Förordning (2016:157) om erkännande av yrkeskvalifikationer

1 kap. Inledande bestämmelser

Syfte och tillämpningsområde

1 § Denna förordning kompletterar bestämmelserna i lagen 
(2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer. Genom 
förordningen genomförs allmänna bestämmelser i 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 
september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer, i 
lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 
2013/55/EU (yrkeskvalifikationsdirektivet).

Särskilda bestämmelser som genomför delar av 
yrkeskvalifikationsdirektivet som endast rör vissa reglerade 
yrken finns i de författningar där utövandet av dessa yrken 
regleras.

2 § Denna förordning har samma tillämpningsområde som lagen 
(2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer.

Uttryck i förordningen

3 § De uttryck som anges i 5 § lagen (2016:145) om erkännande 
av yrkeskvalifikationer har samma innebörd i denna 
förordning.

I denna förordning avses med

1. anpassningsperiod: utövande av ett reglerat yrke i Sverige 
i högst tre år som sker under en behörig yrkesutövares ansvar 
och som bedöms av en behörig myndighet och eventuellt följs 
av kompletterande utbildning,

2. lämplighetsprov: ett prov som gäller yrkesutövarens 
yrkeskunnighet, färdigheter och kompetens och som anordnas 
eller godtas av en behörig myndighet i syfte att bedöma 
förmågan att utöva ett reglerat yrke,

3. livslångt lärande: all allmän utbildning, yrkesutbildning, 
icke-formell utbildning och informellt lärande som sker genom 
livet och leder till ökade kunskaper och färdigheter och ökad 
kompetens,

4. säkerhetsyrken eller hälso- och sjukvårdsyrken som inte 
erkänns automatiskt: yrken som har konsekvenser för säkerhet 
eller folkhälsa och som förutsätter yrkeskvalifikationer som 
inte erkänns automatiskt enligt lagen om erkännande av 
yrkeskvalifikationer,

5. ECTS-poäng: poäng enligt det meritsystem för högre 
utbildning som används i det europeiska området för högre 
utbildning, och

6. IMI: informationssystemet för den inre marknaden.

2 kap. Tillfällig yrkesutövning i Sverige

Användning av yrkestitel

1 § En yrkesutövare som med stöd av lagen (2016:145) om 
erkännande av yrkeskvalifikationer tillfälligt utövar sitt 
yrke i Sverige ska utöva yrket under etableringsstatens 
yrkestitel, om inte något annat framgår av någon av de 
författningar som anges i 2 §. 

Yrkestiteln ska anges på ett i etableringsstaten officiellt 
språk och på ett sätt som innebär att förväxling med den 
svenska yrkestiteln undviks. Om det inte finns en sådan titel 
i etableringsstaten, ska yrkesutövaren i stället ange sitt 
bevis på formella kvalifikationer på ett i etableringsstaten 
officiellt språk.

2 § Bestämmelser om tillfällig yrkesutövning under svensk 
yrkestitel finns i fråga om

1. hälso- och sjukvårdsyrken, i patientsäkerhetsförordningen 
(2010:1369) och i föreskrifter som har meddelats i anslutning 
till den förordningen,

2. väktare, i föreskrifter som har meddelats i anslutning 
till förordningen (1989:149) om bevakningsföretag m.m., och

3. veterinärer, i lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens 
hälso- och sjukvård.

Förhandsunderrättelse 

3 § Bestämmelser om förhandsunderrättelse från en yrkesutövare 
som förutsättning för tillfällig yrkesutövning i Sverige finns 
i fråga om 

1. hälso- och sjukvårdsyrken, i patientsäkerhetsförordningen 
(2010:1369) och i föreskrifter som har meddelats i anslutning 
till den förordningen, 

2. väktare, i lagen (1974:191) om bevakningsföretag, 

3. djurhälsopersonal, i förordningen (2009:1386) om verksamhet 
inom djurens hälso- och sjukvård och i föreskrifter som har 
meddelats i anslutning till den förordningen, och 

4. fastighetsmäklare, i fastighetsmäklarförordningen 
(2021:518). Förordning (2021:521).

Förhandskontroll

4 § Bestämmelser om förhandskontroll av en yrkesutövares 
yrkeskvalifikationer som förutsättning för tillfällig 
yrkesutövning finns i fråga om

1. hälso- och sjukvårdsyrken, i patientsäkerhetsförordningen 
(2010:1369), och

2. väktare, i lagen (1974:191) om bevakningsföretag och 
förordningen (1989:149) om bevakningsföretag m.m.

3 kap. Etablering i Sverige

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller den generella 
ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer enligt 9–11 
§§ lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer.

Kvalifikationsnivåer 

2 § Vid bedömningen av en yrkesutövares yrkeskvalifikationer 
enligt 11 § lagen (2016:145) om erkännande av 
yrkeskvalifikationer ska kvalifikationerna delas in i 
följande nivåer:

1. examensbevis som gäller utbildning på högskolenivå i minst 
fyra år, eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, och därutöver 
yrkesutbildning om sådan krävs,

2. examensbevis som gäller utbildning på högskolenivå i minst 
tre och högst fyra år, eller ett motsvarande antal 
ECTS-poäng, och därutöver yrkesutbildning om sådan krävs,

3. examensbevis som gäller

a) annan eftergymnasial utbildning på minst ett år än sådana 
som avses i 1 och 2, och därutöver yrkesutbildning om sådan 
krävs, eller

b) en reglerad utbildning eller, i fråga om reglerade yrken, 
yrkesutbildning med särskilt upplägg som ger jämförbar nivå 
vad gäller yrkesskicklighet och förbereder den studerande för 
jämförbart ansvar och jämförbar verksamhet som i a, förutsatt 
att examensbeviset åtföljs av ett utbildningsbevis från 
ursprungsstaten,

4. bevis på avslutad gymnasieutbildning som omfattar 

a) en allmän utbildning som har kompletterats med en annan 
utbildning än sådana som avses i 3 eller med en 
provtjänstgöring eller yrkesutövning som krävs utöver den 
allmänna utbildningen, eller

b) en teknisk eller yrkesinriktad utbildning som i 
förekommande fall har kompletterats med en utbildning som 
avses i a eller med en provtjänstgöring eller yrkesutövning 
som krävs utöver den tekniska eller yrkesinriktade 
utbildningen, och

5. kompetensbevis.

