Lag (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden

Inledande bestämmelser

1 § Vad i denna lag sägs om skatt gäller även allmän avgift samt ränta
på skatt eller allmän avgift och administrativa pålagor och kostnader i
samband med indrivning.

2 § I fråga om utländsk tull, andra skatter, avgifter och
pålagor som av utländsk tullmyndighet uppbärs vid eller i
samband med export eller import av varor gäller endast 1 och
3–5 §§, 6 § första stycket och 7, 10 och 16 §§. Det som sägs i
dessa bestämmelser om Skatteverket ska då i stället gälla
Tullverket. Vidare ska, vid tillämpning av ett avtal om
tullsamarbete, det som sägs i dessa bestämmelser om
Kronofogdemyndigheten i stället gälla Tullverket.
Lag (2011:1538).

3 § Med handräckning avses i denna lag

1. utbyte av upplysningar, häri inbegripet samtidiga 
skatteutredningar och deltagande i skatteutredning,

2. bistånd vid indrivning, häri inbegripet säkringsåtgärder, 
samt

3. delgivning av handlingar.

Med behörig myndighet avses i denna lag

1. Kronofogdemyndigheten, såvitt avser handräckning enligt 
första stycket 2 samt utbyte av upplysningar och delgivning av 
handlingar i ärenden om indrivning, och

2. Skatteverket i övriga fall.

Med uppgiftsincident avses i denna lag detsamma som i 7 § 
lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska 
unionen i fråga om beskattning.

Med OECD:s dataöverföringssystem avses i denna lag det 
gemensamma system som OECD har utformat för att säkerställa 
överföring på elektronisk väg mellan behöriga myndigheter på 
området för beskattning. Lag (2022:1683).

3 a § Bestämmelserna i denna lag gäller på motsvarande sätt i
tillämpliga delar också vid utbyte av upplysningar enligt
överenskommelse med utländsk jurisdiktion.

Bestämmelserna i denna lag, utom 22 §, gäller på motsvarande
sätt i tilllämpliga delar också vid utbyte av upplysningar
enligt det avtal som avses i lagen (2004:982) om avtal mellan
Sveriges Exportråd och Taipeis delegation i Sverige beträffande
skatter på inkomst. Lag (2008:1305).

Handräckning i Sverige åt myndighet i främmande stat

Allmänna bestämmelser

4 § I den mån överenskommelse härom föreligger mellan Sverige
och främmande stat ska utländsk myndighet lämnas biträde med
handräckning i skatteärende.

Den behöriga myndigheten förordnar om handräckning i varje
särskilt fall. Om handräckningen inte sker genom den behöriga
myndighetens försorg, uppdrar denna åt vederbörande svenska
myndighet att ombesörja handräckningen. Lag (2008:1305).

5 § Handräckning ska, om inte annat följer av 10 §, genomföras
i enlighet med vad som gäller för den svenska skatt som är
närmast jämförlig med den utländska skatt som handräckningen
avser. Lag (2011:1538).

6 § Handräckning får inte innefatta att svensk myndighet skall

1. vidta åtgärd som avviker från lagstiftning eller administrativ praxis
i Sverige,

2. vidta åtgärd som strider mot allmänna hänsyn eller för Sverige
väsentliga intressen,

3. lämna handräckning, om och i den mån beskattningen i den stat som
begär handräckningen strider mot allmänt gällande beskattningsprinciper
eller mot bestämmelserna i en överenskommelse för undvikande av
dubbelbeskattning eller i annan överenskommelse med den främmande
staten.

Handräckning får inte heller innefatta att svensk myndighet skall

1. lämna upplysning som inte är tillgänglig enligt lagstiftning eller
administrativ praxis i Sverige,

2. lämna upplysning som skulle röja handels-, affärs-, industri- eller
yrkeshemlighet eller kommersiell hemlighet eller i näringsverksamhet
nyttjat förfaringssätt, om detta skulle kunna leda till allvarligt
förfång för näringsidkare i dennes näringsverksamhet,

3. lämna upplysning, om det skulle strida mot allmän hänsyn eller för
Sverige väsentliga intressen.

7 § Föranleder handräckning talan inför svensk domstol eller
myndighet, äger den behöriga myndigheten ta emot stämning samt
själv eller genom ombud föra talan. Lag (2006:708).

Utredning i Sverige

8 § Skatteverket kan, efter framställning från den behöriga
myndigheten i den främmande staten, medge företrädare för utländsk
myndighet att närvara vid skatteutredning i Sverige.

Företrädare som avses i första stycket får inte fatta beslut i frågor
som rör utredningen i Sverige. Lag (2003:697).

