Förordning (1977:740) om tillämpning av en konvention den 27 februari 1976 mellan Sverige och Förbundsrepubliken Tyskland om social trygghet

1 § Den konvention mellan Sverige och Förbundsrepubliken Tyskland om
social trygghet som har undertecknats den 27 februari 1976 jämte
slutprotokoll till konventionen skall i originaltexternas lydelse gälla
som förordning här i landet.

Texterna i deras till följd av en tilläggsöverenskommelse den 26 oktober
1989 ändrade lydelse är intagna som bilagor 1 och 2 till denna
förordning. Förordning (1991:1183).

2 § Vid tillämpning av artikel 10 och artikel 33 första stycket andra
punkten i konventionen skall riksförsäkringsverket vara behörig svensk
myndighet. Förordning (1991:1183).

3 § Artikel 37 i konventionen gäller, med undantag som sägs i 4 §, på
motsvarande sätt för rättigheter som uppstår först på grund av
tilläggsöverenskommelsen. Förordning (1991:1183).

4 § Artikel 22 sjätte stycket i konventionen i dess lydelse enligt
tilläggsöverenskommelsen skall gälla retroaktivt från och med den 1
januari 1982 och tillämpas även för försäkringsfall som inträffat före
denna tidpunkt. Pensioner som har fastställts före ikraftträdandet av
tilläggsöverenskommelsen fastställs på nytt efter ansökan med beaktande
av första meningen. De kan även fastställas på nytt utan ansökan.
Förordning (1991:1183).

5 § Nummer 3 b) i slutprotokollet gäller endast för försäkringsfall som
inträffar efter ikraftträdandet av denna förordning. Förordning
(1991:1183).

6 § För en person som avses i nummer 6 b) i slutprotokollet till
konventionen och som vid ikraftträdandet av denna förordning redan är
sysselsatt börjar den tremånadersfrist som sägs i nämnda bestämmelse i
slutprotokollet att löpa vid ikraftträdandet. Förordning (1991:1183).

7 § Artiklarna 23--25 i konventionen i deras lydelse enligt
tilläggsöverenskommelsen skall tillämpas i fråga om efterlevandepension
när försäkringsfallet inträffat efter utgången av år 1989.


Bilaga 1

Konvention mellan Konungariket Sverige och Förbundsrepubliken Tyskland
om social trygghet

Konungariket Sverige och Förbundsrepubliken Tyskland som önskat reglera
sina förbindelser på den sociala trygghetens område, har överenskommit
om följande:

AVDELNING 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

I denna konvention förstås med uttrycken

1) "territorium"

med avseende på Förbundsrepubliken Tyskland det område, inom vilket
Förbundsrepubliken Tysklands grundlag gäller,

med avseende på Konungariket Sverige dess territorium;

2) "medborgare"

med avseende på Förbundsrepubliken Tyskland en tysk i den för
Förbundsrepubliken Tyskland gällande grundlagens mening,

med avseende på Konungariket Sverige en person med svenskt
medborgarskap;

3) "lagstiftning"

lagar, förordningar, kungörelser och andra allmänna rättsföreskrifter
rörande de i artikel 2 första stycket angivna grenarna av social
trygghet;

4) "behörig myndighet"

med avseende på Förbundsrepubliken Tyskland förbundsministern för arbete
och sociala frågor,

med avseende på Konungariket Sverige regeringen eller den myndighet
regeringen bestämmer;

5) "försäkringsorgan"

det organ eller den myndighet som svarar för tillämpningen av den i
artikel 2 första stycket angivna lagstiftningen;

6) "behörigt försäkringsorgan"

det försäkringsorgan som är behörigt enligt den tillämpliga
lagstiftningen;

7) "sysselsättning"

en anställning eller förvärvsverksamhet i den tillämpliga
lagstiftningens mening;

8) "försäkringsperioder"

avgiftsperioder, sysselsättningsperioder eller bosättningsperioder, som
i den lagstiftning enligt vilken de fullgjorts betecknas eller betraktas
som försäkringsperioder, samt andra tidsperioder i den mån de i nämnda
lagstiftning betraktas som likvärdiga med försäkringsperioder, däribland
kalenderår, för vilka inom den svenska försäkringen för tilläggspension
pensionspoäng har tillgodoräknats på grund av sysselsättning under det
ifrågavarande året eller en del därav;

9) "kontantförmån" eller "pension"

en kontantförmån eller pension med alla tillägg, tillskott och
förhöjningar.

Artikel 2

1. Denna konvention är, i den mån ej annat däri föreskrives, tillämplig
på

1) den tyska lagstiftningen om

a) sjukförsäkring och skydd för förvärvsarbetande mödrar, i den mån inom
dessa förmånsgrenar regleras rätt till kontant- och sjukvårdsförmåner
genom sjukförsäkringens organ;

b) yrkesskadeförsäkring;

c) pensionsförsäkring och tilläggsförsäkring för gruvarbetare;

d) åldershjälp för lantbrukare;

e) barnbidrag;

f) bidrag för vård av barn;

2) den svenska lagstiftningen om

a) sjukförsäkring med föräldraförsäkring;

b) yrkesskadeförsäkring;

c) folkpension;

d) försäkring för tilläggspension.

2. Vid denna konventions tillämpning beaktas icke sådan lagstiftning i
fördragsslutande stat, som följer av annan mellanstatlig överenskommelse
eller av överstatlig rätt eller som avser tillämpningen av sådan
överenskommelse eller rätt. Förordning (1991:1183).

Artikel 3

1. Denna konvention är, i den mån ej annat däri föreskrives, tillämplig
på de fördragsslutande staternas medborgare, andra personer som omfattas
eller har omfattats av en fördragsslutande stats lagstiftning och
personer som härleder sin rätt från någon nu nämnd person.

2. I den mån ej annat föreskrives i denna konvention likställes vid
tillämpningen av en fördragsslutande stats lagstiftning med denna stats
medborgare följande inom statens territorium bosatta personer:

a) medborgare i den andra fördragsslutande staten,

b) flyktingar som avses i artikel 1 av konventionen den 28 juli 1951 om
flyktingars rättsliga ställning och protokollet den 31 januari 1967 till
nämnda konvention,

c) statslösa som avses i artikel 1 av konventionen den 28 september 1954
om statslösa personers rättsliga ställning,

d) andra personer med avseende på rättigheter som de härleder från en
medborgare i fördragsslutande stat eller från en i denna artikel avsedd
flykting eller statslös person.

Artikel 4

1. När fråga är om en i artikel 3 andra stycket angiven person skall i
den mån ej annat föreskrives i denna konvention, kontantförmåner vid
invaliditet, på grund av ålder och till efterlevande samt livräntor och
engångsbelopp i anledning av yrkesskada utges till den därtill
berättigade även om denne vistas inom den andra fördragsslutande statens
territorium.