En kvalifikationsnivå som intygas av en behörig myndighet i 
en annan stat inom EES eller i Schweiz ska godtas av den 
behöriga myndigheten.

Jämställda utbildningar

3 § Om en behörig myndighet i en annan stat inom EES eller i 
Schweiz har utfärdat ett bevis på formella kvalifikationer 
som i den staten motsvarar en kvalifikationsnivå och ger 
samma rätt till tillträde eller utövande av ett yrke som en 
kvalifikation som avses i 2 §, ska beviset jämställas med 
kvalifikationen i 2 §, även i fråga om kvalifikationsnivå. 

Nekat erkännande vid för stora skillnader i 
kvalifikationsnivåer

4 § Ett erkännande av yrkeskvalifikationer får nekas, om det 
för tillträde till yrket i Sverige krävs sådana 
kvalifikationer som avses i 2 § 1, men yrkesutövaren endast 
har sådana kvalifikationer som avses i 2 § 5. 

Kompensationsåtgärder

5 § Som ytterligare förutsättning för ett erkännande av 
yrkeskvalifikationer får det krävas att yrkesutövaren 
genomgår en kompensationsåtgärd, om

1. innehållet i yrkesutövarens utbildning avviker i väsentlig 
mån från innehållet i det bevis på formella kvalifikationer 
som krävs i Sverige, eller

2. yrket i Sverige omfattar yrkesverksamhet som inte ingår i 
motsvarande yrke i ursprungsstaten och den utbildning som 
krävs i Sverige avviker i väsentlig mån från den utbildning 
som yrkesutövarens kompetensbevis eller bevis på formella 
kvalifikationer omfattar.

Bedömningen av om en kompensationsåtgärd krävs ska avse 
sådana kunskaps- och kompetensområden, uppnådda färdigheter 
och kompetenser som är grundläggande för utövandet av yrket i 
Sverige. 

En kompensationsåtgärd får inte krävas, om avvikelsen i fråga 
om utbildning kompenseras av kunskaper och färdigheter som 
yrkesutövaren har tillägnat sig genom yrkesverksamhet eller 
genom livslångt lärande och som har godkänts för detta 
ändamål av ett behörigt organ i en stat inom EES, i Schweiz 
eller i ett tredjeland.

6 § En yrkesutövare har rätt att som kompensationsåtgärd 
välja att genomgå en anpassningsperiod eller ett 
lämplighetsprov.

Yrkesutövarens rätt att välja kompensationsåtgärd gäller dock 
inte om 

1. det för tillträde till yrket i Sverige krävs sådana 
yrkeskvalifikationer som avses i 2 § 3, men yrkesutövaren 
endast har sådana yrkeskvalifikationer som avses i 2 § 5,

2. det för tillträde till yrket i Sverige krävs sådana 
yrkeskvalifikationer som avses i 2 § 1 eller 2, men 
yrkesutövaren endast har sådana yrkeskvalifikationer som 
avses i 2 § 4, eller

3. något annat är särskilt föreskrivet.

Om det för tillträde till yrket i Sverige krävs sådana 
yrkeskvalifikationer som avses i 2 § 2 men yrkesutövaren 
endast har sådana kvalifikationer som avses i 2 § 5, får det 
krävas att yrkesutövaren ska genomgå både en 
anpassningsperiod och ett lämplighetsprov. 

7 § Om det beslutas att yrkesutövaren ska genomgå ett 
lämplighetsprov, har han eller hon rätt att göra det inom sex 
månader från tidpunkten för beslutet.

Partiellt tillträde

8 § I stället för att besluta om en kompensationsåtgärd 
enligt 5 § ska ett erkännande av yrkesutövarens 
yrkeskvalifikationer begränsas till att avse tillträde till 
en del av ett yrke (partiellt tillträde), om

1. yrkesutövaren är fullt kvalificerad att i ursprungsstaten 
utöva en del av den yrkesverksamhet för vilken tillträde 
söks,

2. skillnaderna mellan yrkesutövarens yrkesverksamhet och det 
reglerade yrket i Sverige är så stora att yrkesutövaren som 
kompensationsåtgärd skulle behöva fullfölja hela det 
utbildningsprogram som föreskrivs för att få tillträde till 
det reglerade yrket i sin helhet, och

3. yrkesverksamheten kan särskiljas från andra verksamheter 
som ingår i det reglerade yrket i Sverige.

Vid bedömningen enligt första stycket 3 ska det beaktas om 
yrkesverksamheten kan utövas självständigt i 
ursprungsstaten.

Om partiellt tillträde till ett yrke har beviljats, ska yrket 
utövas under ursprungsstatens yrkestitel. Yrkesutövaren ska 
vid yrkesutövningen lämna tydlig information om behörighetens 
räckvidd.

9 § Trots vad som anges i 8 § får partiellt tillträde till en 
yrkesverksamhet nekas, om tillträdet skulle strida mot sådana 
tvingande hänsyn till allmänintresset som erkänns i 
Europeiska unionens domstols rättspraxis och det är lämpligt 
för att säkerställa att det eftersträvade målet uppnås samt 
inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det 
målet.

