Lag (1985:982) om näringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats

Inledande bestämmelser

1 § En näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet har tagit emot en
annans sak för att utföra arbete på saken eller för att förvara den får
sälja saken enligt denna lag. Detsamma gäller beträffande en sak som
näringsidkaren har tillverkat åt någon som till väsentlig del har
tillhandahållit materialet till saken.

Vad som sägs om arbete i denna lag skall även gälla en förberedande
undersökning som näringsidkaren utför för att utreda omfattningen av
eller kostnaden för ett arbete på en sak.

Denna lag gäller inte, om sakens ägare är försatt i konkurs.

2 § Bestämmelserna i denna lag får inte frångås till nackdel för en
konsument som har beställt arbetet eller förvaringen huvudsakligen för
enskilt ändamål.

Förutsättningar för rätten att sälja saken

3 § En sak som inte har hämtats får säljas under förutsättning att

1. uppdraget har slutförts eller avtalet har upphört att gälla,

2. den som har beställt arbetet eller förvaringen (beställaren) därefter
har anmanats att hämta saken och i anmaningen har upplysts om att saken
annars kan komma att säljas efter viss tid, minst tre månader från
anmaningen, samt

3. den tid som har angetts i anmaningen har löpt ut.

Om näringsidkaren har en fordran på beställaren för sitt arbete på saken
eller för förvaringen av den, skall det av anmaningen framgå vilket
belopp som skall betalas.

4 § Saken får säljas utan att beställaren har anmanats att
hämta den, om

1. ett år har förflutit efter det att uppdraget har slutförts
eller avtalet har upphört att gälla, samt

2. sakens försäljningsvärde uppenbarligen understiger en
hundradel av prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken. Lag (2010:1237).

5 § Om en fråga som rör avtalet om arbetet eller förvaringen prövas av
domstol eller av skiljemän, får saken inte i något fall säljas förrän en
skälig tid har förflutit efter det att tvisten har slutligt avgjorts. Om
en sådan fråga prövas av allmänna reklamationsnämnden, får saken inte i
något fall säljas förrän en skälig tid har förflutit efter nämndens
beslut i frågan.

6 § Om näringsidkaren känner till eller har anledning att anta att annan
än beställaren är ägare till saken, får försäljning äga rum endast om
ägaren i god tid före försäljningen har underrättats om att saken kan
komma att säljas och efter vilken tid detta kan ske.

Sättet för försäljningen m. m.

7 § Försäljningen skall göras med omsorg och med beaktande av
beställarens intressen. Den får ske under hand eller på offentlig
auktion.

Om näringsidkaren avser att sälja saken på offentlig auktion, skall
beställaren i god tid dessförinnan underrättas om tid och plats för
auktionen, såvida inte försäljningen sker med stöd av 4 §.

Vad som sägs i första och andra styckena om beställaren gäller även
ägaren i fall som avses i 6 §.

8 § Om förutsättningarna för försäljning är uppfyllda men saken
uppenbarligen saknar försäljningsvärde, får den bortskaffas i stället
för att säljas.

Redovisning till beställaren m. m.

9 § Har näringsidkaren en förfallen fordran på beställaren för arbetet
eller förvaringen, får han täcka sin fordran med vad som inflyter från
försäljningen. Om saken enligt denna lag har sålts eller bortskaffats
utan att beställaren har anmanats att hämta den, upphör näringsidkarens
fordran på beställaren till den del hans fordran inte täcks genom
försäljning av saken.

10 § Om försäljningspriset efter avdrag för försäljningskostnaderna
överstiger näringsidkarens fordran, skall näringsidkaren utan dröjsmål
betala ut överskottet till beställaren.

Första stycket gäller inte, om beloppet betalas till någon annan som har
bättre rätt till det eller om beloppet sätts ned enligt lagen (1927:56)
om nedsättning av pengar hos myndighet.

Första stycket gäller inte heller, om beloppet understiger femtio kronor
eller om näringsidkaren enligt denna lag har sålt saken utan att
beställaren har anmanats att hämta den och näringsidkaren inte vet var
beställaren kan anträffas. I dessa fall tillfaller överskottet
näringsidkaren.

Övriga bestämmelser

11 § Näringsidkarens skyldighet att anmana eller underrätta beställaren
enligt 3 respektive 7 § skall anses fullgjord genom att anmaningen eller
underrättelsen har sänts i rekommenderat brev under den adress som
beställaren har uppgett eller som är känd för näringsidkaren.

12 § Om näringsidkaren uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter
bestämmelserna i denna lag, skall han ersätta skada som till följd av
detta drabbar beställaren eller sakens ägare.

Övergångsbestämmelser

1985:982

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1986. Den gäller dock inte i fall då
näringsidkaren före ikraftträdandet har tagit emot en annans sak för att
utföra arbete på saken eller för att förvara den eller har tagit emot
material för att tillverka en sak av det.

Genom lagen upphävs lagen (1950:104) om rätt för hantverkare att sälja
gods som ej avhämtats. Den gamla lagen gäller dock fortfarande i fall då
en hantverkare före den 1 juli 1986 har tagit emot en annans sak för att
utföra arbete på den.