Lag (1942:87) med särskilda  bestämmelser angående stats- och kommunalmyndigheterna och deras verksamhet vid krig eller krigsfara m.m. 

1 § Befinner sig riket i krig skola bestämmelserna i 2--13 §§ äga 
tillämpning. Vid krigsfara, vari riket befinner sig, eller eljest under 
utomordentliga, av krig föranledda förhållanden äger regeringen 
förordna, att nämnda bestämmelser skola tillämpas.  

Förordnande, som i första stycket sägs, skall, vid äventyr att det 
eljest förfaller, inom en månad underställas riksdagen för dess prövning 
av frågan huruvida förordnandet skall bestå. Varder förordnandet icke 
inom två månader från det underställningen skett av riksdagen gillat, 
skall detsamma vara förfallet. 

Under tid, då bestämmelserna i 2--13 §§ äga tillämpning, gälla icke i 
lag eller författning meddelade stadganden i den mån de strida mot samma 
bestämmelser eller vad med stöd av dem blivit föreskrivet. 

Denna lag äger ej tillämpning beträffande riksdagen eller allmänna 
kyrkomötet, deras avdelningar, utskott, nämnder, deputerade, revisorer, 
ombudsmän och verk eller i fråga om myndigheter, som avses i lagen 
(1957:132) med särskilda bestämmelser angående domstolarna och 
rättegången vid krig eller krigsfara m.m., eller beträffande mål eller 
ärende varom stadgats i nämnda lag. 

Med den begränsning, som framgår av näst föregående stycke, förstås i 
denna lag 

med statsmyndighet: alla till statens förvaltning hörande myndigheter 
och inrättningar, nämnder, kommissioner och kommittéer; samt 

med kommunalmyndighet: alla till kommunal styrelse eller förvaltning 
hörande stämmor och representationer, myndigheter, styrelser, kollegier, 
nämnder, råd, kommissioner, revisorer, utskott och kommittéer jämte 
underlydande verk och inrättningar. Lag (1986:661). 

2 § Då det finnes påkallat på grund av förhållanden, som avses i 1 § 
första stycket, äger regeringen förordna, 

1. att uppgift, som tillkommer regeringen, skall i fråga om visst slag 
av mål eller ärenden övertagas av underordnad myndighet; 

2. att de uppgifter, som tillkomma viss statsmyndighet, skola helt eller 
delvis övertagas av annan statsmyndighet eller av kommunalmyndighet 
eller att i fråga om visst slag av mål eller ärenden talan mot 
statsmyndighets beslut icke må fullföljas; 

3. att de uppgifter, som tillkomma viss kommunalmyndighet, skola helt 
eller delvis övertagas av annan kommunalmyndighet i samma kommun eller, 
om hinder härför möter, av statsmyndighet eller av kommunalmyndighet i 
annan kommun; 

4. att i fall, då enligt lag eller författning suppleanter skola utses 
till visst antal, sådana må utses till visst större antal; 

5. att myndighet må hava sin verksamhet helt eller delvis förlagd till 
annan ort än den, där verksamheten eljest skall utövas; samt 

6. att myndighet må fatta beslut i annan sammansättning eller med mindre 
antal ledamöter eller i annan ordning än eljest är stadgat. 

I den mån det finnes påkallat på grund av förhållanden, som avses i 1 § 
första stycket, må regeringen ock bestämma, att befattningshavare i 
statens tjänst skall tjänstgöra i annan statlig befattning än den han 
innehar eller i kommunal befattning eller att kommunal befattningshavare 
skall tjänstgöra i statlig befattning eller i annan kommunal befattning 
än den han innehar. Lag (1986:661). 

