PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1999:189) om stöd till viss elektrifiering

1 § Stöd enligt denna förordning får lämnas till installation
av en tillfredsställande elförsörjning av permanentbebodda
fastigheter. Vad som i denna förordning sägs om fastigheter och
ägare av fastighet gäller också kronotorp och innehavare av
kronotorp.

Stöd lämnas i mån av tillgång på medel.

2 § Stöd lämnas antingen till anslutning av en fastighet till
det nationella elsystemet (nätutbyggnadsbidrag) eller till
anläggande av en elproduktionsanläggning för en eller flera
fastigheter (elproduktionsbidrag).

Stöd får bara avse fastigheter som har varit oavbrutet
permanentbebodda sedan den 1 januari 1994.

Stöd får inte lämnas till kostnader för elektriska anläggningar
för användning av el.

3 § Nätutbyggnadsbidrag lämnas, på ansökan av berörd
fastighetsägare, till innehavaren av nätkoncession för det
område inom vilket fastigheten, eller huvuddelen av den, är
belägen.

Om innehavaren av nätkoncession medger det får bidraget i
stället lämnas till en annan innehavare av nätkoncession för
område till vars anläggning fastigheten med fördel kan
anslutas.

Nätutbyggnadsbidrag får bara lämnas om kostnaden för
elektrifieringsåtgärden framstår som rimlig i förhållande till
nyttan med åtgärden. I annat fall får bara elproduktionsbidrag
lämnas.

4 § Elproduktionsbidrag lämnas till ägaren eller ägarna av den
eller de berörda fastigheterna.

5 § Vid beviljande av stöd skall det särskilt beaktas om den
berörda fastigheten helt saknar elförsörjning, om den berörda
fastigheten har goda förutsättningar för fortsatt
permanentboende på lång sikt och om ett större antal
fastigheter eller personer kan få en tillfredsställande
elförsörjning genom en och samma elektrifieringsåtgärd.

6 § En förutsättning för att stöd skall beviljas är att den
berörde fastighetsägaren står för minst en tiondel av kostnaden
för elektrifieringsåtgärden, dock minst 25 000 kronor. Om
flera fastigheter omfattas av en elektrifieringsåtgärd gäller
detta fastighetsägarna gemensamt.

7 § Frågor om stöd prövas av Affärsverket svenska kraftnät
(Svenska kraftnät).

Ansökan om stöd skall ges in till länsstyrelsen i det län där
fastigheten, eller huvuddelen av den, är belägen. Länsstyrelsen
skall utreda ärendet och därefter, med eget yttrande, överlämna
ärendet till Svenska kraftnäts prövning. I sitt yttrande skall
länsstyrelsen särskilt redovisa förutsättningarna för ett
fortsatt permanentboende på den berörda fastigheten.

8 § Ett beslut om stöd skall förenas med de villkor som behövs
med hänsyn till syftet med stödet.

9 § Sedan den åtgärd för vilken stöd har lämnats har utförts
skall länsstyrelsen besiktiga arbetet om det inte är
obehövligt.

Svenska kraftnät skall betala ut stödet sedan länsstyrelsen
anmält att åtgärden har utförts enligt de villkor som gäller
för stödet.

10 § Stöd får inte lämnas om annat statligt stöd lämnas till
samma åtgärd.

11 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

2008:336

Den upphävda förordningen gäller fortfarande i fråga om stöd
som beviljats före den 1 augusti 2008.
Tillkännagivande (1999:192) av uppgift om Riksbankens diskonto

Riksbanken ger till känna att Riksbankens diskonto från och med
den 6 april 1999 är 1,00 procent.2
Tillkännagivande (1999:208) av staters anslutning till konventionen om Österrikes, Finlands och  Sveriges tillträde till Brysselkonventionen 

Konventionen den 27 september 1968 om domstols behörighet och
om verkställighet av domar på privaträttens område och
tillträdeskonventionerna den 9 oktober 1978, den 25 oktober
1982, den 26 maj 1989 och den 29 november 1996 (Brysselkonven-
tionen), samt protokollet den 3 juni 1971 om EG-domstolens
tolkning av Brysselkonventionen i dess lydelse enligt nämnda
tillträdeskonventioner, träder för Sveriges del i kraft den 1
januari 1999. Brysselkonventionen i dess lydelse enligt 1996
års konvention om Österrikes, Finlands och Sveriges tillträde
träder i kraft i förhållande till övriga konventionsstater när
dessa har tillträtt nämnda tillträdeskonvention. För samtliga
EU-stater, med undantag av Österrike, Finland och Sverige, har
1978, 1982 och 1989 års tillträdeskonventioner trätt i kraft.

Brysselkonventionen finns publicerad i Europeiska gemenskape-
rnas tidning (EGT, 98/C 27/01 s. 1). Brysselkonventionens
svenska, engelska och franska texter finns intagna som bilaga
till lagen (1998:358) om domstols internationella behörighet
och om verkställighet av utländska domar enligt
Brysselkonventionen.

Följande stater har anslutit sig till konventionen om
Österrikes, Finlands och Sveriges tillträde till
Brysselkonventionen.

Stat		Dag för konvention-	Reservationer och förklaringar
		ens ikraftträdande
		för staten

Danmark		1998-12-01			-
Finland		1999-04-01			-
Nederländerna	1998-12-01			-
Spanien		1999-04-01			-
Sverige		1999-01-01		Sverige har motsatt sig det
					förfarande vid delgivning som be-
					skrivs i artikel IV andra stycket i
					konventionens protokoll.
Tyskland	1999-01-01			-
Österrike	1998-12-01		Österrike har motsatt sig det
					förfarande vid delgivning som be-
					skrivs i artikel IV andra stycket i
					konventionens protokoll.
Förordning (1999:209) om tidsbegränsade uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden 

1 § Medborgare i Förbundsrepubliken Jugoslavien som kommer från
provinsen Kosovo och som inte kan återvända dit på grund av
förhållandena där skall anses ha behov av sådant tillfälligt
skydd som avses i 2 kap. 4 a § utlänningslagen (1989:529) och
får, under förutsättning att de behöver skydd här i landet,
beviljas tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt samma
bestämmelse, om de har ansökt om uppehållstillstånd enligt 3
kap. utlänningslagen.

2 § Enligt 2 kap. 4 a § utlänningslagen (1989:529) får ett
tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 1 § ges under högst två
år. Om ett program för att förbereda återvändandet har inletts
innan dess, får uppehållstillståndet förlängas med högst två
år.

