PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1988:123) om tillämpning av  rättshjälpslagen (1972:429) beträffande  vissa utländska medborgare 

Utländska medborgare skall i den utsträckning som anges nedan vara
likställda med svenska medborgare i fråga om rätt till allmän
rättshjälp.

1) Medborgare i Japan.

2) Medborgare i en stat som är ansluten till någon av
Haagkonventionerna den 17 juli 1905 och den 1 mars 1954 angående
vissa till civilprocessen hörande ämnen.

3) Medborgare i en stat i förhållande till vilken konventionen den
28 augusti 1930 mellan Sverige samt Storbritannien och Nordirland
rörande vissa till civilprocessen hörande ämnen av internationell
natur är tillämplig.

4) Medborgare i stat som är ansluten till den europeiska
bosättningskonventionen den 13 december 1955.

5) Den som är bosatt i en stat som är ansluten till New
York-konventionen den 20 juni 1956 om indrivning av underhållsbidrag
i utlandet, om han eller hon är kärande eller sökande i ett sådant
mål eller ärende angående underhållsbidrag som har väckts genom
förmedling av Utlandskontoret vid Försäkringskassan Stockholms län
eller av Utrikesdepartementet enligt konventionens bestämmelser.

6) Den som är bosatt i Amerikas Förenta Stater jämte Guam,
Jungfruöarna, Puerto Rico och Samoa, dock med undantag av Alabama,
District of Columbia och Mississippi, om han eller hon är kärande
eller sökande i ett sådant mål eller ärende angående underhållsbidrag
som har väckts genom förmedling av Utlandskontoret vid
Försäkringskassan Stockholms län eller av Utrikesdepartementet enligt
konventionens bestämmelser.

7) Medborgare i en stat som är ansluten till den europeiska
konventionen den 24 november 1977 om migrerande arbetstagares
rättsställning, om han eller hon vistas i Sverige som migrerande
arbetstagare i konventionens mening.

8) Den som är kärande eller sökande i ett mål eller ärende om
vårdnad eller umgänge som har väckts genom Utrikesdepartementets
förmedling i enlighet med den europeiska konventionen den 20 maj 1980
om erkännande och verkställighet av avgöranden rörande vårdnad om
barn samt om återställande av vård om barn.

9) Den som är medborgare eller har hemvist i en stat som är ansluten
till Haagkonventionen den 25 oktober 1980 om de civila aspekterna på
internationella bortföranden av barn, om han eller hon är sökande i
ett mål eller ärende som rör konventionen.

10) Den som är bosatt i en stat som är ansluten till
Haagkonventionen den 25 oktober 1980 om internationell rättshjälp.
Förordning (1996:626).

Övergångsbestämmelser

1989:178

Denna förordning träder i kraft i fråga om p. 8 den 1 juli 1989 och i
övrigt den 1 juni 1989.
Förordning (1988:1231) med instruktion för besvärsnämnden för högskoleutbildning

/r3/ Uppgifter

1 § Besvärsnämnden prövar sådana överklaganden om antagning till 
grundläggande högskoleutbildning som avses i 25 kap. 9 och 9 a §§ 
högskoleförordningen (1977:263).

/r3/ Sammansättning

2 § Nämnden består av en ordförande och fem andra ledamöter. För 
ordföranden skall finnas en ersättare. Ordföranden och dennes ersättare 
skall vara eller ha varit ordinarie domare. För övriga ledamöter finns 
ersättare till det antal regeringen bestämmer.

/r3/ Organisation

3 § Personal i utbildningsdepartementet är föredragande och utför 
kansligöromål åt nämnden.

/r3/ Verksförordningens tillämpning

4 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall 
tillämpas på besvärsnämnden:

14 och 15 §§ om myndighetens regelgivning,

16 § om interna föreskrifter,

18 § om ärendeförteckning,

29 § om myndighetens beslut.

5 § Nämnden har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i 
4--7, 10 och 13 §§ verksförordningen (1987:1100).

/r3/ Ärendenas handläggning

6 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst tre andra ledamöter 
är närvarande.

7 § Ärenden får avgöras vid telefonsammanträde, när nämnden finner detta 
lämpligt. Därvid skall så många ledamöter delta som krävs för 
beslutförhet.

8 § Nämnden får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna över 
till ordföranden eller den som är föredragande att fatta beslut som inte 
innebär att ärendet avgörs i sak.

9 § Ärendena avgörs efter föredragning. Ordföranden får överta 
beredningen och föredragningen av ett ärende.

I arbetsordningen eller i särskilda beslut får det medges att ärenden 
som avgörs enligt 8 § inte behöver föredras.

10 § I arbetsordningen eller i särskilda beslut skall det bestämmas vem 
som får begära in förklaringar, upplysningar eller yttranden i ärenden.

/r3/ Förordnanden

11 § Ordföranden och andra ledamöter och ersättare förordnas av 
regeringen för bestämd tid.
Tillkännagivande (1988:124) om befrielse i  vissa fall för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnader, m.m. 

Utländska medborgare och utländska juridiska personer är, i den 
utsträckning som anges nedan, på grund av internationella 
överenskommelser som avses i 5 § lagen (1980:307) om skyldighet för 
utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnader, befriade 
från skyldigheten att ställa säkerhet enligt nämnda lag och har samma 
rätt att kräva säkerhet enligt den lagen som svenska medborgare och 
svenska juridiska personer.