3 § Då det finnes påkallat på grund av förhållanden, som avses i 1 § 
första stycket, äger regeringen förordna om anstånd med val av ledamot i 
kommunal representation eller innehavare av annat allmänt uppdrag så ock 
föreskriva den jämkning av valperiodens längd, som därav må påkallas. 
Har på grund av sådant förordnande eller eljest val ej hållits, skall 
den tidigare valde, ehuru den tid utgått för vilken han valts, kvarstå i 
uppdraget, till dess annan valts och har att tillträda uppdraget. 

Bestämmelserna i första stycket skola äga motsvarande tillämpning i 
fråga om innehavare av allmänt uppdrag, vilken skall tillsättas för viss 
tid i annan ordning än genom val. 

Vad i lag eller författning är stadgat därom, att kvinna eller den, som 
redan innehaft uppdrag viss tid eller uppnått viss ålder, må avsäga sig 
uppdrag, äge ej tillämpning. Lag (1986:661). 

4 § Är i lag eller författning föreskrivet, att sammanträde eller 
förrättning skall hållas eller annan sådan uppgift skall fullgöras inom 
viss tid, äger regeringen i den mån det finnes påkallat på grund av 
förhållanden, som avses i 1 § första stycket, förordna om jämkning av 
sådan tid. 

Kan på grund av förhållanden, som avses i 1 § första stycket, visst 
sammanträde eller viss annan åtgärd, som myndighet har att företaga, 
icke utan väsentlig olägenhet äga rum å det ställe, som i lag eller 
författning är föreskrivet, må bestämmas annat ställe, som finnes 
lämpligt. Lag (1986:661). 

5 § Är i fråga om mål eller ärende i lag eller författning föreskrivet, 
att myndighet skall höras eller eljest viss utredning skall förebringas 
eller att återförvisning skall äga rum, och finnes på grund av 
förhållanden, som avses i 1 § första stycket, åtgärden vara förenad med 
väsentlig olägenhet, äge myndigheten i stället i annan ordning 
föranstalta om den utredning, som må erfordras, eller, då fråga är om 
återförvisning, utan sådan fortsätta handläggningen. 

6 § Behandling av mål eller ärende, som angår part tillkommande 
rättighet eller förmån eller honom åliggande skyldighet eller 
bestraffning, skall av myndighet förklaras skola anstå, om anledning är 
att antaga, att på grund av förhållanden, som avses i 1 § första 
stycket, part är ur stånd att bevaka sin talan eller hinder eljest möter 
för utredningen. Finnes frågan kunna nöjaktigt utredas, må dock målet 
eller ärendet handläggas och avgöras, om det för part är av synnerlig 
vikt eller eljest särskilda skäl föranleda därtill. 

7 § Har med behandling av mål eller ärende enligt 6 § förklarats skola 
anstå, skall det återupptagas till handläggning, så snart hinder enligt 
nämnda paragraf ej längre föreligger eller förhållande inträtt, som 
enligt samma paragraf skulle påkallat fortsatt handläggning. 

8 § Är enligt lag eller författning med underlåtenhet av part eller 
annan att fullgöra vad myndighet förelagt honom för måls eller ärendes 
handläggning förenad påföljd av talans avvisande eller ogillande eller 
av böter, vite eller hämtning och har han på grund av förhållanden, som 
avses i 1 § första stycket, haft giltig ursäkt för sin underlåtenhet, 
skall underlåtenheten icke leda till sådan påföljd för honom. Är ej för 
myndigheten känt, huruvida han sålunda haft giltig ursäkt för sin 
underlåtenhet, skall upplysning därom inhämtas genom myndighetens 
försorg. 

9 § Regeringen äger, i den mån det finnes påkallat på grund av 
förhållanden, som avses i 1 § första stycket, förordna om förlängning av 
den tid, inom vilken besvär skola anföras eller annan åtgärd för 
fullföljande av talan mot myndighets beslut skall äga rum. Under 
förutsättning som nyss sagts äger regeringen tillika förordna, att vad i 
lag eller författning finnes stadgat om skyldighet att göra anmälan om 
fullföljande av talan hos annan myndighet än den, hos vilken besvär 
skola ingivas, icke skall äga tillämpning. 