2. I den mån ej annat föreskrives i denna konvention utges förmåner
enligt den ena fördragsslutande statens lagstiftning till medborgare i
den andra fördragsslutande staten, som är bosatt utanför de
fördragsslutande staternas territorier, på samma villkor som till
medborgare i den förstnämnda fördragsslutande staten som är bosatta
utanför nämnda territorier.

Artikel 5

I den mån ej annat föreskrives i artiklarna 6--10, skall frågan om en
persons försäkringstillhörighet bedömas

1) enligt svensk rätt, om personen i fråga är bosatt i Konungariket
Sverige, eller, med avseende på yrkesskadeförsäkring, om han är
sysselsatt där,

2) enligt tysk rätt, om han är sysselsatt i Förbundsrepubliken Tyskland,
varvid i fall, då försäkringstillhörigheten bedöms med hänsyn till
sysselsättningsorten, denna skall vara bestämmande även om arbetet
utförs för en arbetsgivare som befinner sig i den andra fördragsslutande
staten.

Artikel 6

Utsänds en arbetstagare, som sysselsätts i en fördragsslutande stat, av
sin arbetsgivare till den andra fördragsslutande staten för att där
utföra ett arbete för denne arbetsgivare, skall den förstnämnda statens
lagstiftning  fortsätta att gälla till utgången av den tjugofjärde
kalendermånaden efter utsändandet, som om arbetstagaren fortfarande
sysselsattes inom dess territorium. Förordning (1991:1183).

Artikel 7

1. För ett fartygs besättning och andra ej blott tillfälligt på ett
fartyg sysselsatta personer gäller med avseende på
försäkringstillhörigheten lagstiftningen i den fördragsslutande stat,
vars flagga fartyget för.

2. Om en arbetstagare, som är bosatt inom en fördragsslutande stats
territorium, av en arbetsgivare, som har sitt säte inom denna stats
territorium och ej är ägare till fartyget, tillfälligt sysselsätts på
ett fartyg som för den andra fördragsslutande statens flagga, gäller med
avseende på försäkringstillhörigheten den förstnämnda statens
lagstiftning, som om han sysselsattes inom dess territorium.

Artikel 8

Artiklarna 5--7 äger motsvarande tillämpning på personer som icke är
arbetstagare men på vilka den i artikel 2 angivna lagstiftningen är
tillämplig.

Artikel 9

Artiklarna 5, 6 och 8 berör inte de bestämmelser i Wienkonventionen om
diplomatiska förbindelser och Wienkonventionen om konsulära
förbindelser, som hänför sig till den lagstiftning som anges i artikel 2
första stycket. Förordning (1991:1183).

Artikel 10

På gemensam framställning av arbetstagare och arbetsgivare eller på
framställning av en i artikel 8 avsedd likställd person kan den behöriga
myndigheten, eller den myndighet som utses av denna, i den
fördragsslutande stat, vars lagstiftning enligt artiklarna 5--9 skulle
vara tillämplig, medge undantagande från denna lagstiftning, under
förutsättning att personen i fråga blir omfattad av den andra
fördragsslutande statens lagstiftning. Vid beslut härom skall beaktas
sysselsättningens art och de omständigheter under vilka den utövas. Före
avgörandet skall den andra fördragsslutande statens behöriga myndighet,
eller den myndighet som utses av denna, beredas tillfälle till
ställningstagande. Är arbetstagare icke sysselsatt inom dess
territorium, betraktas han som sysselsatt på den ort, där han senast
förut var sysselsatt. Har han förut icke varit sysselsatt inom dess
territorium, betraktas han som sysselsatt på den ort, där denna
fördragsslutande stats behöriga myndighet har sitt säte. Förordning
(1991:1183).

Artikel 11

1. I fall, då enligt bestämmelser i en fördragsslutande stats
lagstiftning rätt till en förmån inskränkes eller icke föreligger eller
en förmån inskränkes eller icke utges vid sammanträffande med rätt till
annan förmån eller med utgivandet av andra förmåner skall dessa
bestämmelser tillämpas även med avseende på motsvarande förhållanden
enligt den andra fördragsslutande statens lagstiftning. Om vad nu sagts
skulle medföra minskning av båda förmånerna, skall vardera förmånen
minskas med halva det belopp varmed minskning skulle ske enligt den
fördragsslutande stats lagstiftning, på vilken rätten till förmånen
grundas.

2. I fall, då enligt bestämmelser i fördragsslutande stats lagstiftning
rätt till en förmån icke föreligger eller en förmån inskränkes så länge
en sysselsättning eller en viss sysselsättning utövas eller en
obligatorisk pensionsförsäkring består, skall dessa bestämmelser
tillämpas även med avseende på motsvarande förhållanden enligt den andra
fördragsslutande statens lagstiftning eller inom dess territorium.

AVDELNING II

Särskilda bestämmelser

Kapitel 1. Sjukförsäkring

Artikel 12

I fråga om fastställande av rätten till en förmån och den tidrymd under
vilken förmånen skall utges skall försäkringsperioder som fullgjorts och
perioder varunder förmån utgivits enligt båda de fördragsslutande
staternas lagstiftningar sammanräknas i den mån de icke sammanfaller.

Artikel 13

1. Är någon bosatt inom en fördragsslutande stats territorium och
berättigad till sjukvårdsförmåner enligt denna stats lagstiftning,
erhåller han under tillfällig vistelse inom den andra fördragsslutande
statens territorium sjukvårdsförmåner enligt denna stats lagstiftning,
om han på grund av sitt tillstånd är i omedelbart behov av sådana
förmåner.

2. Första stycket gäller ej för fall då någon beger sig till den andra
fördragsslutande statens territorium i syfte att erhålla vård, särskilt
när syftet är att genomgå kurbehandling eller att vistas på
hälsovårdsanstalt, vilohem eller luftkuranstalt.

3. I fråga om sättet för och omfattningen av tillhandahållande av
förmåner enligt första stycket tillämpas den för vistelseortens
försäkringsorgan gällande lagstiftningen.

4. Personer, som enligt de i artikel 9 nämnda konventionerna är befriade
från försäkringsplikt i den fördragsslutande stat där de är sysselsatta,
erhåller, liksom deras medföljande familjemedlemmar, sjukvårdsförmåner
enligt lagstiftningen i denna fördragsslutande stat under förutsättning
att de har rätt till sjukvårdsförmåner enligt lagstiftningen i den andra
fördragsslutande staten. Förordning (1991:1183).

Artikel 14

Är någon bosatt inom en fördragsslutande stats territorium och försäkrad
enligt denna stats lagstiftning, erhåller hans familjemedlemmar, som är
bosatta inom den andra fördragsslutande statens territorium,
sjukvårdsförmåner enligt den lagstiftning som försäkringsorganet för
deras bosättningsort har att tillämpa om icke redan enligt
bosättningsortens lagstiftning rätt till sjukvårdsförmåner föreligger på
annan grund.