Befriade från skyldigheten att ställa säkerhet är

1) medborgare i Danmark med Färöarna och Grönland, Island eller Japan,

2) medborgare i en stat som är ansluten till någon av Haagkonventionerna 
den 17 juli 1905 och den 1 mars 1954 angående vissa till civilprocessen 
hörande ämnen samt juridiska personer, bildade i en sådan stat enligt 
dess lag, i mål eller ärenden som inte rör ansvar för brott, om 
medborgaren eller den juridiska personen har hemvist i en stat som är 
ansluten till någon av de nämnda Haagkonventionerna,

3) medborgare i en stat som är ansluten till den europeiska 
bosättningskonventionen den 13 december 1955,

4) medborgare i en stat som är ansluten till New York-konventionen den 
20 juni 1956 om indrivning av underhållsbidrag i utlandet, i mål eller 
ärenden angående underhållsbidrag som har anhängiggjorts enligt 
bestämmelserna i nämnda konvention,

5) fysiska och juridiska personer i rättegång som avser tillämpning av 
lagen (1965:723) om erkännande och verkställighet av vissa utländska 
domar och beslut angående underhåll till barn eller tillämpning av lagen 
(1976:108) om erkännande och verkställighet av utländskt avgörande 
angående underhållsskyldighet,

6) medborgare i en stat som är ansluten till Gen`eve-konventionen den 19 
maj 1956 om fraktavtalet vid internationell godsbefordran på väg samt 
juridiska personer, bildade i en sådan stat enligt dess lag, i rättegång 
med anledning av godsbefordran som avses i konventionen, om medborgaren 
eller den juridiska personen har hemvist eller idkar rörelse med fast 
driftställe i en stat som är ansluten till konventionen,

7) fysiska och juridiska personer vid talan som grundas på fördraget den 
9 maj 1980 om internationell järnvägstrafik (COTIF),

8) fysiska och juridiska personer med hemvist i en stat som är ansluten 
till Haagkonventionen den 25 oktober 1980 om internationell rättshjälp, 
i mål eller ärenden som inte rör ansvar för brott.

Franska medborgare och sådana juridiska personer, som är bildade i 
Frankrike enligt fransk lag och har hemvist i Frankrike, har i rättegång 
som inte rör ansvar för brott samma befogenhet att kräva säkerhet som 
tillkommer svenska medborgare och svenska juridiska personer enligt 
lagen (1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet 
för rättegångskostnader.
Tillkännagivande (1988:125) av överenskommelser som avses i lagen (1985:988) om immunitet för vissa vittnen m.fl.

Avtal om sådan immunitet som avses i lagen (1985:988) om immunitet för 
vissa vittnen m. fl. har träffats i följande överenskommelser.

1) Konventionen mellan Sverige och Belgien den 26 april 1870 angående 
ömsesidigt utlämnande av förbrytare.

2) Europeiska konventionen den 20 april 1959 om inbördes rättshjälp i 
brottmål.

3) Överenskommelsen den 28 september 1983 mellan Sverige och Ungerska 
Folkrepubliken om inbördes rättshjälp i brottmål.

4) Överenskommelsen den 26 juni 1986 mellan Sverige och Tyska 
Demokratiska Republiken om rättshjälp i brottmål.

5) Haagkonventionen den 25 oktober 1980 om internationell rättshjälp.
Förordning (1988:128) med instruktion för jämställdhetsombudsmannen 

/r3/ Uppgifter

1 § Jämställdhetsombudsmannen har de uppgifter som anges i lagen 
(1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet.

I uppgifterna ingår

1. att i första hand genom rådgivning och upplysning, överläggningar med 
enskilda parter och organisationer eller andra lämpliga åtgärder verka 
för att lagens föreskrifter frivilligt efterlevs,

2. att i tvister om överträdelse av diskrimineringsförbudet på begäran 
hjälpa arbetstagare och arbetssökande som inte företräds av en 
arbetstagarorganisation med de åtgärder som ombudsmannen anser 
motiverade, samt föra talan vid arbetsdomstolen, när ombudsmannen finner 
att en dom i tvisten är betydelsefull för rättstillämpningen,

3. att efter anmälan eller på eget initiatv ta upp ärenden om 
underlåtenhet av arbetsgivare, som inte är bundna av kollektivavtal om 
jämställdhet, att följa lagens föreskrifter om aktiva åtgärder för 
jämställdhet och, när ombudsmannen finner att resultat inte kan nås 
genom frivillig överenskommelse, göra framställning om vitesföreläggande 
hos jämställdhetsnämnden,

4. att informera allmänheten och på annat lämpligt sätt medverka i 
strävandena att främja jämställdhet i arbetslivet.

Jämställdhetsombudsmannen skall dessutom inom ramen för sin 
informations- och rådgivningsverksamhet verka för jämställdhet inom 
skolväsendet, högskolan, arbetsmarknadsutbildningen och andra 
utbildningsformer. Förordning (1991:1039).

/r3/ Organisation

2 § Jämställdhetsombudsmannen har en ställföreträdare.

/r3/ Verksförordningens tillämpning

3 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall 
tillämpas på jämställdhetsombudsmannen:

2 § om behörighet att företräda staten vid domstol,

16 § om interna föreskrifter,

17 § om inhämtande av uppgifter,

18 § om ärendeförteckning,

25 och 26 §§ om föredragning,

27 § om rätt att besluta i vissa frågor,

28 § om vem som får begära in förklaringar m. m.,

29 § om myndighetens beslut,

30 § om överklagande.

Bestämmelserna i 30 § verksförordningen tillämpas dock endast i 
administrativa ärenden.

4 § Jämställdhetsombudsmannen har det ansvar för verksamheten och de 
uppgifter som anges i 4--7, 9 och 10 §§ verksförordningen (1987:1100).

/r3/ Ärendenas handläggning

5 § Ärendena avgörs av jämställdhetsombudsmannen. Ärenden som är av det 
slaget att de inte behöver prövas av jämställdhetsombudsmannen får dock 
avgöras av någon annan tjänsteman. Hur detta skall ske anges i 
arbetsordningen eller i särskilda beslut.

6 § Vitesföreläggande enligt 15 § andra stycket lagen (1979:1118) om 
jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet skall delges 
arbetsgivaren. Delgivning av vitesföreläggandet får dock inte ske enligt 
12 § delgivningslagen (1970:428) annat än om det finns skäl att anta att 
arbetsgivaren har avvikit eller på annat sätt håller sig undan.

/r3/ Tjänstetillsättningar

7 § Jämställdhetsombudsmannen och ombudsmannens ställföreträdare 
förordnas av regeringen för en bestämd tid.

Andra tjänster tillsätts av jämställdhetsombudsmannen.
Lag (1988:1321) om nordiska rättsförhållanden rörande förvaltarskap enligt föräldrabalken m.m.