9 § I fall då svensk myndighet, efter begäran från utländsk myndighet
eller i anledning av vad som framkommit vid revision eller annan
granskning, till utländsk myndighet översänder uppgift rörande skatt
skall uppgiften även tillställas den som berörs därav för kännedom. I
sådan underrättelse skall anges till vilken utländsk myndighet uppgiften
översänts.

Underrättelse enligt första stycket får underlåtas, om underrättelsen är
uppenbart obehövlig eller om det kan befaras att underrättelsen skulle
försvåra genomförandet av utländsk myndighets utredning eller beslut i
skatteärende.

Indrivning i Sverige

10 § I den mån bestämmelse härom har intagits i överenskommelse mellan
Sverige och främmande stat gäller i fråga om preskription lagstiftningen
i den stat som begärt handräckningen.

11 § Har upphävts genom lag (2006:708).

12 § Har upphävts genom lag (2003:539).

Delgivning av handlingar i Sverige

13 § Handling i ärende rörande utländsk skatt delges enligt
delgivningslagen (2010:1932). Lag (2010:1956).

Handräckning i främmande stat

Allmänna bestämmelser

14 § I den mån överenskommelse härom föreligger mellan Sverige och
främmande stat får den behöriga myndigheten begära biträde i den
främmande staten med handräckning i skatteärende. Lag (1993:495).

15 § Framställning enligt 14 § får göras endast under förutsättning att

1. motsvarande handräckningsåtgärd kan vidtas i Sverige i ett likartat
ärende,

2. framställningen kan göras utan att detta skulle medföra att
upplysningar lämnas som skulle röja handels-, affärs-, industri- eller
yrkeshemlighet eller kommersiell hemlighet eller i näringsverksamhet
nyttjat förfaringssätt, om detta skulle kunna leda till allvarligt
förfång för näringsidkare i dennes näringsverksamhet,

3. framställningen kan göras utan att detta skulle medföra att
upplysningar lämnas, vilkas överlämnande skulle strida mot allmänna
hänsyn eller för Sverige väsentliga intressen.

16 § Uppgift som erhållits med stöd av överenskommelse mellan Sverige
och främmande stat får ej användas för att ändra eller söka ändring av
svensk skatt, om detta skulle strida mot avtalet i fråga.

Utbyte av upplysningar

17 § Svensk myndighet får hos Skatteverket hemställa om att verket
begär handräckning i främmande stat för att få del av deklarationer och
andra uppgifter som erfordras i ett svenskt skatteärende.

I skatteärende som är av väsentligt intresse för beskattningen i Sverige
får svensk myndighet hos Skatteverket hemställa om att verket begär
handräckning i främmande stat som innebär att företrädare för verket
eller myndigheten får närvara vid skatteutredning i den främmande
staten. Lag (2003:697).

17 a § Skatteverket får tillfälligt och omedelbart avbryta 
utbytet av upplysningar med en stat eller jurisdiktion om den 
staten eller jurisdiktionen, till följd av en uppgiftsincident 
eller andra överträdelser av sekretessen och brister i skyddet 
för uppgifter 

1. inte längre anses vara en lämplig partner för utbyte av 
upplysningar om finansiella konton, inkomster genom digitala 
plattformar eller av land-för-land-rapporter, 

2. tillfälligtvis har sitt tillträde till OECD:s 
dataöverföringssystem upphävt, eller 

3. har skickat en underrättelse som är gällande till 
sekretariatet vid det koordineringsorgan som avses i 
artikel 24.3 i bilaga 1 till lagen (1990:313) om Europaråds- 
och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i 
skatteärenden om att den inte ska ta emot upplysningar om 
finansiella konton från andra stater och jurisdiktioner. 

Skatteverket ska återuppta utbytet av upplysningar när 
förutsättningarna enligt första stycket 1-3 inte längre är 
uppfyllda. Lag (2022:1683).

Indrivning i främmande stat

18 § Begäran om handräckning i främmande stat för indrivning av
svensk skatt får göras endast om beslutet i skatteärendet är
verkställbart i Sverige och fordringen inte kan drivas in i
Sverige utan väsentlig svårighet. Begäran får avse indrivning
inte bara hos den skattskyldige utan även hos arbetsgivare
eller någon annan som är betalningsskyldig enligt svensk
lagstiftning. Lag (2006:708).

19 § Svensk skatt som har tagits ut genom handräckning i främmande
stat anses i förhållande till den betalningsskyldige ha kommit
den behöriga myndigheten till handa vid tidpunkten för uttagandet.
Lag (1993:495).

Delgivning av handlingar i främmande stat

20 § Om den behöriga myndigheten önskar delgivning i främmande
stat av handling rörande svensk skatt, får den begära
handräckning för sådan delgivning.

