Livsmedelsförordning (2006:813)

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller kompletterande bestämmelser
till livsmedelslagen (2006:804). De uttryck och benämningar som
används i förordningen har samma betydelse som i lagen.

EU-bestämmelser

2 § De EU-rättsliga grundförordningar som livsmedelslagen 
(2006:804) kompletterar anges i ett tillkännagivande av 
regeringen. 

I fråga om EU-bestämmelser i sådana förordningar som faller 
inom flera lagars tillämpningsområde anges i tillkännagivandet 
vilka bestämmelser som livsmedelslagen kompletterar. 

Livsmedelsverket får meddela de föreskrifter och fatta de 
beslut som behövs som komplettering till EU-bestämmelserna.
Förordning (2019:704).

Dricksvatten i privathushåll

3 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om att
livsmedelslagen (2006:804) skall tillämpas på dricksvatten i
privathushåll.

Information om dricksvatten till allmänheten

3 a § Den som producerar eller tillhandahåller dricksvatten 
ska vidta lämpliga åtgärder för att allmänheten ska få den 
information som avses i artikel 17 i Europaparlamentets och 
rådets direktiv (EU) 2020/2184 av den 16 december 2020 om 
kvaliteten på dricksvatten, i den ursprungliga lydelsen.
Förordning (2024:133).

3 b § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om att den som 
producerar eller tillhandahåller dricksvatten ska 
tillhandhålla information till allmänheten och lämna 
information till den som försörjs med dricksvatten. 
Föreskrifterna får endast avse information som behövs för att

1. tillgodose konsumentintresset, och

2. uppfylla kraven i artikel 17 i Europaparlamentets och 
rådets direktiv (EU) 2020/2184, i den ursprungliga lydelsen. 
Förordning (2024:133).

Behandling av livsmedel med joniserande strålning

4 § Livsmedel får inte behandlas med joniserande strålning.
Örtkryddor, kryddor och smakgivande ingredienser av
vegetabiliskt ursprung får dock på de villkor som
Livsmedelsverket föreskriver behandlas med sådan strålning.

Ett livsmedel som har behandlats med joniserande strålning får
föras in eller släppas ut på marknaden i landet endast om
behandlingen är tillåten här. Livsmedelsverket får meddela
föreskrifter om ytterligare villkor för införsel av livsmedel
från ett land som är medlem i Europeiska unionen.

Livsmedelsverket skall tillhandahålla Tullverket en förteckning
över

1. slag av livsmedel som bestrålas utomlands,

2. länder där livsmedel bestrålas eller kan antas bestrålas.

Föreskrifter om förbud och villkor för handhavande m.m.

5 § Om det behövs för att skydda människors liv eller hälsa 
får Livsmedelsverket meddela föreskrifter eller i det enskilda 
fallet fatta beslut om

1. förbud mot eller villkor för handhavande, införsel till 
landet eller utsläppande på marknaden av livsmedel eller 
material och produkter avsedda att komma i kontakt med 
livsmedel, och

2. förbud mot återutförsel av livsmedel som förvaras på en 
gränskontrollstation eller ett tullager eller i en frizon.
Förordning (2021:653).

6 § Om det behövs för att skydda människors liv eller hälsa
eller annars för att tillgodose konsumentintresset, får
Livsmedelsverket meddela föreskrifter om livsmedels
beskaffenhet och beteckning eller om användning av vara, ämne
eller utrustning vid handhavande av livsmedel eller
tillsammans med livsmedel. Förordning (2011:875).

6 a § Har upphävts genom förordning (2021:653).

6 b § Har upphävts genom förordning (2018:1542).

Föreskrifter om märkning och presentation 

7 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om märkning och 
presentation av livsmedel eller material och produkter avsedda 
att komma i kontakt med livsmedel. Förordning (2021:653).

Personalhygien

8 § Om det behövs av livsmedelshygieniska skäl skall den som är
sysselsatt med livsmedelsverksamhet på uppmaning av
kontrollmyndigheten genomgå läkarundersökning. Sådan
undersökning bekostas av myndigheten om den inte skall ersättas
enligt smittskyddslagen (2004:168).

9 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om skyldighet
för den som ska syssla med livsmedelsverksamhet att genom
läkarintyg visa att han eller hon är fri från sjukdom eller
smitta som genom livsmedel kan överföras på människor.

Läkarintyget ska utfärdas enligt formulär som
Livsmedelsverket fastställer efter samråd med
Folkhälsomyndigheten och Socialstyrelsen.
Förordning (2015:161).

10 § Livsmedelsverket får efter samråd med
Folkhälsomyndigheten meddela föreskrifter om skyldighet för
den som är sysselsatt med livsmedelsverksamhet att genomgå
läkarundersökning eller annan hälsokontroll.

Livsmedelsföretagaren ska besluta om och bekosta
hälsokontrollen. Förordning (2015:161).

11 § Livsmedelsverket får meddela ytterligare föreskrifter om
personalhygien. Om föreskrifterna avser hälsokontroll av
personal, ska verket samråda med Folkhälsomyndigheten.
Förordning (2015:161).

Livsmedelsanläggningar

12 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om att livsmedel
får handhas eller släppas ut på marknaden endast i en
anläggning som godkänts av behörig kontrollmyndighet.
Livsmedelsverket får vidare meddela föreskrifter om vad som
skall krävas för ett sådant godkännande samt under vilka
förutsättningar godkännandet får återkallas.

