Lag (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag äger enligt förordnande av regeringen tillämpning vid
samarbete rörande kriminalvård i frihet med stat, som har tillträtt den
europeiska konventionen den 30 november 1964 rörande övervakning av
villkorligt dömda eller villkorligt frigivna personer, eller annan stat,
med vilken Sverige har ingått överenskommelse om sådant samarbete.

Om synnerliga skäl föreligger, kan regeringen för visst fall förordna
att samarbete enligt lagen skall äga rum även om förordnande som avses i
första stycket ej har meddelats.

2 § Samarbete enligt denna lag avser

1. verkställighet i Sverige av

a) utländsk brottsmålsdom, varigenom den dömde har erhållit villkorligt
anstånd med ådömande av straff eller verkställighet av frihetsstraff
eller på annat liknande sätt ålagts att under en prövotid undergå
kriminalvård i frihet,

b) utländsk brottsmålsdom avseende frihetsberövande påföljd, sedan den
dömde enligt beslut i den främmande staten har frigivits villkorligt
eller annars överförts till kriminalvård utom anstalt,

2. verkställighet i främmande stat av

a) svensk dom på skyddstillsyn,

b) svensk dom på fängelse, sedan den dömde enligt beslut här i landet
har frigivits villkorligt.

Vad som föreskrivs i denna lag om utländsk brottmålsdom gäller även i
fråga om annat avgörande i främmande stat som har meddelats efter
rättegång i brottmål. Lag (1981:222).

3 § Vid samarbete som anges i 2 § överlämnar den stat i vilken domen har
meddelats åt den andra staten att antingen anordna kriminalvård i frihet
enligt domen (begränsad verkställighet) eller helt övertaga
verkställigheten av denna (fullständig verkställighet).
Verkställighet i Sverige av utländsk brottmålsdom

Allmänna bestämmelser

4 § /Upphör att gälla U:2025-04-01/
Verkställighet i Sverige av utländsk brottmålsdom får ske 
endast efter framställning av den främmande staten.

Framställningen får inte bifallas

1. om domen inte har fått laga kraft eller om påföljden inte 
får verkställas i den främmande staten,

2. om gärning som påföljden avser inte motsvarar brott enligt 
svensk lag eller gärningsmannen, om gärningen begåtts här i 
landet, på annan grund än som avses i 5 § 3 inte skulle ha 
kunnat dömas till påföljd för brottet,

3. om den dömde inte har eller tar hemvist i Sverige,

4. om verkställighet i Sverige skulle vara oförenlig med 
grunderna för rättsordningen här i landet eller annat 
väsentligt svenskt intresse,

5. om dom i mål om ansvar för gärning som påföljden avser har 
meddelats här i landet eller här utfärdat strafföreläggande 
eller föreläggande av ordningsbot för samma gärning har 
godkänts,

6. om fråga om ansvar för gärning som påföljden avser har 
prövats i en annan stat än den som har gjort framställningen 
genom en dom som fått laga kraft och det därför skulle ha 
funnits hinder enligt 2 kap. 9 § brottsbalken mot lagföring 
för gärningen här i landet,

7. om gärning som påföljden avser utgör eller har samband med 
politiskt brott eller utgör militärt brott,

8. om gärning som påföljden avser utgör fiskaliskt brott, 
såvida inte annat föranleds av överenskommelse mellan Sverige 
och den främmande staten,

9. om en tillämpning av 35 kap. 8-10 §§ brottsbalken skulle 
innebära att påföljden bortfallit,

10. om verkställighet i Sverige i annat hänseende än som förut 
har nämnts skulle strida mot den överenskommelse mellan 
Sverige och främmande stat som ligger till grund för 
framställningen. Lag (2021:1022).

4 § /Träder i kraft I:2025-04-01/
Verkställighet i Sverige av utländsk brottmålsdom får ske 
endast efter framställning av den främmande staten.