1 § Förvaltarskap enligt föräldrabalken anordnas i Sverige för den som 
är medborgare i en sådan stat som avses i förordningen (1931:429) om 
vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och 
förmynderskap och som har hemvist här i landet, om inte förmynderskap 
redan utövas av lagbestämd eller särskilt förordnad förmyndare i någon 
annan fördragsslutande stat. Tillfälligt förvaltarskap för en sådan 
medborgare får anordnas här i landet även om denne inte har hemvist här.

Då förvaltarskap anordnas i Sverige för en sådan medborgare som avses i 
första stycket, tillämpas bestämmelserna om omyndighetsförklaring och 
förmynderskap i 16--20 §§ nämnda förordning. Ett förvaltarskap med 
begränsning av förvaltarens uppdrag får dock inte överflyttas till en 
annan fördragsslutande stat.

Om ett förvaltarskap utan begränsning av förvaltarens uppdrag 
överflyttas från Sverige till en annan fördragsslutande stat, skall den 
som förvaltarskapet avser anses omyndigförklarad enligt den andra 
statens lag.

Om ett förmynderskap för omyndigförklarad överflyttas till Sverige från 
en annan fördragsslutande stat, skall den omyndigförklarade anses ha 
förvaltare utan begränsning av uppdraget.

2 § Om den som har förvaltare i Sverige omyndigförklaras i en annan 
fördragsslutande stat där han eller hon har tagit hemvist, upphör 
förvaltarens uppdrag.

3 § En omyndigförklarad medborgare i en fördragsslutande stat är i 
Sverige likställd med en person som har förvaltare utan begränsning av 
förvaltaruppdraget när det gäller behörighet att inneha uppdrag och 
befattningar samt att bedriva tillståndspliktig verksamhet.
Förordning (1988:1366) om utredningen i  ärenden om förordnande av god man och förvaltare 

Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om sådan utredning i
ärenden om anordnande av godmanskap eller förvaltarskap som avses i
11 kap. 17 § föräldrabalken. Förordning (1995:381).
Lag (1988:1387) om statens upplåning och skuldförvaltning

1 § Efter särskilt bemyndigande som lämnas för ett budgetår i
sänder får regeringen eller efter regeringens bestämmande
Riksgäldskontoret ta upp lån till staten för att

1. finansiera löpande underskott i statsbudgeten och andra
utgifter som grundar sig på riksdagens beslut,

2. tillhandahålla sådana krediter och fullgöra sådana garantier
som riksdagen beslutat om,

3. amortera, lösa in och köpa upp statslån,

4. i samråd med Riksbanken tillgodose behovet av statslån med
olika löptider, och

5. tillgodose Riksbankens behov av valutareserv.

Riksbanken ska betala full ersättning för statens kostnader för
upplåning för att tillgodose Riksbankens behov av valutareserv.
Regeringen kan dock, i samråd med Riksbanken, besluta annat om
det finns särskilda skäl. Lag (2008:817).

2 § Efter särskilt bemyndigande som lämnas av riksdagen för
ett budgetår i sänder får regeringen eller efter regeringens
bestämmande ett affärsverk ta upp lån till staten för
affärsverkets verksamhet. Lag (1998:659).

3 § Lån som har tagits upp av staten enligt 1 § eller 2 §
förvaltas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,
av Riksgäldskontoret eller affärsverk.

Om staten tar upp ett lån för att tillgodose Riksbankens behov
av valutareserv, får de medel som Riksbanken tillför staten i
utbyte mot de lånade medlen endast användas för återbetalning
av samma lån. Regeringen kan dock, i samråd med Riksbanken,
besluta annat om det finns särskilda skäl. Lag (1998:659).

4 § För samtliga lån och garantier som regeringen,
Riksgäldskontoret eller ett affärsverk ombesörjer är staten
ansvarig. Lag (1998:659).

5 § Statens skuld, med undantag för den skuld som förvaltas av
affärsverken enligt 3 §, skall förvaltas så att kostnaden för
skulden långsiktigt minimeras samtidigt som risken i
förvaltningen beaktas. Förvaltningen skall ske inom ramen för
de krav som penningpolitiken ställer. Lag (1998:659).

6 § Regeringen skall senast den 15 november varje år besluta om
riktlinjer för Riksgäldskontorets förvaltning av statsskulden.
Regeringen skall inhämta förslag till riktlinjer från
Riksgäldskontoret samt låta Riksbanken yttra sig över kontorets
förslag. Lag (1998:659).

7 § Regeringen ska från och med 2008 och därefter vartannat år
i en skrivelse till riksdagen utvärdera förvaltningen av
statsskulden. Skrivelsen ska senast den 25 april överlämnas
till riksdagen. Lag (2007:1448).

Övergångsbestämmelser

2008:817

Denna lag träder i kraft den 30 oktober 2008. Den nya
bestämmelsen ska dock tillämpas för tid från och med den 15
september 2008.
Förordning (1988:1404) med vissa föreskrifter enligt lagen (1956:245) om uppgiftsskyldighet rörande pris- och konkurrensförhållanden 

1 § Finansinspektionen får inhämta uppgifter enligt lagen
(1956:245) om uppgiftsskyldighet rörande pris- och
konkurrensförhållanden i fråga om sådan verksamhet som är
föremål för myndighetens tillsyn. Energimarknadsinspektionen
får inhämta sådana uppgifter i fråga om fjärrvärmeverksamhet.
Konkurrensverket får inhämta sådana uppgifter i fråga om
näringsverksamhet i övrigt.

Ersättning enligt 7 § nämnda lag för inställelse inför
myndighet ska betalas av allmänna medel enligt förordningen
(1982:805) om ersättning av allmänna medel till vittnen, m. m.
Förordning (2007:1326).

2 § Har upphävts genom förordning (1993:684).
Lag (1988:1419) om försöksverksamhet inom  socialtjänstens, hälso- och sjukvårdens samt omsorgsverksamhetens område 

Om regeringen medger det, får Jämtlands läns landstings och
Östersunds kommun på försök gemensamt fullgöra uppgifter inom
socialtjänsten, viss hälso- och sjukvård (primärvård) samt
verksamheten enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa
funktionshindrade. Detta gäller under förutsättning att landstinget
och kommunen har kommit överens om det. Regeringen får
bestämma de villkor som skall gälla för försöksverksamheten.