4 kap. Förfarandet i ärenden om erkännande av 
yrkeskvalifikationer

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller för handläggningen 
av ärenden om erkännande av yrkeskvalifikationer. Om inte 
annat anges, gäller bestämmelserna oavsett vilken ordning för 
erkännande som tillämpas.

Om yrkesutövaren har ansökt om ett europeiskt yrkeskort i en 
annan stat inom EES eller i Schweiz för tillfällig 
yrkesutövning eller etablering i Sverige och ansökan har 
överförts till Sverige, ska i stället bestämmelserna i 5 kap. 
tillämpas. 

Ansökan 

2 § En ansökan om erkännande av yrkeskvalifikationer ska 
göras skriftligen hos den myndighet som är behörig myndighet 
för yrket enligt 7 kap. 1 §. 

Om rätten att utöva ett reglerat yrke i Sverige förutsätter 
såväl ett erkännande av yrkeskvalifikationer som 
legitimation, auktorisation, godkännande eller annat 
behörighetsbevis, ska ansökan handläggas enligt lagen 
(2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer och denna 
förordning i den del som rör erkännande av 
yrkeskvalifikationerna. 

3 § En ansökan får även ges in via den elektroniska 
förmedlingsfunktion som avses i 7 kap. 5 §.

Handläggning av ärenden om erkännande av 
yrkeskvalifikationer

4 § Den behöriga myndigheten ska senast inom en månad från 
mottagandet av ansökan bekräfta mottagandet och, om det 
saknas uppgifter som behövs för att pröva ansökan, uppmana 
yrkesutövaren att komma in med kompletterande underlag.

Om yrkesutövaren trots uppmaning inte kommer in med de 
uppgifter som behövs för att ansökan ska kunna prövas, får 
myndigheten avvisa ansökan. 

5 § Om det finns skälig grund att anta att en handling inte 
är äkta eller giltig eller att yrkesutövaren inte har den 
rätt att utöva sitt yrke i en annan stat som yrkesutövaren 
påstår, ska den behöriga myndigheten via IMI inhämta de 
upplysningar som behövs från den behöriga myndigheten i den 
andra staten.

6 § I ärenden om erkännande av yrkeskvalifikationer enligt 
den generella ordningen ska den behöriga myndigheten, om det 
inte är obehövligt, inhämta Universitets- och högskolerådets 
yttrande avseende yrkesutövarens utländska utbildning innan 
myndigheten avgör ärendet.  

Den behöriga myndigheten ska ersätta rådet för dess kostnader 
för att lämna yttrandet.

Beslut om erkännande av yrkeskvalifikationer

7 § Beslut i ärenden om erkännande av yrkeskvalifikationer 
ska fattas skyndsamt och senast inom tre månader från det att 
en fullständig ansökan har getts in. 

I ärenden om erkännande enligt den generella ordningen och i 
ärenden om automatiskt erkännande av yrkeserfarenhet vid 
samordnade krav på yrkeserfarenhet får tidsfristen förlängas 
med en månad, om det finns särskilda skäl.

5 kap. Förfarandet i ärenden om europeiskt yrkeskort för 
yrkesutövning i Sverige 

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller ansökningar om 
europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i Sverige, om ansökan 
har gjorts i en annan stat inom EES eller i Schweiz, därefter 
har överförts till Sverige och avser 

1. etablering, eller

2. tillfällig yrkesutövning inom ett säkerhetsyrke eller ett 
hälso- och sjukvårdsyrke som inte erkänns automatiskt.

Om ansökan avser etablering enligt den generella ordningen 
för erkännande av yrkeskvalifikationer, gäller även 
bestämmelserna i 4 kap. 6 §.

2 § De yrken som omfattas av bestämmelserna om europeiskt 
yrkeskort är

1. sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård,

2. apotekare,

3. fysioterapeut (sjukgymnast),

4. bergsguide, och

5. fastighetsmäklare. 

Av dessa yrken utgör fysioterapeut (sjukgymnast) ett sådant 
yrke som avses i 1 § första stycket 2. 

3 § Ytterligare bestämmelser om förfarandet i ärenden om 
europeiskt yrkeskort när ansökan överlämnas till en annan 
stat finns i Kommissionens genomförandeförordning (EU) 
2015/983 av den 24 juni 2015 om förfarandet för utfärdande av 
det europeiska yrkeskortet och tillämpningen av 
varningsmekanismen i enlighet med Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2005/36/EG.

Handläggning av ansökan om yrkeskort

4 § Den behöriga myndigheten ska utan dröjsmål kontrollera 
att ansökan är fullständig. 

Om det finns skälig anledning att anta att uppgifterna i 
ansökan inte är tillräckliga för att ett europeiskt yrkeskort 
ska kunna utfärdas, får den behöriga myndigheten begära 
ytterligare uppgifter från den behöriga myndigheten i den 
stat från vilken ansökan har överförts. Den behöriga 
myndigheten får i ett sådant fall också begära att den 
behöriga myndigheten i den andra staten lämnar bestyrkta 
kopior av handlingar som behövs för prövningen av ansökan. 

Beslut om europeiskt yrkeskort

5 § Om ansökan avser etablering enligt den generella 
ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer eller 
tillfällig yrkesutövning inom säkerhetsyrken eller hälso- och 
sjukvårdsyrken som inte erkänns automatiskt, ska den behöriga 
myndigheten besluta i ärendet inom två månader från den 
tidpunkt då myndigheten tog emot ansökan.

6 § Om ansökan avser etablering enligt någon form av 
automatiskt erkännande, ska den behöriga myndigheten besluta 
i ärendet inom en månad från den tidpunkt då myndigheten tog 
emot ansökan.

7 § De tidsfrister som anges i 5 och 6 §§ får vid behov 
förlängas med två veckor. Den behöriga myndigheten ska 
informera yrkesutövaren om förlängningen och skälen för 
denna.