Artikel 15

1. För den som åtnjuter pension från pensionsförsäkring i de
fördragsslutande staterna tillämpas lagstiftningen om sjukförsäkring för
pensionstagare i den fördragsslutande stat, inom vars territorium han är
bosatt. Utgår pension enbart enligt den andra fördragsslutande statens
lagstiftning betraktas därvid i fråga om sjukvårdsförmåner denna pension
som pension från den förstnämnda fördragsslutande staten.

2. Första stycket äger motsvarande tillämpning på pensionssökande.

Artikel 16

1. I fall som avses i artiklarna 13 och 14 tillhandahålles förmånerna i
fråga

i Förbundsrepubliken Tyskland
av den för vistelseorten behöriga allmänna ortssjukkassan

i Sverige
av den för vistelseorten behöriga allmänna försäkringskassan, såvida
inte annan inrättning är behörig. Förordning (1991:1183).

2. Skall enskilda personer eller inrättningar enligt avtal med
försäkringsorgan som anges i första stycket tillhandahålla
sjukvårdsförmåner för de hos försäkringsorganet försäkrade personerna
och deras familjemedlemmar, är de skyldiga att tillhandahålla
sjukvårdsförmåner enligt artiklarna 13 och 14 på villkor som skulle ha
gällt om där avsedda personer varit försäkrade hos försäkringsorganet
eller varit sådana försäkrades familjemedlemmar och omfattats av
avtalen.

3. Kostnaderna för sjukvårdsförmåner som tillhandahålles enligt denna
artikel skall bäras av försäkringsorganet för vistelseorten.

Artikel 17

1. Kontantförmåner enligt sjukförsäkringslagstiftningen skall utges även
om den förmånsberättigade vistas inom den andra fördragsslutande statens
territorium.

2. På begäran av det behöriga försäkringsorganet skall kontantförmåner
utbetalas av det i artikel 16 första stycket angivna försäkringsorganet
för vistelseorten. Det behöriga försäkringsorganet ersätter
försäkringsorganet för vistelseorten de utbetalade kontantförmånerna.

Kapitel 2. Yrkesskadeförsäkring

Artikel 18

1. Skall enligt en fördragsslutande stats lagstiftning graden av
arbetsförmågans nedsättning och ersättningsrätten i anledning av
yrkesskada i denna lagstiftnings mening bedömas med beaktande av annan
yrkesskada, gäller detta även för yrkesskada som är att hänföra till den
andra fördragsslutande statens lagstiftning, som om den hade varit att
hänföra till lagstiftningen om yrkesskadeförsäkring i den förstnämnda
staten. Med yrkesskador som skall beaktas likställs skadefall som enligt
andra författningar skall beaktas som olycksfall eller andra
ersättningsfall.

2. Det försäkringsorgan som är behörigt att reglera det senare
inträffade försäkringsfallet bestämmer den förmån som skall utgå med
hänsyn till den nedsättning av arbetsförmågan, som försäkringsorganet
har att beakta enligt den för organet gällande nationella
lagstiftningen.

Artikel 19

1. För rätt till förmån i anledning av en yrkessjukdom skall en
fördragsslutande stats försäkringsorgan beakta även sysselsättningar i
den andra fördragsslutande staten som varit av beskaffenhet att medföra
fara för sjukdomen. Föreligger därvid enligt båda de fördragsslutande
staternas lagstiftningar rätt till förmån, utges sjukvårdsförmåner och
kontantförmåner med undantag av livränta enbart enligt lagstiftningen i
den fördragsslutande stat, inom vars territorium den berättigade är
bosatt. Av en livränta utger varje försäkringsorgan så stor del som
motsvarar förhållandet mellan sysselsättningstiden inom den egna
fördragsslutande statens territorium och den sammanlagda
sysselsättningstid som skall beaktas enligt första punkten.

2. Första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga om förmåner till
efterlevande.

Artikel 20

1. Den som på grund av yrkesskada är berättigad till sjukvårdsförmåner
enligt en fördragsslutande stats lagstiftning erhåller under vistelse
inom den andra fördragsslutande statens territorium sjukvårdsförmåner av
försäkringsorganet för vistelseorten enligt den för detta
försäkringsorgan gällande lagstiftningen.

2. I fall som avses i första stycket tillhandahålles sjukvårdsförmånerna


i Förbundsrepubliken Tyskland
av den för vistelseorten behöriga allmänna ortssjukkassan,

i Sverige
av den för den ifrågavarande personens vistelseort behöriga allmänna
försäkringskassan.

3. Skall enligt första stycket yrkesmässig rehabilitering vidtagas,
skall detta ske genom det härför inom vistelsestatens territorium
behöriga organet enligt den för detta organ gällande lagstiftningen.
Behörigt är det organ som skulle ha varit behörigt om rätten att komma i
åtnjutande av åtgärderna hade varit att bedöma enligt nämnda
fördragsslutande stats lagstiftning.

4. Artikel 16 andra stycket äger motsvarande tillämpning i fall som
avses i denna artikel.

5. Kostnaderna för förmåner som tillhandahålles enligt denna artikel
skall bäras av försäkringsorganet för vistelseorten.

Artikel 21

1. I den mån ej annat följer av artikel 4 första stycket skall
kontantförmåner enligt lagstiftningen om yrkesskadeförsäkring utges även
om den förmånsberättigade vistas inom den andra fördragsslutande statens
territorium.

2. På begäran av det behöriga försäkringsorganet utbetalas
kontantförmåner med undantag av livränta, engångsbelopp, vårdbidrag och
begravningshjälp av det i artikel 20 andra stycket angivna
försäkringsorganet för vistelseorten. Det behöriga försäkringsorganet
ersätter försäkringsorganet för vistelseorten de utbetalade
kontantförmånerna.

Kapitel 3. Pensionsförsäkringar

DEL 1

Pensionsförsäkring enligt den tyska lagstiftningen

Artikel 22

1. Föreligger enligt båda de fördragsslutande staternas lagstiftningar
försäkringsperioder som skall tillgodoräknas, beaktas för förvärv av
rätt till förmån enligt den tyska lagstiftningen även
försäkringsperioder enligt den svenska lagstiftningen som ej avser samma
tid. Frågor i vilken omfattning försäkringsperioder som fullgjorts
enligt den svenska lagstiftningen kan tillgodoräknas prövas enligt
svensk lagstiftning.

2. Försäkringsperioder som skall betraktas enligt första stycket hänförs
till den försäkringsgren, vars försäkringsorgan är behörigt att
fastställa förmån när enbart tysk lagstiftning tillämpas. Skulle i
enlighet härmed pensionsförsäkringen för gruvarbetare vara behörig,
beaktas inom denna de försäkringsperioder som skall beaktas enligt den
svenska lagstiftningen under förutsättning att dessa perioder fullgjorts
i gruvarbete under jord.

3. Beräkningsunderlaget utgörs av de försäkringsperioder som enligt den
tyska lagstiftningen skall beaktas för penionsberäkningen.

4. För bortfall av utjämningsförmån inom försäkringen för gruvarbetare
likställs svensk gruvdrift med tysk gruvdrift.

5. Uppfylls villkoren för pensionsrätt endast med beaktande av första
stycket, tillgodoräknas den på antagandetid belöpande förmånsandelen
endast till hälften.

