ett mål från
Kronofogdemyndigheten eller en annan tingsrätt, finner att det
inte framgår av handlingarna att tingsrätten är behörig att
handlägga målet, skall rätten överlämna målet till en annan
tingsrätt som kan vara behörig. Tingsrättens beslut om
överlämnande får inte överklagas. Lag (2006:709).

61 a § Om ett mål har överlämnats till en tingsrätt med stöd
av 36 eller 54 §, ska det som anges i 42 kap. 3 och 4 §§
rättegångsbalken om ansökningsavgift gälla föreskriven
tilläggsavgift.

Om ett mål där Kronofogdemyndigheten har meddelat utslag
avvisas av tingsrätten på grund av att tilläggsavgiften inte
har betalats, ska tingsrätten samtidigt undanröja
Kronofogdemyndighetens utslag. Lag (2014:251).

61 b § /Upphör att gälla U:den dag som regeringen bestämmer genom lag (2020:924)./
Om en ansökan har getts in elektroniskt och 
Kronofogdemyndigheten därefter har lämnat över målet till en 
tingsrätt med stöd av 36 eller 54 §, ska 42 kap. 2 § tredje 
stycket rättegångsbalken om egenhändigt undertecknande inte 
tillämpas. Lag (2018:501).

62 § Om sökanden vill få till stånd kvarstad eller någon annan
säkerhetsåtgärd innan ett utslag kan verkställas, får han göra
framställning om det vid tingsrätt enligt bestämmelserna i 15 kap.
rättegångsbalken.

63 § I mål om särskild handräckning får den sökta åtgärden
beviljas omedelbart, om sökanden yrkar det och gör sannolikt att saken
inte tål uppskov. Kronofogdemyndigheten skall ompröva ett sådant beslut
så snart som möjligt.

64 § Sedan tiden för återvinning löpt ut får ett utslag i mål om
betalningsföreläggande eller vanlig handräckning
rättskraf t i enlighet med vad som gäller för en lagakraftvunnen
tvistemålsdom.

65 § Ett utslag i ett mål om särskild handräckning hindrar
inte att en part väcker talan i fråga om det bakomliggande
rättsförhållandet i den ordning som är föreskriven för tvistemål i
allmänhet.

66 § I den mån särskilda bestämmelser inte har meddelats i denna lag,
gäller i tillämpliga delar vad som är föreskrivet om utsökningsmål i 1
kap. 3--5 §§ samt 2 kap. 6--9, 18 och 20 §§ utsökningsbalken.

Övergångsbestämmelser

1990:746

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2. Genom lagen upphävs lagen (1946:808) om lagsökning och
betalningsföreläggande samt handräckningslagen (1981:847). Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning,
betalningsföreläggande och handräckning som kommit in till tingsrätt
före ikraftträdandet.

3. Om en inteckningshandling som rör fast egendom, fartyg eller
näringsverksamhet vid ikraftträdandet utgör säkerhet för fordran, får
ansökan om betalning ur egendomen göras enligt 2 § andra stycket, även
om säkerhetsupplåtelsen inte gjorts skriftligen.

1993:520

1. Föreskrifterna i 20 § träder i kraft den 1 juli 1993. Om ansökan
har gjorts före ikraftträdandet gäller dock äldre föreskrifter.

2. Föreskrifterna i 55--58 §§ träder i kraft den 1 januari 1994. I
fråga om beslut som meddelats av kronofogdemyndighet före
ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter.

2003:542

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004.

2. I fråga om företagshypotek på grund av en inteckning som har
beviljats före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser
fram till den 1 januari 2005.

2005:700

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre
bestämmelser gäller i fråga om krav på prövningstillstånd vid
överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet.

2010:1957

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2011.

2. Äldre bestämmelser gäller om ett beslut om delgivning enligt
15–17 §§ delgivningslagen (1970:428) har fattats före den 1
april 2011 eller om en handling har skickats eller lämnats före
denna tidpunkt.

2013:1062

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i mål som har kommit
in till Kronofogdemyndigheten före ikraftträdandet.