Om det är absolut nödvändigt, får tidsfristen därefter 
förlängas med ytterligare två veckor. 

8 § Den behöriga myndigheten får besluta att inte utfärda ett 
europeiskt yrkeskort, om de uppgifter som krävs inte har 
kommit in inom de tidsfrister som anges i 5–7 §§ trots att 
komplettering har begärts enligt 4 §.

9 § Om den behöriga myndigheten inte har fattat något beslut 
inom de tidsfrister som anges i 5–7 §§, ska ansökan anses 
vara beviljad. Detsamma gäller om den behöriga myndigheten 
har beslutat om ett lämplighetsprov men inte har anordnat 
provet inom en månad från tidpunkten för beslutet.

10 § Om den behöriga myndigheten beslutar att bevilja en 
ansökan om europeiskt yrkeskort eller om ansökan enligt 9 § 
ska anses vara beviljad, ska det europeiska yrkeskortet 
samtidigt skickas till yrkesutövaren via IMI. 

6 kap. Förfarandet i ärenden om europeiskt yrkeskort för 
yrkesutövning i en annan stat 

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller ansökningar om ett 
europeiskt yrkeskort för yrkesutövning i en annan stat inom 
EES eller i Schweiz enligt 19 § lagen (2016:145) om 
erkännande av yrkeskvalifikationer.

2 § De yrken som omfattas av bestämmelserna om europeiskt 
yrkeskort är

1. sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård,

2. apotekare,

3. fysioterapeut (sjukgymnast),

4. bergsguide, och

5. fastighetsmäklare. 

Av dessa yrken utgör fysioterapeut (sjukgymnast) ett sådant 
yrke som avses i 6 § första stycket 2. 

3 § Ytterligare bestämmelser om europeiskt yrkeskort finns i 
Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/983 av den 24 
juni 2015 om förfarandet för utfärdande av det europeiska 
yrkeskortet och tillämpningen av varningsmekanismen i 
enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 
2005/36/EG.

Ansökan om europeiskt yrkeskort

4 § En ansökan om ett europeiskt yrkeskort ska göras 
elektroniskt i IMI.

Handläggning av ansökan om yrkeskort

5 § Inom en vecka efter att ansökan tagits emot ska den 
behöriga myndigheten 

1. bekräfta mottagandet, och

2. om det saknas uppgifter, uppmana den sökande att komma in 
med kompletterande underlag. 

Den behöriga myndigheten ska kontrollera att den sökande är 
lagligen etablerad i Sverige och att alla nödvändiga 
handlingar som har utfärdats i Sverige är giltiga och äkta. 

Om det finns skäl att anta att en handling inte är giltig 
eller äkta, ska den behöriga myndigheten begära upplysningar 
från det organ som har utfärdat den eller begära en bestyrkt 
kopia av handlingen från den sökande.

Överföring av ansökan om yrkeskort till en annan stat

6 § Den behöriga myndigheten ska inom en månad från utgången 
av den tidsfrist som anges i 5 § första stycket, eller från 
den senare tidpunkt då begärda kompletteringar har kommit in, 
besluta att överföra ansökan till den behöriga myndigheten i 
den stat där yrkesutövningen avses ske, om ansökan avser 

1. etablering, eller

2. tillfällig yrkesutövning inom ett säkerhetsyrke eller ett 
hälso- och sjukvårdsyrke som inte erkänns automatiskt. 

Efter att ett beslut om överföring har fattats, ska ansökan 
överföras utan dröjsmål. I samband med överföringen ska den 
sökande få information om hur långt handläggningen av ärendet 
har fortskridit.

Utfärdande av yrkeskort i Sverige 

7 § Den behöriga myndigheten ska utfärda ett europeiskt 
yrkeskort, om

1. ansökan avser tillfällig yrkesutövning inom ett yrke som 
inte omfattas av 6 § första stycket 2, 

2. den sökande är lagligen etablerad i Sverige inom samma 
yrke som ansökan avser, och 

3. yrket är reglerat i Sverige. 

Om yrket inte är reglerat i Sverige, förutsätter utfärdandet 
av ett europeiskt yrkeskort att den sökande även har utövat 
yrket i minst ett år i en eller flera stater inom EES eller i 
Schweiz under de senaste tio åren. 

Yrkeserfarenhet enligt andra stycket får dock inte krävas, om 
utbildningen för yrket är reglerad i Sverige.

8 § Den behöriga myndigheten ska fatta beslut om utfärdande 
av ett europeiskt yrkeskort inom tre veckor från utgången av 
den tidsfrist som anges i 5 § eller från den senare tidpunkt 
då begärda kompletteringar har kommit in.

Den behöriga myndigheten ska utan dröjsmål vidarebefordra det 
europeiska yrkeskortet till den behöriga myndigheten i den 
stat där yrket avses att utövas och informera den sökande om 
detta.

9 § Om innehavaren av ett europeiskt yrkeskort som har 
utfärdats i Sverige vill utöva yrket tillfälligt i en annan 
stat än den som angavs i ansökan, får innehavaren ansöka hos 
den behöriga myndigheten om en sådan utökning.

10 § Innehavaren av ett europeiskt yrkeskort som har 
utfärdats i Sverige ska informera den behöriga myndigheten om 
väsentliga förändringar i den faktiska situation som har 
uppgetts i ärendet.

11 § Den behöriga myndigheten ska vid behov uppdatera det 
europeiska yrkeskortet och vidarebefordra detta till den 
berörda staten.

7 kap. Myndighetsuppgifter

Behöriga myndigheter

1 § De myndigheter som är behöriga myndigheter för reglerade 
yrken i Sverige enligt denna förordning anges i bilagan till 
denna förordning.