6. Föreligger rätt till barntillägg utan åberopande av första stycket
och utgår icke barntillägg eller barnpension enligt den svenska
lagstiftningen, utges barntillägget med fullt belopp även om det ingår
som delförmån i barnpension. I annat fall utges barntillägget med halva
sitt belopp.

7. Beror försäkringsplikt av att mindre än ett visst antal avgifter
erlagts, beaktas vid beslut om försäkringsplikt försäkringsperioder som
skall beaktas enligt den svenska lagstiftningen.

DEL 2

Pensionsförsäkring enligt den svenska lagstiftningen

Artikel 23

För att uppfylla det enligt svensk lagstiftning för rätt till
folkpension vid bosättning utomlands gällande kravet på en minsta tid av
tre kalenderår för vilka pensionspoäng tillgodoräknats eller, i
förekommande fall med beaktande av artikel 24 första stycket 2) andra
meningen, därmed likställda år, skall försäkringsperioder som fullgjorts
enligt tysk lagstiftning beaktas i erforderlig omfattning, i den mån de
inte avser samma tid som de svenska perioderna. Härvid likställs tolv
inom den tyska pensionsförsäkringen fullgjorda försäkringsmånader med
ett kalenderår, för vilket pensionspoäng tillgodoräknas. Förordning
(1991:1183).

Artikel 24

1. Folkpension enligt svensk lagstiftning utges med tillämpning av denna
konvention uteslutande enligt följande bestämmelser, i förekommande fall
med beaktande av artikel 23:

1) För tysk medborgare som är bosatt i Sverige gäller de regler i den
svenska lagstiftningen som är tillämpliga på personer som inte är
svenska medborgare.

2) Tysk medborgare som

a) är bosatt i Sverige men inte uppfyller förutsättningarna i den under
1) angivna lagstiftningen eller

b) är bosatt utanför Sverige
har rätt till folkpension enligt den lagstiftning som gäller för svenska
medborgare vid bosättning utomlands. Därvid beaktas även varje år under
tiden från och med år 1960 till och med år 1973 för vilket sjömansskatt
enligt svensk rätt har erlagts.

3) Handikappersättning, som inte utgår som tillägg till folkpension,
samt vårdbidrag för handikappade barn, pensionstillskott och
inkomstprövade pensionsförmåner utges till tysk medborgare som är bosatt
i Sverige med motsvarande tillämpning av 1) och 2). Förordning
(1991:1183).

Artikel 25

För utgivande av tilläggspension enligt den svenska lagstiftningen
gäller följande:

1) Den som inte är svensk medborgare tillgodoräknas pensionspoäng endast
på grund av förvärvsverksamhet under bosättning i Sverige.

2) Har någon fullgjort försäkringsperioder inom både den svenska
försäkringen för tilläggspension och den tyska pensionsförsäkringen,
skall dessa för förvärv av rätt till tilläggspension i erforderlig
omfattning sammanräknas i den mån de inte sammanfaller. Härvid likställs
tolv inom den tyska pensionsförsäkringen fullgjorda försäkringsmånader
med ett kalenderår, för vilket pensionspoäng tillgodoräknats.

3) För beräkning av tilläggspension beaktas endast försäkringsperioder
enligt den svenska lagstiftningen. Förordning (1991:1183).

Artikel 26

Övergångsbestämmelserna i svensk lagstiftning om rätt till folkpension
för svenska medborgare som är bosatta utomlands samt om beräkningen av
tilläggspension för personer som är födda före år 1924 berörs inte av
denna konvention. Förordning (1991:1183).

Kapitel 4. Familjeförmåner

Artikel 26 a

Om ett barn, som är bosatt i en av de fördragsslutande staterna, har
rätt till barnbidrag enligt lagstiftningen i båda fördragsslutande
staterna, utges barnbidrag endast av den stat, i vilken barnet är
bosatt. Förordning (1991:1183).

Artikel 26 b

Bidragsförskott enligt svensk lagstiftning utges för ett barn, som inte
är svensk medborgare, om barnet och vårdnadshavaren är bosatta i Sverige
och antingen barnet eller vårdnadshavaren vistas där sedan minst sex
månader. Förordning (1991:1183).

AVDELNING III

Övriga bestämmelser

Kapitel 1. Myndighetsbistånd och rättshjälp

Artikel 27

1. De fördragsslutande staternas försäkringsorgan, sammanslutningar av
försäkringsorgan, myndigheter och domstolar skall vid tillämpningen av
den lagstiftning som anges i artikel 2 första stycket och av denna
konvention lämna varandra ömsesidigt bistånd på samma sätt som vid
tillämpning av den för dem gällande lagstiftningen. Biståndet lämnas
kostnadsfritt. Kontantutlägg skall dock ersättas.

2. Första stycket första punkten äger motsvarande tillämpning
beträffande läkarundersökningar. Kostnader för sådana undersökningar,
resekostnader, gottgörelse för mistad arbetsförtjänst,
uppehållskostnader i samband med undersökning och andra kontantutlägg
med undantag av portokostnader ersätts av det organ som begärt
undersökningen. Kostnaderna ersätts icke, om det ligger i båda de
fördragsslutande staternas behöriga försäkringsorgans intresse att
läkarundersökningen kommer till stånd.

Artikel 28

1. Av en fördragsslutande stats domstolar meddelade verkställbara domar
liksom även av en fördragsslutande stats försäkringsorgan eller
myndigheter meddelade verkställbara beslut om avgifter och andra
fordringar på grund av socialförsäkring erkännes i den andra
fördragsslutande staten.

2. Erkännande får vägras endast om det strider mot den allmänna
ordningen i den fördragsslutande stat där domen eller beslutet åberopas.


3. Enligt första stycket erkända verkställbara domar och beslut
verkställes i den andra fördragsslutande staten. Härvid förfares i
enlighet med vad som enligt lagstiftningen i den stat, inom vars
territorium verkställandet skall ske, gäller för verkställande av i
denna stat meddelade motsvarande domar och beslut. Utskrift av domen
eller beslutet måste förses med intyg om dess verkställbarhet
(exigibilitetsklausul).

4. Har försäkringsorgan i en fördragsslutande stat fordran på oguldna
avgifter, skall vid tvångsverkställighet liksom även vid konkurs- och
förlikningsförfarande i den andra staten sådan fordran ha samma
förmånsrätt som en motsvarande fordran i denna stat.

Artikel 29

1. I en fördragsslutande stats lagstiftning föreskriven befrielse från
eller nedsättning av skatter eller avgifter, däri inbegripna konsulära
och administrativa avgifter, för handlingar eller beslut, som skall
företes i och för tillämpning av denna lagstiftning, utsträckes att
omfatta även motsvarande handlingar och beslut som skall företes i och
för tillämpningen av denna konvention eller av den i artikel 2 första
stycket angivna lagstiftningen i den andra fördragsslutande staten.