Verksamheten skall bedrivas genom kommunalförbund. Lag (1993:397).
Lag (1988:144) om säkerhetskontroll i riksdagens lokaler

1 § Säkerhetskontroll får äga rum i syfte att förebygga att
det i riksdagens lokaler förövas brott som innebär en allvarlig
fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande
förstörelse av egendom. Lag (1999:22).

2 § Beslut om säkerhetskontroll fattas av talmannen och skall
avse visst tillfälle eller viss tid. Lag (2006:129).

3 § Säkerhetskontroll får omfatta den som utan att vara ledamot
av riksdagen uppehåller sig i riksdagens lokaler. Kontroll av
anställda vid riksdagsförvaltningen och partikanslierna får
dock endast ske om det finns särskilda skäl för det. Talmannen
får, om särskilda skäl talar för det, undanta personer från
kontrollen. Lag (2006:129).

4 § Vid säkerhetskontroll skall vapen och andra föremål som är
ägnade att komma till användning vid brott som avses i 1 §
eftersökas. För detta ändamål får kroppsvisitation äga rum.
Väskor och andra föremål som medförs till eller påträffas i
riksdagens lokaler får undersökas. Lag (2006:129).

5 § Säkerhetskontroll utförs, efter närmare anvisningar av
Polismyndigheten, av en polisman eller, efter
Polismyndighetens förordnande, av vaktpersonal vid
riksdagen.

Kroppsvisitation som genomförs på annat sätt än med
metalldetektor eller liknande anordning får dock utföras
endast av en polisman. Lag (2014:631).

6 § Den som inte underkastar sig föreskriven säkerhetskontroll
får vägras tillträde till eller avvisas från riksdagens
lokaler. Lag (2006:129).

7 § Påträffas vid säkerhetskontroll något sådant föremål som
avses i 4 § och tas det inte i beslag enligt bestämmelserna i
rättegångsbalken, skall den hos vilken föremålet påträffas
uppmanas att lämna det ifrån sig för förvaring. Finns inte
någon känd innehavare till ett påträffat föremål, får det
omhändertas.

Den som inte efterkommer uppmaningen enligt första stycket får
avlägsnas från riksdagens lokaler. Lag (1999:22).

8 § Föremål som lämnats till förvaring eller omhändertagits enligt denna
lag skall förvaras på betryggande sätt. Om det begärs, skall bevis om
att ett föremål har lämnats till förvaring utfärdas. Föremålet skall
återlämnas till den som har lämnat det till förvaring när denne lämnar
riksdagens lokaler.

9 § Kroppsvisitation som är av mera väsentlig omfattning skall
verkställas i enskilt rum och om möjligt i vittnes närvaro.
Kroppsvisitation får verkställas eller bevittnas endast av
person, som är av samma kön som den som visiteras, om
undersökningen inte sker genom metalldetektor eller likande
anordning. Lag (1999:22).

10 § Talmannens beslut enligt denna lag får inte överklagas.
Förordning (1988:146) om tillämpning av en  överenskommelse mellan Sverige och Amerikas Förenta Stater om ömsesidigt bistånd i tullfrågor 

1 § Den överenskommelse mellan Sverige och Amerikas Förenta Stater om 
ömsesidigt bistånd i tullfrågor som har undertecknats den 8 juni 1987 
skall gälla här i landet. Överenskommelsen i engelsk och svensk text 
bifogas denna förordning som */k/ bilaga.
Lag (1988:1461) om skattefrihet för vissa ersättningar från Österrike

1 § Ersättningar som lämnas enligt den lag som den 23 mars 1988 
antogs i Österrike till 50-årsminnet av landets ockupation 
(Ehrengaben- und Hilfsfondsgesetz) ska vid inkomstbeskattningen 
inte utgöra skattepliktig inkomst för mottagaren. 
Lag (2011:1332).


Övergångsbestämmelser

1988:1461

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989. Den tillämpas dock 
även på ersättningar som utbetalats dessförinnan.
Förordning (1988:1464) om bidrag vid  adoption av utländska barn 

1 § Efter samråd med Statens nämnd för internationella
adoptionsfrågor får Riksförsäkringsverket meddela föreskrifter
för verkställigheten av lagen (1988:1463) om bidrag vid
adoption av utländska barn. Förordning (1997:321).

2 § har upphävts genom förordning (1997:321).

3 § har upphävts genom förordning (1997:321).

4 § har upphävts genom förordning (1997:321).

5 § har upphävts genom förordning (1997:321).

6 § har upphävts genom förordning (1997:321).

7 § betecknas 1 § genom förordning (1997:321).

Övergångsbestämmelser

1988:1464

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1989.

2. Inför ikraftträdandet skall nämnden fastställa genomsnittskostnaderna
enligt 2 § för kalenderåren 1988 och 1989.

1991:236

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1991. Nämnden skall pröva om
den för tillämpningen av denna förordning behöver fastställa nya
genomsnittskostnader för år 1991.
Lag (1988:1473) om undersökning beträffande vissa smittsamma sjukdomar i brottmål

1 § Den som skäligen kan misstänkas för ett sexualbrott,
varigenom hivinfektion eller annan allvarlig blodsmitta har
kunnat överföras till målsäganden, skall undersökas med
avseende på sådan infektion, om målsäganden begär det.

Undersökning enligt första stycket skall på målsägandens
begäran ske även i fråga om den som är skäligen misstänkt för
något annat brott, om det på grund av särskilda omständigheter
kan befaras att hivinfektion eller annan allvarlig blodsmitta
har kunnat överföras till målsäganden genom brottet.
Lag (2004:179).

2 § I fråga om förfarandet vid beslut om undersökning samt om utförandet
av undersökningen gäller bestämmelserna i rättegångsbalken om
kroppsbesiktning. Beslut om undersökning skall dock fattas av åklagaren
eller rätten.