2 § Universitets- och högskolerådet är behörig myndighet 
enligt 5 och 6 kap. när det gäller europeiska yrkeskort för 
yrken som inte är reglerade i Sverige. 

Samordnare och rådgivningscentrum

3 § Universitets- och högskolerådet är samordnare enligt 
artikel 56.4 i yrkeskvalifikationsdirektivet.

Universitets- och högskolerådet är rådgivningscentrum enligt 
artikel 57 b i yrkeskvalifikationsdirektivet.
Förordning (2019:61).

Samordnande myndighet för IMI

4 § Kommerskollegium är samordnande myndighet för 
myndighetssamarbetet i IMI när det gäller 
yrkeskvalifikationsdirektivet.

Gemensam kontaktpunkt

5 § Tillväxtverket ansvarar för att det, genom den gemensamma 
kontaktpunkt som har upprättats enligt lagen (2009:1079) om 
tjänster på den inre marknaden och förordningen (2009:1078) om 
tjänster på den inre marknaden, tillhandahålls

1. elektronisk information om reglerade yrken och reglerade 
utbildningar i Sverige i enlighet med artikel 57 i 
yrkeskvalifikationsdirektivet,

2. en elektronisk förmedlingsfunktion i enlighet med 
artikel 57a i yrkeskvalifikationsdirektivet, och

3. elektronisk information om den möjlighet till 
dröjsmålstalan som följer av 19 a och 19 b §§ lagen (2016:145) 
om erkännande av yrkeskvalifikationer och om i vilken 
förvaltningsrätt en sådan dröjsmålstalan som avses i 19 a § 
samma lag kan väckas i fråga om varje reglerat yrke.

Den information som tillhandahålls ska i lämplig utsträckning 
vara tillgänglig även på engelska. Förordning (2021:330).

6 § De behöriga myndigheterna ska till Tillväxtverket löpande 
lämna den information som behövs för att Tillväxtverket ska 
kunna fullgöra sin skyldighet enligt 5 § att tillhandahålla 
elektronisk information om reglerade yrken i Sverige och om 
dröjsmålstalan.

Den information som behövs för att Tillväxtverket ska kunna 
fullgöra sin skyldighet enligt 5 § att tillhandahålla 
elektronisk information om reglerade utbildningar i Sverige 
ska löpande lämnas till Tillväxtverket av

1. Statens skolverk, i fråga om utbildningar på gymnasial 
nivå,

2. Universitets- och högskolerådet, i fråga om 
högskoleutbildningar, och

3. Myndigheten för yrkeshögskolan, i fråga om utbildningar 
inom yrkeshögskolan. Förordning (2021:330).

7 § Den elektroniska förmedlingsfunktion som avses i 5 § ska 
göra det möjligt att kommunicera med de behöriga 
myndigheterna och vidta åtgärder enligt lagen (2016:145) om 
erkännande av yrkeskvalifikationer och denna förordning, med 
undantag för kompensationsåtgärder enligt 3 kap. 5 och 6 §§ 
denna förordning. 

Tillväxtverkets befattning med handlingar skickade för 
befordran genom den elektroniska förmedlingsfunktionen är 
begränsad till enbart vad som är nödvändigt för att kunna 
vidareförmedla handlingarna.

Varje behörig myndighet ska vara ansluten till 
förmedlingsfunktionen.

Utfärdande av intyg för yrkesutövning i en annan stat

8 § De behöriga myndigheterna ska, med undantag för sådana 
intyg som avses i 9 och 10 §§, utfärda de intyg om rätten att 
utöva yrket i Sverige som behövs för att utöva ett reglerat 
yrke i en annan stat inom EES eller i Schweiz. 

De behöriga myndigheterna får vid behov begära in nödvändigt 
underlag för ett intyg från den person som behöver intyget. 

9 § Universitets- och högskolerådet ska, på begäran av den 
som har ett svenskt examens- eller utbildningsbevis från en 
utbildning på grundskole- eller gymnasienivå, en utbildning 
på högskolenivå eller en annan eftergymnasial utbildning, 
utfärda det intyg som krävs för att examens- eller 
utbildningsbeviset ska godtas som ett bevis på formella 
kvalifikationer i en annan stat inom EES eller i Schweiz.

10 § Bestämmelser om att auktoriserade handelskamrar får 
utfärda de intyg om faktiskt utövande av verksamhet som krävs 
för att styrka yrkeserfarenhet finns i 
handelskammarförordningen (1990:733).

Rådet för reglerade yrken

11 § Vid Universitets- och högskolerådet ska det finnas ett 
råd för reglerade yrken.

Rådet ska organisera kontinuerliga erfarenhetsutbyten i fråga 
om tillämpningen av lagen (2016:145) om erkännande av 
yrkeskvalifikationer, förordningen (2020:757) om 
proportionalitetsprövning vid nya eller ändrade krav på 
yrkeskvalifikationer och denna förordning.

Universitets- och högskolerådet ansvarar för 
sekretariatsfunktionen i rådet. Förordning (2020:758).

12 § Generaldirektören för Universitets- och högskolerådet är 
rådets ordförande.

De behöriga myndigheterna och Kommerskollegium ska vara 
representerade i rådet. 

13 § Rådet ska samråda med representanter för andra 
myndigheter, företrädare för bransch- och 
arbetstagarorganisationer och andra intressenter i syfte att 
inhämta synpunkter av betydelse för erkännande av 
yrkeskvalifikationer och tillfällig yrkesutövning.

8 kap. Myndighetssamarbete

1 § De behöriga myndigheterna ska bedriva ett nära samarbete 
med och bistå behöriga myndigheter och rådgivningscentrum i 
övriga stater inom EES och i Schweiz med upplysningar i syfte 
att underlätta tillämpningen av 
yrkeskvalifikationsdirektivet.