Den första tillståndsperioden skall vara längst till och med
den 30 april 2000. Förordning (1999:708).

Övergångsbestämmelser

1999:708

Denna förordning träder i kraft den 15 juli 1999 i fråga om 2 §.

För ansökningar om uppehållstillstånd som före ikraftträdandet
getts in till Statens invandrarverk gäller 2 § i sin äldre
lydelse.
Förordning (1999:212) om beredskapslagring av olja m.m. under lagringsåret 1999/2000 

Regeringen föreskriver enligt 9 § lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol att följande andelar av
basmängderna för vissa lagringsbränslen skall lagras under
lagringsåret 1999/2000.

Varuslag			Procentandel
				av basmängden

Motorbensin			25
Fotogen				25
Flygfotogen			10
Dieselbrännolja/eldningsolja 1	26
Övriga eldningsoljor		25
Gasol				25
Förordning (1999:215) om lotsavgifter

Tillämpningsområde

1 § Lotsavgift skall tas ut för lotsning eller annat biträde av
lots enligt förordningen (1982:569) om lotsning m.m.

Grunder för lotsavgift

2 § Sjöfartsverket skall fastställa lotsavgifter och får
meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för
fastställandet av sådana avgifter. Förordning (2003:87).

3 § Lotsavgiften skall fastställas med ledning av de uppgifter
om fartyget, dess resa och last som fartygets redare, ägare
eller ett ombud för någon av dessa skall lämna i samband med
att lots beställs.

Om de uppgifter som behövs för att fastställa avgiften inte
lämnas, får avgiften fastställas efter skälig grund.

4 § Den som anlitar lots skall betala kostnaden för lotsens
och, i förekommande fall, lotsens medhjälpares

1. hemresa, när lotsen på grund av ishinder, sjöhävning eller
liknande omständighet följer med fartyget en längre väg än som
annars skulle ha skett,

2. inställelse, när lotsen har kallats att inställa sig utanför
det sjötrafikområde där denne tjänstgör,

3. hemresa, när lotsning eller annat biträde har avslutats
utanför det sjötrafikområde där lotsen tjänstgör, dock inte om
förrättningen utanför detta sjötrafikområde endast avsett
lotsning i lotsled,

4. inställelse och hemresa, när lotsen har kallats att inställa
sig men inte har anlitats, och detta inte beror på lotsen samt
beställningen inte heller har ändrats eller återkallats i
behörig tid.

5 § Lotsen, lotsens medhjälpare och lotseleven skall få likadan
kost ombord som fartygets befäl.

Lotsen, lotsens medhjälpare och lotseleven skall vid behov
beredas sovplats.

Debitering av lotsavgift

6 § Ett fartygs ägare eller redare är ansvarig för att
lotsavgiften betalas.

7 § Sjöfartsverket skall svara för debitering och uppbörd av
lotsavgifter.

8 § Sjöfartsverket får medge nedsättning i avgifter som
bestämts med stöd av denna förordning om det är förenligt med
verkets ekonomiska intresse. Om det finns synnerliga skäl får
verket medge befrielse från avgift.

Nedsättning eller befrielse får dock inte medges om detta
snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att
vissa företag eller viss produktion gynnas på ett sådant sätt
att handeln med varor eller tjänster inom Europeiska unionen
påverkas.

9 § Sjöfartsverket får meddela föreskrifter om ersättning för 
sådana kostnader som avses i 4 §.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om avgifter för 
ärendehandläggning enligt föreskrifter som meddelats med stöd 
av 5 och 9 §§ förordningen (1982:569) om lotsning m.m.
Förordning (2023:864).

Överklagande

10 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:982).


Övergångsbestämmelser

1999:215

Denna förordning träder i kraft den 15 maj 1999, då
förordningen (1982:914) om lotsavgifter skall upphöra att
gälla. För lotsning som påbörjats före ikraftträdandet gäller
äldre bestämmelser.
Lag (1999:216) om ögonundersökning vid misstanke om vissa brott i trafiken

1 § Denna lag avser undersökning av en persons ögon och
ögonrörelser i syfte att ta reda på om personen är påverkad av
något annat medel än alkohol.

2 § En ögonundersökning enligt denna lag får göras på förare 
av ett motordrivet fordon samt på förare av ett maskindrivet 
fordon på järnväg, tunnelbana eller spårväg om det kan 
misstänkas att föraren gjort sig skyldig till brott som avses 
i 4 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 30 § 
lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg, 
7 kap. 2 eller 4 § järnvägssäkerhetslagen (2022:367), 
8 kap. 2 eller 4 § lagen (2022:368) om nationella 
järnvägssystem eller till något annat brott på vilket fängelse 
kan följa och som har begåtts i samband med framförandet av 
fordonet.

En ögonundersökning får även göras på den som manövrerar ett 
luftfartyg eller i övrigt ombord på ett luftfartyg fullgör en 
uppgift av väsentlig betydelse för flygsäkerheten eller som 
utövar tjänst som avses i 6 kap. 20 § luftfartslagen 
(2010:500), om det kan misstänkas att personen gjort sig 
skyldig till brott som avses i 13 kap. 2 § luftfartslagen 
eller till något annat brott på vilket fängelse kan följa och 
som har begåtts i samband med manövrerandet, fullgörandet av 
uppgiften eller utövandet av tjänsten.

Undersökningen enligt första eller andra stycket får 
genomföras endast om den kan ha betydelse för utredningen om 
brottet. Lag (2022:375).

3 § En ögonundersökning enligt denna lag får endast omfatta
yttre iakttagelser av ögonens utseende och funktion. Som
hjälpmedel vid undersökningen får pupillometer, penna eller
annat liknande föremål samt mindre ljuskälla användas.

4 § En ögonundersökning enligt denna lag genomförs av

1. en polisman, eller

2. en tulltjänsteman eller en kustbevakningstjänsteman, om 
misstanken gäller brott som avses i 4 § lagen (1951:649) om 
straff för vissa trafikbrott.

Bestämmelser om en tulltjänstemans och en 
kustbevakningstjänstemans rätt att stoppa fordon eller något 
annat transportmedel finns i 2 kap. 4 § 4 tullbefogenhetslagen 
(2024:710) och 3 kap. 16 § 4 kustbevakningslagen (2019:32).