2. Beslut, som skall företes i och för tillämpningen av denna konvention
eller den i artikel 2 första stycket angivna lagstiftningen, behöver
icke förses med äkthetsbevis eller underkastas någon annan liknande
formalitet vid åberopande hos den andra fördragsslutande statens organ.

Artikel 30

I artikel 27 första stycket avsedda organ kan vid tillämpningen av den i
artikel 2 första stycket angivna lagstiftningen och av denna konvention
träda i omedelbar förbindelse med varandra och med berörda personer och
deras ombud på sitt tjänstespråk. Lagstiftning om anlitande av tolk
påverkas ej. Domar, beslut och andra handlingar kan direkt tillställas
en person som uppehåller sig inom den andra fördragsslutande statens
territorium i rekommenderad försändelse med mottagningsbevis.

Artikel 31

1. Har ansökan om förmån enligt en fördragsslutande stats lagstiftning
gjorts hos ett organ i den andra fördragsslutande staten, som är
behörigt att mottaga ansökan om en motsvarande förmån enligt den för
detta organ gällande lagstiftningen, betraktas ansökningen som gjord hos
det behöriga försäkringsorganet. Vad nu sagts äger motsvarande
tillämpning på andra ansökningar, förklaringar och besvärsskrifter.

2. Ansökningar, förklaringar och besvärsskrifter skall av det organ i
den ena fördragsslutande staten, till vilket de ingivits, ofördröjligen
vidarebefordras till den andra statens behöriga organ.

3. Ansökan om förmåner enligt den ena fördragsslutande statens
lagstiftning betraktas även som ansökan om en motsvarande förmån enligt
lagstiftningen i den andra fördragsslutande staten. Detta gäller dock
icke, om sökanden uttryckligen begär att fastställandet av rätt som
förvärvats enligt den andra fördragsslutande statens lagstiftning skall
uppskjutas och sådant fall är förhanden, att han enligt denna
fördragsslutande stats lagstiftning kan välja den tidpunkt, från vilken
förmånen skall utgå.

4. Fastställs i en av de fördragsslutande staterna en pensionsförmån
utan ansökan skall, om inte dessförinnan en uttrycklig ansökan om
motsvarande förmån har gjorts hos försäkringsorgan i den andra
fördragsslutande staten, ansökan betraktas som gjord den dag då den
pensionsförmån som skall utges utan ansökan i den första
fördragsslutande staten börjar utgå; artikel 31 tredje stycket andra
meningen berörs inte. Förordning (1991:1183).

Artikel 32

Den ena fördragsslutande statens yrkeskonsulära myndigheter i den andra
fördragsslutande staten har rätt att utan företeende av fullmakt, på
förmånsberättigads begäran, vidtaga åtgärder som behövs för att trygga
och vidmakthålla rättigheter för den förstnämnda statens medborgare.
Särskilt kan de hos organ, som avses i artikel 27 första stycket i
medborgarens intresse göra ansökningar, avge förklaringar och inlämna
besvärsskrifter.

Kapitel 2. Konventionens tillämpning och tolkning

Artikel 33

1. De behöriga myndigheterna kan överenskomma om de administrativa
åtgärder som behövs för konventionens tillämpning. De skall underrätta
varandra om ändringar och utvidgningar av den lagstiftning som anges i
artikel 2.

2. För konventionens tillämpning inrättas följande förbindelseorgan:

i Förbundsrepubliken Tyskland
för sjukförsäkringen
AOK - förbundsorganisation, Bonn,
för yrkesskadeförsäkring
de industriella yrkesföreningarnas huvudorganisation e. V., Sankt
Augustin,

för pensionsförsäkring för arbetare
delstatsförsäkringsanstalten Schleswig--Holstein, Lübeck,

för pensionsförsäkring för tjänstemän
förbundsförsäkringsanstalten för tjänstemän, Berlin,

för pensionsförsäkring för gruvarbetare
förbundsgruvarbetarorganisationen, Bochum,

för tilläggsförsäkringen för gruvarbetare
delstatsförsäkringsanstalten för Saarlandet, Saarbrücken;

för barnbidrag

centralförvaltningen vid förbundsanstalten för arbetsmarknadsfrågor
(barnbidragskassan), Nürnberg;

i Konungariket Sverige
riksförsäkringsverket, Stockholm. Förordning (1991:1183).

Artikel 34

Kontantförmåner kan av en fördragsslutande stats försäkringsorgan med
befriande verkan utges till en person, som uppehåller sig inom den andra
fördragsslutande statens territorium, i denna stats valuta. I
förhållandet mellan försäkringsorganet och den till förmånen berättigade
gäller för omräkningen den dags kurs som lagts till grund för
kontantförmånens överförande. Ett försäkringsorgans utbetalningar till
ett försäkringsorgan i den andra fördragsslutande staten skall ske i den
sistnämnda statens valuta. Ett försäkringsorgans utbetalningar till ett
försäkringsorgan i den andra fördragsslutande staten i fall som avses i
artikel 28 skall ske i den förstnämnda statens valuta.

Artikel 35

1. Har en fördragsslutande stats försäkringsorgan felaktigt utgivit
kontantförmåner, kan det felaktigt utbetalade beloppet för
försäkringsorganets räkning avdragas från en motsvarande förmån enligt
den andra fördragsslutande statens lagstiftning.

2. Har en fördragsslutande stats försäkringsorgan utgivit förskott
avseende en förmån enligt den andra fördragsslutande statens
lagstiftning, skall det utbetalade beloppet avdragas från förmånen för
försäkringsorganets räkning.

3. Är någon enligt en fördragsslutande stats lagstiftning berättigad
till en kontantförmån för tid, för vilken han eller hans
familjemedlemmar erhållit förmåner från ett socialhjälpsorgan i den
andra fördragsslutande staten, skall denna kontantförmån på begäran av
det ersättningsberättigade socialhjälpsorganet innehållas för dettas
räkning som om detta organ var ett socialhjälpsorgan med säte inom den
förstnämnda statens territorium.

Artikel 36

1. Tvister mellan de båda fördragsslutande staterna om konventionens
tolkning eller tillämpning skall såvitt möjligt biläggas genom de
behöriga myndigheterna.

2. Kan en tvist icke biläggas på detta sätt, hänskjutes den på begäran
av en fördragsslutande stat till en skiljedomstol.

3. Skiljedomstol bildas för varje särskilt fall genom att var och en av
de fördragsslutande staterna utser en medlem och dessa båda medlemmar
enar sig om en medborgare i en tredje stat som ordförande, vilken utses
av de båda fördragsslutande staternas regeringar. Medlemmarna utses inom
två månader och ordföranden inom tre månader från det den ena
fördragsslutande staten meddelat den andra att den ämnar underställa
tvisten en skiljedomstol.