Universitets- och högskolerådet ska ha de uppgifter som avses 
i första stycket i fråga om yrken som inte är reglerade i 
Sverige.

Underrättelser om förbud eller begränsning att utöva vissa 
yrken

2 § Bestämmelser om skyldighet för en ansvarsnämnd att 
underrätta behöriga myndigheter i andra stater inom EES och i 
Schweiz om domar och beslut om förbud eller begränsning av en 
persons yrkesutövning finns i fråga om

1. hälso- och sjukvårdsyrken, i 9 kap. 18 § 
patientsäkerhetslagen (2010:659), 

2. lärar- och förskolläraryrket, i 2 kap. 24 § skollagen 
(2010:800), och

3. veterinäryrket, i 7 kap. 16 § lagen (2009:302) om 
verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård. 

3 § Om en domstol fattar ett beslut som avses i någon av de 
bestämmelser som anges 2 §, ska domstolen senast dagen efter 
den dag då beslutet har meddelats underrätta den berörda 
ansvarsnämnden. Detsamma gäller om en domstol ändrar ett 
sådant beslut.

4 § Universitets- och högskolerådet är mottagare av 
underrättelser från andra stater inom EES och Schweiz om 
förbud eller begränsning för en person att där utöva ett yrke 
som motsvarar ett yrke som avses i 2 §. Rådet ska så snart 
som möjligt vidarebefordra en sådan underrättelse till

1. Socialstyrelsen och Inspektionen för vård och omsorg, i 
fråga om yrken som motsvarar de yrken som avses i 2 § 1,

2. Statens skolverk och Statens skolinspektion, i fråga om 
yrken som motsvarar de yrken som avses i 2 § 2, och 

3. Statens jordbruksverk, i fråga om yrken som motsvarar det 
yrke som avses i 2 § 3.

Övriga underrättelser som rör yrkesutövningen 

5 § Om en yrkesutövare som utövar sitt yrke i Sverige med 
stöd av lagen (2016:145) om erkännande av 
yrkeskvalifikationer och denna förordning har blivit föremål 
för disciplinära eller andra åtgärder eller straffrättsliga 
påföljder som kan påverka utövandet av yrket, ska den 
behöriga myndigheten informera den behöriga myndigheten i 
yrkesutövarens ursprungsstat.

En behörig myndighet som mottar motsvarande uppgifter från en 
behörig myndighet i en annan stat inom EES eller i Schweiz 
ska informera avsändaren om vilka åtgärder som vidtas med 
anledning av uppgifterna.

6 § Om en innehavare av ett europeiskt yrkeskort blir föremål 
för ett beslut som innebär att hans eller hennes 
yrkesutövning förbjuds eller begränsas i Sverige, ska den 
behöriga myndigheten uppdatera innehavarens akt i IMI med 
uppgifter om detta. Detsamma gäller om ett sådant beslut 
senare upphör att gälla. 

Innehavaren av det europeiska yrkeskortet och de behöriga 
myndigheter som har tillgång till den berörda IMI-akten ska 
utan dröjsmål informeras om alla uppdateringar. Den behöriga 
myndigheten ska ta bort uppgifterna i IMI-akten när de inte 
längre behövs.

Underrättelser om falska intyg

7 § Om en yrkesutövare döms till ansvar för att ha åberopat 
ett falskt intyg i ett ärende enligt denna förordning, ska 
Universitets- och högskolerådet besluta att underrätta de 
behöriga myndigheterna i övriga stater inom EES och i Schweiz 
om detta. Detsamma gäller om en domstol ändrar en sådan dom. 

Underrättelsen ska göras senast tre dagar efter den dag då 
domen har meddelats.

8 § En domstol som dömer till ansvar för en sådan gärning som 
avses i 7 §, ska senast dagen efter den dag då domen har 
meddelats underrätta Universitets- och högskolerådet om 
domen. Detsamma gäller om en domstol ändrar en sådan dom. 

9 § Universitets- och högskolerådet är mottagare av 
underrättelser om falska intyg från andra stater inom EES och 
Schweiz. Rådet ska så snart som möjligt vidarebefordra en 
sådan underrättelse till den behöriga myndigheten för 
yrket.

Uppgifter som gäller tillfälliga yrkesutövare 

10 § Om det finns skälig misstanke om att en yrkesutövare som 
utövar eller vill utöva sitt yrke i Sverige inte är lagligen 
etablerad eller inte följer god sed i etableringsstaten, ska 
den behöriga myndigheten begära upplysningar om detta från 
den behöriga myndigheten i etableringsstaten. Detsamma gäller 
om det finns skälig misstanke om att yrkesutövaren är eller 
har varit föremål för en yrkesrelaterad disciplinär eller 
straffrättslig påföljd i etableringsstaten.

Universitets- och högskolerådet får begära de upplysningar 
som avses i första stycket i fråga om yrken som inte är 
reglerade i Sverige.

11 § De behöriga myndigheterna ska med behöriga myndigheter i 
andra stater inom EES och i Schweiz utbyta sådana uppgifter 
som är nödvändiga för att en tjänstemottagares klagomål mot 
en yrkesutövare som tillfälligt utövar ett yrke i en annan 
stat än i etableringsstaten ska kunna utredas. 
Tjänstemottagaren ska informeras om de åtgärder som gjorts 
med anledning av klagomålet.

Utbyte av information 

12 § Om den behöriga myndigheten för ett yrke inte utövar 
tillsyn över yrket, ska den behöriga myndigheten och 
tillsynsmyndigheten informera varandra i den utsträckning som 
krävs för att de uppgifter som anges i detta kapitel ska 
kunna fullgöras.

