Lag (2014:52) om infrastrukturavgifter på väg

Tillämpningsområde

1 § Denna lag gäller

1. infrastrukturavgifter på allmänna vägar utom färjor, och

2. infrastrukturavgifter för tunga godsfordon på enskilda
vägar som ingår i TEN-T-vägnätet i Sverige eller som är
motorvägar.

Lagen gäller dock inte infrastrukturavgifter som avses i
första stycket 1 om avgifterna omfattas av krav på
differentiering utifrån EURO-utsläppsklass enligt 10 §.

2 § För färd på vägar som ingår i TEN-T-vägnätet i Sverige
eller på andra motorvägar får infrastrukturavgifter tas ut
för fordon som omfattas av lagen (1997:1137) om vägavgift för
vissa tunga fordon, dock endast för användandet av ett
vägavsnitt i form av en bro eller en tunnel eller en väg
genom ett bergspass.

Definitioner

3 § I denna lag betyder

avgiftssystem: ett tekniskt och administrativt system som
används för uttag av infrastrukturavgifter på ett vägavsnitt,

EURO-utsläppsklass: en sådan utsläppsklass för ett fordon som
avses i bilaga 0 till Europaparlamentets och rådets direktiv
1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga
godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, senast
ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv
2011/76/EU, och 31 § avgasreningslagen (2011:318),

infrastrukturavgift: en distansbaserad avgift som tas ut för
att täcka kostnader för uppförande, drift, underhåll och
utveckling av ett vägavsnitt med tillhörande avgiftssystem,

prioriterade projekt av europeiskt intresse: de vägavsnitt i
Sverige som anges i bilaga III till Europaparlamentets och
rådets beslut nr 661/2010/EU av den 7 juli 2010 om unionens
riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska
transportnätet (omarbetning),

TEN-T-vägnätet: det vägnät som definieras i bilaga I, avsnitt
2 till Europaparlamentets och rådets beslut nr 661/2010/EU
och som illustreras med hjälp av kartor eller beskrivs i
bilaga II till beslutet,

tungt godsfordon: ett motorfordon eller en ledad
motorfordonskombination som har en totalvikt över 3 500
kilogram och som är avsedd för eller används för
godstransport på väg,

vägavsnitt: en avgränsad del av infrastrukturen.

I övrigt har de termer som används i denna lag samma
betydelse som i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner och
förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner.

Avgiftssystemet

4 § Infrastrukturavgifter ska tas ut och drivas in på ett
sätt som påverkar trafikflödet så lite som möjligt och som
gör att normal trafiksäkerhetsstandard upprätthålls.

Ett avgiftssystem får inte medföra omotiverade nackdelar för
användare som inte regelbundet använder vägnätet. Om
avgiftssystemet kräver användning av fordonsutrustning som
avses i lagen (2013:1164) om elektroniska vägtullssystem, ska
den som tar ut infrastrukturavgiften se till att alla
användare kan få tillgång till sådan utrustning.
Fordonsutrustningen ska uppfylla de tekniska kraven i nämnda
lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den
lagen.

Beräkning av infrastrukturavgifter

Kostnadsunderlag

Allmänna vägar

5 § Infrastrukturavgifter som avses i 1 § första stycket 1 ska 
bestämmas så att de totala avgiftsintäkterna inte överstiger 
kostnaderna för uppförande och utveckling av det vägavsnitt 
som avgifterna avser samt för uppförande, underhåll, drift och 
utveckling av tillhörande avgiftssystem. Endast kostnader som 
har finansierats med lån som ska återbetalas med 
infrastrukturavgifter och kostnader som ska finansieras direkt 
med intäkter från infrastrukturavgifter ska ingå i 
kostnadsunderlaget. 

Infrastrukturavgifter ska baseras på en tidsperiod som 
motsvarar infrastrukturens planerade livslängd eller en annan 
tid som inte understiger 20 år. Lag (2022:352).

6 § De kostnader som avses i 5 § första stycket ska fördelas
mellan olika kategorier av bilar utifrån deras beräknade
andelar av kostnaderna. Kostnaderna för en kategori av bilar
får på motsvarande sätt fördelas mellan olika typer av bilar
inom kategorin.

Den andel av kostnaderna enligt 5 § första stycket första
meningen som kan hänföras till respektive kategori eller typ
av bilar ska motsvara deras beräknade andel av trafiken på
vägavsnittet. Om högre kostnader för att uppföra och
underhålla infrastrukturen kan hänföras till en viss kategori
av bilar, får den andel av kostnaderna som ska bäras av den
kategorin justeras i motsvarande mån. Detsamma gäller om
högre kostnader kan hänföras till en viss typ av bil inom en
kategori. Om kostnaderna för en viss kategori av bilar, eller
en viss typ av bil inom en kategori, helt eller delvis
finansieras med andra medel än lån som ska återbetalas med
infrastrukturavgifter eller direkt med intäkter från
infrastrukturavgifter, ska de kostnader som ska bäras av den
kategorin eller typen av bil justeras i motsvarande mån.

