Förordning (2015:922) om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton

1 § Denna förordning gäller vid sådant utbyte av upplysningar
som avses i lagen (2015:912) om automatiskt utbyte av
upplysningar om finansiella konton.

2 § Uppgifterna som avses i 2 § lagen (2015:912) om
automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton ska
överföras till de behöriga myndigheterna i
rapporteringspliktiga jurisdiktioner snarast möjligt, men
senast den 30 september kalenderåret efter det kalenderår som
uppgifterna avser.

3 § Skatteverket ska ingå överenskommelser med de behöriga 
myndigheterna i deltagande stater och jurisdiktioner om hur 
det automatiska utbytet av upplysningar ska genomföras och om 
formerna för annan kommunikation mellan Skatteverket och de 
behöriga myndigheterna i andra deltagande stater och 
jurisdiktioner.

Skatteverket ska arbeta med de behöriga myndigheterna i andra 
stater och jurisdiktioner för att enas om en eller flera 
metoder för dataöverföring, inklusive krypteringsstandarder, 
i syfte att åstadkomma största möjliga standardisering och 
minsta möjliga komplexitet samt att minimera kostnaderna. 
Skatteverket ska meddela dessa metoder till sekretariatet vid 
det koordineringsorgan som avses i artikel 24.3 i bilaga 1 
till lagen (1990:313) om Europaråds- och OECD-konventionen om 
ömsesidig handräckning i skatteärenden.

Skatteverket ska meddela koordineringsorganets sekretariat 
när lämpliga åtgärder vidtagits för att säkerställa att 
nödvändiga krav på sekretess och datasäkerhet är uppfyllda 
och bifoga det besvarade frågeformulär om sekretess och 
datasäkerhet som ska ingå i bilaga D till det multilaterala 
avtalet mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av 
upplysningar om finansiella konton som undertecknades den 29 
oktober 2014. 

Om det uppstår svårigheter i samband med genomförandet av det 
avtal som avses i tredje stycket, får Skatteverket begära att 
samråd hålls med behöriga myndigheter i en eller flera andra 
stater eller jurisdiktioner så att lämpliga åtgärder kan 
vidtas för att säkerställa att avtalet uppfylls. Om 
Skatteverket begär samråd ska verket säkerställa att 
koordineringsorganets sekretariat på lämpligt sätt 
underrättas om åtgärder som utformats. Förordning (2016:20).

4 § Skatteverket ska kontrollera att de rapporteringsskyldiga
finansiella instituten tillämpar de granskningsprocedurer som
framgår av lagen (2015:911) om identifiering av
rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av
upplysningar om finansiella konton och att de lämnar
kontrolluppgifter i enlighet med 22 b kap.
skatteförfarandelagen (2011:1244).

Skatteverket ska underrätta Finansinspektionen när

1. Skatteverket beslutar att förelägga ett
rapporteringsskyldigt finansiellt institut som inte fullgjort
sin skyldighet att lämna kontrolluppgifter enligt 22 b kap.
skatteförfarandelagen att fullgöra skyldigheten, eller

2. det finns skäl att tro att ett rapporteringsskyldigt
finansiellt institut inte har fullgjort sina skyldigheter
enligt lagen (2015:911) om identifiering av
rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av
upplysningar om finansiella konton eller 22 b kap.
skatteförfarandelagen.

5 § Med deltagande jurisdiktion avses vid tillämpning av 
lagen (2015:912) om automatiskt utbyte av upplysningar om 
finansiella konton och lagen (2015:911) om identifiering av 
rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av 
upplysningar om finansiella konton en sådan stat eller 
jurisdiktion som anges i avsnitt A i bilagan till denna 
förordning. Därutöver avses en sådan stat eller jurisdiktion 
med vars behöriga myndighet Skatteverket har ingått en 
överenskommelse om automatiskt utbyte av upplysningar om 
finansiella konton med stöd av 16 § första stycket 
förordningen (1990:320) om ömsesidig handräckning i 
skatteärenden.

Med rapporteringspliktig jurisdiktion avses vid tillämpning 
av lagen (2015:912) om automatiskt utbyte av upplysningar om 
finansiella konton och lagen (2015:911) om identifiering av 
rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av 
upplysningar om finansiella konton en sådan stat eller 
jurisdiktion som anges i avsnitt B i bilagan till denna 
förordning. Därutöver avses en sådan stat eller jurisdiktion 
med vars behöriga myndighet Skatteverket har ingått en 
överenskommelse om automatiskt utbyte av upplysningar om 
finansiella konton med stöd av 16 § första stycket 
förordningen (1990:320) om ömsesidig handräckning i 
skatteärenden. Detta gäller dock endast om överenskommelsen 
är gällande och innebär att Skatteverket ska överföra 
upplysningar om finansiella konton till den andra statens 
eller jurisdiktionens behöriga myndighet. 
Förordning (2016:1236).


Övergångsbestämmelser

2015:922

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016.

