Lag (1974:989) om insättning på investeringskonto för skog

1 § Den som i självdeklaration till ledning för taxering av inkomst
har att uppgiva intäkt av skogsbruk skall för beskattningsår, för
vilket taxering i första instans sker något av åren 1975, 1976, 1977
eller 1978, insätta viss del av intäkt som hänför sig till perioden
den 1 november 1974--den 31 december 1975 på särskilt räntelöst konto
i riksbanken (investeringskonto för skog) enligt bestämmelserna i
denna lag.

Skattskyldig får erhålla uppskov med taxering till kommunal och
statlig inkomstskatt för det belopp, som enligt denna lag skall
insättas på investeringskonto.

Denna lag gäller icke företag som är skyldigt att göra avsättning till
särskild investeringsfond enligt lagen (1974:988) om avsättning till
särskild investeringsfond eller den som enligt 7 § lagen (1947:576) om
statlig inkomstskatt är frikallad från skattskyldighet för inkomst av
jordbruksfastighet. (Jämför 1974:770 ö.b.)

2 § Insättning på investeringskonto skall göras med belopp, som
motsvarar summan av

1. tjugo procent av den för beskattningsåret belöpande köpeskillingen
för skog, som avyttrats genom överlåtelse av avverkningsrätt,

2. tio procent av den för beskattningsåret belöpande köpeskillingen
för avyttrade skogsprodukter, samt

3. tio procent av saluvärdet av skogsprodukter, som under
beskattningsåret uttagits för förädling i egen rörelse.

Insättning skall dock icke i något fall ske med högre belopp än
nettointäkten av den förvärvskälla, varifrån intäkten av skogsbruk
härrör.

3 § Insättning avseende viss förvärvskälla behöver ej ske, om beloppet
understiger 10 000 kronor.

Belopp, som skall insättas på investeringskonto, avrundas nedåt till
jämna hundratal kronor.

4 § Till ledning för bestämmande av belopp, som skall insättas på
investeringskonto, skall skattskyldig vid självdeklaration foga
utredning enligt av riksskatteverket fastställt formulär. Vidare skall
den skattskyldige vid självdeklarationen foga bevis från riksbanken
om inbetalning till investeringskonto.

Har den skattskyldige under beskattningsåret haft intäkt av skogsbruk
från mer än en förvärvskälla skall utredning, som i första stycket
avses, förebringas särskilt för varje förvärvskälla.

5 § Medel, som skattskyldig enligt denna lag är skyldig att insätta
på investeringskonto, skall vara inbetalade till riksbanken senast den
dag han enligt 34 § taxeringslagen (1956:623) skall avlämna
allmän självdeklaration för beskattningsåret. (Jämför 1974:773 ö.b.)

6 § Riksbanken lämnar den skattskyldige bevis om inbetalning till
investeringskonto för skog. Vidare skall riksbanken lämna uppgift om
inbetalningen till länsstyrelsen.

Hos riksbankens huvudkontor i Stockholm föres register över samtliga
investeringskonton för skog.

7 § Kungl. Maj:t eller den myndighet Kungl. Maj:t förordnar får efter
ansökan medge att medel, som inbetalats till investeringskonto för
skog, under tid och under de villkor i övrigt som därvid bestämmes får
tagas i anspråk för investeringar i jordbruk eller skogsbruk ävensom
för kostnader för arbeten som är avsedda att främja jordbruket eller
skogsbruket.

Beslut att medel, som inbetalats till investeringskonto för skog, får
tagas i anspråk tillställes den skattskyldige, länsskattemyndigheten
och riksbanken. Efter framställning av den skattskyldige skall
riksbanken utbetala belopp i enlighet med beslutet från den
skattskyldiges investeringskonto för skog. Vid utbetalning skall
tidigare gjord inbetalning tas i anspråk före senare gjord
inbetalning.

Sedan fem år förflutit från den dag då inbetalning till
investeringskonto för skog skett äger den skattskyldige efter
uppsägning hos riksbanken utfå vad som återstår på kontot av denna
inbetalning.