13 § Har upphävts genom förordning (2021:181).

14 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om anpassning av
och undantag från kraven i Europaparlamentets och rådets
förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om
livsmedelshygien och Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av
särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung.

15 § Livsmedelsverket, länsstyrelsen, försvarsinspektören för 
hälsa och miljö och en sådan kommunal nämnd som fullgör 
uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet ska föra 
uppdaterade förteckningar över de godkända och registrerade 
anläggningar som respektive myndighet kontrollerar.
Förordning (2019:704).

Åtgärder mot sabotage och annan skadegörelse

16 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om
försiktighetsmått i syfte att förebygga och avhjälpa
skadeverkningarna av sabotage eller annan skadegörelse som kan
påverka Sveriges livsmedelsförsörjning.

Undantag från förbud mot att släppa ut livsmedel på marknaden

17 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om undantag från
förbudet i 10 § livsmedelslagen (2006:804) mot att släppa ut
livsmedel på marknaden.

17 a § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om undantag 
från förbudet mot utsläppande på marknaden av vissa livsmedel 
i enlighet med artiklarna 7.6 och 7.7 i kommissionens 
förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om 
fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i 
livsmedel. Förordning (2021:653).

17 b § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om undantag 
från fastställda gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och 
på livsmedel i enlighet med artikel 18.4 i Europaparlamentets 
och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 
om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på 
livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung 
och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG. 

Livsmedelsverket ska i enlighet med vad som framgår av 
artikel 18.4 i samma förordning underrätta övriga 
medlemsstater, Europeiska kommissionen och Europeiska 
myndigheten för livsmedelssäkerhet om sådana föreskrifter om 
undantag. Förordning (2023:7).

Handläggning av ärenden om tillstånd

17 c § Om en myndighet begär att sökanden i ett ärende om
tillstånd eller godkännande ska ge in certifikat, intyg eller
andra liknande dokument som visar att ett visst krav är
uppfyllt, ska myndigheten godta motsvarande dokument från en
annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
Myndigheten får dock begära en icke-auktoriserad översättning
av dokumentet till svenska. Förordning (2023:7).

17 d § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om den tid
inom vilken en myndighet ska fatta beslut i ärenden om
godkännande eller tillstånd. Förordning (2023:7).

Behöriga myndigheter

18 § Livsmedelsverket ska utföra de uppgifter som en behörig
myndighet har enligt de EU-bestämmelser som livsmedelslagen
(2006:804) kompletterar, om inte annat följer av 15 eller
23-26 §§ eller regeringen beslutat något annat.
Förordning (2019:704).

18 a § Livsmedelsverket ska inom ramen för ett nationellt
eller ett unionsrättsligt kontrollprogram utföra de
stickprovsundersökningar som behövs för att övervaka
förekomsten av bekämpningsmedelsrester, restsubstanser och
andra ämnen samt salmonella i livsmedel.
Förordning (2021:333).

19 § Livsmedelsverket ska utföra de uppgifter som en
medlemsstat har enligt artikel 37 i Europaparlamentets och
rådets förordning (EU) nr 1379/2013 av den 11 december 2013
om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och
vattenbruksprodukter, om ändring av rådets förordningar (EG)
nr 1184/2006 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av
rådets förordning (EG) nr 104/2000. Förordning (2014:1429).

20 § Livsmedelsverket ska ha de uppgifter som en medlemsstat
har när det gäller samrådsförfarandet enligt artikel 4,
ansöknings- och anmälningsförfarandena enligt artiklarna 10-11
och 15-19 samt de kompletterande bestämmelserna om
förfarandena enligt artiklarna 21-23 och 25 i Europa-
parlamentets och rådets förordning (EU) 2015/2283 av den
25 november 2015 om nya livsmedel och om ändring av
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 och
upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
nr 258/97 och kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001.

Livsmedelsverket ska även utföra de uppgifter som en
medlemsstat har enligt kommissionens genomförandeförordning
(EU) 2018/456 av den 19 mars 2018 om stegen i
samrådsförfarandet för fastställande av status som nytt
livsmedel i enlighet med Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) 2015/2283 om nya livsmedel.
Förordning (2020:123).

20 a § Livsmedelsverket ska utföra de uppgifter som en
medlemsstat har enligt artiklarna 6-9 i Europaparlamentets
och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari
2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på
livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung
och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG. När det gäller
ansökningar om gränsvärden för sådana växtskyddsmedel där det
verksamma ämne som ingår ännu inte är godkänt på
gemenskapsnivå, ska uppgifterna utföras efter samråd med
Kemikalieinspektionen.

Livsmedelsverket är även nationell myndighet och kontaktpunkt
enligt artikel 38 i samma förordning. Förordning (2009:1266).

20 b § Livsmedelsverket ska utföra de uppgifter som en
medlemsstat har enligt artikel 5 i kommissionens förordning
(EU) nr 284/2011 av den 22 mars 2011 om fastställande av
särskilda villkor och närmare förfaranden för import av
köksredskap i plast av polyamid och melamin vilka har sitt
ursprung i eller har avsänts från Folkrepubliken Kina och den
särskilda administrativa regionen Hongkong i Folkrepubliken
Kina. Förordning (2011:875).