Undersökningen ska göras på ett sätt som inte utsätter den som 
undersöks för allmän uppmärksamhet. Om särskilda skäl inte 
föranleder något annat, ska undersökningen genomföras i ett 
täckt fordon eller inomhus i ett avskilt rum. Om den 
undersökte begär det ska det föras ett protokoll vid 
undersökningen och utfärdas ett bevis om utförd åtgärd.
Lag (2024:737).

5 § Blodprov får tas på den som är skyldig att genomgå en
ögonundersökning även om det inte finns förutsättningar för det
enligt 28 kap. 12 § rättegångsbalken, om han eller hon

1. vägrar att medverka till ögonundersökning, eller

2. inte kan genomgå sådan undersökning på grund av att han
eller hon varit inblandad i en trafikolycka. Lag (2008:328).

6 § För ögonundersökning som avses i denna lag skall 28 kap.
13 § rättegångsbalken inte gälla.
Förordning (1999:221) om föreskrifter rörande ögonundersökning

Polismyndigheten får meddela föreskrifter om verkställighet
av lagen (1999:216) om ögonundersökning vid misstanke om
vissa brott i trafiken. Föreskrifter som rör Tullverket eller
Kustbevakningen får meddelas efter att respektive myndighet
har hörts. Förordning (2014:1157).
Tillkännagivande (1999:233) om EG-förordningar med anledning av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner 

Regeringen tillkännager enligt 15 § lagen (1996:95) om vissa
internationella sanktioner att Europeiska gemenskapen har
beslutat följande förordningar om ekonomiska sanktioner för
vilka straffansvar gäller här i landet direkt enligt 8 § andra
stycket samma lag.

1. Rådets förordning (EEG) nr 3541/92 av den 7 december 1992 om
förbud mot att tillmötesgå irakiska krav i samband med kontrakt
och transaktioner som omfattas av FN:s säkerhetsråds resolution
661 (1990) och därmed förknippade resolutioner (EGT L 361,
10.12.1992, s. 1, Celex 392R3541).

2. Rådets förordning (EEG) nr 3275/93 av den 29 november 1993
om förbud mot att tillmötesgå krav i samband med kontrakt och
transaktioner som omfattas av Förenta nationernas säkerhetsråds
resolution 883 (1993) och därmed förknippade resolutioner (EGT
L 295, 30.11.1993, s. 4, Celex 393R3275).

3. Rådets förordning (EG) nr 1264/94 av den 30 maj 1994 om
förbud mot att fullgöra de haitiska myndigheternas krav vad
avser avtal och transaktioner som omfattas av åtgärder enligt
Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 917 (1994), 841
(1993), 873 (1993) och 875 (1993) (EGT L 139, 2.6.1994, s. 4,
Celex 394R1264).

4. Rådets förordning (EG) nr 1733/94 av den 11 juli 1994 om
förbud mot att fullgöra krav avseende avtal och transaktioner
som omfattas av Förenta nationernas säkerhetsråds resolution
757 (1992) och därtill knutna resolutioner (EGT L 182,
16.7.1994, s. 1, Celex 394R1733).

5. Rådets förordning (EG) nr 2465/96 av den 17 december 1996 om
avbrytande av de ekonomiska och finansiella förbindelserna
mellan Europeiska gemenskapen och Irak (EGT L 337, 27.12.1996,
s. 1, Celex 396R2465).

6. Rådets förordning (EG) nr 926/98 av den 27 april 1998 om att
inskränka vissa ekonomiska förbindelser med Förbundsrepubliken
Jugoslavien (EGT L 130, 1.5.1998, s. 1, Celex 398R0926).

7. Rådets förordning (EG) nr 1295/98 av den 22 juni 1998 om
frysande av tillgångar som Förbundsrepubliken Jugoslaviens och
Serbiska republikens regeringar har utomlands (EGT L 178,
23.6.1998, s. 33, Celex 398R1295).

8. Rådets förordning (EG) nr 1607/98 av den 24 juli 1998 om
förbud mot nya investeringar i Serbiska republiken (EGT L 209,
25.7.1998, s. 16, Celex 398R1607).

9. Rådets förordning (EG) nr 1705/98 av den 28 juli 1998 om
avbrytande av vissa ekonomiska förbindelser med Angola för att
få "União Nacional para a Independência Total de Angola"
(Unita) att uppfylla sina skyldigheter i fredsprocessen samt om
upphävande av rådets förordning (EG) nr 2229/97 (EGT L 215,
1.8.1998, s. 1, Celex 398R1705).

10. Rådets förordning (EG) nr 1901/98 av den 7 september 1998
om förbud för jugoslaviska transportföretag att flyga mellan
Förbundsrepubliken Jugoslavien och Europeiska gemenskapen (EGT
L 248, 8.9.1998, s. 1, Celex 398R1901).
Förordning (1999:241) med instruktion för Harpsundsnämnden 

Uppgifter

1 § Harpsundsnämnden har till uppgift att leda driften av
jordbruket och skogsbruket samt skötseln av trädgård och park
vid statens egendom Harpsund. Nämnden svarar dock inte för
underhåll av huvudbyggnaden och tillhörande flygelbyggnader.

Sammansättning

2 § Nämnden består av lägst tre och högst fem personer. En av
ledamöterna är ordförande och en är vice ordförande.

Verksförordningens tillämpning

3 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på nämnden:

2 § om behörighet att företräda staten vid domstol, och

18 § om interna föreskrifter.

4 § Nämnden har det ansvar för verksamheten och de uppgifter
som anges i 6-9 §§ verksförordningen (1995:1322).

Ärendenas handläggning

5 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst hälften av
de andra ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt avgörs skall om möjligt samtliga
ledamöter vara närvarande.

6 § Nämnden får i arbetsordning eller i särskilda beslut lämna
över till ordföranden eller till någon som tjänstgör hos
nämnden att avgöra ärenden som är av sådan mindre vikt att de
inte behöver prövas av nämnden.

Förordnande av ledamöter

7 § Regeringen utser ordförande, vice ordförande och andra
ledamöter för en bestämd tid.

Ekonomiskt resultat

8 § Om verksamheten resulterat i ett överskott, skall nämnden,
efter eventuell avsättning för investeringar, betala in
överskottet till Statens fastighetsverk senast sex månader
efter räkenskapsårets utgång.