Målsäganden och åklagaren skall underrättas om resultatet av
undersökningen.

3 § Staten skall svara för kostnaderna för undersökningen.
Förordning (1988:1475) om undersökning  beträffande HIV-smitta i brottmål 

Om undersökning har utförts enligt lagen (1988:1473) om undersökning 
beträffande HIV-smitta i brottmål, skall den läkare som svarar för 
undersökningen underrätta målsäganden och åklagaren om resultatet av 
undersökningen.

Underrättelsen skall, om hinder inte möter, meddelas målsäganden vid ett 
personligt sammanträffande.
Lag (1988:1495) om dubbelbeskattningsavtal  mellan Sverige och Indien 

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på 
inkomst och förmögenhet som Sverige och Indien undertecknade den 7 juni 
1988 skall, tillsammans med det protokoll som är fogat till avtalet och 
som utgör en del av detta, gälla för Sveriges del. Avtalets och 
protokollets innehåll framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån dessa 
medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars skulle 
föreligga.

3 § Om en person anser att det vidtagits någon åtgärd som för honom 
medfört eller kommer att medföra en beskattning som strider mot 
bestämmelserna i avtalet, kan han ansöka om rättelse enligt artikel 27 
punkt 1 i avtalet.

4 § Även om en skattskyldigs inkomst eller förmögenhet enligt avtalet 
skall vara helt eller delvis undantagen från beskattning i Sverige, 
skall den skattskyldige lämna alla de uppgifter till ledning för 
taxeringen som han annars skulle ha varit skyldig att lämna.
Förordning (1988:1496) om dubbelbeskattningsavtal  mellan Sverige och Indien 

1 § Lagen (1988:1495) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och 
Indien skall träda i kraft den 1 januari 1989 och tillämpas beträffande 
inkomst som förvärvas den 1 januari 1989 eller senare och beträffande 
förmögenhet som taxeras år 1990 eller senare.

Avtalet trädde i kraft den 12 december 1988.

2 § Följande gäller om en person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst 
som enligt bestämmelserna i artikel 20 punkt 1 eller 2 i avtalet 
beskattas endast i Indien eller enligt bestämmelserna i artikel 25 punkt 
3 e i avtalet skall undantas från svensk skatt.

Sådan inkomst tas inte med vid taxering i Sverige.

Om personen i fråga taxeras till statlig inkomstskatt för annan inkomst 
skall dock följande iakttas. Först uträknas den statliga inkomstskatt 
som skulle ha påförts om den skattskyldiges hela inkomst beskattats 
endast i Sverige. Därefter fastställs hur stor procent den sålunda 
uträknade skatten utgör av hela den beskattningsbara inkomst på vilken 
skatten beräknats. Med den därmed erhållna procentsatsen tas skatt ut på 
den inkomst som skall beskattas i Sverige. Förfarandet skall användas 
endast om detta leder till högre skatt. 

Övergångsbestämmelser

1988:1496

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1989.

2. Genom förordningen upphävs kungörelsen (1959:24) om tillämpning av 
ett mellan Sverige och Indien den 30 juli 1958 ingånget avtal för 
undvikande av dubbelbeskattning av inkomst.

Den upphävda kungörelsen tillämpas fortfarande på inkomst som förvärvas 
före den 1 januari 1989.
Lag (1988:15) om förbud mot vissa radar- och laserinstrument

1 § Med radarvarnare förstås i denna lag varje anordning som
är konstruerad för att ta emot elektromagnetiska vågor från en
radarhastighetsmätare för vägtrafik.

Med laservarnare förstås i denna lag varje anordning som är
konstruerad för att ta emot elektromagnetiska vågor från en
laserhastighetsmätare för vägtrafik.

Med laserstörare förstås i denna lag varje anordning som är
konstruerad för att med elektromagnetiska vågor störa
funktionen hos en laserhastighetsmätare för vägtrafik.
Lag (1998:1622).

2 § Radarvarnare, laservarnare eller laserstörare får inte
tillverkas, innehas, överlåtas eller användas. Ej heller får en
annan anordning som är så konstruerad att den kan ta emot
elektromagnetiska vågor från en radarhastighetsmätare eller en
laserhastighetsmätare eller sända elektromagnetiska vågor till
en laserhastighetsmätare användas i ett fordon för detta
ändamål. Lag (1998:1622).

3 § Den som uppsåtligen bryter mot 2 § skall dömas till böter
eller fängelse i högst sex månader. Lag (1998:1622).

4 § Har upphävts genom lag (2024:811).
Förordning (1988:150) om beredskapslagring av olja och kol m.m. under lagringsåret 1988/89

Regeringen föreskriver enligt 9 § lagen (1984:1049) om beredskapslagring 
av olja och kol och 10 § lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på 
naturgasområdet att följande andelar av basmängderna för 
lagringsbränslen skall lagras under lagringsåret 1988/89.

________________________________________________________________________
Varuslag                Procentandel av basmängden 
________________________________________________________________________

Kol                     37 
Motorbensin             25 
Fotogen                 25 
Dieselbrännolja/  
eldningsolja 1 och 2    25 
Övriga eldningsoljor    25 
Gasol                   25 
________________________________________________________________________ 


I fråga om ersättningsbränsle för naturgas skall lagringsprocenten 
motsvara 28 procent av basmängden för respektive varuslag.
Lag (1988:1512) om ändring av beskattningen av  vissa livräntor 

1 § Denna lag gäller i fråga om livränta som utges enligt lagen
(1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller motsvarande ersättning som
utges enligt annan författning och som har bestämts eller utbetalats av
riksförsäkringsverket under åren 1976--1985.

2 § Har taxering blivit för hög till följd av att den skattskyldige
taxerats för sådan del av livräntan som rätteligen är skattefri, får den
lokala skattemyndigheten besluta om ändring av taxeringen.

3 § Ändring av taxeringen skall göras med ledning av de uppgifter
rörande taxeringen som enligt 68 § taxeringslagen (1956:623) har
antecknats i skattelängd eller motsvarande och självdeklarationen, om
den finns bevarad.