20 c § Livsmedelsverket får anta nationella åtgärder för att
genomföra pilotprojekt i enlighet med artikel 18.9 i
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/625 av den
15 mars 2017 om offentlig kontroll och annan offentlig
verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels-
och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och
djurskydd, växtskydd och växtskyddsmedel samt om ändring av
Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 999/2001,
(EG) nr 396/2005, (EG) nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU)
nr 1151/2012, (EU) nr 652/2014, (EU) 2016/429 och (EU)
2016/2031, rådets förordningar (EG) nr 1/2005 och (EG) nr
1099/2009 och rådets direktiv 98/58/EG, 1999/74/EG,
2007/43/EG, 2008/119/EG och 2008/120/EG och om upphävande av
Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 854/2004
och (EG) nr 882/2004, rådets direktiv 89/608/EEG, 89/662/EEG,
90/425/EEG, 91/496/EEG, 96/23/EG, 96/93/EG och 97/78/EG samt
rådets beslut 92/438/EEG (förordningen om offentlig kontroll).
Förordning (2021:181).

21 § Livsmedelsverket skall samråda med Statens jordbruksverk
innan tillstånd till avlivning eller slakt ges enligt kapitel
VI, avsnitt II eller punkten 3, avsnitt III i bilaga III till
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004.
Förordning (2007:490).

21 a § Livsmedelsverket får medge undantag när det gäller 
handelsnormerna för ägg i enlighet med artikel 8.2 och 
artikel 10.1 i kommissionens delegerade förordning (EU) 
2023/2465 av den 17 augusti 2023 om komplettering av 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad 
gäller handelsnormerna för ägg och om upphävande av 
kommissionens förordning (EG) nr 589/2008. Livsmedelsverket 
ska även utföra den uppgift som en medlemsstat har när det 
gäller informationsskyldighet enligt artikel 10.2 i samma 
förordning. Förordning (2024:5).

21 b § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter eller i det 
enskilda fallet besluta om undantag när det gäller 
handelsnormerna för ägg i enlighet med del VI i bilaga VII 
till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 
1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad 
marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av 
rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 
1037/2001 och (EG) nr 1234/2007. Förordning (2024:668).

22 § Livsmedelsverket skall utföra de inspektioner som behövs
för att övervaka att Sverige på livsmedelsområdet fullgör de
förpliktelser som föranleds av Sveriges medlemskap i Europeiska
unionen.

22 a § Statens veterinärmedicinska anstalt ska utföra den
uppgift som en medlemsstat har enligt artikel 3.4 i
kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1375 av den
10 augusti 2015 om fastställande av särskilda bestämmelser för
offentlig kontroll av trikiner i kött. Förordning (2019:704).

23 § Om inget annat följer av andra och tredje styckena är 
följande myndigheter behöriga att pröva frågor om godkännande 
av anläggningar eller att registrera anläggningar eller 
verksamheter.

Typ av anläggning eller verksamhet	Prövningsmyndighet

1. Anläggningar som ska godkännas 
enligt artikel 4 i förordning 
(EG) nr 853/2004                        Livsmedelsverket

2. Livsmedelsanläggningar i 
järnvägsvagnar, luftfartyg och 
fabriksfartyg samt kyltankbåtar 
för fisk                        	Livsmedelsverket

3. Tillverkningsanläggningar för 
spritdrycker, vin, aromatiserade 
viner, aromatiserade drycker 
baserade på vin och aromatiserade 
drinkar baserade på vinprodukter        Livsmedelsverket

4. Livsmedelsanläggningar som 
drivs av det detaljhandelsbolag 
som avses i 5 kap. 2 § alkohollagen 
(2010:1622)                             Livsmedelsverket

5. Anläggningar för behandling 
av livsmedel med joniserande 
strålning                       	Livsmedelsverket

6. Skeppshandelslager, tullager 
och anläggningar inom frizon i 
vilka det förvaras livsmedel 
som från veterinärsynpunkt inte 
är godkända för fri omsättning          Livsmedelsverket

7. Anläggningar för dricksvatten-
försörjning                             En kommunal nämnd 
                                        som avses i 
                                        livsmedelslagen 
                                        (2006:804)

8. Anläggningar för tillverkning 
av snus, snusliknande produkter 
och tuggtobak                           En kommunal nämnd 
                                        som avses i 
                                        livsmedelslagen 
                                        (2006:804)

9. Anläggningar inom primär-
produktion av livsmedel                 Länsstyrelsen

10. Alla livsmedelsanläggningar inom 
Försvarsmakten, Fortifikationsverket, 
Försvarets materielverk och Försvarets 
radioanstalt som drivs av eller 
för respektive myndighet                Försvarsinspektören 
                                        för hälsa och miljö

11. Andra livsmedelsanläggningar, 
inklusive anläggningar för 
tillverkning av tillsatser, aromer 
och processhjälpmedel                   En kommunal nämnd som 
                                        avses i livsmedelslagen 
                                        (2006:804)

12. Verksamheter som inte är 
anläggningar och som avser 
jägares överlåtelser av små 
mängder vildsvin eller kött av 
vildsvin direkt till slutkonsumenter	Länsstyrelsen i det län 
                                        där jägaren är folkbok-
                                        förd eller, om jägaren 
                                        inte är folkbokförd i 
                                        Sverige, Länsstyrelsen 
                                        i Skåne län

13. Verksamheter som inte är 
livsmedelsanläggningar och som 
bedriver verksamhet som hänger 
samman med något led av 
tillverkning, förädling och 
distribution av material och 
produkter avsedda att komma i 
kontakt med livsmedel                   En kommunal nämnd som 
                                        avses i livsmedelslagen 
                                        (2006:804)

Om kontrollen av verksamheten i en anläggning eller en annan 
verksamhet flyttas över från en kommunal nämnd till 
Livsmedelsverket med stöd av 15 eller 17 § livsmedelslagen 
(2006:804), ska verket i fortsättningen pröva frågor om 
godkännande av anläggningen eller registrera anläggningen 
eller verksamheten.