Undantag från andra bestämmelser

9 § Kapitalförsörjningsförordningen (1996:1188) och
förordningen (2006:1097) om statliga myndigheters betalningar
och medelsförvaltning skall inte tillämpas på nämnden.
Förordning (2006:1106).

Överklagande

10 § Nämndens beslut får inte överklagas.
Lag (1999:247) om avgifter avseende bostadsbidrag för 1997 

I fråga om bostadsbidrag för år 1997 skall bestämmelsen om
avgift i 22 § tredje stycket lagen (1993:737) om bostadsbidrag
inte tillämpas. Har avgift erlagts skall den betalas tillbaka
utan ansökan.
Förordning (1999:250) om förberedande dansutbildning i grundskolan

1 § Förberedande dansutbildning får anordnas för elever från
hela landet i årskurserna 4-9 vid grundskolan i Stockholms
kommun, Göteborgs kommun och Malmö kommun. Sådan dansutbildning
får även anordnas för elever från hela landet i årskurserna 7-9
vid grundskolan i Piteå kommun. Dansutbildningen är en sådan
särskild utbildning som avses i 4 kap. 3 a § 2 och 8 § tredje
stycket skollagen (1985:1100). Förordning (2001:577).

2 § Statens skolverk får meddela föreskrifter om avvikelser
från timplanen i bilaga 3 till skollagen (1985:1100).
Skolverket skall fastställa kursplaner för utbildningen samt
meddela föreskrifter om mål för undervisningen i dans.

I utbildningen behöver betyg inte sättas i ämnena bild, slöjd
och teknik.

3 § Ansökan om deltagande i den förberedande dansutbildningen
skall lämnas till styrelsen för utbildningen före den 15
januari för utbildning som skall börja påföljande hösttermin.

Till utbildningen skall de elever tas emot som har
förutsättningar att utvecklas inom dansen. Antagningen skall
göras av en särskild antagningsnämnd. Styrelsen för
utbildningen utser ledamöterna i nämnden.

Beslut om antagning får inte överklagas.

4 § Statsbidrag lämnas till den förberedande dansutbildningen i
form av ett grundbidrag och ett bidrag per elev om inte
regeringen för ett särskilt fall beslutar något annat.
Regeringen fastställer för varje bidragsår storleken av
grundbidraget respektive bidraget per elev.

Med bidragsår avses det kalenderår för vilket bidrag lämnas.
Förordning (2001:1260).

5 § Statsbidrag lämnas för högst så många årselevplatser per
kommun som framgår nedan.

Kommun   	Årselevplatser

Göteborg      	115

Malmö    	50

Piteå    	50

Stockholm    	115

Med årselevplats avses en elevplats i en utbildning som pågår
minst 30 veckor under ett bidragsår. Förordning (2001:1260).

6 § Beräkningen av bidraget per elev grundas på det
genomsnittliga antalet elever den 15 januari och den 15
september bidragsåret. Förordning (2001:1260).

7 § Respektive kommun skall före den 30 september lämna uppgift
till Skolverket om det faktiska antalet elever i utbildningen
den 15 januari respektive den 15 september bidragsåret.
Förordning (2001:1260).

8 § Skolverket skall med ledning av det genomsnittliga antalet
elever enligt 6 § fastställa bidraget per elev för bidragsåret.
Förordning (2001:1260).

9 § Skolverket skall utan rekvisition till kommunen betala ut
grundbidraget i februari månad och bidraget per elev i oktober
månad, allt under bidragsåret. Förordning (2001:1260).

10 § Skolverkets beslut enligt denna förordning får inte
överklagas. Förordning (2001:1260).

Övergångsbestämmelser

1999:250

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1999. För elever i
förberedande dansutbildning som höstterminen 1999 går i
årskurserna 8 respektive 9 och höstterminen 2000 i årskurs 9
behöver betyg i ämnet idrott och hälsa inte sättas.

2001:1260

Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2002.
Förordningen tillämpas dock för tid från och med den 1 januari
2002.
Tillkännagivande (1999:256) om EG-förordningar med anledning av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner 

Regeringen tillkännager enligt 15 § lagen (1996:95) om vissa
internationella sanktioner att Europeiska gemenskapen har
beslutat följande förordningar om ekonomiska sanktioner för
vilka straffansvar gäller här i landet direkt enligt 8 § andra
stycket samma lag.

1. Rådets förordning (EEG) nr 3541/92 av den 7 december 1992 om
förbud mot att tillmötesgå irakiska krav i samband med kontrakt
och transaktioner som omfattas av FN:s säkerhetsråds resolution
661 (1990) och därmed förknippade resolutioner (EGT L 361,
10.12.1992, s. 1, Celex 392R3541).

2. Rådets förordning (EEG) nr 3275/93 av den 29 november 1993
om förbud mot att tillmötesgå krav i samband med kontrakt och
transaktioner som omfattas av Förenta nationernas säkerhetsråds
resolution 883 (1993) och därmed förknippade resolutioner (EGT
L 295, 30.11.1993, s. 4, Celex 393R3275).

3. Rådets förordning (EG) nr 1264/94 av den 30 maj 1994 om
förbud mot att fullgöra de haitiska myndigheternas krav vad
avser avtal och transaktioner som omfattas av åtgärder enligt
Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 917 (1994), 841
(1993), 873 (1993) och 875 (1993) (EGT L 139, 2.6.1994, s. 4,
Celex 394R1264).

4. Rådets förordning (EG) nr 1733/94 av den 11 juli 1994 om
förbud mot att fullgöra krav avseende avtal och transaktioner
som omfattas av Förenta nationernas säkerhetsråds resolution
757 (1992) och därtill knutna resolutioner (EGT L 182,
16.7.1994, s. 1, Celex 394R1733).

5. Rådets förordning (EG) nr 2465/96 av den 17 december 1996 om
avbrytande av de ekonomiska och finansiella förbindelserna
mellan Europeiska gemenskapen och Irak (EGT L 337, 27.12.1996,
s. 1, Celex 396R2465).

6. Rådets förordning (EG) nr 926/98 av den 27 april 1998 om att
inskränka vissa ekonomiska förbindelser med Förbundsrepubliken
Jugoslavien (EGT L 130, 1.5.1998, s. 1, Celex 398R0926).

7. Rådets förordning (EG) nr 1295/98 av den 22 juni 1998 om
frysande av tillgångar som Förbundsrepubliken Jugoslaviens och
Serbiska republikens regeringar har utomlands (EGT L 178,
23.6.1998, s. 33, Celex 398R1295).