Framställningen får inte bifallas

1. om domen inte har fått laga kraft eller om påföljden inte 
får verkställas i den främmande staten,

2. om gärning som påföljden avser inte motsvarar brott enligt 
svensk lag eller gärningsmannen, om gärningen begåtts här i 
landet, på annan grund än som avses i 5 § 3 inte skulle ha 
kunnat dömas till påföljd för brottet,

3. om den dömde inte har eller tar hemvist i Sverige,

4. om verkställighet i Sverige skulle vara oförenlig med 
grunderna för rättsordningen här i landet eller annat 
väsentligt svenskt intresse,

5. om dom i mål om ansvar för gärning som påföljden avser har 
meddelats här i landet eller här utfärdat strafföreläggande 
eller föreläggande av ordningsbot för samma gärning har 
godkänts,

6. om fråga om ansvar för gärning som påföljden avser har 
prövats i en annan stat än den som har gjort framställningen 
genom en dom som fått laga kraft och det därför skulle ha 
funnits hinder enligt 2 kap. 9 § brottsbalken mot lagföring 
för gärningen här i landet,

7. om gärning som påföljden avser utgör eller har samband med 
politiskt brott eller utgör militärt brott,

8. om gärning som påföljden avser utgör fiskaliskt brott, 
såvida inte annat föranleds av överenskommelse mellan Sverige 
och den främmande staten,

9. om verkställighet i Sverige i annat hänseende än som förut 
har nämnts skulle strida mot den överenskommelse mellan 
Sverige och den främmande stat som ligger till grund för 
framställningen. Lag (2025:155).

5 § Framställningen kan avslås

1. om gärning som påföljden avser omfattas av här i landet väckt åtal,
utfärdat strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot eller
meddelat beslut att åtal ej skall väckas eller fullföljas,

2. om domen har meddelats utan att den dömde har varit personligen
närvarande vid förhandling i saken inför domstol,

3. om den dömde vid tiden för brottet ej hade fyllt femton år,

4. om domen av annat skäl än som förut har angivits måste anses
oförenlig med principerna för tillämpning av svensk strafflag,

5. om det med hänsyn till omständigheterna i det särskilda fallet är
lämpligast att verkställighet här i landet anordnas enligt annan i 3 §
angiven samarbetsform än som avses i framställningen.

6 § Avser den utländska domen två eller flera brott och föreligger
hinder mot verkställighet såvitt avser något eller några av dem, får
framställningen bifallas såvitt avser övriga brott endast om

1. i domen eller framställningen har angivits vilken del av påföljden
som avser detta eller dessa brott, eller

2. det är uppenbart att det eller de brott, beträffande vilka hinder mot
verkställighet föreligger, har varit utan nämnvärd betydelse för
påföljdsbestämningen i den främmande staten.

7 § Framställning om verkställighet inges till Justitiedepartementet.

Finner regeringen uppenbart att framställningen ej gäller utländsk
brottmålsdom som avses i 2 § 1 eller att hinder mot verkställighet möter
enligt 4 § andra stycket 1-6 eller 9, skall framställningen omedelbart
avslås.

Regeringen prövar om framställningen skall avslås på grund av
förhållande som avses i 4 § andra stycket 7, 8 eller 10 eller 5 § 5.
Regeringen kan avslå framställningen, om det är uppenbart att
förhållande som avses i 5 § 1-4 föreligger. Lag (2000:572).

Begränsad verkställighet

8 § Framställning om begränsad verkställighet här i landet av
utländsk brottmålsdom skall, om regeringen inte avslår
framställningen, överlämnas till Kriminalvården för handläggning.
Lag (2005:975).

9 § Kriminalvården prövar om annat hinder mot verkställighet
föreligger än som avses i 4 § andra stycket 7, 8 eller 10 eller
5 § 5. Lag (2005:975).

10 § Finner Kriminalvården att det inte finns något som hindrar
verkställighet, beslutar myndigheten att kriminalvård i frihet
skall anordnas här i landet. I beslutet skall det anges var
verkställigheten skall handläggas. Lag (2005:975).

11 § En föreskrift om prövotid för den dömde och om vad som 
ska gälla för honom eller henne under denna tid, som följer av 
domen eller ett särskilt beslut som under prövotiden har 
meddelats i den främmande staten, gäller här i landet om 
motsvarande föreskrift skulle ha kunnat meddelas eller annars 
skulle ha kunnat gälla enligt svensk lag. Om så inte är 
fallet, ska föreskriften jämkas av Kriminalvården. Jämkningen 
får inte innebära att föreskriften skärps. Lag (2021:445).

12 § Om inget annat följer av domen eller ett särskilt beslut 
som har meddelats i den främmande staten ska den dömde under 
prövotiden stå under övervakning. Bedöms övervakningen inte 
längre vara nödvändig ska den upphöra. Så länge prövotiden 
varar får den dömde, när det finns skäl till det, på nytt 
ställas under övervakning. Beslut i fråga om övervakning 
fattas av Kriminalvården.