13 § IMI ska användas för utbyte av information med behöriga 
myndigheter och rådgivningscentrum i andra stater inom EES 
och i Schweiz enligt denna förordning.

Bestämmelser om användning av IMI finns i Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) nr 1024/2012 av den 25 oktober 
2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet 
för den inre marknaden och om upphävande av kommissionens 
beslut 2008/49/EG (IMI-förordningen).

14 § Bestämmelser om behandling av personuppgifter och 
sekretess finns i IMI-förordningen, personuppgiftslagen 
(1998:204) och offentlighets- och sekretesslagen 
(2009:400).

9 kap. Anmälnings- och rapporteringsskyldighet 
till Europeiska kommissionen

1 § Universitets- och högskolerådet ska till Europeiska 
kommissionen 

1. lämna underrättelser om motiverade förslag till 
föreskrifter om undantag från yrkesutövarens möjlighet att 
välja mellan anpassningsperiod och lämplighetsprov,

2. via IMI anmäla de författningar som antas i fråga om 
utfärdande av bevis på formella kvalifikationer för 
arkitekter, inklusive uppgifter om utbildningens längd och 
innehåll,

3. via IMI anmäla de författningar som antas i fråga om 
utfärdande av bevis på formella kvalifikationer som ger 
behörighet att utöva yrkesverksamhet som apotekare, 
barnmorska, läkare, sjuksköterska, specialistläkare, 
specialisttandläkare, tandläkare och veterinär, inklusive 
uppgifter om utbildningens längd och innehåll,

4. anmäla föreskrifter om partiell befrielse från vissa moment 
i specialistläkarutbildningen,

5. löpande lämna uppgifter om förändringar av reglerade yrken 
och utbildningar i Sverige,

6. vartannat år lämna en rapport om de krav på 
yrkeskvalifikationer som under den senaste tvåårsperioden har 
tagits bort eller mildrats,

7. inom sex månader från det att föreskrifter som innehåller 
nya eller ändrade krav på yrkeskvalifikationer har meddelats 
lämna uppgifter om kraven och skälen för dessa,

8. vartannat år lämna en rapport om tillämpningen av systemet 
för erkännande av yrkeskvalifikationer enligt 
yrkeskvalifikationsdirektivet, med en beskrivning av de 
problem som tillämpningen för med sig och statistik över de 
beslut som har fattats, inklusive information om antalet och 
typer av fattade beslut, och

9. vid behov lämna de uppgifter som krävs inför Europeiska 
kommissionens rapporter om genomförandet av 
yrkeskvalifikationsdirektivet.

Universitets- och högskolerådet ska lämna de underrättelser 
som avses i första stycket 1 respektive anmäla de 
författningar som avses i första stycket 2 och 4 även till 
övriga stater inom EES och till Schweiz. 
Förordning (2020:758).

2 § En myndighet som avser att meddela sådana föreskrifter 
som avses i 1 § 1 ska i god tid inhämta synpunkter från 
Universitets- och högskolerådet och därefter underrätta rådet 
om sitt förslag. Myndigheten ska även ange på vilka grunder 
begränsningen är nödvändig och proportionerlig i förhållande 
till ett allmänt intresse.

Av artikel 14.2 i yrkeskvalifikationsdirektivet framgår att 
föreskrifter som avses i 1 § 1 får tillämpas, om inte 
Europeiska kommissionen meddelar annat inom tre månader efter 
mottagandet av underrättelsen. 

3 § Den information som behövs för att Universitets- och 
högskolerådet ska kunna fullgöra sin skyldighet enligt 1 § 3 
ska lämnas till rådet av Socialstyrelsen och Statens 
jordbruksverk.

Den information som behövs för att Universitets- och 
högskolerådet ska kunna fullgöra sin skyldighet enligt 1 § 4 
ska lämnas till rådet av Socialstyrelsen.
Förordning (2019:61).

4 § Den information som behövs för att Universitets- och 
högskolerådet ska kunna fullgöra sin skyldighet enligt 1 § 5 
och 6 ska lämnas löpande till rådet av de behöriga 
myndigheterna, Statens skolverk och Myndigheten för 
yrkeshögskolan. 

Den information som behövs för att Universitets- och 
högskolerådet ska kunna fullgöra sin skyldighet enligt 1 § 7 
ska i fråga om

1. krav som följer av lag eller förordning lämnas av 
Regeringskansliet, och

2. krav som följer av föreskrifter som har meddelats av en 
annan myndighet lämnas av den myndigheten.

Informationen enligt andra stycket ska lämnas senast tre 
månader efter det att föreskrifter som innehåller nya eller 
ändrade krav har meddelats. Förordning (2020:758).

5 § De behöriga myndigheterna ska på begäran av Universitets- 
och högskolerådet lämna den information som behövs för att 
rådet ska kunna fullgöra sin skyldighet enligt 1 § 8 och 9.

6 § Universitets- och högskolerådet ska 

1. underrätta Regeringskansliet och berörda myndigheter om 
andra medlemsstaters synpunkter på svenska yrkesregleringar 
med anledning av den information som har lämnats till 
Europeiska kommissionen enligt 1 § 7, och

2. vid behov till Regeringskansliet lämna förslag på svenska 
synpunkter med anledning av information om yrkesregleringar 
som andra medlemsstater har lämnat till Europeiska 
kommissionen. Förordning (2020:758).

10 kap. Bemyndiganden

1 §  Den behöriga myndigheten för ett yrke får, med undantag 
för vad som anges i andra stycket, meddela föreskrifter om 

1. anpassningsperiod och lämplighetsprov,

2. undantag från rätten att välja kompensationsåtgärd,

3. vilka uppgifter en yrkesutövare som med stöd av lagen 
(2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer tillfälligt 
utövar sitt yrke i Sverige ska tillhandahålla 
tjänstemottagarna, och 

4. verkställighet av lagen om erkännande av 
yrkeskvalifikationer och denna förordning.  

