Förordning (1995:1301) om handläggning av skadeståndsanspråk mot staten

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning gäller sådana anspråk på ersättning för skador
som riktas mot staten.

Förordningen gäller dock inte anspråk på ersättning som grundas på

1. påstående om att staten inte har fullgjort sina förpliktelser
enligt ett avtal, eller

2. ett statligt anställningsförhållande.

2 § Denna förordning tillämpas oavsett vad som gäller enligt
bestämmelser i instruktioner eller andra författningar som har
beslutats av regeringen.

Handläggande myndighet

3 § Justitiekanslern handlägger anspråk på ersättning med stöd 
av

- 36 kap. 21 § brottsbalken,

- 2 kap. 1 § eller 3 kap. 1, 2 eller 4 § skadeståndslagen 
(1972:207), om

anspråket grundas på ett påstående om felaktigt beslut eller 
underlåtenhet att meddela beslut,

- 23 § datalagen (1973:289),

- artikel 82 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer 
med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria 
flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 
95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) och 7 kap. 1 § lagen 
(2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s 
dataskyddsförordning,

- 7 kap. 1 § brottsdatalagen (2018:1177), 

- 8 kap. 1 § lagen (2019:1182) om Säkerhetspolisens behandling 
av personuppgifter,

- 7 kap. 1 § lagen (2021:1171) om behandling av 
personuppgifter vid Försvarsmakten och 7 kap. 1 § lagen 
(2021:1172) om behandling av personuppgifter vid Försvarets 
radioanstalt,

- lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och 
andra tvångsåtgärder, dock inte anspråk som avses i 8 § i den 
lagen,

- 5 kap. 3 § lagen (2017:496) om internationellt polisiärt 
samarbete, om

anspråket grundas på ett påstående om felaktigt beslut eller 
underlåtenhet att meddela beslut,

- 26 § lagen (2011:111) om förstörande av vissa hälsofarliga 
missbrukssubstanser,

- 46 kap. 20 § skatteförfarandelagen (2011:1244),

- 28 § kamerabevakningslagen (2018:1200),

- artikel 84 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
2019/1896

av den 13 november 2019 om den europeiska gräns- och 
kustbevakningen och om upphävande av förordningarna (EU) 
nr 1052/2013 och (EU) 2016/1624, om anspråket grundas på ett 
påstående om felaktigt beslut eller underlåtenhet att meddela 
beslut, eller

- 19 kap. 4 § patentlagen (2024:945).

Justitiekanslern handlägger också andra anspråk på ersättning 
som grundas på ett påstående om överträdelse av unionsrätten. 

Av 4 § följer att vissa anspråk på ersättning med stöd av 
3 kap. 1, 2 eller 4 § skadeståndslagen handläggs av 
Kammarkollegiet. Förordning (2024:1024).

3 a § Har upphävts genom förordning (2003:611).

4 § Kammarkollegiet handlägger 

1. anspråk på ersättning med stöd av 

- 18 kap. 4 eller 4 a § eller 19 kap. 37 eller 38 § 
jordabalken, 

- 51 eller 52 § lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till 
luftfartyg, 

- 19 kap. 5 § fastighetsbildningslagen (1970:988), 

- 22 kap. 4 eller 5 § sjölagen (1994:1009), 

- 5 kap. 1 eller 2 § lagen (2008:990) om företagshypotek, 

- 7 kap. 5 eller 6 § lagen (2011:1200) om elcertifikat, 

- 23 § lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser, 

- 21 § lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader, 

- 18 § lagen (2010:601) om ursprungsgarantier för el, eller 

- 3 kap. 1, 2 eller 4 § skadeståndslagen (1972:207), vid 
handläggning av eller beslut i inskrivningsärende enligt 
jordabalken eller vid utfärdande av pantbrev eller annat bevis 
på grundval av innehållet i fastighetsregistrets 
inskrivningsdel, om anspråket grundas på ett påstående om fel 
eller försummelse eller en överträdelse av den europeiska 
konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och 
de grundläggande friheterna, 

2. ärenden som har överlämnats till Kammarkollegiet enligt 
9 §, och 

3. ärenden som ska handläggas av Kammarkollegiet på grund av 
en överenskommelse enligt 4 § förordningen (1995:1300) om 
statliga myndigheters riskhantering. Förordning (2020:1182).