I den mån bestämmelse härom har intagits i överenskommelse
mellan Sverige och främmande stat får svensk myndighet, utan
hinder av vad som föreskrivs i första stycket, se till att
delgivning sker med person i den främmande staten genom att
sända handlingen med posten enligt 16–18 §§ delgivningslagen
(2010:1932). Lag (2010:1956).

Handräckning inom Europeiska unionen

21 § Bestämmelser om sådan handräckning i skatteärende som
avses i 3 § första stycket 1 och 3 finns

- såvitt avser mervärdesskatt, i rådets förordning (EU) nr
904/2010 av den 7 oktober 2010 om administrativt samarbete och
kampen mot mervärdesskattebedrägeri, och

- såvitt avser punktskatter, i rådets förordning (EG) nr
2073/2004 av den 16 november 2004 om administrativt samarbete i
fråga om punktskatter.
Bestämmelser om handräckning som avses i rådets direktiv
2010/24/EU av den 16 mars 2010 om ömsesidigt bistånd för
indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra
åtgärder finns i lagen (2011:1537) om bistånd med indrivning av
skatter och avgifter inom Europeiska unionen.

Bestämmelser om handräckning som avses i rådets direktiv
2011/16/EU av den 15 februari 2011 om administrativt samarbete
i fråga om beskattning finns i lagen (2012:843) om
administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om
beskattning. Lag (2012:844).

Gemensamma bestämmelser

22 § Om ett ärende enligt denna lag är av särskild betydelse
eller annars av sådan beskaffenhet att det bör avgöras av
regeringen, skall den behöriga myndigheten med eget yttrande
överlämna ärendet dit. Lag (2006:708).

23 § Den behöriga myndighetens beslut enligt denna lag får inte
överklagas. Lag (1994:1654).

24 § Har en svensk myndighet fått upplysningar från en främmande stat i
ett skatteärende och gäller på grund av överenskommelse med den
främmande staten villkor som begränsar möjligheten att utnyttja
upplysningarna, skall svenska myndigheter följa villkoren oavsett vad
som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Lag (1994:1654).

Övergångsbestämmelser

1990:314

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1990.

2. Genom lagen upphävs lagen (1978:352) om utredning i utländskt
skatteärende.

3. Genom lagen upphävs vidare

-- kungörelsen (1941:999) angående särskilt förfarande för erhållande av
handräckning i Amerikas Förenta Stater i vissa beskattningsärenden,

-- kungörelsen (1941:1000) angående handräckning på begäran av myndighet
i Amerikas Förenta Stater i vissa beskattningsärenden,

-- kungörelsen (1958:381) angående förfarandet för erhållande av
handräckning för indrivning i Belgien av svensk skatt,

-- kungörelsen (1958:382) angående handräckning åt belgisk myndighet i
beskattningsärende,

-- förordningen (1973:630) om handläggningen av vissa
handräckningsärenden, samt

-- förordningen (1978:724) om tillämpning av avtal mellan Sverige,
Danmark, Finland, Island och Norge om handräckning i skatteärenden.

4. Vad i lagen sägs om överenskommelse med främmande stat gäller inte,
förutom bestämmelserna i 4, 14, 21 och 22 §§ , avtalet den 14 maj 1935
med Tyska Riket angående handräckning i beskattningsärenden.

2003:539

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2004.

2. Den upphävda paragrafen gäller dock i de fall 11 §
förmånsrättslagen (1970:979), i sin lydelse enligt lagen
(1975:1248) om ändring i nämnda lag, tillämpas.

2004:984

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2005 och tillämpas från
och med den 1 januari året efter det år då lagen (2004:982) om
avtal mellan Sveriges Exportråd och Taipeis delegation i
Sverige beträffande skatter på inkomst träder i kraft.

2006:708

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Ärenden som avses i
3 § andra stycket 1 och som handläggs av Skatteverket, skall
vid ikraftträdandet överlämnas till Kronofogdemyndigheten.

2010:1956

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2011.

2. Äldre bestämmelser gäller om ett beslut om delgivning enligt
15–17 §§ delgivningslagen (1970:428) har fattats före den 1
april 2011 eller om en handling har skickats eller lämnats före
denna tidpunkt.

2012:844

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana ärenden om
handräckning som har inletts före ikraftträdandet.

3. Äldre föreskrifter gäller fortfarande till och med utgången
av 2014 för automatiskt informationsutbyte som avses i artikel
3 i rådets direktiv 77/799/EEG av den 19 december 1977 om
ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter
i fråga om direkt beskattning och skatter på
försäkringspremier.