2. Bestämmelserna i 2 § tillämpas första gången kalenderåret
2017 avseende uppgifter som gäller kalenderåret 2016.

2017:954

1. Denna förordning träder i kraft den 1 december 2017.

2. Förordningen tillämpas första gången på uppgifter som 
avser kalenderåret 2017.

2018:1540

1. Denna förordning träder i kraft den 18 september 2018.

2. Förteckning B i den nya lydelsen tillämpas första gången 
på uppgifter som avser kalenderåret 2017.

3. Förteckning A i den nya lydelsen tillämpas första gången 
på uppgifter som avser kalenderåret 2018.

2019:150

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2019.

2. Förteckning A i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2019.

3. Förteckning B i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2018.

4. Förteckning B i den nya lydelsen får tillämpas även på 
uppgifter som avser kalenderåret 2017.

2020:47

1. Denna förordning träder i kraft den 4 mars 2020.

2. Förteckning A i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2020.

3. Förteckning B i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2019.

4. Förteckning B i den nya lydelsen får tillämpas även på 
uppgifter som avser kalenderåret 2018.

2020:760

1. Denna förordning träder i kraft den 16 september 2020.

2. Förteckning A i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2020.

3. Förteckning B i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2019.

2021:837

1. Denna förordning träder i kraft den 15 september 2021.

2. Förteckning A i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2021.

3. Förteckning B i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2020.

2022:293

1. Denna förordning träder i kraft den 24 maj 2022.

2. Förteckning A i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2022.

2022:1417

1. Denna förordning träder i kraft den 15 september 2022.

2. Förteckning A i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2022.


Bilaga 

A. Deltagande jurisdiktioner

Följande stater och jurisdiktioner är deltagande 
jurisdiktioner.

- Albanien

- Andorra

- Anguilla

- Antigua och Barbuda

- Argentina

- Aruba

- Australien

- Azerbajdzjan

- Bahamas

- Bahrain

- Barbados

- Belgien

- Belize

- Bermuda

- Bonaire, Sint Eustatius och Saba

- Brasilien

- Brittiska Jungfruöarna

- Brunei

- Bulgarien

- Caymanöarna

- Chile

- Colombia

- Cooköarna

- Costa Rica

- Curacao

- Cypern

- Danmark

- Dominica

- Ecuador

- Estland

- Finland

- Frankrike

- Färöarna

- Förenade Arabemiraten

- Förenade kungariket

- Ghana

- Gibraltar

- Grekland

- Grenada

- Grönland

- Guernsey

- Hong Kong

- Indien

- Indonesien

- Irland

- Island

- Isle of Man

- Israel

- Italien

- Jamaica

- Japan

- Jersey

- Kanada

- Kazakstan

- Kenya

- Kina

- Kroatien

- Kuwait

- Lettland

- Libanon

- Liechtenstein

- Litauen

- Luxemburg

- Macao

- Malaysia

- Maldiverna

- Malta

- Marshallöarna

- Mauritius

- Mexiko

- Monaco

- Montserrat

- Nauru

- Nederländerna

- Nigeria

- Niue

- Norge

- Nya Kaledonien

- Nya Zeeland

- Oman

- Pakistan

- Panama

- Peru

- Polen

- Portugal

- Qatar

- Rumänien

- Saint Kitts och Nevis

- Saint Lucia

- Saint Vincent och Grenadinerna

- Samoa

- San Marino

- Saudiarabien

- Schweiz

- Seychellerna

- Singapore

- Sint Maarten

- Slovakien

- Slovenien

- Spanien

- Sverige

- Sydafrika

- Sydkorea

- Thailand

- Tjeckien

- Turkiet

- Turks- och Caicosöarna

- Tyskland

- Ungern

- Uruguay

- Vanuatu

- Österrike

B. Rapporteringspliktiga jurisdiktioner

Följande stater och jurisdiktioner är rapporteringspliktiga 
jurisdiktioner.

- Albanien

- Andorra

- Antigua och Barbuda

- Argentina

- Aruba

- Australien

- Azerbajdzjan

- Barbados

- Belgien

- Bonaire, Sint Eustatius och Saba

- Brasilien

- Bulgarien

- Chile

- Colombia

- Cooköarna

- Costa Rica

- Curacao

- Cypern

- Danmark

- Ecuador

- Estland

- Finland

- Frankrike

- Färöarna

- Förenade kungariket

- Ghana

- Gibraltar

- Grekland

- Grenada

- Grönland

- Guernsey

- Hong Kong

- Indien

- Indonesien

- Irland

- Isle of Man

- Island

- Israel

- Italien

- Jamaica

- Japan

- Jersey

- Kanada

- Kazakstan

- Kenya

- Kina

- Kroatien

- Lettland

- Liechtenstein

- Litauen

- Luxemburg

- Malaysia

- Maldiverna

- Malta

- Mauritius

- Mexiko

- Monaco

- Nederländerna

- Nigeria

- Norge

- Nya Zeeland

- Pakistan

- Panama

- Peru

- Polen

- Portugal

- Rumänien

- Saint Kitts och Nevis

- Saint Lucia

- San Marino

- Saudiarabien

- Schweiz

- Seychellerna

- Singapore

- Slovakien

- Slovenien

- Spanien

- Sydafrika

- Sydkorea

- Thailand

- Tjeckien

- Turkiet

- Tyskland

- Ungern

- Uruguay

- Österrike
Förordning (2024:657).