Om kontrollen av verksamheten i en anläggning eller en annan 
verksamhet flyttas över från Livsmedelsverket till en kommunal 
nämnd med stöd av 16 § livsmedelslagen, ska denna nämnd i 
fortsättningen pröva frågor om godkännande av anläggningen 
eller registrera anläggningen eller verksamheten.
Förordning (2024:203).

24 § Den myndighet som prövar godkännande av en anläggning
prövar även frågor om återkallande eller tillfälligt
upphävande av godkännande i enlighet med bestämmelserna i
förordning (EU) 2017/625. Förordning (2021:181).

Kontrollmyndigheter

25 § Behörig myndighet att utöva offentlig kontroll är den 
myndighet som prövar frågan om godkännande av en anläggning 
eller som registrerar en anläggning eller en verksamhet, om 
inget annat följer av 25 a-26 §§ eller förordningen (2006:812) 
om offentlig kontroll av livsmedel som importeras från ett 
tredjeland.

En kommunal nämnd som avses i livsmedelslagen (2006:804) är 
behörig myndighet att utöva offentlig kontroll av en 
verksamhet som inte behöver registreras och som tillverkar, 
förädlar eller distribuerar material och produkter avsedda att 
komma i kontakt med livsmedel. För sådana verksamheter inom 
Försvarsmakten, Fortifikationsverket, Försvarets materielverk 
och Försvarets radioanstalt som drivs av eller för respektive 
myndighet är försvarsinspektören för hälsa och miljö behörig 
myndighet att utöva offentlig kontroll.

Den myndighet som är behörig att utöva offentlig kontroll är 
också behörig myndighet att utföra annan offentlig verksamhet 
som hänger samman med kontrollen, om inget annat framgår av 
denna förordning. Förordning (2024:203).

25 a § Om verksamhet bedrivs i en livsmedelsanläggning som
tillfälligt befinner sig i en annan kommun än den kommun där
anläggningen är godkänd eller registrerad, är även den kommun
där verksamhet tillfälligt bedrivs behörig myndighet att utöva
offentlig kontroll över anläggningen. Förordning (2009:29).

25 b § Om en jägare bedriver verksamhet som avser överlåtelser 
av små mängder vildsvin eller kött av vildsvin direkt till 
slutkonsumenter i ett annat län än det län där jägaren har 
registrerat sin verksamhet, är även länsstyrelsen i det länet 
behörig att utöva offentlig kontroll över jägarens verksamhet 
där. Förordning (2024:203).

26 § Jordbruksverket är behörig myndighet att utföra
offentlig kontroll av punkterna II och V a i del I i bilaga
VII till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr
1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättandet av en
samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om
upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr
234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007.
Förordning (2014:441).

27 § Trots vad som anges i 25 § är Livsmedelsverket
kontrollmyndighet när det gäller de uppgifter som framgår av
18 a §. Förordning (2021:333).

28 § Länsstyrelserna samordnar inom länet kommunernas
verksamhet och ger dem stöd, råd och vägledning.
Förordning (2014:441).

29 § Livsmedelsverket samordnar övriga kontrollmyndigheters
verksamhet och lämnar stöd, råd och vägledning i verksamheten.

Livsmedelsverket ska även utföra uppgiften enligt artikel
4.2 b i förordning (EU) 2017/625 att samordna samarbetet och
kontakterna med kommissionen och övriga medlemsstater när det
gäller offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet inom
det område som framgår av artikel 1.2 a i samma förordning.
Förordning (2021:181).

Samordningsgrupp för dricksvatten

29 a § Livsmedelsverket ska leda en samordningsgrupp som ska 
verka för en trygg och säker dricksvattenförsörjning. 

Samordningsgruppen ska ha ett kansli hos Livsmedelsverket. 
Förordning (2021:653).

29 b § Livsmedelsverkets myndighetschef, eller den som 
myndighetschefen sätter i sitt ställe, är samordningsgruppens 
ordförande. Samordningsgruppen består i övrigt av respektive 
myndighetschef, eller den som myndighetschefen sätter i sitt 
ställe, för Boverket, Folkhälsomyndigheten, Havs- och 
vattenmyndigheten, Kemikalieinspektionen, Sveriges geologiska 
undersökningar, Sveriges meteorologiska och hydrologiska 
institut, Trafikverket och en representant som företräder 
länsstyrelserna. I samordningsgruppen får det även ingå två 
representanter som företräder kommunerna och en representant 
som företräder Sveriges Kommuner och Regioner. 

Ytterligare ledamöter får vid behov adjungeras av 
Livsmedelsverkets myndighetschef. 