5 § De förvaltningsmyndigheter som anges i bilagan till denna
förordning handlägger andra anspråk än de som anges i 3 och
4 §§, om anspråket avser en skada som har inträffat inom
myndighetens verksamhetsområde. I andra fall handläggs sådana
anspråk av Justitiekanslern. Förordning (2014:1319).

Behörighet, samråd, överlämnande m.m.

6 § En myndighet hos vilken ett anspråk på ersättning handläggs
förhandlar för statens räkning med den som kräver ersättning.
Myndigheten för också statens talan inför domstol.

Om inte annat följer av 8 eller 9 §, får myndigheten på statens
vägnar besluta i fråga om skadestånd.

7 § En förvaltningsmyndighet som handlägger anspråk på
ersättning som framställs med stöd av skadeståndslagen
(1972:207), lagen (1998:714) om ersättning vid
frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder eller 19 § lagen
(2007:1150) om tillsyn över hundar och katter ska samråda med
Justitiekanslern, om ärendet är av principiell natur eller av
stor ekonomisk betydelse.

När det gäller åtaganden för staten att betala högre
ersättning än 250 000 kronor ska myndigheten alltid samråda
med Justitiekanslern.

Skyldigheten att samråda gäller inte för Kammarkollegiet.
Förordning (2014:1319).

8 § Har upphävts genom förordning (2004:986).

9 § En förvaltningsmyndighet ska, om inte annat följer av lag 
eller annan författning, överlämna ärenden om anspråk på 
ersättning för personskador till Kammarkollegiet. Om ett 
ärende avser även anspråk på ersättning för någon annan 
skada, ska hela ärendet överlämnas till kollegiet. 

Ett ärende ska inte överlämnas till Kammarkollegiet enligt 
första stycket, om det avser anspråk på ersättning som 
framställs med stöd av 

– 3 kap. 2 eller 4 § skadeståndslagen (1972:207), 

– 8 § lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden 
och andra tvångsåtgärder, eller

– 19 § lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter.
Förordning (2018:25).

10 § Justitiekanslern får uppdra åt en annan myndighet att
fullgöra de uppgifter som Justitiekanslern har enligt denna
förordning. Justitiekanslern får även ta över handläggningen av
ärenden som avses i förordningen. Förordning (2004:986).

10 a § Justitiekanslern ska skyndsamt underrätta 
Kronofogdemyndigheten om ett beslut att bevilja ersättning 
enligt 2-4 §§ lagen (1998:714) om ersättning vid 
frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder.
Förordning (2022:758).

Yttrande från Statens skaderegleringsnämnd

11 § I ett ärende om reglering av personskada ska den 
handläggande myndigheten begära yttrande från Statens 
skaderegleringsnämnd när det är fråga om

1. ersättning för inkomstförlust under invaliditetstid, om den 
medicinska invaliditeten uppgår till minst tio procent eller 
den årliga förlusten beräknas uppgå till minst ett 
prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkrings-
balken,

2. ersättning under invaliditetstid för kostnader eller för 
ideell skada i fall med sådan medicinsk invaliditetsgrad som 
avses under 1,

3. ersättning för förlust av underhåll, eller

4. omprövning av livränta eller engångsbelopp enligt 5 kap. 
5 § första stycket skadeståndslagen (1972:207).

Myndigheten ska även begära ett sådant yttrande om ärendet är 
av principiell natur. Förordning (2019:569).

12 § Nämnden skall höras även i andra ärenden om reglering av
personskador, om den skadelidande begär det och den handläggande
myndigheten inte finner det uppenbart obehövligt.

13 § Oavsett bestämmelserna i 11 och 12 §§ får Kammarkollegiet 
besluta om förskott, om det är uppenbart att staten är 
ersättningsskyldig med minst förskottsbeloppet. Detsamma 
gäller en annan handläggande myndighet i fråga om förskott som 
understiger fem prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ 
socialförsäkringsbalken.