4 § Den lokala skattemyndighetens beslut enligt denna lag får överklagas
hos länsrätten av den skattskyldige.

Övergångsbestämmelser

1996:480

Den upphävda lagen tillämpas alltjämt i fråga om livränta och motsvarande
ersättning som har bestämts eller utbetalats under åren 1976-1985.
Lag (1988:1515) om äldre sedlar på tiotusen kronor

1 § Av Sveriges riksbank utgivna sedlar om tiotusen kronor 
enligt kungörelsen (1958:582) om utgivande av nya 
riksbankssedlar å tio tusen kronor ska upphöra att vara 
lagligt betalningsmedel den 31 december 1991. 

Bestämmelser om inlösen av sedlar som upphört att vara lagliga 
betalningsmedel finns i lagen (2022:1568) om Sveriges 
riksbank. Lag (2022:1572).
Förordning (1988:1531) med instruktion för  Konjunkturinstitutet 

Uppgifter

1 § Konjunkturinstitutet är ett vetenskapligt forsknings- och
utredningsorgan med uppgift att

1. följa och analysera den ekonomiska utvecklingen inom och utom
landet samt i anslutning till detta göra prognoser för den svenska
ekonomin,

2. följa den vetenskapliga diskussionen inom de områden som
berör institutets verksamhet och i anslutning till detta bedriva
forskning,

3. i samråd med sådana verk, myndigheter, föreningar och
sammanslutningar, som arbetar inom närliggande områden, verka
för att statistiskt material av betydelse för studiet av den
ekonomiska utvecklingen samlas in och bearbetas,

4. ansvara för officiell statistik enligt förordningen (1992:1668) om
den officiella statistiken. Förordning (1994:1242).

Verksförordningens tillämpning

2 § Verksförordningen (1987:1100) skall tillämpas på
konjunkturinstitutet, med undantag av 2 §, 3 § andra stycket, 8, 11--13,
18 och 20--22 §§ .

Myndighetens ledning

3 § Generaldirektören är chef för institutet.

Organisation

4 § Inom institutet finns tre enheter, en för löpande verksamhet, en för
forskning och en för administration, samt de enheter i övrigt som
institutet bestämmer. Enheten för löpande verksamhet leds av en
avdelningschef och forskningsenheten av en forskningschef.
Administrativa enheten leds av en avdelningsdirektör.

Personalföreträdare

5 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas på
institutet.

Personalansvarsnämnden

6 § Institutets personalansvarsnämnd består -- förutom av
generaldirektören och personalföreträdarna -- av avdelningschefen,
forskningschefen och chefen för administrativa enheten.
Generaldirektören är nämndens ordförande.

Nämnden är beslutför när ordföranden och minst tre andra ledamöter är
närvarande.

Ärendenas handläggning

7 § Generaldirektören skall avgöra ärenden som inte skall avgöras av
personalansvarsnämnden. Om sådana ärenden inte behöver prövas av
generaldirektören, får de avgöras av någon annan tjänsteman. Hur detta
skall ske anges i arbetsordningen eller i särskilda beslut.

Tjänstetillsättning m. m.

8 § Generaldirektören förordnas av regeringen för en bestämd tid.

Tjänsten som avdelningschef och tjänsten som forskningschef tillsätts av
regeringen efter anmälan av generaldirektören.

Andra tjänster tillsätts av institutet.

9 § Förordnande att vara generaldirektörens ställföreträdare meddelas av
regeringen för en bestämd tid. Det sker efter anmälan av
generaldirektören.

10 § Generaldirektören adjungeras till ekonomiska rådet.
Konjunkturinstitutet förordnar sekreterare åt rådet.

Bestämmelser om ekonomiska rådet finns i förordningen (1988:1214) med
instruktion för ekonomiska rådet.

Bisysslor

11 § Besked om bisyssla enligt 37 § andra stycket
anställningsförordningen (1965:601) lämnas av institutet även i fråga om
avdelningschefen och forskningschefen.
Förordning (1988:1532) med instruktion för statsrådslönenämnden

Uppgifter

1 § Statsrådslönenämnden har till uppgift att besluta om statsrådens
arvoden och andra avlöningsförmåner.

Sammansättning

2 § Nämnden består av högst fem ledamöter. En av dem är ordförande och
en är vice ordförande. Förordning (1990:42).

Organisation

3 § Nämnden har en sekreterare.

Verksförordningens tillämpning

4 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall
tillämpas på statsrådslönenämnden:

14 och 15 §§ om myndighetens regelgivning,

16 § om interna föreskrifter,

17 § om inhämtande av uppgifter,

28 § om vem som får begära in förklaringar, m. m.,

29 § om myndighetens beslut.

5 § Nämnden har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i
4--7 och 10 §§ verksförordningen (1987:1100).

Ärendenas handläggning

6 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst hälften av de andra
ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.

Ordföranden får ensam fatta beslut som inte innebär att ett ärende
enligt 1 § avgörs i sak.

7 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 6 §
tredje stycket inte behöver föredras.

Förordnande av ledamöter, m. m.

8 § Ordförande, vice ordförande och andra ledamöter utses av regeringen
för en bestämd tid. Förordning (1990:42).

9 § Sekreterare utses av nämnden.

Överklagande

10 § Nämndens beslut får inte överklagas.
Förordning (1988:1533) med instruktion för Statens chefslönenämnd 

Uppgifter

1 § Statens chefslönenämnd bedriver sin verksamhet i anslutning till
1985 års statliga chefslöneavtal.

Nämnden utövar de befogenheter som avses i 1--3 §§, 5 §, 6 § 3 och 7 §
chefslöneavtalet, dock inte i fråga om de tjänster som anges i avtal om
regeringsbeslut om avlöningsförmånerna för vissa högre tjänster m. fl.

Nämnden får till en annan statlig myndighet lämna över uppgifter som
annars skulle handläggas av nämnden. Förordning (1989:276).

Sammansättning

2 § Nämnden består av sex ledamöter. En av ledamöterna är ordförande och
en är vice ordförande.

För varje ledamot finns en personlig ersättare.