Meddelas i den främmande staten beslut som innebär att 
kriminalvården i frihet ska upphöra, gäller beslutet här.
Lag (2021:445).

13 § I fråga om kriminalvården under prövotiden tillämpas 
26 kap. 11, 13-18 §§ och 19 § första stycket brottsbalken. 

En föreskrift eller ett beslut enligt 26 kap. 16 eller 17 § 
brottsbalken får inte innebära en skärpning i förhållande till 
vad som bestämts i den främmande staten. Lag (2021:445).

14 § Om den främmande staten begär upplysning om hur den dömde 
har skött sig under prövotiden, ska Kriminalvården lämna 
upplysning om detta.

Om den dömde begår ett nytt brott och under prövotiden döms av 
svensk domstol för brottet till påföljd som avses i 3 § första 
stycket 1 eller 2 lagen (1998:620) om belastningsregister, ska 
Kriminalvården underrätta den främmande staten om domen.

Om den dömde i annat fall än som avses i andra stycket 
allvarligt har åsidosatt sina skyldigheter och Kriminalvården 
bedömer att det finns anledning för den främmande staten att 
besluta om åtgärd med anledning av påföljden, ska 
Kriminalvården anmäla detta till den staten. Lag (2021:445).

Fullständig verkställighet

15 § Framställning om fullständig verkställighet här i landet av
utländsk brottmålsdom skall, om regeringen inte avslår framställningen,
överlämnas till riksåklagaren för handläggning.

16 § Sedan framställningen om verkställighet har överlämnats till
riksåklagaren, gör denne hos rätten ansökan om dess prövning av
framställningen. Rörande sakens handläggning gäller i tillämpliga delar
vad som är föreskrivet om brottmål i allmänhet, om annat ej följer av
denna lag. Rättens avgörande av saken sker genom dom.

Vid förhandling i målet skall den dömde höras personligen, om han begär
det. Är den dömde berövad friheten i den stat där domen har meddelats,
får dock förhandling äga rum i hans frånvaro, även om han har begärt att
bli hörd personligen.

17 § I mål som avses i 16 § prövar rätten om annat hinder mot
verkställighet möter än som avses i 4 § andra stycket 7, 8 eller 10
eller 5 § 5.

Ny prövning av frågan huruvida den dömde är skyldig till brottet får ej
ske i målet.

18 § Finner rätten hinder ej möta mot verkställighet här i landet, skall
rätten bestämma ny påföljd enligt svensk lag för brott som avses i
framställningen. Den nya påföljden får dock ej innebära att den dömde
berövas friheten. Ej heller får påföljden bestämmas till enbart böter.
Detta gäller även om annan påföljd än böter ej enligt svensk lag kan
följa på motsvarande brott.

Har förhandling i saken enligt 16 § andra stycket andra meningen ägt rum
i den dömdes frånvaro, får ny påföljd ej bestämmas förrän den dömde har
varit i tillfälle att bli personligen hörd.

19 § Laga domstol i mål som avses i 16 § är Stockholms tingsrätt.
Ansökan får dock upptagas även av den rätt, där den dömde skall svara i
tvistemål i allmänhet, eller rätten i den ort, där den dömde mera
varaktigt uppehåller sig, om rätten med hänsyn till utredningen samt
kostnader och andra omständigheter finner det lämpligt.

20 § Undanröjs villkorlig dom eller skyddstillsyn, som har ådömts enligt
18 §, och döms i stället till fängelse på viss tid, skall den dömde, i
den mån det med hänsyn till omständigheterna prövas skäligt, räknas till
godo dels vad han kan ha utstått av frihetsberövande påföljd som ådömts
genom den utländska domen för brott som omfattades av framställningen om
verkställighet, dels tid varunder han med anledning av sådant brott
varit anhållen eller häktad i den främmande staten. Därvid får bestämmas
lindrigare straff än vad som är föreskrivet för gärningen.

Verkställighet utomlands av svensk dom

Allmänna bestämmelser

21 § Fråga om verkställighet i främmande stat av svensk dom
enligt denna lag upptas i fall som avses i 1 § första stycket av
Kriminalvården. Framställning om verkställighet får göras endast
om den dömde har eller tar hemvist i den främmande staten och det
ej med motsvarande tillämpning av 4 § andra stycket eller 5 § 1-4
kan antagas föreligga hinder mot verkställighet i den staten.