4. Om de i tredje stycket angivna fristerna icke iakttages, kan i brist
på annan överenskommelse var och en av de fördragsslutande staterna
hänvända sig till presidenten för den europeiska domstolen för mänskliga
rättigheter med begäran om erforderliga personers utseende. Är
presidenten medborgare i en av de fördragsslutande staterna eller är han
av annan anledning förhindrad, skall personerna utses av
vicepresidenten. Är även vicepresidenten medborgare i en av de
fördragsslutande staterna eller är även han förhindrad, skall personerna
utses av den till rangen därefter främste medlemmen av domstolen, som
icke är medborgare i någon av de fördragsslutande staterna.

5. Skiljedomstolen träffar sitt avgörande genom majoritetsbeslut på
grundval av föreliggande fördrag mellan parterna och allmän folkrätt.
Dess beslut är bindande. Var och en av de fördragsslutande staterna bär
kostnaderna för sin medlem och för sitt deltagande i förfarandet inför
skiljedomstolen. Kostnaderna för ordföranden och övriga kostnader bärs
av de fördragsslutande staterna till lika delar. Skiljedomstolen kan
besluta om annan kostnadsreglering. I övrigt reglerar skiljedomstolen
själv sitt förfarande.

AVDELNING IV

Övergångs- och slutbestämmelser

Artikel 37

1. Denna konvention grundar ingen rätt till förmåner för tid före dess
ikraftträdande.

2. Vid denna konventions tillämpning beaktas även före ikraftträdandet
inträffade omständigheter av betydelse enligt de fördragsslutande
staternas lagstiftningar.

3. Tidigare avgöranden hindrar icke konventionens tillämpning.

4. Pensioner som fastställts före denna konventions ikraftträdande kan
med beaktande av konventionen av försäkringsorgan självmant omprövas
utan ansökan. I sådana fall betraktas, utan hinder av artikel 31 andra
stycket, den dag då försäkringsorganet inleder sitt förfarande som dag
för ansökan enligt den andra fördragsslutande statens lagstiftning.

5. Skulle omprövning enligt fjärde stycket innebära att pension ej skall
utgå eller att pension skall utgå med lägre belopp än det som senast
utbetalats för tid före denna konventions ikraftträdande, skall
pensionen alltjämt utgå med samma belopp som förut.

Artikel 38

Det bifogade slutprotokollet utgör en beståndsdel av denna konvention.

Artikel 39

Denna konvention gäller även för Land Berlin, såvida icke
Förbundsrepubliken Tysklands regering till Konungariket Sveriges
regering avger en motsatt förklaring inom tre månader efter denna
konventions ikraftträdande.

Artikel 40

1. Denna konvention skall ratificeras. Ratifikationshandlingarna skall
så snart som möjligt utväxlas i Bonn.

2. Denna konvention träder i kraft första dagen i den andra månaden
efter utgången av den månad, under vilken ratifikationshandlingarna
utväxlas.

Artikel 41

1. Konventionen ingås för obestämd tid. Var och en av de
fördragsslutande staterna kan med iakttagande av tre månaders
uppsägningstid uppsäga den till utgången av ett kalenderår.

2. Träder konventionen på grund av uppsägning ur kraft, skall dess
bestämmelser gälla beträffande förmån vartill rätt förvärvats
dessförinnan. Lagstiftning som inskränker rätten till förmån för den som
vistas utomlands eller föreskriver innehållande eller indragning av
förmån i sådant fall tillämpas ej beträffande förmån som nyss sagts.

TILL BEVIS HÄROM har undertecknade, därtill befullmäktigade av sina
regeringar, undertecknat denna konvention och försett den med sina
sigill.

SOM SKEDDE I STOCKHOLM den 27 februari 1976 i två originalexemplar,
vartdera på svenska och tyska språken, vilka båda texter äger lika
vitsord.

För Konungariket Sverige
Sven Aspling

För Förbundsrepubliken Tyskland
Dietrich Stoecker
Walter Arendt

Bilaga 2

Slutprotokoll
till konvention mellan Konungariket Sverige och Förbundsrepubliken
Tyskland om social trygghet

Vid undertecknandet av den denna dag mellan Konungariket Sverige och
Förbundsrepubliken Tyskland ingångna konventionen om social trygghet har
de båda fördragsslutande staternas befullmäktigade ombud förklarat sig
eniga om följande:

1. Till artikel 2:

a) Konventionens avdelning II kapitel 3 tillämpas icke på den i
Förbundsrepubliken Tyskland gällande tilläggsförsäkringen för
gruvarbetare och åldershjälpen för lantbrukare,

b) Om enligt en fördragsslutande stats lagstiftning förutsättningarna
är uppfyllda för tillämpning av både denna konvention och en annan
konvention eller en överstatlig bestämmelse, skall denna
fördragsslutande stats försäkringsorgan vid konventionens tillämpning
bortse från den andra konventionen eller den överstatliga
bestämmelsen.

c) Konventionens artikel 2 andra stycket och bestämmelsen under
punkten b härovan tillämpas icke på lagstiftning om social trygghet
som för Förbundsrepubliken Tysklands del följer av mellanstatlig
överenskommelse eller av överstatlig rätt eller som avser
tillämpningen av sådan överenskommelse eller rätt i den mån
lagstiftningen innehåller särskild reglering av
försäkringsförpliktelser (Versicherungslastregelungen).

2. Till artikel 3:

a) Särskild reglering av försäkringsförpliktelser
(Versicherungslastregelungen) i överenskommelse, som
Förbundsrepubliken Tyskland ingått med annan stat berörs ej.

b) En fördragsslutande stats lagstiftning om säkerställande av
försäkrades och arbetsgivares medverkan i organ för försäkringsorgans
och sammanslutningars självförvaltning och i den dömande verksamheten
på den sociala trygghetens område berörs ej.

c) Svenska medborgare som är bosatta utanför Förbundsrepubliken
Tysklands territorium är berättigade till frivillig försäkring inom
den tyska pensionsförsäkringen, om de med laga verkan erlagt avgifter
för minst 60 månader till denna eller var berättigade till frivillig
försäkring på grund av övergångsbestämmelser som var i kraft före den
19 oktober 1972. Detta gäller även för sådana inom Sveriges
territorium bosatta flyktingar och statslösa som avses i artikel 3
andra stycket b och c.

3. Till artikel 4:

a) Den tyska lagstiftningen om utgivande av förmåner för medicinsk,
yrkesmässig och kompletterande rehabilitering genom försäkringsorgan
för pensionförsäkringen berörs ej.

b) För personer bosatta i Sverige gäller inte artikel 4 första stycket i
konventionen i fråga om pension enligt tysk lagstiftning vid oförmåga
att arbeta inom visst yrke, oförmåga att förvärvsarbeta eller nedsatt
förmåga att arbeta i gruva, när oförmågan eller nedsättningen även har
sin grund i förhållande på arbetsmarknaden. Förordning (1991:1183).


4. Till artiklarna 4 och 21:

Den tyska lagstiftningen om förmåner

på grund av yrkesskada, vid vars inträffande den skadade icke var
försäkrad enligt tysk förbundsrätt,

på grund av försäkringsperioder, som icke fullgjorts enligt tysk
förbundsrätt, berörs ej.