Organisation

3 § Kansligöromålen vid nämnden utförs av personal som är anställd hos
statens arbetsgivarverk.

Verksförordningens tillämpning

4 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall
tillämpas på nämnden:

14 och 15 §§ om myndighetens regelgivning,

16 § om interna föreskrifter,

17 § om inhämtande av uppgifter,

18 § om ärendeförteckning,

28 § om vem som får begära in förklaringar m. m.,

29 § om myndighetens beslut.

5 § Nämnden har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i
4--7 och 10 §§ verksförordningen (1987:1100).

Ärendenas handläggning

6 § Nämnden är beslutför när alla ledamöter eller deras ersättare är
närvarande.

7 § Nämnden får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna över
till ordföranden eller någon som tjänstgör hos nämnden att avgöra
ärenden som är av det slaget att de inte behöver prövas av nämnden.

8 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 7 §
inte behöver föredras.

9 § har upphävts genom förordning (1989:276).

/r3/ Förordnanden

10 § Ledamöter och ersättare utses av regeringen för en bestämd tid.

Tre ledamöter och deras ersättare utses efter förslag av statens
arbetsgivarverk. Övriga ledamöter och ersättare för dem förordnas efter
gemensamt förslag av Statsanställdas förbund, TCO-S (TCO:s
statstjänstemannasektion) och Centralorganisationen SACO/SR.

Efter gemensamt förslag av arbetsgivarverket och huvudorganisationerna
utser regeringen bland ledamöterna ordförande och vice ordförande.

11 § Regeringen förordnar sekreterare och experter åt nämnden.

Överklagande

12 § Nämndens beslut får inte överklagas. Detsamma gäller beslut av
andra myndigheter i frågor som har lämnats över till dem enligt 1 §
tredje stycket.
Förordning (1988:1534) med instruktion för Statens utlandslönenämnd 

Uppgifter

1 § Statens utlandslönenämnd har till uppgift att, i den
utsträckning som regeringen eller Arbetsgivarverket föreskriver,
besluta om anställnings- och arbetsvillkor för sådana arbetstagare
hos staten som är stationerade utomlands. Förordning (1994:1303).

2 § Nämnden skall särskilt

-- svara för information och upplysningar,

-- hålla sig underrättad om förhållandena inom ansvarsområdet,

-- i lämpliga former samarbeta med de svenska statliga myndigheter
och enskilda organ som har arbetstagare stationerade utomlands eller
som av andra skäl följer pris- och kostnadsutvecklingen där.

Sammansättning

3 § Nämnden består av fyra ledamöter. En av ledamöterna är
ordförande. För varje ledamot finns en personlig ersättare.
Förordning (1994: 1303).

Organisation

4 § Vid nämnden finns ett kansli som leds av en chef.

Kansligöromålen vid nämnden utförs av personal som är anställd hos
Arbetsgivarverket. Förordning (1994:1303).

Verksförordningens tillämpning

5 § Följande föreskrifter i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på nämnden:

18 § om myndighetens organisation,

26 § om ärendenas handläggning,

27 och 28 §§ om myndighetens föreskrifter,

29 § om inhämtande av uppgifter m.m.,

30 § om ärendeförteckning,

31 § om myndighetens beslut. Förordning (1996:497).

6 § Nämnden har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som
anges i 6-9 §§ verksförordningen (1995:1322). Förordning (1996:497).

Ärendenas handläggning

7 § Nämnden är beslutför när samtliga ledamöter är närvarande.
Förordning (1994:1303).

8 § Nämnden får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna
över till ordföranden, chefen för kansliet eller ett särskilt
arbetsutskott att avgöra ärenden som är av det slaget att de inte
behöver prövas av nämnden.

9 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 8 §
inte behöver föredras.

10 § har upphävts genom förordning (1989:275).

Förordnanden

11 § Ledamöter och ersättare utses av regeringen. Regeringen utser
ordförande och ersättare för ordföranden.

Ordföranden och ytterligare en ledamot samt ersättare för dem utses
efter förslag av Arbetsgivarverket. Övriga ledamöter och ersättare
för dem utses efter förslag av SACO-S och TCO-OF:s förbundsområden
inom det statliga förhandlingsområdet sammantagna.

Förordnandena ges för en bestämd tid. Förordning (1994:1303).

Överklagande

12 § Statens utlandslönenämnds beslut får inte överklagas.
Förordning (1999:865).

Övergångsbestämmelser

1995:984

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1995.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om överklagande av
beslut som har meddelats före den 1 augusti 1995.

1999:865

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om överklagande av
beslut som har meddelats före ikraftträdandet.
Förordning (1988:1535) med instruktion för Nämnden för lokalanställda 

Uppgifter

1 § Nämnden för lokalanställda bedriver sin verksamhet enligt ett avtal den
14 april 1981 mellan statens arbetsgivarverk samt Statsanställdas förbund,
TCO-S (TCO:s statstjänstemannasektion) och Centralorganisationen SACO/SR om
vissa anställningsvillkor för svenska medborgare som är lokalanställda vid
utlandsmyndigheter.

Nämnden handlägger frågor om enhetlig reglering av anställningsvillkor för
lokalanställda svenska medborgare i ett visst land i enlighet med vad som
anges i 13 § andra stycket avtalet.

Sammansättning

2 § Nämnden består av fem ledamöter. En av ledamöterna är ordförande.
För varje ledamot finns en personlig ersättare.

Verksförordningens tillämpning

3 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall tillämpas
på nämnden för lokalanställda:

14 och 15 §§ om myndighetens regelgivning,

16 § om interna föreskrifter,

17 § om inhämtande av uppgifter,

28 § om vem som får begära in förklaringar m. m.,

29 § om myndighetens beslut.

4 § Nämnden har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i
4--7 och 10 §§ verksförordningen (1987:1100).

Ärendenas handläggning

5 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst tre av de andra
ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.

Ordföranden får ensam fatta beslut som inte innebär att ett ärende
avgörs i sak.

6 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i särskilda
beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 5 § tredje stycket
inte behöver föredras.

Förordnanden

7 § Ledamöter och ersättare utses av regeringen. Regeringen utser ordförande
och vice ordförande. Förordnandena ges för en bestämd tid.