Livsmedelsverket ska senast den 30 november varje år till 
Regeringskansliet rapportera resultatet och effekterna av 
samordningsgruppens arbete under föregående år. Redogörelsen 
ska bland annat innehålla en beskrivning av vilka behov av 
åtgärder och insatser som har identifierats. 
Förordning (2021:653).

Samrådsgrupp för revision 

29 c § Livsmedelsverket ska leda en samrådsgrupp för revision 
som ska ge stöd och råd till de kontrollmyndigheter som utför 
eller låter utföra revision enligt artikel 6 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/625. 
Samrådsgruppen ska även bistå Livsmedelsverket i samordningen 
av det nationella systemet för sådan revision. 

Samrådsgruppen ska bestå av företrädare för Livsmedelsverket, 
Statens jordbruksverk, försvarsinspektören för hälsa och 
miljö, Kemikalieinspektionen och länsstyrelserna. I 
samrådsgruppen får även representanter för kommunerna ingå. 

Livsmedelsverket ska varje år till Regeringskansliet 
rapportera samrådsgruppens arbete i verkets årsredovisning.
Förordning (2021:653).

Föreskrifter om offentlig kontroll och annan offentlig
verksamhet

30 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om hur
offentlig kontroll ska bedrivas. Bemyndigandet innefattar rätt
att meddela föreskrifter om i vilken utsträckning
slakteripersonal får bistå den officiella veterinären vid
offentlig kontroll på slakterier.

Livsmedelsverket får även meddela föreskrifter om hur annan
offentlig verksamhet ska bedrivas. Förordning (2021:181).

30 a § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om hur
undantaget i artikel 3.3 i kommissionens förordning (EU)
2015/1375 ska tillämpas. Förordning (2019:704).

30 b § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om undantag
från krav på offentlig kontroll vad gäller tamren enligt
artikel 12 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/624
av den 8 februari 2019 om särskilda bestämmelser för
utförandet av offentlig kontroll av produktion av kött och för
produktions- och återutläggningsområden för levande musslor i
enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU)
2017/625. Förordning (2019:704).

30 c § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om slakt av
hägnat vilt enligt den möjlighet till undantag som finns i
artikel 6.5 i förordning (EU) 2019/624.
Förordning (2021:181).

30 d § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om undantag
från särskilda minimikrav för officiella veterinärer och
veterinärstuderande enligt artikel 13.1 i förordning (EU)
2019/624. Förordning (2021:181).

31 § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om

1. skyldighet för en kontrollmyndighet, ett organ med
delegerade uppgifter eller en fysisk person som har delegerats
vissa uppgifter att lämna information till verket eller en
länsstyrelse om den verksamhet som bedrivs,

2. skyldighet för ett organ med delegerade uppgifter eller en
fysisk person som har delegerats vissa uppgifter att lämna
information och ge in handlingar till den myndighet som har
delegerat uppgiften,

3. skyldighet för livsmedelsföretagare och andra
verksamhetsutövare att utöva en egenkontroll som är lämplig
utifrån verksamhetens art,

4. skyldighet för den som producerar eller tillhandahåller
dricksvatten att inhämta kontrollmyndighetens godkännande av
faroanalyser och förslag till egenkontrollprogram,

5. uppgiftsskyldighet för den som lämnar djur till slakt, och

6. skyldighet för livsmedelsföretagare och andra
verksamhetsutövare att lämna uppgifter om sina anläggningar
eller verksamheten i övrigt till en kontrollmyndighet, ett
organ med delegerade uppgifter eller en fysisk person som har
delegerats vissa uppgifter. Förordning (2021:181).

Övriga bestämmelser om kontroll

32 § Länsstyrelsen och en sådan kommunal nämnd som fullgör
uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet skall biträda vid
särskild provtagning och undersökning som Livsmedelsverket
bestämmer.

33 § En länsstyrelse och de kommuner som är belägna i länet
skall samråda med varandra i en för ändamålet bildad
samordningsgrupp. Länsstyrelserna skall ansvara för att
sammankalla grupperna.

34 § De kostnader som uppkommer för en kontrollmyndighet till
följd av åtgärder enligt 24 § livsmedelslagen (2006:804) skall
ersättas av den som var ägare till livsmedlen när dessa togs om
hand.

Rapportering av uppgifter om dricksvatten till Europeiska 
unionen

34 a § Livsmedelsverket ska utföra de uppgifter i fråga om 
rapportering till Europeiska kommissionen, Europeiska 
miljöbyrån och Europeiska centrumet för förebyggande och 
kontroll av sjukdomar som följer av artikel 18.1 a och c-e i 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2020/2184, i den 
ursprungliga lydelsen.

Rapporteringen ska inte omfatta säkerhetsskyddsklassificerade 
uppgifter enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585) eller 
uppgifter som omfattas av sekretess enligt offentlighets- och 
sekretesslagen (2009:400). Förordning (2024:133).

34 b § Den som producerar eller tillhandahåller dricksvatten 
ska lämna de uppgifter till Livsmedelsverket som myndigheten 
behöver för att fullgöra sitt uppdrag enligt 34 a §.
Förordning (2024:133).

34 c § Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om 
uppgiftsskyldigheten i 34 b §. Förordning (2024:133).