I ett ärende om regressanspråk från försäkringsföretag behöver 
nämndens yttrande inte begäras, om företaget begärt yttrande 
från den nämnd som avses i 6 § trafikförsäkringsförordningen 
(1976:359). Förordning (2019:569). 

Kostnader

14 § Justitiekanslern får besluta om ersättning av allmänna
medel för biträde och för utredning i ett ärende i den
utsträckning kostnaderna inte skall betalas av staten enligt
rättshjälpslagen (1996:1619).

Om Justitiekanslern med stöd av 10 § har uppdragit åt en
myndighet att i ett visst ärende fullgöra Justitiekanslerns
uppgifter, får myndigheten besluta om ersättning enligt första
stycket. Förordning (2004:986).

Överklagande

15 § Ett beslut i ett ärende som handläggs enligt denna förordning
får inte överklagas.


Övergångsbestämmelser

1995:1301

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1996.

2. Genom förordningen upphävs kungörelsen (1972:416) om
statsmyndigheternas skadereglering i vissa fall.

3. I ärenden där framställning om ersättning gjorts före
ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser.

2000:324

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2000.

2. I ärenden där framställan om anspråk har gjorts före
ikraftträdandet tilllämpas äldre bestämmelser.

2003:611

1. Denna förordning träder i kraft den 1 december 2003.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ansökningar om
ersättning som kommit in till Rikspolisstyrelsen eller
Riksåklagaren före ikraftträdandet.

2004:986

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2005.

2. I ärenden där framställning om ersättning har gjorts före
ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser.

2011:1452

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2012.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för anspråk på
ersättning med stöd av 21 § lagen (1978:880) om
betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter.

2014:1319

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2015.

2. I ärenden där ersättningsanspråk har framställts före
ikraftträdandet gäller 5 § i den äldre lydelsen.

3. Ersättningsärenden som handläggs av Rikspolisstyrelsen ska
efter utgången av år 2014 handläggas av

– Säkerhetspolisen, om de gäller skador som uppkommit i en
verksamhet som enligt lag eller förordning eller enligt annat
beslut av regeringen handläggs av den myndigheten, och

– Polismyndigheten i övriga fall.

2017:508

1. Denna förordning träder i kraft den 2 juli 2017.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för anspråk på 
ersättning med stöd av 13 § lagen (2000:343) om 
internationellt polisiärt samarbete.

2017:1075 

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2018.

2. Ärenden som har inletts hos Justitiekanslern före 
ikraftträdandet men ännu inte har avgjorts handläggs enligt 
äldre föreskrifter.

2018:303

1. Denna förordning träder i kraft den 25 maj 2018.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för anspråk på 
ersättning med stöd av 48 § i den upphävda 
personuppgiftslagen (1998:204).

2018:1203

1. Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 2018.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för anspråk på 
ersättning med stöd av 44 § i den upphävda 
kameraövervakningslagen (2013:460).

2021:1209

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för anspråk på 
ersättning med stöd av 2 kap. 6 § i den upphävda lagen 
(2007:258) om behandling av personuppgifter i Försvarsmaktens 
försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst 
och 2 kap. 5 § i den upphävda lagen (2007:259) om behandling 
av personuppgifter i Försvarets radioanstalts 
försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet.


Bilaga

Förvaltningsmyndigheter som avses i 5 § 

Arbetsförmedlingen

Bolagsverket

Centrala studiestödsnämnden

Domstolsverket

Ekobrottsmyndigheten

Försvarets materielverk

Försvarsmakten

Försäkringskassan

Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen

Konsumentverket

Kriminalvården

Kronofogdemyndigheten

Kustbevakningen

Lantmäteriet

Livsmedelsverket

Luftfartsverket

Migrationsverket

Patent- och registreringsverket

Pensionsmyndigheten

Polismyndigheten

Sjöfartsverket

Skatteverket

Statens institutionsstyrelse

Statens jordbruksverk

Säkerhetspolisen

Trafikverket

Transportstyrelsen

Tullverket

Åklagarmyndigheten
Förordning (2017:1075).