Två ledamöter och ersättare för dem förordnas efter gemensamt förslag av
Statsanställdas förbund, TCO-S och SACO/SR.

Överklagande

8 § Nämndens beslut får inte överklagas.
Förordning (1988:1542) om behörighet att avgöra vissa ärenden enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring

1 § Ett förenklat beslutsförfarande som avses i 8 kap. 4 §
första stycket andra meningen lagen (1976:380) om
arbetsskadeförsäkring får tillämpas hos Försäkringskassan
enligt 2 §. Förordning (2004:894).

2 § Hos Försäkringskassan avgör en tjänsteman

1. ärenden om arbetsskada till följd av buller,

2. ärenden om arbetsskada i form av pleuraplack till följd av
inverkan av asbest,

3. ärenden där frågan gäller om ett sjukdomsfall är att hänföra
till samma skada som ett tidigare inträffat sjukdomsfall,
vilket har godkänts såsom arbetsskada av en
socialförsäkringsnämnd, dock endast om det nya sjukdomsfallet
har inträffat inom ett år från det att det tidigare
sjukdomsfallet har avslutats.

Vad som sagts i första stycket gäller inte ärenden som angår
livränta till den försäkrade eller särskild
efterlevandelivränta eller ärenden som är av vidlyftig eller
svår beskaffenhet. Förordning (2004:894).

Övergångsbestämmelser

1989:235

Denna förordning träder i kraft, i fråga om 2 § första stycket den 1
juli 1989 och i fråga om 2 § andra stycket den 1 januari 1990.
Förordning (1988:1547) om ränta på studielån för år 1989

Regeringen fastställer den ränta som enligt 8 kap. 2 § studiestödslagen 
(1973:349) skall utgå på studielån till 5,6 procent för år 1989.
Lag (1988:1555) om landgille och städja för  vissa församlingskyrkors fastigheter i Lunds  och Göteborgs stift 

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om avgifter för sådana församlings-
kyrkors fastigheter i Lunds stift och Göteborgs stift som skall brukas under
en prästgård eller något annat visst hemman.

Lagen skall tillämpas när landgillet eller städjan vid ett åbobyte inte har
fastställts av kammarkollegiet efter skattläggning.

Fastställande av avgifter

2 § Frågor om storleken av den avgift som skall betalas till församlingskyrkan
skall prövas av egendomsnämnden.

Överklagande

3 § Egendomsnämndens beslut får överklagas hos kammarkollegiet.
Kammarkollegiets beslut får inte överklagas.
Förordning (1988:1558) om upphävande av ämbetsskrivelsen den 10 december 1971 till statskontoret med provisoriska bestämmelser om lån och anslag ur kyrkofonden för uppförande av prästgårdar å vissa orter

Regeringen föreskriver att ämbetsskrivelsen den 10 december 1971 till 
statskontoret med provisoriska bestämmelser om lån och anslag ur 
kyrkofonden för uppförande av prästgårdar å vissa orter skall upphöra 
att gälla vid utgången av år 1988.
Förordning (1988:156) om bistånd  åt asylsökande m.fl. 

Inledande bestämmelse

1 § I denna förordning ges närmare föreskrifter om dagbidrag och
särskilt bidrag enligt lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande m. fl.

Dagbidrag

2 § Ett dagbidrag skall täcka kostnader för livsmedel, kläder och skor,
fritidsaktiviteter, hygienartiklar och andra förbrukningsvaror samt
tidningar och telefon.

3 § Dagbidrag beräknas per år i procent av det basbelopp som enligt
1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring fastställts för året.
För att beräkna det dagbidrag som lämnas för januari månad är dock
utgångspunkten det basbelopp som gällde för det föregående året.

När fri mat ingår i inkvarteringen lämnas ett reducerat dagbidrag.

Dagbidraget per person beräknas enligt följande procentsatser.

			Dagbidrag inkl. 	Dagbidrag exkl.
			egen mathållning 	egen mathållning

Ensamstående 		74 			25
Sammanboende 		63 			20
Barn 0--3 år 		38 			12
Barn 4--10 år  		45 			12
Barn 11--15 år 		52 			12
Barn 16--17 år 		52 			12
Hemmavarande vuxen 	63 			20

För familjer som har fler än två barn beräknas dagbidraget enligt
ovanstående procentsatser endast för de två äldsta barnen. För vart
och ett av de yngre barnen skall dagbidraget i stället beräknas till
hälften av den procentsats som gäller för barnet enligt tabellen.
Förordning (1993:1683).

4 § Dagbidrag utbetalas förskottsvis per månad, om inte särskilda skäl
föranleder annat.

Särskilt bidrag

5 § Särskilt bidrag enligt 10 § första stycket lagen (1988:153) om
bistånd åt asylsökande m. fl. lämnas för kostnader som uppstår på grund
av särskilda behov. Det särskilda bidraget får avse kostnader för
vinterkläder, glasögon, kosttillskott, medicin, akut tandvård,
handikapputrustning, spädbarnsutrustning och andra hjälpmedel som är
nödvändiga för en dräglig livsföring. Bidrag kan också lämnas till
lokala resor som bedöms särskilt angelägna.

Förfarandet m. m.

6 § Den som vill få dagbidrag eller särskilt bidrag skall göra skriftlig
ansökan.

Ansökan skall innehålla en av sökanden underskriven förklaring på heder
och samvete att de uppgifter om ekonomiska och personliga förhållanden
som lämnas i ansökan är riktiga.

7 § Har en ansökan om dagbidrag eller särskilt bidrag avslagits eller
bifallits endast till viss del, skall beslutet delges sökanden.

Övriga bestämmelser

8 § Fordran på dagbidrag eller särskilt bidrag får inte överlåtas eller
utmätas.

8 a § Statens invandrarverk meddelar föreskrifter om den ersättning som
enligt 8 a § lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande skall betalas av
den som har inkomst av förvärvsarbete. Förordning (1992:580).

9 § Föreskrifter för verkställighet av denna förordning meddelas av
statens invandrarverk.