Laboratorier

35 § Laboratorier som utför laboratorieanalyser,
laboratorietester och laboratoriediagnostik på prover som tas
vid undersökningar av livsmedel ska, i den utsträckning som
följer av artikel 37.4 e i Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) 2017/625, vara ackrediterade av Styrelsen för
ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) eller annat
likvärdigt ackrediteringsorgan.

Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om att även sådana
laboratorier som inte omfattas av krav på ackreditering enligt
första stycket ska vara ackrediterade eller godkännas av
verket. Livsmedelsverket får även meddela föreskrifter om
vilka krav som ska ställas på laboratorier som verket ska
godkänna. Förordning (2019:704).

36 § Har upphävts genom förordning (2019:704).

Anmälningsskyldighet

37 § Om salmonella påvisas vid undersökning av livsmedel i
egenkontrollen, skall detta utan dröjsmål anmälas till
kontrollmyndigheten. Om kontrollmyndigheten är en kommunal
nämnd skall nämnden snarast underrätta Livsmedelsverket.

38 § En kommunal nämnd som i sin kontrollverksamhet finner att
ett livsmedel kan innebära allvarlig direkt eller indirekt risk
för människors hälsa skall genast anmäla detta till
Livsmedelsverket.

Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om vilka uppgifter en
sådan anmälan skall omfatta.

39 § Om det behövs från allmän hälsosynpunkt och om
Livsmedelsverket begär det ska en livsmedelsföretagare och
innehavaren av eller föreståndaren för ett laboratorium
anmäla när sjukdomsalstrande bakterier eller främmande ämnen
har iakttagits vid undersökning av livsmedel och andra
kontrollprov. Sådan anmälan ska göras till Livsmedelsverket
och Folkhälsomyndigheten.

En läkare eller veterinär som har grundad anledning att anta
att matförgiftning orsakats av att livsmedel vid yrkesmässig
verksamhet förorenats av sjukdomsalstrande bakterier eller
något främmande ämne ska anmäla detta till länsstyrelsen,
smittskyddsläkaren eller den kontrollmyndighet som utövar
kontroll enligt livsmedelslagen (2006:804).

En läkare som har grundad anledning att anta att en person
som i en yrkesmässig livsmedelsverksamhet handhar oförpackade
livsmedel har sjukdom, smitta, sår eller annan skada som kan
göra livsmedel icke säkra som livsmedel ska anmäla detta till
den kontrollmyndighet som utövar kontroll över den aktuella
verksamheten samt till smittskyddsläkaren. Anmälan ska
innehålla uppgift om personens namn och arbetsplats.
Kontrollmyndigheten ska utan dröjsmål underrätta
smittskyddsläkaren om iakttagelser som kan vara av betydelse
för smittskyddet för människor. Förordning (2013:903).

Sanktionsavgifter

39 a § /Upphör att gälla U:2025-03-25/
En sanktionsavgift enligt 30 a § livsmedelslagen
(2006:804) ska tas ut för de överträdelser och med de belopp
som följer av 39 c–39 g §§. Förordning (2018:1643).

39 a § /Träder i kraft I:2025-03-25/
En sanktionsavgift enligt 30 a § livsmedelslagen 
(2006:804) ska tas ut för de överträdelser och med de belopp 
som följer av 39 c-39 j §§. Förordning (2025:117).

39 b § /Upphör att gälla U:2025-03-25/
Med årsomsättning avses i 39 c–39 e §§ den totala
omsättningen närmast föregående räkenskapsår. Årsomsättningen
får uppskattas om överträdelsen har skett under
näringsidkarens första verksamhetsår eller om uppgifter om
årsomsättning annars saknas, kan antas vara missvisande eller
är bristfälliga. Förordning (2018:1643).

39 b § /Träder i kraft I:2025-03-25/
Med årsomsättning avses i 39 d, 39 g och 39 h §§ den 
totala omsättningen närmast föregående räkenskapsår. 
Årsomsättningen får uppskattas om överträdelsen har skett 
under näringsidkarens första verksamhetsår eller om uppgifter 
om årsomsättning saknas, kan antas vara missvisande eller är 
bristfälliga. Förordning (2025:117).

39 c § /Upphör att gälla U:2025-03-25/
En sanktionsavgift ska tas ut av den som påbörjar en 
verksamhet utan att ha gjort en anmälan om registrering till 
behörig kontrollmyndighet i enlighet med

1. artikel 6.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 
nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien, eller

2. föreskrifter som har meddelats med stöd av den här 
förordningen och som gäller

a) livsmedelsanläggningar,

b) verksamheter som tillverkar, förädlar eller distribuerar 
material och produkter avsedda att komma i kontakt med 
livsmedel, eller

c) jägares överlåtelser av små mängder vildsvin eller kött av 
vildsvin direkt till slutkonsumenter.

För en överträdelse enligt första stycket 1, 2 a eller 2 b är 
avgiften en procent av verksamhetens årsomsättning, dock lägst 
5 000 kronor och högst 75 000 kronor. Om överträdelsen består 
i att inte underrätta kontrollmyndigheten om att en ny fysisk 
eller juridisk person ansvarar för en tidigare registrerad 
anläggning, är avgiften i stället en halv procent av 
verksamhetens årsomsättning, dock lägst 2 500 kronor och högst 
40 000 kronor. För staten, kommuner och regioner är avgiften 
alltid 40 000 kronor.

För en överträdelse enligt första stycket 2 c är avgiften 
2 500 kronor. Förordning (2024:203).