8. Rådets förordning (EG) nr 1607/98 av den 24 juli 1998 om
förbud mot nya investeringar i Serbiska republiken (EGT L 209,
25.7.1998, s. 16, Celex 398R1607).

9. Rådets förordning (EG) nr 1705/98 av den 28 juli 1998 om
avbrytande av vissa ekonomiska förbindelser med Angola för att
få "União Nacional para a Independência Total de Angola"
(Unita) att uppfylla sina skyldigheter i fredsprocessen samt om
upphävande av rådets förordning (EG) nr 2229/97 (EGT L 215,
1.8.1998, s. 1, Celex 398R1705).

10. Rådets förordning (EG) nr 1901/98 av den 7 september 1998
om förbud för jugoslaviska transportföretag att flyga mellan
Förbundsrepubliken Jugoslavien och Europeiska gemenskapen (EGT
L 248, 8.9.1998, s. 1, Celex 398R1901).

11. Rådets förordning (EG) nr 900/99 av den 29 april 1999 om
förbud mot försäljning och leverans av olja och vissa
oljeprodukter till Förbundsrepubliken Jugoslavien (EGT L 114,
1.5.1999, s. 7, Celex 399R0900).
Lag (1999:264) om tillfällig beräkning av  vissa pensionsförmåner 

1 § Vid beräkning av pensionstillskott enligt lagen (1969:205)
om pensionstillskott skall i stället för de procenttal som
anges i 2, 2 a och 2 b §§ nämnda lag användas 56,9 procent,
112,9 procent och 62,9 procent.

2 § Vid beräkning av särskilt bostadstillägg enligt 7 § lagen
(1994:308) om bostadstillägg till pensionärer skall i stället
för vad som där anges i tredje och fjärde styckena gälla
följande. En skälig levnadsnivå enligt första stycket skall
alltid anses utgöra lägst 1,234 gånger prisbasbeloppet för den
som är ogift och lägst 1,024 gånger prisbasbeloppet för den som
är gift. Inkomsterna enligt andra stycket 1 och 2 skall
sammanlagda alltid anses utgöra lägst 1,529 gånger
prisbasbeloppet för den som är ogift och lägst 1,354 gånger
prisbasbeloppet för den som är gift.
Lag (1999:265) om särskilt grundavdrag och deklarationsskyldighet för fysiska personer i vissa fall vid 2000-2003 års taxeringar 

1 § För den som inte har haft inkomst av aktiv
näringsverksamhet eller annan inkomst av tjänst än folkpension
och pensionstillskott enligt 2 eller 2 b § lagen (1969:205) om
pensionstillskott eller allmän tilläggspension som föranlett
avräkning av sådant pensionstillskott skall vid 2000-2003 års
taxeringar 2 respektive 3 § gälla i stället för vad som sägs om
deklarationsskyldighet i 2 kap. 2 § 1 lagen (2001:1227) om
självdeklarationer och kontrolluppgifter. Lag (2001:1241).

2 § Skyldighet att lämna självdeklaration till ledning för 2000
års taxering gäller endast om den uppburna pensionen överstiger
följande belopp:

a) för gift skattskyldig: 134,82 procent av prisbasbeloppet
enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring och

b) för annan skattskyldig: 152,32 procent av prisbasbeloppet.

Beloppet i första stycket b) gäller också för gift skattskyldig
som under någon del av året har fått folkpension som ogift.

Vid bedömningen av deklarationsskyldigheten enligt denna
paragraf räknas barnpension och vårdbidrag inte som
folkpension.

3 § Skyldighet att lämna självdeklaration till ledning för
2001 - 2003 års taxeringar gäller endast om den uppburna
pensionen överstiger följande belopp:

a) för gift skattskyldig: 139,69 procent av prisbasbeloppet
enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring och

b) för annan skattskyldig: 157,49 procent av prisbasbeloppet.

Beloppet i första stycket b) gäller också för gift skattskyldig
som under någon del av året har fått folkpension som ogift.

Vid bedömningen av deklarationsskyldigheten enligt denna
paragraf räknas barnpension och vårdbidrag inte som
folkpension. Lag (2001:841).

4 § Det särskilda grundavdraget enligt 48 § 4 mom.
kommunalskattelagen (1928:370) skall vid 2000 respektive 2001
års taxeringar i stället för vad som sägs i punkt 1 andra
stycket av anvisningarna till 48 § nämnda lag uppgå till de
belopp som anges i 2 respektive 3 §.

Reduceringen av det särskilda grundavdraget enligt punkt 1
fjärde och femte styckena av anvisningarna till 48 §
kommunalskattelagen skall vid 2001 års taxering göras med 66,5
procent.

5 § Vid 2002 respektive 2003 års taxering skall det särskilda
grundavdraget enligt 63 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) i
stället för vad som sägs i 63 kap. 8 § den lagen uppgå till de
belopp som anges i 3 §.

Reduceringen av det särskilda grundavdraget enligt 63 kap. 9 §
inkomstskattelagen skall vid 2002 och 2003 års taxeringar göras
med 66,5 procent. Lag (2000:791).

Övergångsbestämmelser

2000:1010

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och tillämpas
första gången vid 2002 års taxering.

2001:841

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002 och tillämpas
första gången vid 2003 års taxering.

2001:1241

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002 och tillämpas
första gången vid 2003 års taxering.
Lag (1999:289) om Svenska kyrkans personal vid relationsändringen mellan staten och Svenska kyrkan den 1 januari 2000

1 § De rättigheter och skyldigheter som Svenska kyrkans
församlingar och kyrkliga samfälligheter har övergår enligt 3 §
lagen (1998:1592) om införande av lagen (1998:1591) om Svenska
kyrkan till motsvarande församlingar, kyrkliga samfälligheter
eller stift inom Svenska kyrkan vid relationsändringen mellan
staten och Svenska kyrkan den 1 januari 2000. Detta gäller
också de rättigheter och skyldigheter på grund av de
anställningsavtal och anställningsförhållanden som gäller vid
tidpunkten för relationsändringen, om inte arbetstagaren väljer
att frånträda anställningen. Arbetstagaren skall senast den 31
december 1999 till arbetsgivaren anmäla om han eller hon inte
vill att anställningsavtalet skall övergå till den nya
arbetsgivaren. Anställningen skall i så fall anses upphöra den
1 januari 2000.