Polismyndigheten får meddela de föreskrifter som anges i 
första stycket när det gäller väktare. 

2 § Universitets- och högskolerådet får meddela föreskrifter 
om  

1. automatiskt erkännande vid gemensamma utbildningsprinciper 
enligt 15 och 16 §§ lagen (2016:145) om erkännande av 
yrkeskvalifikationer för yrken som inte är reglerade i 
Sverige,  

2. europeiskt yrkeskort för yrken som inte är reglerade yrken 
i Sverige, och

3. utfärdande av intyg som avses i 7 kap. 8 §.

3 § Kommerskollegium får meddela föreskrifter om 
informationsutbyte genom IMI. 

11 kap. Besluts giltighet och överklagande

1 § Beslut enligt denna förordning gäller omedelbart, om inte 
annat anges i beslutet.

2 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:896).


Övergångsbestämmelser

2016:157

1. Denna förordning träder i kraft den 15 april 2016.

2. Bestämmelserna i 4 kap. 6 § om att inhämta Universitets- 
och högskolerådets yttrande, tillämpas första gången på 
ansökningar som kommer in till den behöriga myndigheten efter 
ikraftträdandet.


Bilaga 

FÖRTECKNING ÖVER BEHÖRIGA MYNDIGHETER FÖR REGLERADE YRKEN I 
SVERIGE

I denna bilaga anges enligt 7 kap. 1 § de myndigheter som är 
behöriga myndigheter för reglerade yrken i Sverige. 

Behörig myndighet är 

1. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, i fråga om

a) brandskyddskontroll enligt 3 kap. 4 § lagen (2003:778) om 
skydd mot olyckor, 

b) kontroll av tankar avsedda för transport av farligt gods, 
och

c) kontroll av cisterner och rörledningar för brandfarliga 
vätskor,

2. Socialstyrelsen, i fråga om

a) apotekare,

b) arbetsterapeut,

c) audionom,

d) barnmorska,

e) biomedicinsk analytiker,

f) dietist,

g) fysioterapeut (sjukgymnast),

h) hälso- och sjukvårdskurator,

i) kiropraktor,

j) logoped,

k) läkare,

l) specialistläkare,

m) naprapat,

n) optiker,

o) ortopedingenjör,

p) psykolog,

q) psykoterapeut,

r) receptarie,

s) röntgensjuksköterska,

t) sjukhusfysiker,

u) sjuksköterska,

v) specialistsjuksköterska,

w) tandhygienist,

x) tandläkare,

y) specialisttandläkare, 

z) undersköterska, och

å) yrkesverksamhet inom den sociala barn- och ungdomsvården,

3. Folkhälsomyndigheten, i fråga om

a) användning av växtskyddsmedel klass 1 i de fall som avses i 
2 kap. 20 § 2 förordningen (2014:425) om bekämpningsmedel, 

b) användning av växtskyddsmedel klass 2 i de fall som avses i 
2 kap. 20 § 2 förordningen om bekämpningsmedel, och 

c) användning av biocidprodukter klass 1 i de fall som avses i 
3 kap. 16 § 1 och 17 § förordningen (2014:425) om 
bekämpningsmedel,

4. Finansinspektionen, i fråga om ansvarig för 
aktuariefunktionen i ett försäkringsföretag eller i ett 
tjänstepensionsföretag,

5. Kammarkollegiet, i fråga om

a) auktoriserade tolkar, och

b) auktoriserade translatorer,

6. Länsstyrelsen i Stockholms län, i fråga om väktare,

7. Fastighetsmäklarinspektionen, i fråga om fastighetsmäklare,

8. Statens skolverk, i fråga om

a) lärare, och

b) förskollärare,

9. Universitets- och högskolerådet, i fråga om bergsguider,

10. Elsäkerhetsverket, i fråga om elinstallatörer,

11. Transportstyrelsen, i fråga om

a) besiktningstekniker,

b) taxiförare,

c) utbildningsledare vid trafikskola,

d) trafiklärare,

e) lärare för introduktionsutbildning inför privat 
övningskörning,

f) lärare för riskutbildning,

g) lärare för mopedutbildning som kräver 
körkortsbehörighet AM, och

h) lärare för moped-, snöskoter- och terränghjulingsutbildning 
som kräver förarbevis,

12. Patentombudsnämnden, i fråga om auktoriserade patentombud,

13. Statens jordbruksverk, i fråga om

a) veterinär,

b) djursjukskötare,

c) godkänd hovslagare,

d) legitimerad enligt patientsäkerhetslagen (2010:659) godkänd 
för verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård,

e) användning av växtskyddsmedel klass 1 i de fall som avses i 
2 kap. 20 § 1 förordningen (2014:425) om bekämpningsmedel,

f) användning av växtskyddsmedel klass 2 i de fall som avses i 
2 kap. 20 § 1 förordningen om bekämpningsmedel, och

g) djurvårdare på utökad nivå,

14. Boverket, i fråga om

a) energiexperter,

b) sakkunniga inom brandskydd,

c) sakkunniga funktionskontrollanter,

d) sakkunniga rörande kulturvärden,

e) sakkunniga rörande tillgänglighet,

f) kontrollansvariga, och

g) yrkesverksamhet avseende kontroll av hissar och vissa andra 
motordrivna anordningar,

15. Arbetsmiljöverket, i fråga om

a) användning av biocidprodukter klass 1 i de fall som avses i 
3 kap. 16 § 2 och 17 § förordningen (2014:425) om 
bekämpningsmedel,

b) yrkesdykare,

c) sprängarbas, och

d) arbete med medicinska kontroller.
Förordning (2023:194).