Har för fullföljande av talan mot beslut, som utan hinder av sådan talan 
skall ända till efterrättelse, besvärsinlaga ingivits eller annan åtgärd 
företagits efter utgången av den därför bestämda tiden, skall åtgärden 
dock anses hava skett i rätt tid, om den myndighet, där talan skall 
fullföljas, finner att klaganden på grund av förhållanden, som avses i 1 
§ första stycket, haft giltig ursäkt för sin underlåtenhet. 

Är i lag eller författning föreskrivet, att besvärsinlaga skall ingivas 
till annan myndighet än den, som har att pröva den fullföljda talan, må 
inlagan i stället med laga verkan ingivas till sistnämnda myndighet. 

Beträffande fullföljande eller bevakande av talan hos domstol eller 
annan myndighet, som avses i lagen med särskilda bestämmelser angående 
domstolarna och rättegången vid krig eller krigsfara m.m., skola 
föreskrifterna i nämnda lag äga tillämpning. Lag (1986:661). 

10 § Då det i annat fall än i 9 § sägs finnes påkallat på grund av 
förhållanden, som avses i 1 § första stycket, äger regeringen förordna 
om förlängning av sådan i lag eller författning föreskriven tid, inom 
vilken någon har att för bevakande av honom tillkommande rättighet eller 
förmån eller fullgörande av honom åliggande skyldighet hos myndighet 
göra ansökan eller anmälan eller företaga annan sådan åtgärd. 

Finnes någon på grund av förhållanden, som avses i 1 § första stycket, 
hava varit ur stånd att inom föreskriven tid vidtaga åtgärden, må 
regeringen efter ansökan utsätta ny tid för åtgärden. Lag (1986:661). 

11 § Befogenhet, som enligt 2 § första stycket 2--6 eller andra stycket, 
3 § första eller andra stycket, 4 § första stycket eller 10 § andra 
stycket tillkommer regeringen, må på uppdrag av regeringen utövas av 
underordnad myndighet. Kan under krig förbindelsen mellan någon del av 
riket och riksstyrelsen icke eller allenast med avsevärd svårighet 
upprätthållas eller föreligger eljest under krig trängande behov av 
omedelbara åtgärder, äge civilbefälhavare inom sitt område eller, om 
civilbefälhavare ej finnes eller hans beslut ej kan avvaktas, 
länsstyrelse i vad angår länet även utan sådant uppdrag utöva 
befogenhet, som enligt denna lag tillkommer regeringen. Lag (1986:661). 

12 § Delgivning med den, som fullgör tjänstgöring vid krigsmakten, skall 
ske genom militär myndighets försorg. Intyg av sådan myndighet gälle 
såsom fullt bevis, att delgivning blivit så verkställd som intyget 
innehåller. Avser delgivning kallelse att infinna sig inför myndighet, 
skall intyget tillika innehålla uppgift, huruvida den kallade på grund 
av sin tjänstgöring är hindrad att inställa sig. Har delgivning 
verkställts annorledes än genom militär myndighet, vare den gällande; 
dock må delgivning ej ske genom handlings införande i allmänna 
tidningarna eller dess överlämnande till den söktes husfolk eller på 
annat sådant sätt. Lag (1953:51). 

13 § Är i lag eller författning föreskrivet, att sammanträde med 
kommunalmyndighet skall kungöras på visst sätt, äge myndigheten, om det 
finnes påkallat på grund av förhållanden, som avses i 1 § första 
stycket, besluta, att kungörandet skall ske på annat sätt, som finnes 
betryggande. I trängande fall må beslut därom fattas av den, som har att 
utfärda kallelse till sammanträdet. 

14 § Regeringen meddelar de närmare föreskrifter, som erfordras för 
tillämpningen av denna lag. Lag (1986:661).