4 a. Till artikel 5:

Tysk lagstiftning om sjukförsäkring för studerande gäller för studerande
som är inskrivna vid statlig eller statligt erkänd högskola inom
Förbundsrepubliken Tysklands territorium. Detta gäller dock inte i fall
som avses under nummer 8 b. Förordning (1991:1183).

4 b. Till artikel 6:

För arbetstagare som är sysselsatta av en offentlig arbetsgivare gäller
artikel 6 även i fråga om en längre utsändningstid än 24
kalendermånader. Förordning (1991:1183).

5. Till artikel 6--10:

Omfattas en person enligt artiklarna 6-10 av lagstiftningen i en
fördragsslutande stat som om han var sysselsatt inom dess territorium,
anses denna person liksom hans medföljande familjemedlemmar, såvida
dessa inte utövar någon sysselsättning, även vara bosatta inom denna
fördragsslutande stats territorium. Första meningen gäller inte i fråga
om den tyska lagstiftningens bestämmelser om beaktande av perioder med
vård av barn inom den lagstadgade pensionsförsäkringen. Förordning
(1991:1183).

6. Till artikel 9:

a) Personer som avses i de i artikel 9 angivna bestämmelserna omfattas,
om de är sysselsatta i Sverige och är tyska medborgare, av den tyska
lagstiftningen som om de var sysselsatta i Förbundsrepubliken
Tyskland. De betraktas som sysselsatta på den ort, där den tyska
behöriga myndigheten har sitt säte.

b) Om en person som avses i punkten a ovan var bosatt inom Sveriges
territorium före sysselsättningens början, kan han inom tre månader
efter sysselsättningens början välja att omfattas av den svenska
lagstiftningen. Lagstiftningen skall tillämpas från och med den dag
valet tillkännagivits.

c) Familjemedlemmar till en person som genom de i artikel 9 nämnda
konventionerna är befriad från försäkringstillhörighet i Sverige, skall
om de blir sysselsatta i Sverige av en där bosatt arbetsgivare, vid
tillämpning av svensk lagstiftning behandlas som om de även var bosatta
inom Sveriges territorium. Förordning (1991:1183).

7. Till artikel 11:

a) Vid tillämpning av den svenska lagstiftningen likställs tysk
pension med svensk tilläggspension.

b) Vid sammanträffande av pension enligt den tyska lagstiftningen om
pensionsförsäkring med livränta enligt den svenska lagstiftningen om
yrkesskadeförsäkring beaktas vid tillämpning av den tyska
lagstiftningen endast det beräkningsunderlag som gäller för den tyska
pensionens beräkning.

c) Artikel 11 berör inte den tyska lagstiftningen om återbetalning av
avgifter från den lagstadgade pensionsförsäkringen när det är fråga om
personer som inte anges i artikel 3 andra stycket eller om personer som
anges i artikel 3 andra stycket och som inte omfattas av den svenska
lagstiftningen om försäkring för tilläggspension. Förordning
(1991:1183).

8. Till artikel 12:

a) Bosätter sig någon som har varit försäkrad enligt den svenska
lagstiftningen inom Förbundsrepubliken Tysklands territorium, har han
rätt till frivillig fortsättningsförsäkring enligt den tyska
lagstiftningen. Därvid likställs upphörande av inskrivning hos svensk
allmän försäkringskassa med avslutandet av försäkringspliktig
sysselsättning enligt den tyska lagstiftningen. Försäkringen
fortsättes vid den för bosättningsorten behöriga allmänna
ortssjukkassan. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning på personer,
vilkas rätt till vidareförsäkring härleder sig från en annan persons
försäkring.

b) För rätt till frivillig vidareförsäkring enligt den tyska
lagstiftningen om sjukförsäkring skall försäkringsperioder som
fullgjorts enligt de båda fördragsslutande staternas lagstiftningar
sammanräknas i den mån de ej sammanfaller.

c) Artikel 12 äger motsvarande tillämpning på förmåner, som enligt den
tyska lagstiftningen utges efter skönsmässig prövning av ett
försäkringsorgan.

8 a. Till artikel 13:

Tandvårdsförmåner utges under tillfällig vistelse inom Sveriges
territorium oberoende av personens ålder. Förordning (1991:1183).

8 b. Till artikel 14:

Artikel 14 gäller även för studerande som är inskrivna vid statlig eller
statligt erkänd högskola inom Förbundsrepubliken Tysklands territorium,
om de är familjemedlemmar till en person, som är bosatt i Sverige och
som är försäkrad enligt svensk lagstiftning. Förordning (1991:1183).

9. Till artikel 15:

a) Skall enligt första stycket andra punkten den tyska lagstiftningen
tillämpas, utges icke avgiftstillskott för pensionstagares
sjukförsäkring.

b) I den mån personer, som uppbär pensioner från den tyska
pensionsförsäkringen, intill konventionens ikraftträdande var bosatta
inom Sveriges territorium och var berättigade till avgiftstillskott
enligt den tyska lagstiftningen om pensionstagares sjukförsäkring,
kvarstår denna rätt så länge de fortsätter att vara bosatta inom
Sveriges territorium.

c) Vid tillämpningen av första stycket andra punkten skall en pension,
som utges enligt den svenska lagstiftningen om folkpension eller
tilläggspension, betraktas som pension från pensionsförsäkringen för
arbetare.

10. Till artikel 16 tredje stycket och artikel 20 femte stycket:

a) Är någon enligt den tyska lagstiftningen med beaktande av
konventionen berättigad till förmåner för en skada, för vilken han
enligt annan tysk rätt kan kräva ersättning av tredje man, övergår
detta krav i den mån den tyska lagstiftningen medger detta till det
försäkringsorgan som utger förmånerna.

b) När en längre tids erfarenheter föreligger om tillämpningen av
artikel 16 tredje stycket och artikel 20 femte stycket prövar de
fördragsslutande staterna gemensamt, om kostnaderna för förmåner som
avses i dessa bestämmelser skall regleras på annat sätt. De båda
fördragsslutande staterna skall så långt möjligt fastställa dessa
kostnader och tidigast från och med år 1990 på förslag av en av de
fördragsslutande staterna ta upp förhandlingar om en annan
kostnadsreglering. Förordning (1991:1183).

11. Till artikel 17:

Kontantförmåner enligt svensk lagstiftning på grund av sjukdom, som
inträffar inom Förbundsrepubliken Tysklands territorium, utges endast
för den tid, för vilken sjukdom styrks genom läkarintyg. För försäkrade,
som vid tiden för insjuknandet är sysselsatta inom Förbundsrepubliken
Tysklands territorium eller hör till besättningen på ett fartyg som för
svensk flagg, gäller dock samma bestämmelser som vid insjuknande inom
Sveriges territorium. Förordning (1991:1183).