Om utbetalning enligt andra och tredje styckena underrättar riksbanken
länsskattemyndigheten. Lag (1986:1327).

8 § Belopp, för vilket uppskov med taxeringen erhållits, skall av
skattskyldig, vars inkomst beräknas enligt kontantprincipen, upptagas
som intäkt av jordbruksfastighet för beskattningsår, då uttag från
investeringskontot sker.

För skattskyldig, vars inkomst beräknas enligt bokföringsmässiga
grunder, utgör medlen icke skattepliktig inkomst. Å andra sidan får
utgifter, till den del de bestritts med sådana medel, vid taxeringen
icke avdragas såsom driftkostnad. Har medlen använts för att anskaffa
tillgång för stadigvarande bruk, får vid beräkning av
värdeminskningsavdrag såsom anskaffningskostnad för tillgången anses
endast den del av kostnaden som icke täckts av vad som sålunda tagits
i anspråk. Har medlen enligt medgivande tagits i anspråk för
anskaffning i råvaror eller för anskaffning eller tillverkning av hel-
eller halvfabrikat, utgör medlen skattepliktig inkomst, men å andra
sidan skall vid tillämpningen av 41 § kommunalskattelagen (1928:370)
och anvisningarna till nämnda paragraf den del av nu avsedda slag av
tillgångar för vilka anskaffningskostnaderna täckts av de
ianspråktagna medlen icke medräknas vid värdesättningen av
tillgångarna.

Utbetalas belopp, som inbetalats till investeringskonto för skog,
enligt 7 § tredje stycket, skall beloppet omedelbart tagas upp som
intäkt av jordbruksfastighet.

9 § Medel, som utbetalats från investeringskonto för skog i enlighet
med medgivande, skall den skattskyldige återbetala till riksbanken i
den mån medlen icke använts enligt medgivandet eller därmed förenat
villkor.

Kungl. Maj:t eller den myndighet Kungl. Maj:t förordnar meddelar
beslut om återbetalning och den tid inom vilken återbetalning skall
ske. Beslutet tillställes den skattskyldige och riksbanken. För det
beskattningsår, varunder beslut om återbetalning meddelas, skall till
beskattning upptagas ett belopp motsvarande en tiondel av vad som
enligt beslutet skall återbetalas. Föreligger synnerliga skäl, får
Kungl. Maj:t medge befrielse från denna beskattningsåtgärd.

10 § Har någon på investeringskonto inbetalat lägre eller högre belopp
än det för vilket uppskov med inkomsttaxering erhållits, skall
länsstyrelsen förordna om inbetalning av resterande belopp jämte ränta
enligt 11 § första stycket eller återbetalning av överskjutande
belopp. Inbetalning av resterande belopp jämte ränta skall ske inom
den tid länsstyrelsen bestämmer.

Förordnande, som avses i första stycket, skall meddelas snarast
möjligt och utan avvaktan på att inkomsttaxeringen vinner laga kraft.
Har den skattskyldige anfört besvär över inkomsttaxeringen med yrkande
att erhålla uppskov med taxeringen med högre belopp än som medgivits,
skall dock förordnande om återbetalning icke meddelas förrän ärendet
slutligen prövats.

11 § På belopp, som skall inbetalas enligt 10 § första stycket, skall
den skattskyldige till statsverket erlägga ränta för år räknat med
tolv procent från och med månaden efter den då insättning skolat ske
enligt 5 § till och med den månad då inbetalning skall ske enligt
länsstyrelsens beslut, dock ej i något fall för längre tid än två år.
Om det finns särskilda skäl, kan länsstyrelsen helt eller delvis
befria honom från nämnda ränta.