/Rubriken träder i kraft I:2025-03-25/
Sanktionsavgift för en överträdelse som rör anmälan om 
registrering

39 c § /Träder i kraft I:2025-03-25/
En sanktionsavgift ska tas ut av den som påbörjar en 
verksamhet utan att ha gjort en anmälan om registrering till 
behörig kontrollmyndighet i enlighet med

1. artikel 6.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 
nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien, eller

2. föreskrifter som har meddelats med stöd av den här 
förordningen och som gäller

a) livsmedelsanläggningar,

b) verksamheter som tillverkar, förädlar eller distribuerar 
material och produkter avsedda att komma i kontakt med 
livsmedel, eller

c) jägares överlåtelser av små mängder vildsvin eller kött av 
vildsvin direkt till slutkonsumenter. Förordning (2025:117).

39 d § /Ny beteckning 39 g § U:2025-03-25/
En sanktionsavgift ska tas ut av den som brister när
det gäller att uppfylla de krav på journalföring av all
användning av växtskyddsmedel och biocider som anges i artikel
4.1 och bilaga 1 Del A avsnitt III punkt 9 a förordning (EG)
nr 852/2004.

Avgiften ska betalas med ett belopp som motsvarar en procent
av årsomsättningen, dock lägst 2 000 kronor och högst 25 000
kronor.

Staten, kommuner eller regioner ska i stället för vad som
anges i andra stycket betala ett fast belopp om 10 000 kronor.
Förordning (2019:1055).

39 d § /Träder i kraft I:2025-03-25/
Om inget annat följer av 39 e § ska sanktionsavgiften 
för en överträdelse enligt 39 c § 1, 2 a eller 2 b vara 
1 procent av verksamhetens årsomsättning, dock lägst 
5 000 kronor och högst 75 000 kronor. Om överträdelsen består 
i att inte underrätta kontrollmyndigheten om att en ny fysisk 
eller juridisk person ansvarar för en tidigare registrerad 
anläggning, är avgiften i stället 0,5 procent av verksamhetens 
årsomsättning, dock lägst 2 500 kronor och högst 
40 000 kronor. 

Staten, kommuner och regioner ska i stället för det som anges 
i första stycket betala ett fast belopp om 40 000 kronor.
Förordning (2025:117).

39 e § /Ny beteckning 39 h § U:2025-03-25/
En sanktionsavgift ska tas ut av den som inte uppfyller 
krav på dokumentation enligt föreskrifter som har meddelats 
med stöd av den här förordningen i fråga om 

1. leveranser av små mängder honung, ägg, råmjölk eller 
opastöriserad mjölk, eller 

2. jägares överlåtelser av små mängder vildsvin eller kött av 
vildsvin direkt till slutkonsumenter. 

För en överträdelse enligt första stycket 1 är avgiften en 
procent av verksamhetens årsomsättning, dock lägst 2 000 kronor 
och högst 25 000 kronor. För staten, kommuner och regioner är 
dock avgiften alltid 10 000 kronor.

För en överträdelse enligt första stycket 2 är avgiften 
2 000 kronor. Förordning (2024:203).

39 e § /Träder i kraft I:2025-03-25/
Om en ideell organisation med allmännyttigt ändamål som 
bedriver anmälningspliktig verksamhet av social eller 
humanitär natur har gjort sig skyldig till en överträdelse 
enligt 39 c § 1, 2 a eller 2 b, är sanktionsavgiften 
1 000 kronor. 

Med ideell organisation avses även ett trossamfund och en 
registrerad organisatorisk del av ett trossamfund i den mening 
som avses i lagen (1998:1593) om trossamfund. 
Förordning (2025:117).

39 f § /Ny beteckning 39 i § U:2025-03-25/
Om en sanktionsavgift har beslutats för en
överträdelse och den avgiftsskyldige därefter inte upphör med
överträdelsen, ska en ny avgift för överträdelsen tas ut som
ska vara dubbelt så stor som det belopp som anges i
39 c–39 e §§. Varje ny avgift får dock tas ut med högst
100 000 kronor.

En ny avgift enligt första stycket får beslutas endast om den
avgiftsskyldige har fått skälig tid att vidta rättelse.
Förordning (2018:1643).

39 f § /Träder i kraft I:2025-03-25/
För en överträdelse enligt 39 c § 2 c är 
sanktionsavgiften 2 500 kronor. Förordning (2025:117).

39 g § /Ny beteckning 39 j § U:2025-03-25/
Om en sanktionsavgift har beslutats för en
överträdelse och den avgiftsskyldige därefter inom ett år
från beslutet upprepar en sådan överträdelse, ska en avgift
för den nya överträdelsen tas ut som ska vara dubbelt så stor
som det belopp som anges i 39 b–39 e §§. Varje ny avgift får
dock tas ut med högst 100 000 kronor. Förordning (2018:1643).

/Rubriken träder i kraft I:2025-03-25/
Sanktionsavgift för en överträdelse som rör journalföring

39 g § /Träder i kraft I:2025-03-25/
En sanktionsavgift ska tas ut av den som brister när 
det gäller att uppfylla de krav på journalföring av all 
användning av växtskyddsmedel och biocider som anges i 
artikel 4.1 och bilaga 1 Del A avsnitt III punkt 9 a i 
förordning (EG) nr 852/2004. 