12. Till artikel 18:

Inverkar enligt den tyska lagstiftningen en pension från
pensionsförsäkringen på storleken av förmån från
yrkesskadeförsäkringen, medför en motsvarande pension som åtnjuts
enligt den svenska lagstiftningen samma verkan.

13. Till artikel 20:

a) I det i andra stycket angivna tyska försäkringsorganets ställe kan
förmånen utges av det försäkringsorgan för den tyska
yrkesskadeförsäkringen, som skulle vara behörigt om beslut om rätt till
förmånen fattades enligt den tyska lagstiftningen. Utan hinder av
artikel 20 andra stycket i konventionen och vad som sagts i föregående
mening skall sjukvårdsförmåner i Förbundsrepubliken Tyskland endast
utges av det tyska försäkringsorganet för yrkesskadeförsäkring så snart
enligt tysk lagstiftning en ordning träder i kraft, enligt vilken
sjukvårdsförmåner till en person som är försäkrad hos en tysk sjukkassa
enbart skall utges av ett försäkringsorgan för yrkesskadeförsäkring.

b) Behörigt organ för åtgärder som avses i tredje stycket är inom
Förbundsrepubliken Tysklands territorium yrkesskadeförsäkringens
försäkringsorgan och inom Konungariket Sveriges territorium
arbetsmarknadsstyrelsen. Förordning (1991:1183).

14. Till artikel 22:

a) Den svenska lagstiftning som avses i artikel 22 är lagstiftningen om
försäkring för tilläggspension.

b) Vid tillämpning av artikel 22 första stycket likställs följande
perioder med försäkringsperioder som kan tillgodoräknas enligt den
svenska lagstiftningen:

1. Kalenderår varunder någon efter fyllda 16 år varit bosatt inom
Sveriges territorium före år 1960, i den mån för personen i fråga för
dessa år beräknats till svensk statlig inkomstskatt taxerad inkomst.

2. Kalenderår före 1974, för vilka sjömansskatt enligt svensk rätt har
erlagts.

c) För utgivande av förmånstillägg enligt den tyska lagstiftningen om
pensionsförsäkring för gruvarbetare beaktas inte försäkringsperioder som
kan tillgodoräknas enligt den svenska lagstiftningen.

d) Artikel 22 första stycket har inom den tyska pensionsförsäkringen
motsvarande tillämpning med avseende på förmåner, som utges efter
försäkringsorganets skönsmässiga bedömning.

e) Vid tillämpning av den tyska lagstiftningen om beräkning av pension,
särskilt den högre värderingen av avgiftsperioder för fullgörande av ett
bestämt minsta antal försäkringsår, beaktas inte svenska
försäkringsperioder.

f) Vid tillämpning av sådan tysk lagstiftning, som gör rätt till pension
vid oförmåga att arbeta inom visst yrke, oförmåga att förvärvsarbeta
eller nedsatt förmåga att arbeta i gruva beroende av att vissa
obligatoriska avgifter erlagts inom en fastställd tidsperiod före
pensionsfallets inträffande och som vid fastställandet av denna
tidsperiod föreskriver att vissa tider inte medräknas, gäller detta även
för motsvarande tider, under vilka förtidspension eller ålderspension
eller förmåner vid sjukdom eller arbetsskada (förutom livräntor)
utbetalas enligt svensk lagstiftning eller förmåner vid arbetslöshet
utbetalas enligt den svenska lagstiftningen om arbetslöshetsförsäkring
och kontant arbetsmarknadsstöd, ävensom för motsvarande tider med vård
av barn i Sverige.

g) Träder enligt den tyska lagstiftningen en reglering i kraft om
proportionell värdering av antagandetid och proportionellt
tilläggsbelopp till barnpension, gäller inte artikel 22 femte och
sjätte styckena för fall, på vilken denna reglering skall tillämpas.
Förordning (1991:1183).

15. Till artikel 24 första stycket:

På tysk medborgare skall med avseende på bosättning inom och
utom Sverige och därmed sammanhängande sakförhållanden
tillämpas den svenska lagstiftning, som gäller vid ikraftträdandet
av tilläggsöverenskommelsen. Senare gynnsammare lagstiftning
berörs inte. Förordning (1991:1183).

15. Till artikel 25:

a) Understiger i fall, då makar båda är berättigade till folkpension,
pensionernas sammanlagda belopp den pension som skulle tillkomma en av
makarna om endast denne var pensionsberättigad, förhöjes pensionerna
med skillnadsbeloppet. Detta fördelas proportionellt mellan de bägge
pensionerna.

b) Villkoret om rätt till tilläggspension enligt första stycket skall
anses vara uppfyllt om för personen i fråga eller, när fråga är om
änke- eller barnpension, för den avlidne beräknats till svensk statlig
inkomstskatt taxerad inkomst för år före år 1960, dock under
förutsättning att antalet sådana år, om så erfordras sammanlagt med år
för vilka pensionspoäng tillgodoräknats inom försäkringen för
tilläggspension liksom med försäkringstider i den tyska
pensionsförsäkringen, uppgår till minst tre. Härvid likställes tolv
inom den tyska pensionsförsäkringen fullgjorda försäkringsmånader med
ett år för vilket till svensk statlig inkomstskatt taxerad inkomst
beräknats.

c) Med år, för vilka pensionspoäng tillgodoräknats inom försäkringen
för tilläggspension, likställes vid tillämpning av bestämmelserna i
första stycket om folkpensionens beräkning år före år 1960, för vilka
beräknats till svensk statlig inkomstskatt taxerad inkomst.

d) Gör någon anspråk på pension med åberopande av bestämmelserna under
b eller c härovan, skall han i den mån så erfordras styrka att
förutsättningarna för pensionsrätt föreligger.

16. Till avdelning II kapitel 4:

Om ett barn har rätt till bidragsförskott enligt svensk lagstiftning
endast med beaktande av nummer 5, är rätt till bidragsförskott
enligt tysk lagstiftning utesluten. Förordning (1991:1183).

16. Till artikel 26:

a) Lagstiftningen om beräkning av tilläggspension för svenska
medborgare, som är födda före år 1924, berörs ej.

b) Lagstiftningen om tillgodoräkning av pensionspoäng för utländsk
medborgare på grund av anställning ombord på svenskt handelsfartyg
berörs ej.

17. Konventionen berör icke sådana bestämmelser i tysk lagstiftning
som innebär förmånligare regler för personer som tillfogats skada till
följd av sin politiska hållning eller på grund av ras, tro eller
världsåskådning.

SOM SKEDDE I STOCKHOLM den 27 februari 1976 i två originalexemplar,
vartdera på svenska och tyska språken, vilka båda texter äger lika
vitsord.

För Konungariket Sverige
Sven Aspling

För Förbundsrepubliken Tyskland
Dietrich Stoecker
Walter Arendt


Övergångsbestämmelser

1991:1183

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1991.

De nya bestämmelserna gäller även för Land Berlin, såvida inte den tyska
regeringen till den svenska regeringen avger en förklaring om motsatsen
inom tre månader efter ikraftträdandet.