De beräknade andelar av kostnaderna som ska hänföras till
olika kategorier och typer av bilar ska kontrolleras
regelbundet och vid behov justeras. Lag (2014:1561).

Enskilda vägar

7 § Infrastrukturavgifter som avses i 1 § första stycket 2
ska bestämmas så att de totala avgiftsintäkterna inte
överstiger den andel av kostnaderna som kan hänföras till
tunga godsfordon och som avser uppförande, underhåll, drift
och utveckling av det vägavsnitt som avgifterna avser och
tillhörande avgiftssystem. I kostnadsunderlaget får det även
ingå rimlig avkastning på kapital och en rimlig
vinstmarginal.

Infrastrukturavgifter ska baseras på en tidsperiod som
motsvarar infrastrukturens planerade livslängd eller en annan
tid som inte understiger 20 år.

8 § Den andel av kostnaderna enligt 7 § första stycket som
ska hänföras till tunga godsfordon ska motsvara deras
beräknade andel av trafiken på vägavsnittet. De tunga
godsfordonens andel av kostnaderna får på motsvarande sätt
fördelas mellan olika typer av tunga godsfordon. Om
kostnaderna för att uppföra och underhålla infrastrukturen
blir högre på grund av den tunga trafiken, får den andel av
kostnaderna som ska bäras av tunga godsfordon justeras i
motsvarande mån. Detsamma gäller om högre kostnader kan
hänföras till en viss typ av tunga godsfordon.

De tunga godsfordonens beräknade andel av kostnaderna ska
kontrolleras regelbundet och vid behov justeras.

9 § Bestämmelserna i 7 § andra stycket och 8 § gäller inte
infrastrukturavgifter som tas ut för färd på Öresundsbron, så
länge det ursprungliga avgiftssystemet på bron används och
inte ändras i väsentlig omfattning.

Differentiering av infrastrukturavgifter

10 § Infrastrukturavgifter för tunga godsfordon på vägar som
ingår i TEN-T-vägnätet i Sverige eller som är motorvägar ska
differentieras i enlighet med fordonens EURO-utsläppsklass.
Ingen avgift får vara mer än dubbelt så hög som den avgift
som tas ut för ett likvärdigt fordon som uppfyller det
strängaste utsläppskravet.

Kravet på differentiering enligt första stycket gäller inte
om

1. det allvarligt skulle skada avgiftssystemens
enhetlighet,

2. det inte är tekniskt genomförbart, eller

3. om det skulle leda till att de mest förorenande fordonen
leds bort från det berörda vägavsnittet med negativa
konsekvenser för trafiksäkerhet och folkhälsa som följd.

11 § Om uppgift om ett fordons EURO-utsläppsklass inte finns
tillgänglig när ett beslut om infrastrukturavgift ska fattas,
får infrastrukturavgift tas ut med högst det belopp som
gäller för likvärdiga fordon med utsläppsklass EURO 0.

12 § Infrastrukturavgifter som avses i 1 § första stycket 2
får differentieras beroende på tidpunkt på dagen, typ av dag
eller årstid, för att minska trängsel, minimera slitage på
infrastrukturen eller för att optimera användningen av eller
främja trafiksäkerheten på det berörda vägavsnittet, om

1. differentieringen är tydlig, offentliggjord och
tillgänglig för alla användare på lika villkor,

2. ingen avgift är mer än 175 procent högre än den
genomsnittliga avgiften för motsvarande fordon,

3. högre avgifter för att minska trängsel tas ut under högst
fem timmar per dag, och

4. differentiering för att minska trängsel innebär högre
avgiftsnivåer under perioder då många fordonspassager äger
rum och lägre avgiftsnivåer under övriga tider.

En differentiering enligt första stycket får inte utformas så
att de totala avgiftsintäkterna ökar. Om en intäktsökning
trots detta skulle uppstå ska differentieringens struktur
ändras inom två år efter utgången av det kalenderår när
intäktsökningen uppstod.

13 § Infrastrukturavgifter som avser ett prioriterat projekt
av europeiskt intresse får differentieras på annat sätt än
som anges i 10 § och 12 § första stycket för att säkra
projektets lönsamhet, om ett sådant vägavsnitt är direkt
konkurrensutsatt i förhållande till andra sätt att färdas med
ett fordon än på väg. En sådan differentiering

1. ska leda till en avgiftsstruktur som är linjär,
proportionell, offentliggjord och tillgänglig för alla
användare på lika villkor, och

2. får inte leda till att kostnader förs över på användare
som inte omfattas av differentieringen i form av höjda
avgifter.

