Förordning (2013:711) om ersättningar för vissa vårdkostnader i internationella förhållanden

Inledande bestämmelser

1 § I denna förordning finns bestämmelser om ersättningar för 
vissa vårdkostnader i internationella förhållanden.
Förordning (2015:882).

2 § Det som i denna förordning sägs om en region gäller även 
en kommun som inte ingår i en region. Förordning (2019:1095).

3 § Ersättning lämnas med högst ett belopp som motsvarar de 
faktiska kostnader som har uppkommit för en region eller för 
Försäkringskassan. Förordning (2019:1095).

Ersättning till regioner

4 § Försäkringskassan ska ersätta en region för kostnader som 
avser hälso- och sjukvård, tandvård, sjukresor, 
sjuktransporter och inköp av varor som omfattas av 
bestämmelserna i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. 
om

1. kostnaderna har uppkommit till följd av rådets förordning 
(EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av 
systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare 
eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, 

2. kostnaderna har uppkommit till följd av Europaparlamentets 
och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om 
samordning av de sociala trygghetssystemen, 

3. det följer av en överenskommelse om social trygghet eller 
sjukvårdsförmåner mellan Sverige och annan stat, eller 

4. kostnaderna avser personer som vid tillämpning av 
förordning (EG) nr 883/2004 bedöms vara bosatta i Sverige men 
som inte ska folkbokföras.

Första stycket gäller inte kostnader som en region ansvarar 
för enligt lagen (2013:514) om regionernas och kommunernas 
kostnadsansvar för viss vård i utlandet. 
Förordning (2019:1095).

5 § Ersättning för hälso- och sjukvård som har 
tillhandahållits av en region lämnas med ett belopp som 
motsvarar det riksavtal för hälso- och sjukvård som gällde vid 
tidpunkten för vården. Förordning (2019:1095).

6 § Ersättning för hälso- och sjukvård som har 
tillhandahållits av privatpraktiserande läkare eller 
fysioterapeuter som är anslutna till det ersättningssystem som 
regionen finansierar lämnas med ett belopp som motsvarar det 
riksavtal för hälso- och sjukvård som gällde vid tidpunkten 
för vården. Förordning (2019:1095).

7 § Ersättning för tandvård lämnas enligt tandvårdslagen
(1985:125) och lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd.

8 § Ersättning för en sjukresa eller annan sjuktransport 
lämnas med ett belopp som motsvarar den faktiska kostnad som 
regionen haft för resan. Detsamma gäller inköp av varor som 
omfattas av bestämmelserna i lagen (2002:160) om 
läkemedelsförmåner m.m. Förordning (2019:1095).

9 § Ersättning lämnas under förutsättning att regionen 

1. inte tar ut högre avgifter av patienter som får hälso- och 
sjukvård, tandvård, sjukresor, sjuktransporter och varor som 
omfattas av bestämmelserna i lagen (2002:160) om 
läkemedelsförmåner m.m. än den avgift som tas ut av patienter 
som är bosatta inom regionens område, och

2. lämnar Försäkringskassan ett specificerat underlag för 
debitering utomlands om kostnaden avser en person som är 
bosatt i Sverige men en behörig institution i ett annat land 
ska svara för kostnaden. Förordning (2019:1095).

10 § Ersättning som en region är berättigad till för inköp som 
omfattas av bestämmelserna i lagen (2002:160) om 
läkemedelsförmåner m.m. får med regionens medgivande betalas 
ut till den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med 
läkemedel enligt 2 kap. 1 § lagen (2009:366) om handel med 
läkemedel. Förordning (2019:1095).

Samråd

11 § Försäkringskassan ska samråda med en region inför beslut 
om

1. tillstånd för planerad vård enligt Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala 
trygghetssystemen, och 

2. ersättning för kostnader som avses i artiklarna 26 b 7 och 
26 c 8 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 
nr 987/2009 av den 16 september 2009 om 
tillämpningsbestämmelser för förordning EG nr 883/2004.
Förordning (2019:1095).

Betalning av ersättningar till regioner

12 § Ersättning som en region är berättigad till ska betalas 
senast inom 30 dagar från den dag då Försäkringskassan fått en 
specificerad faktura från regionen. Förordning (2019:1095).

Betalning av ersättningar till Försäkringskassan

13 § Ersättning som en region enligt 3 § lagen (2013:514) om 
regionernas och kommunernas kostnadsansvar för viss vård i 
utlandet ska betala till Försäkringskassan, ska betalas senast 
30 dagar från den dag då regionen från Försäkringskassan fått 
en specificerad faktura över vad som har betalats ut till 
följd av vården. Förordning (2019:1095).

Ytterligare föreskrifter

14 § Försäkringskassan får, efter samråd med Sveriges
Kommuner och Landsting, meddela föreskrifter för
verkställigheten av denna förordning.


Övergångsbestämmelser

2013:711

1. Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 2013.

2. Förordningen tillämpas inte för ersättningar som avser
kostnader som har uppkommit före ikraftträdandet.

2013:1156

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014.

2. Vid tillämpning av denna förordning ska sjukgymnast
jämställas med fysioterapeut.

2015:882

1. Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2016.

2. Bestämmelsen i 4 § första stycket 4 tillämpas första 
gången på kostnader som har uppkommit efter den 31 januari 
2016.