Har regeringen med stöd av 1 § andra stycket förordnat att
verkställighet av påföljd i visst fall får anförtros åt myndighet
i främmande stat, ombesörjer Kriminalvården att framställning om
verkställighet görs i den främmande staten. Lag (2005:975).

22 § Framställning som avses i 21 § jämte den dom varigenom påföljden
har ådömts och övriga handlingar i ärendet överlämnas till
Justitiedepartementet, som vidarebefordrar framställningen till behörig
myndighet i den främmande staten. Lag (2000:572).

Begränsad verkställighet

23 § Bifalls framställning om begränsad verkställighet utomlands,
skall Kriminalvården, om övervakning har anordnats här i landet,
entlediga övervakaren för den dömde. Lag (2005:975).

24 § Beslutas i den främmande staten ändrade föreskrifter om 
vad som ska gälla för den dömde under prövotiden eller tiden 
för vård utom anstalt, gäller beslutet i Sverige om 
motsvarande beslut skulle ha kunnat meddelas enligt svensk lag 
och beslutet inte innebär skärpning för den dömde i 
förhållande till vad som har bestämts i Sverige.

Sedan kriminalvården i frihet överflyttats, får åtgärd i fråga 
om den utdömda påföljden beslutas i Sverige endast om den 
dömde döms i Sverige för ett annat brott eller behörig 
myndighet i den främmande staten hänskjuter ett ärende om 
sådan åtgärd hit. Ett sådant hänskjutet ärende tas upp av 
Kriminalvården. Kriminalvården ska överlämna ett ärende som 
myndigheten inte själv är behörig att besluta om till den 
övervakningsnämnd inom vars verksamhetsområde övervakningen 
bedrevs eller kunde ha bedrivits vid tiden för beslutet om 
överflyttning.

Upphör den dömde att ha hemvist i den främmade staten, kan 
Kriminalvården besluta att verkställighet i den staten inte 
längre ska ske. Görs inte framställning om verkställighet av 
domen i en annan främmande stat i samband med detta, ska 
Kriminalvården besluta att verkställigheten ska återupptas i 
Sverige. Lag (2020:371).

Fullständig verkställighet

25 § Bifalls framställning om fullständig verkställighet
utomlands, skall Kriminalvården förklara verkställigheten
överförd till den främmande staten. Sedan sådan förklaring har
meddelats, får verkställighet av påföljden inte längre ske här i
landet. Ej heller får här beslutas annan åtgärd enligt
brottsbalken i fråga om påföljden.

Frånträder den främmande staten sitt åtagande beträffande
verkställigheten, får Kriminalvården förordna om
verkställighetens återupptagande här i landet. Lag (2005:975).

Fullföljd av talan

26 § Kriminalvårdens beslut i frågor som avses i 10 §, 21 § 
första stycket, 24 § tredje stycket eller 25 § andra stycket 
får överklagas till regeringen. Kriminalvårdens beslut i andra 
frågor enligt lagen får inte överklagas.

I fråga om Kriminalvårdens och övervakningsnämndens beslut 
enligt brottsbalken gäller 37 och 38 kap. brottsbalken.
Lag (2020:371).

Särskilda bestämmelser

27 § Riksåklagaren får i den omfattning regeringen bestämmer förordna
annan åklagare att fullgöra vad som enligt denna lag åligger
riksåklagaren.

28 § Skall påföljd, som har ådömts någon i främmande stat, enligt denna
lag verkställas i Sverige, får åtal för gärning, som påföljden avser, ej
i något fall väckas här i landet. Har åtalet redan väckts när
framställningen om verkställighet bifalls, skall detta förhållande anses
utgöra rättegångshinder i brottmålet.

29 § Av allmänna medel utgiven ersättning till offentlig försvarare
skall stanna på staten om det inte finns särskilda skäl för att den
dömde skall återbetala ersättningen. Lag (1996:1641).

30 § Denna lag gäller inte i fråga om verkställighet eller 
annan åtgärd som regleras genom lagen (1963:193) om samarbete 
med Danmark, Finland, Island och Norge angående 
verkställighet av straff m.m. eller genom lagen (2015:650) om 
erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom 
Europeiska unionen. Lag (2015:651).