2 § De rättigheter och skyldigheter på grund av de
anställningsavtal och anställningsförhållanden som gäller för
innehavare av biskopstjänst vid tidpunkten för
relationsändringen mellan staten och Svenska kyrkan den 1
januari 2000 övergår då till det stift inom Svenska kyrkan i
vilket biskopstjänsten är inrättad, om inte biskopen väljer att
frånträda anställningen. Biskopen skall senast den 31 december
1999 till arbetsgivaren anmäla om han eller hon inte vill att
anställningsavtalet skall övergå till den nya arbetsgivaren.
Anställningen skall i så fall anses upphöra den 1 januari 2000.

3 § De rättigheter och skyldigheter på grund av de
anställningsavtal och anställningsförhållanden som gäller för
dem som är anställda vid Ärkebiskopsämbetet vid tidpunkten för
relationsändringen mellan staten och Svenska kyrkan den 1
januari 2000 övergår då på Svenska kyrkan, om inte
arbetstagaren väljer att frånträda anställningen. Arbetstagaren
skall senast den 31 december 1999 till arbetsgivaren anmäla om
han eller hon inte vill att anställningsavtalet skall övergå
till den nya arbetsgivaren. Anställningen skall i så fall anses
upphöra den 1 januari 2000.

4 § Vid tillämpningen av 28 § lagen (1976:580) om
medbestämmande i arbetslivet skall de anställningsavtal och
anställningsförhållanden som avses i 1-3 §§ anses ha övergått
enligt 6 b § lagen (1982:80) om anställningsskydd.

5 § En arbetsgivare inom Svenska kyrkan skall trygga sina
åtaganden avseende pensionsrättigheter som är intjänade före
den 1 januari 2000. Detta skall arbetsgivaren göra genom
pensionsförsäkring eller på något av de sätt som anvisas i
lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Efter
utgången av år 2009 skall dock tryggandet ske genom
pensionsförsäkring eller på det sätt som anvisas i 9-22 §§
nämnda lag.

6 § Svenska kyrkan svarar solidariskt med sina organisatoriska
delar för sådana åtaganden som avser pensionsrättigheter som är
intjänade före den 1 januari 2000 och som inte har tryggats
enligt 5 §.
Lag (1999:290) om skattefrihet för prästlönetillgångar vid 2001-2010 års taxeringar

De särskilda rättssubjekt som avses i 10 § första stycket lagen
(1998:1592) om införande av lagen (1998:1591) om Svenska kyrkan
skall vid 2001-2010 års taxeringar vara frikallade från
skattskyldighet för inkomst och förmögenhet.

Övergångsbestämmelser

1999:290

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas
första gången vid 2001 års taxering.
Lag (1999:292) om avveckling av stadgad åborätt och landgille 

Stadgad åborätt

1 § Den som är rätt innehavare av besittningsrätten till
fastighet under stadgad åborätt skall inneha fastigheten med
full äganderätt.

2 § Rätt innehavare enligt 1 § är den som

1. enligt grunderna för tidigare gällande bestämmelser skulle
ha kunnat skatteköpa fastigheten,

2. enligt grunderna för tidigare gällande bestämmelser skulle
ha kunnat villkorligt inrymmas eller antas som åbo,

3. sedan minst tio år innehar fastigheten på ett sådant sätt
att han eller hon enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen
(1979:1152) är att anse som ägare av fastigheten, eller

4. i annat fall efter kungörelse har gjort sannolikt att han
eller hon är rätt innehavare.

3 § Länsstyrelsen prövar vem som är rätt innehavare enligt 1 §.
Länsstyrelsens beslut får överklagas hos Kammarkollegiet.
Kammarkollegiets beslut får överklagas hos allmän
förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande
till kammarrätten.

4 § Ett beslut om att någon är rätt innehavare av åborätt är
att anse som en fångeshandling. När beslutet har vunnit laga
kraft, skall länsstyrelsen genast för förvärvarens räkning
ansöka om lagfart.

Landgille

5 § Skyldighet att betala landgille upphör i och med att denna
lag träder i kraft.

6 § Om en brukare inte äger den mark som han eller hon är
skyldig att betala landgille för, skall äganderätten överföras
till brukaren.

7 § Den statliga lantmäterimyndigheten ska vid behov utreda
vilken jord som är föremål för landgille och vem som är att
anse som brukare av jorden. Vid utredning och redovisning ska i
tillämpliga delar gälla det som sägs om äganderättsutredningen
i lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering.
Staten ska dock betala förrättningskostnader som avses i 2 kap.
6 § fjärde stycket fastighetsbildningslagen (1970:988).
Brukaren ska anses ha framställt anspråk på äganderätt till den
brukade egendomen. Om landgillejord inte motsvarar en hel
registerfastighet, ska fastigheten anses delad genom
sämjedelning som är giltig.

Vid överklagande ska 27 § lagen om äganderättsutredning och
legalisering tillämpas. Lag (2008:547).

8 § Den som innan denna lag trädde i kraft hade rätt till
landgille och som lider förlust genom att landgille upphör har
rätt till ersättning för förlusten av staten.
Tillkännagivande (1999:3) av uppgift om Riksbankens diskonto

Riksbanken ger till känna att Riksbankens diskonto från och med
den 5 januari 1999 är 1,5 procent.
Förordning (1999:32) om statligt stöd för  utvecklingsprojekt inom vuxenutbildning 

Förutsättningar för stöd

1 § Statligt stöd kan lämnas enligt denna förordning till
kommuner, landsting, statens skolor för vuxna och folkhögskolor
för utvecklingsprojekt inom vuxenutbildning som syftar till att
lärare skall utvecklas i sin lärarroll.

2 § Stöd lämnas av regeringen inom ramen för tillgängliga
medel.

Ansökan

3 § Ansökan om stöd skall ges in till regeringen senast den 1
april 1999.