Avgiften ska betalas med ett belopp som motsvarar 1 procent av 
årsomsättningen, dock lägst 2 000 kronor och högst 
25 000 kronor. 

Staten, kommuner och regioner ska i stället för det som anges 
i andra stycket betala ett fast belopp om 10 000 kronor.
Förordning (2025:117).

39 h § /Ny beteckning 39 k § U:2025-03-25/
En sanktionsavgift ska betalas till Kammarkollegiet
efter en särskild betalningsuppmaning.
Förordning (2018:1643).

39 h § /Träder i kraft I:2025-03-25/
En sanktionsavgift ska tas ut av den som inte uppfyller 
krav på dokumentation enligt föreskrifter som har meddelats 
med stöd av den här förordningen i fråga om 

1. leveranser av små mängder honung, ägg, råmjölk eller 
opastöriserad mjölk, eller

2. jägares överlåtelser av små mängder vildsvin eller kött av 
vildsvin direkt till slutkonsumenter.

För en överträdelse enligt första stycket 1 är avgiften 
1 procent av verksamhetens årsomsättning, dock lägst 
2 000 kronor och högst 25 000 kronor. För staten, kommuner och 
regioner är avgiften alltid 10 000 kronor. 

För en överträdelse enligt första stycket 2 är avgiften 
2 000 kronor. Förordning (2025:117).

39 i § /Upphör att gälla U:2025-03-25 genom förordning (2025:117)./
Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891)
om indrivning av statliga fordringar m.m.
Förordning (2018:1643).

/Rubriken träder i kraft I:2025-03-25/
Sanktionsavgift när en överträdelse inte upphör

39 i § /Träder i kraft I:2025-03-25/
Om en sanktionsavgift har beslutats för en överträdelse 
och den avgiftsskyldige därefter inte upphör med 
överträdelsen, ska en ny avgift för överträdelsen tas ut som 
ska vara dubbelt så stor som det belopp som anges i 39 d-
39 h §§. Varje ny avgift får dock tas ut med högst 
100 000 kronor.

En ny avgift enligt första stycket får beslutas endast om den 
avgiftsskyldige har fått skälig tid att vidta rättelse.
Förordning (2025:117).

/Rubriken träder i kraft I:2025-03-25/
Sanktionsavgift när en överträdelse upprepas

39 j § /Träder i kraft I:2025-03-25/
Om en sanktionsavgift har beslutats för en överträdelse 
och den avgiftsskyldige därefter inom ett år från beslutet 
upprepar en sådan överträdelse, ska en avgift för den nya 
överträdelsen tas ut som ska vara dubbelt så stor som det 
belopp som anges i 39 b och 39 d-39 h §§. Varje ny avgift får 
dock tas ut med högst 100 000 kronor. Förordning (2025:117).

/Rubriken träder i kraft I:2025-03-25/
Sanktionsavgiftens betalning

39 k § /Träder i kraft I:2025-03-25/
Sanktionsavgiften ska betalas till Kammarkollegiet 
efter en särskild betalningsuppmaning. 

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om 
indrivning av statliga fordringar m.m. Förordning (2025:117).

Övriga bestämmelser

40 § Livsmedelsverket får meddela ytterligare föreskrifter om 
verkställigheten av bestämmelserna i livsmedelslagen 
(2006:804) och denna förordning om inget annat följer av andra 
stycket. 

När det gäller lagens tillämpning på Försvarsmakten, 
Fortifikationsverket, Försvarets materielverk och Försvarets 
radioanstalt, får sådana föreskrifter meddelas av 

1. Försvarsmakten, efter att Livsmedelsverket getts tillfälle 
att yttra sig, eller

2. i fråga om anmälningsskyldighet enligt 39 § andra stycket, 
Folkhälsomyndigheten, efter att Livsmedelsverket getts 
tillfälle att yttra sig. Förordning (2021:653).

40 a § Jordbruksverket får i det enskilda fallet besluta om
undantag från 1 § förordningen (1956:413) om klassificering av
kött. Förordning (2008:931).

40 b § Livsmedelsverket ska ge Strålsäkerhetsmyndigheten 
tillfälle att yttra sig innan verket meddelar föreskrifter om 
skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i 
dricksvatten med stöd av ett bemyndigande i denna 
förordning. Förordning (2016:386).

41 § Bestämmelser om överklagande finns i 31-32 a §§ 
livsmedelslagen (2006:804). Förordning (2021:181).


Övergångsbestämmelser

2008:64

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2008.

2. I det fall kontrollen av verksamheten i en anläggning med
stöd av 16 § livsmedelslagen (2006:804) har flyttats över från
Livsmedelsverket till en kommunal nämnd före ikraftträdandet,
ska denna nämnd i fortsättningen pröva frågor om godkännande av
en anläggning eller registrera anläggningen.

2009:1266

1. Denna förordning träder i kraft den 27 december 2009 i
fråga om 17 a och 17 b §§ och i övrigt den 1 januari 2010.

2. Bestämmelserna i 17 a § tillämpas endast i fråga om
ansökningar som har kommit in till den berörda myndigheten
efter den 26 december 2009.

2022:269

1. Denna förordning träder i kraft den 17 maj 2022.

2. Bestämmelsen i 21 a § i den nya lydelsen tillämpas på 
ansökningar som har kommit in till Livsmedelsverket från och 
med den 1 maj 2022.