Om infrastrukturavgifter som avses i första stycket
differentieras i syfte att minska trängsel, minimera slitage
på infrastrukturen eller för att optimera användningen av
eller främja trafiksäkerheten på det berörda vägavsnittet,
ska differentieringen ske beroende på tidpunkt på dagen, typ
av dag eller årstid.

Bestämmelserna i 12 § andra stycket ska tillämpas vid
differentiering enligt första och andra styckena.

Användningsförbud

14 § En avgiftspliktig bil får inte användas om 
infrastrukturavgift som avses i 1 § första stycket 1 eller 
avgift som har meddelats med stöd av 20 § första stycket 6 
inte har betalats inom föreskriven tid. Användningsförbud 
inträder dock först när 

1. den totala avgiftsskulden uppgår till mer än 5 000 kronor, 
och 

2. minst sex månader har gått från den dag då ett belopp 
överstigande 5 000 kronor senast skulle ha betalats. 

I den totala avgiftsskulden ska inte räknas in 

1. avgift som en tidigare ägare av bilen är skyldig att betala 
och som har beslutats efter ägarbytet,

2. avgift för vilken anstånd med betalningen gäller, eller

3. avgift som en EETS-betalningsförmedlare är skyldig att 
betala enligt 17 § lagen (2013:1164) om elektroniska 
vägtullssystem.

Användningsförbudet gäller till dess den totala avgiftsskuld 
som har lett till förbudet har betalats.

Om det finns särskilda skäl, får den myndighet som regeringen 
bestämmer medge att en viss bil får användas trots första 
stycket. Lag (2022:352).

15 § Om en bil har sålts vid en exekutiv försäljning, av ett 
konkursbo eller enligt lagen (1982:129) om flyttning av fordon 
i vissa fall får den användas av den nya ägaren även om 
infrastrukturavgift som avses i 1 § första stycket 1 eller 
avgift som har meddelats med stöd av 20 § första stycket 6, 
som en tidigare ägare är betalningsskyldig för, inte har 
betalats. Detsamma gäller för en bil som tillhör ett konkursbo 
i fråga om avgift som konkursgäldenären eller en tidigare 
ägare är betalningsskyldig för. Lag (2022:1234).

16 § Om en bil används i strid med 14 §, ska en polisman
eller bilinspektör ta hand om bilens registreringsskyltar.

Den som enligt första stycket har tagit hand om bilens
registreringsskyltar får medge att bilen förs till närmaste
lämpliga avlastningsplats eller uppställningsplats.
Lag (2014:1561).

Överklagande

17 § Beslut enligt 14 § fjärde stycket får överklagas till
allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag får
inte överklagas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2014:1561).

Personuppgiftsansvar

18 § Den som tar ut infrastrukturavgifter på vägar som avses i 
1 § första stycket 2 är personuppgiftsansvarig för den 
behandling av personuppgifter som verksamheten innebär.

I fråga om infrastrukturavgifter på vägar som avses i 1 § 
första stycket 1 finns bestämmelser om personuppgiftsansvar i 
vägtrafikdatalagen (2019:369). Lag (2019:378).

Verkställighet

19 § Om en infrastrukturavgift på allmän väg eller en avgift
som har meddelats med stöd av 20 § första stycket 6 inte
betalas i rätt tid, ska avgiften lämnas för indrivning.
Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte
behöver begäras för ringa belopp.

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om
indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får
verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

Ett beslut enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning
till lagen gäller omedelbart, om inte något annat anges i
beslutet. Lag (2014:1561).

Bemyndiganden

20 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får i fråga om vägar som avses i 1 § första stycket 1 meddela
föreskrifter om

1. vilka vägavsnitt som ska avgiftsbeläggas,

2. vilka fordon som ska omfattas av avgiftsplikt,

3. infrastrukturavgiftens storlek,

4. avgiftspliktens inträde,

5. beslut om och betalning av infrastrukturavgift, och

6. avgifter med anledning av att infrastrukturavgift inte har
betalats i rätt tid.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i
fråga om vägar som ingår i TEN-T-vägnätet i Sverige eller som
är motorvägar meddela föreskrifter om rapportering.
Lag (2014:1561).


Övergångsbestämmelser

2014:1561

1. Denna lag träder i kraft den 1 februari 2015.

2. Lagen tillämpas inte på infrastrukturavgifter som avser
passager av betalstationer som skett före ikraftträdandet.