4 § En ansökan skall innehålla uppgifter om

1. mål och det närmare syftet med projektet,

2. arbetssätt och arbetsformer som skall tillämpas,

3. deltagare i projektet,

4. samarbete med universitet eller högskola,

5. samverkan med andra utbildningsanordnare,

6. tidsplan för projektet,

7. förväntade effekter och metoder för spridning av resultat,

8. kostnadsberäkning av projektet, och
Tillkännagivande (1999:350) av staters anslutning till konventionen om Österrikes, Finlands och  Sveriges tillträde till Brysselkonventionen 

Konventionen den 27 september 1968 om domstols behörighet och
om verkställighet av domar på privaträttens område och
tillträdeskonventionerna den 9 oktober 1978, den 25 oktober
1982, den 26 maj 1989 och den 29 november 1996 (Brysselkonven-
tionen), samt protokollet den 3 juni 1971 om EG-domstolens
tolkning av Brysselkonventionen i dess lydelse enligt nämnda
tillträdeskonventioner, träder för Sveriges del i kraft den 1
januari 1999. Brysselkonventionen i dess lydelse enligt 1996
års konvention om Österrikes, Finlands och Sveriges tillträde
träder i kraft i förhållande till övriga konventionsstater när
dessa har tillträtt nämnda tillträdeskonvention. För samtliga
EU-stater, med undantag av Österrike, Finland och Sverige, har
1978, 1982 och 1989 års tillträdeskonventioner trätt i kraft.

Brysselkonventionen finns publicerad i Europeiska
gemenskapernas tidning (EGT, 98/C 27/01 s. 1).
Brysselkonventionens svenska, engelska och franska texter finns
intagna som bilaga till lagen (1998:358) om domstols
internationella behörighet och om verkställighet av utländska
domar enligt Brysselkonventionen.

Följande stater har anslutit sig till konventionen om
Österrikes, Finlands och Sveriges tillträde till
Brysselkonventionen.

Stat		Dag för konventionens	Reservationer och förklaringar
		ikraftträdande för
		staten
	
Danmark		1998-12-01			-
Finland		1999-04-01			-
Italien		1999-06-01			-
Nederländerna	1998-12-01			-
Spanien		1999-04-01			-
Sverige		1999-01-01		Sverige har motsatt sig det
					förfarande vid delgivning som
					beskrivs i artikel IV
					andra stycket i konventionens
					protokoll.
Tyskland	1999-01-01			-
Österrike	1998-12-01		Österrike har motsatt sig det
					förfarande vid delgivning som
					beskrivs i artikel IV andra stycket
					i konventionens protokoll.
Förordning (1999:380) med instruktion för  Livsmedelsekonomiska institutet 

Verksamhetens mål

1 § Livsmedelsekonomiska institutet skall utföra kvalificerade
ekonomiska analyser inom jordbruks-, fiske- och
livsmedelsområdet. Analyserna skall vara grundade på
vetenskapliga metoder, ha en samhällsekonomisk huvudinriktning
och omfatta såväl nationella som internationella frågor.

Analyserna bör uppmärksamma frågor såsom landsbygdens
utveckling, strukturutvecklingen, miljön, djurskyddet,
konsumentintresset, den globala livsmedelssituationen, handeln
med livsmedel samt utvidgningen av EU.
Förordning (2004:1376).

1 a § Livsmedelsekonomiska institutet får ta ut en avgift för
att utföra ekonomiska analyser inom jordbruks-, fiske- och
livsmedelsområdet. Institutet bestämmer avgiftens storlek.
Dessa inkomster disponeras av institutet.
Förordning (2004:1376).

Verksförordningens tillämpning

2 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
Livsmedelsekonomiska institutet med undantag av 4, 5, 10-14 och
33-34 §§. Förordning (2006:1135).

Myndighetens ledning

3 § Livsmedelsekonomiska institutets generaldirektör är chef
för institutet.

Rådets organisation och uppgifter

4 § Vid Livsmedelsekonomiska institutet finns ett råd med
uppgift att ge generaldirektören det stöd som behövs för att
bedriva verksamheten effektivt och i enlighet med dess mål.
Rådet består av generaldirektören och ytterligare högst åtta
personer som utses av regeringen för viss tid.
Generaldirektören är rådets ordförande.

Generaldirektören skall hålla rådet informerat om verksamheten.
Förordning (2006:1135).

Personalföreträdare

5 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas
på Livsmedelsekonomiska institutet.

Anställningar

6 § Generaldirektören anställs genom beslut av regeringen för
bestämd tid.

Andra anställningar beslutas av institutet.
Förordning (1999:454) om proviantering av fartyg och luftfartyg 

1 § Tullverket får efter samråd med Skatteverket meddela
föreskrifter om hur bokföring enligt 12 § lagen (1999:446) om
proviantering av fartyg och luftfartyg skall vara utformad.

Tullverket får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs
för verkställigheten av bestämmelserna i 7-10 §§ lagen om
proviantering av fartyg och luftfartyg. Förordning (2003:1006).

2 § Tullverket får meddela föreskrifter om uppgiftsskyldighet
för den som har beviljats tillstånd enligt 7 § lagen (1999:446)
om proviantering av fartyg och luftfartyg.
Lag (1999:459) om ändring av tillstånd att bedriva verksamhet  med kooperativ hyresrätt 

Regeringen får i fråga om en ekonomisk förening som bedriver
verksamhet med stöd av tillstånd enligt 1 § lagen (1986:1242)
om försöksverksamhet med kooperativ hyresrätt2 besluta att

1. utvidga tillståndet till att avse även en annan fastighet
eller göra någon annan ändring av tillståndet, samt

2. lämna ett sådant medgivande eller ställa ett sådant villkor
som sägs i 3 § lagen om försöksverksamhet med kooperativ
hyresrätt.

Ett beslut enligt första stycket får meddelas endast om den
kommun i vilken föreningen bedriver sin verksamhet har
tillstyrkt ändringen av verksamheten.
Lag (1999:591) om kreditering på skattekonto av vissa stöd beslutade av Arbetsförmedlingen och Trafikverket

Ekonomiskt stöd för anställning till en arbetsgivare som 
har beslutats av Arbetsförmedlingen, och sjöfartsstöd som har 
beslutats av Trafikverket, får tillgodoföras arbetsgivaren 
genom kreditering på ett sådant skattekonto som avses i 
61 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244).

Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
närmare föreskrifter om de stöd som får krediteras 
skattekontot. Lag (2020:479).
Förordning (1999:610) om skälig avkastning vid utdelning från kommunala bostadsföretag

1 § Skälig avkastning vid beslut om utdelning från kommunala
bostadsföretag under tiden januari-juni 2003 skall vara högst
7,5 procent. Förordning (2002:1121).
Förordning (1999:614) med instruktion för Steriliseringsersättningsnämnden 

Uppgifter

1 § Steriliseringsersättningsnämnden prövar ärenden enligt
lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall.