Betalas icke belopp inom tid eller på sätt som föreskrives i denna
lag, skall länsstyrelsen besluta om indrivning enligt de bestämmelser
som gäller vid indrivning av skatt enligt uppbördslagen (1953:272).
Restavgift enligt 58 § 1 mom. lagen utgår på beloppet, varvid 58 § 2
mom. samma lag äger motsvarande tillämpning. (Jämför 1974:771 ö.b.
p 3)

12 § Föreligger synnerliga skäl, får Kungl. Maj:t medge befrielse helt
eller delvis från skyldighet att göra insättning på investeringskonto
för skog. Kungl. Maj:t får även medge att inbetalning som avses i
denna lag får göras vid senare tidpunkt och att återbetalning får ske
före utgången av den i 7 § tredje stycket angivna tiden.

13 § Har utredning icke lämnats enligt 4 §, skall den skattskyldige
anmanas att avge sådan utredning. I anmaning får vite föreläggas. I
fråga om fullgörande av skyldighet att avge utredning äger 47 §
taxeringslagen (1956:623) motsvarande tillämpning.

Taxeringsnämnd skall fastställa det belopp, för vilket skattskyldig
skall erhålla uppskov med taxering. Lämnas ej utredning, som avses i
4 §, skall taxeringsnämnden med ledning av den skattskyldiges
självdeklaration eller eljest tillgängliga uppgifter fastställa det
belopp för vilket skattskyldig skall erhålla uppskov med taxering.

14 § Den som till ledning för myndighets beslut i fråga om insättning
enligt denna lag avger handling med oriktig uppgift och därigenom
föranleder att sådan insättning sker med för lågt belopp dömes till
böter eller fängelse i högst ett år. Detsamma gäller den som med
avsikt att insättning skall ske med för lågt belopp underlåter att
avge handling och därigenom föranleder att för låg insättning sker.

I ringa fall dömes ej till ansvar enligt första stycket.

Ansvar enligt första stycket inträder ej för den som frivilligt
vidtager åtgärd, som leder till att insättningen kan ske med rätt
belopp.

15 § Det åligger taxeringsnämndens ordförande i den kommun där den
skattskyldige skall taxeras till statlig inkomstskatt att upprätta
särskild förteckning enligt fastställt formulär på sådana, som är
skyldiga att insätta medel på investeringskonto. I förteckningen skall
för varje skattskyldig anmärkas dels belopp för vilket uppskov med
taxering medgivits dels ock storleken av på investeringskonto
inbetalade belopp. Den upprättade förteckningen skall av ordföranden
insändas till länsstyrelsen samtidigt som deklarationer och andra
handlingar enligt 71 § taxeringslagen (1956:623) dit överlämnas.

Ändras efter besvär eller eljest det belopp, för vilket uppskov med
taxering medgivits, skall skattechefen utan dröjsmål underrätta
länsstyrelsen därom. (Jämför 1974:773 ö.b.)

16 § Hos länsskattemyndighet föres register över investeringskonton
för skog. Lag (1986:1327).

Övergångsbestämmelser

1974:989

Denna lag träder i kraft en vecka efter den dag, då lagen enligt därå
meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

Skyldighet att göra avsättning enligt denna lag föreligger icke
beträffande köpeskilling för skog, som avyttrats genom upplåtelse av
avverkningsrätt, eller för avyttrade skogsprodukter, där skriftligt
avtal om avyttringen träffats före den 1 januari 1974.

1986:486

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att följande lagar skall upphöra
att gälla vid utgången av år 1990, nämligen

1. lagen (1974:325) om avsättning till arbetsmiljöfond,
2. lagen (1974:988) om avsättning till särskild investeringsfond,
3. lagen (1974:989) om insättning på investeringskonto för skog.

Belopp som enligt nämnda lagar avsatts eller för vilket uppskov med
taxeringen erhållits skall vid 1989 års taxering tas upp som intäkt i
den förvärvskälla där avdraget för avsättningen gjorts eller till
vilken uppskovet hänför sig. Taxeras inte den skattskyldige vid 1989
års taxering på grund av förlängt räkenskapsår skall beloppet i
stället tas upp som intäkt vid 1990 års taxering.