Förordning (1986:259) om ersättning till följd av sjukdom eller skada som ådragits utom riket

Inledande bestämmelser

1 § I denna förordning finns föreskrifter om ersättning vid invaliditet
eller dödsfall till följd av sådan sjukdom som anges i en bilaga till
denna förordning eller sådan personskada som har samband med
naturkatastrof, krig, uppror, allmänt upplopp eller därmed jämförlig
händelse.

2 § Föreskrifterna gäller arbetstagare vars avlöningsförmåner fastställs
under medverkan av regeringen eller av den myndighet som regeringen
bestämmer. En förutsättning för rätt till ersättning är att
arbetstagaren ådragit sig sjukdomen eller skadan under vistelse utom
riket i samband med anställningen eller ett statligt uppdrag.

Föreskrifterna gäller inte lokalanställd arbetstagare.

3 § Föreskrifterna tillämpas även på arbetstagares make som, under tid
då maken till följd av arbetstagarens anställning eller uppdrag vistats
utom riket, ådragit sig sjukdom eller skada som anges i 1 §.

4 § Föreskrifterna i 1--3 §§ gäller också arbetstagare hos styrelsen för
internationell utveckling (SIDA) som tjänstgör inom SIDA:s bilaterala
biståndsverksamhet och make till en sådan arbetstagare. Härvid skall med
statligt uppdrag likställas uppdrag för SIDA:s räkning.

5 § Regeringen kan medge att ersättning får betalas ut även om en annan
person än den på vilken förordningen är tillämplig har ådragit sig en
sådan sjukdom eller skada som avses i 1 § i samband med tjänstgöring
eller uppdrag utom riket för statens räkning.

Ersättning till arbetstagare eller arbetstagarens efterlevande

6 § Vid bestående fullständig invaliditet betalas 75 000 kronor till
arbetstagaren.

Vid bestående nedsättning med minst en tiondel av arbetsförmågan betalas
till arbetstagaren det lägre belopp som svarar mot nedsättningen.

7 § Om det, sedan ersättning har betalats ut, visar sig att den
bestående invaliditetsgraden är högre än vad som tidigare antagits,
betalas en tilläggsersättning som svarar häremot.

8 § Vid dödsfall på grund av sjukdomen eller skadan betalas 75 000
kronor till arbetstagarens efterlevande. Med efterlevande avses här
make, barn under 21 år och föräldrar.

Som villkor för att föräldrar skall vara berättigade till ersättning
gäller dock att de vid dödsfallet uppbar underhåll från arbetstagaren
och inte erhöll sin huvudsakliga försörjning genom förvärvsarbete.

Efterlämnas endast make, tillfaller hela beloppet maken.

Finns utom maken andra efterlevande, tillfaller halva beloppet maken.

Belopp som betalas till barn och föräldrar, fördelas enligt de regler
som gäller för arvfallen egendom.

9 § Ersättning vid invaliditet enligt 6 och 7 §§ skall räknas av från
dödsfallsersättning enligt 8 §.

Ersättning till arbetstagarens make eller makens efterlevande

10 § Vid bestående fullständig invaliditet betalas 25 000 kronor till
maken. Detta belopp höjs med 15 000 kronor för varje barn under 12 år
och med 10 000 kronor för varje barn som fyllt 12 men inte 21 år. Sådan
höjning sker endast för barn som arbetstagaren hade vårdnaden om när
invaliditeten uppkom eller dödsfallet inträffade.

Vid bestående nedsättning med minst en tiondel av arbetsförmågan betalas
det lägre belopp som svarar mot nedsättningen.

11 § Vid dödsfall på grund av sjukdomen eller skadan betalas till
arbetstagaren ersättning som svarar mot det belopp som skulle ha
betalats enligt 10 § vid bestående fullständig invaliditet.

Efterlämnas inte make men barn under 21 år, betalas beloppet till dem.
Beloppet fördelas lika mellan dem.

12 § Ersättning vid invaliditet enligt 10 § skall räknas av från
dödsfallsersättning enligt 11 §.

Beräkning och utbetalning av ersättning

13 § Ersättning beslutas och betalas ut av Kammarkollegiet.
Förordning (2002:244).

Samordning

14 § Om regeringen inte beslutar annat, skall från ersättning som
betalas enligt denna förordning räknas av annan engångsersättning som
betalas vid invaliditet eller dödsfall till följd av sjukdomen eller
skadan.

Avräkning görs dock inte av ersättning som betalas ut
-- i stället för sådan periodiskt utgående ersättning, till vilken det
annars skulle ha funnits rätt,
-- på grund av tjänstegrupplivförsäkring, inräknat statens
grupplivförsäkring, eller frivillig personförsäkring eller
-- enligt 36 § avtalet den 31 januari 1986 om ersättning vid personskada
(PSA).

15 § Ersättning enligt 6 och 7 §§ betalas inte om det finns rätt till
ersättning enligt PSA.

Övergångsbestämmelser

1986:259

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1986, då kungörelsen
(1964:519) om ersättning i vissa fall i anledning av sjukdom eller
skada, som ådragits utom riket, skall upphöra att gälla.

Bilaga

Förteckning över sjukdomar

difteri
epidemisk hjärnhinneinflammation
fläckfeber
gula febern
gulsot, smittsam
kolera
malaria
mjältbrand
mässling
nervfeber (tyfoid)
papegojsjuka
paratyfoid
pest
polio
primär meningoencefalit av infektiös typ
rabies
rödsot
skador orsakade av ormbett eller skorpionsting
snäckfeber
stelkramp
sömnsjuka
tuberkulos
undulantfeber
Weils sjukdom
värmeslag
återfallsfeber