Verksförordningens tillämpning

2 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på nämnden:

17 och 18 §§ om myndighetens organisation och arbetsformer,

26 § om ärendenas handläggning,

30 § om ärendeförteckning, och

31 § om myndighetens beslut.

Organisation

3 § Nämnden består av en ordförande och tre andra ledamöter.

För varje ledamot skall det finnas en personlig ersättare. En
sådan ersättare skall uppfylla samma krav som den ledamot som
skall ersättas.

Ledamöterna och ersättarna utses av regeringen för en bestämd
tid.

4 § Ordföranden skall vara eller ha varit ordinarie domare.

Av de andra ledamöterna skall en vara folkvald, en vara
medicinskt sakkunnig och en ha socialpsykiatrisk kompetens.

5 § Annan personal vid nämnden anställs av nämnden.

Ärendenas handläggning

6 § Nämnden sammanträder på plats och tid som ordföranden
bestämmer.

7 § Ärendena avgörs efter föredragning om inte ordföranden
beslutar annat.

8 § Nämnden är beslutför med samtliga ledamöter närvarande.

9 § Som nämndens beslut gäller den mening som omfattas av mer
än hälften av ledamöterna. Vid lika röstetal har ordföranden
utslagsröst.

10 § När nämnden har beslutat om ersättning enligt lagen
(1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall skall
till beslutet bifogas ett intyg om att ersättningen har
beslutats.
Lag (1999:637) om omräkningstal för 2000 års taxeringsvärden

För sådan värderingsenhet som avses i 3 § första stycket b
lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt skall
omräkningstalet enligt 16 A kap. fastighetstaxeringslagen
(1979:1152) för år 2000 vara 1,00. För småhusenhet och småhus
med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet skall motsvarande
omräkningstal vara det omräkningstal som gäller för år 1999.
Lag (1999:648) om beräkning av viss inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 2001 års taxering, m.m.

1 § Vid 2001 års taxering skall för fysiska personer den del av
den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomst som enligt 10 §
lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt anges till ett fast
belopp om 200 kronor i stället utgöra en kommunal inkomstskatt.
Vid tillämpning av lagen (1997:324) om begränsning av skatt
skall denna skatt dock anses utgöra statlig inkomstskatt.

2 § Av den sammanlagda inkomstskatten enligt 1 § skall 66,5
procent utgöra skatt till kommuner och 33,5 procent skatt till
landsting. Därvid skall en kommun som inte ingår i ett
landsting behandlas som om den även utgjorde ett landsting.

En preliminär utbetalning av den sammanlagda inkomstskatten
skall göras av skattemyndigheten i januari 2000 i samband med
slutavräkningen av 1998 års kommunalskattemedel. Detta belopp
skall fastställas av regeringen eller den myndighet regeringen
bestämmer. Utbetalning skall ske till kommunerna respektive
landstingen med ett enhetligt belopp per invånare den 1
november 1999.

En slutavräkning av inkomstskatten skall ske när den årliga
taxeringen år 2001 har avslutats. Därvid skall de bestämmelser
tillämpas som gäller slutavräkning av kommunalskattemedel
enligt 4 § femte stycket lagen (1965:269) med särskilda
bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av
skatt, m.m.

3 § Skattemyndighetens beslut enligt 2 § får överklagas hos
regeringen.
Förordning (1999:704) om förordnande av särskilda ledamöter i mark- och miljödomstol

1 § Särskilda ledamöter i mark- och miljödomstol förordnas av
Domarnämnden. Nämndens beslut om förordnande får inte 
överklagas. Förordning (2010:991).
Förordning (1999:707) om bidrag till medborgare i Förbundsrepubliken från provinsen Kosovo och som vill återvända dit 

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om statligt bidrag
som får ges till medborgare i Förbundsrepubliken Jugoslavien
som kommer från provinsen Kosovo och som önskar återvända dit.

2 § Bidrag får efter ansökan lämnas till

1. en medborgare i Förbundsrepubliken Jugoslavien som beviljats
tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av förordningen
(1999:209) om tidsbegränsade uppehållstillstånd i vissa
utlänningsärenden eller som annars beviljats tidsbegränsat
uppehållstillstånd på grund av situationen i provinsen Kosovo,

2. make eller maka samt barn under 18 år till en person som
avses i 1, och

3. annan anhörig eller sambo än som avses under 2 och som i
Sverige lever i hushållsgemenskap med en person som avses i 1,
om det finns särskilda skäl för det.

Bidrag får endast ges en gång till samma person. Bidrag får
inte ges till svensk medborgare.

3 § Bidrag får lämnas med högst 5 000 kronor för varje person,
dock med högst 30 000 kronor per familj.

Bidrag får även lämnas för resekostnader med högst 3 000 kronor
för varje person.

4 § Bidrag får ges endast till en utlänning som saknar medel
att själv bekosta återvändandet.

5 § Bidrag beslutas och betalas ut av Statens invandrarverk.

6 § Statens invandrarverks beslut enligt denna förordning får
inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

1999:707

Denna förordning träder i kraft den 15 juli 1999 och skall
upphöra att gälla vid utgången av maj 2000.
Förordning (1999:710) om valutakurs vid stöd från EU-budgeten

1 § Denna förordning gäller för myndigheter som fattar beslut 
om eller utbetalar stöd som redovisas mot anslag i statens 
budget från

1. Europeiska regionala utvecklingsfonden,

2. Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling,

3. Europeiska socialfonden,

4. Europeiska socialfonden+,

5. Europeiska havs- och fiskerifonden,

6. Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden, och

7. Fonden för en rättvis omställning.
Förordning (2022:268).

2 § En myndighet ska använda kursen 10,50 kronor per euro vid 
beräkning av finansiella ramar för ett program eller en del i 
en åtgärd som EU finansierar. Förordning (2024:1334).

3 § I stället för vad som anges i 2 § ska 

1. kursen 10 kronor per euro användas för programperioden 
2014-2020 för medel från

a) Europeiska socialfonden, med undantag för stöd för lokalt 
ledd utveckling, 

b) Europeiska regionala utvecklingsfonden, med undantag för 
stöd för lokalt ledd utveckling, och

c) Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, och

2. kursen 9,30 kronor per euro användas för medel från 
Europeiska havs- och fiskerifonden.
Förordning (2024:1334).


Övergångsbestämmelser

2014:200

1. Denna förordning träder i kraft den 1 maj 2014.

2. För programperioden 2007–2013 gäller 2 § i den äldre
lydelsen.