Lag (2022:700) om särskild kontroll av vissa utlänningar

1 kap. Inledande bestämmelser

Lagens innehåll

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om särskild kontroll av 
vissa utlänningar. 

Lagens tillämpningsområde

2 § Om Säkerhetspolisen har ansökt om att en utlänning ska 
utvisas enligt 2 kap. 1 § och utlänningen har ansökt om 
uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument eller 
ställning som varaktigt bosatt i Sverige, ska ansökningarna 
handläggas tillsammans enligt denna lag. Detsamma gäller om 
utlänningen ansöker om uppehållstillstånd, statusförklaring, 
resedokument eller ställning som varaktigt bosatt i Sverige 
under handläggningen av ärendet om utvisning.

3 § En ansökan om uppehållstillstånd, statusförklaring, 
resedokument eller ställning som varaktigt bosatt i Sverige 
som görs av en utlänning som har utvisats enligt 2 kap. 1 § 
ska handläggas enligt denna lag.

Tillämpliga bestämmelser i annan författning

4 § Följande bestämmelser i utlänningslagen (2005:716) ska 
tillämpas vid handläggning enligt denna lag:

1. 4 kap. 3-4 §§ om statusförklaring och resedokument,

2. 5 kap. 1-1 b, 2 a, 3-10 a, 12-16 och 17-19 §§ om 
uppehållstillstånd, och 

3. 6 kap. 3 § om arbetstillstånd.

5 § I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 
604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för 
att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en 
ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare 
eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat 
(Dublinförordningen) finns bestämmelser om överföring av 
asylsökande som tillämpas gentemot andra EU-stater, Island, 
Norge, Schweiz och Liechtenstein.

Uttryck i lagen

6 § Med EES-medborgare och familjemedlem till EES-medborgare 
avses i denna lag detsamma som i 1 kap. 3 b § andra stycket 
och 3 a kap. 2 § utlänningslagen (2005:716).

Med flykting och alternativt skyddsbehövande avses detsamma 
som i 4 kap. 1-2 c §§ utlänningslagen.

Skyndsam handläggning

7 § Mål och ärenden enligt denna lag ska handläggas skyndsamt.

Proportionalitetsbedömning

8 § En åtgärd enligt denna lag får vidtas endast om skälen för 
åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden 
innebär för utlänningen eller för något annat motstående 
intresse.

2 kap. Utvisning och verkställighet av ett beslut om utvisning

Förutsättningar för att besluta om utvisning

1 § En utlänning får utvisas ur Sverige enligt denna lag om 
utlänningen 

1. med hänsyn till vad som är känt om hans eller hennes 
tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan antas komma 
att begå eller på annat sätt medverka till ett brott enligt 
terroristbrottslagen (2022:666), eller

2. kan utgöra ett allvarligt hot mot Sveriges säkerhet.

Vem som får ansöka och besluta om utvisning

2 § En ansökan om utvisning med stöd av 1 § görs av 
Säkerhetspolisen. Ansökan ska ges in till Migrationsverket, 
som beslutar i frågan. 

Migrationsverkets beslut kan enligt 7 kap. 1 § överklagas till 
regeringen.

3 § Om Polismyndigheten eller Migrationsverket har anledning 
att anta att förutsättningarna för ett beslut om utvisning 
enligt 1 § är uppfyllda, ska myndigheterna skyndsamt anmäla 
det till Säkerhetspolisen.

Innehållet i ett beslut om utvisning

4 § I ett beslut om utvisning ska det anges till vilket land 
utlänningen ska utvisas. Om det finns särskilda skäl, får mer 
än ett land anges i beslutet.

Beslutet ska i övrigt innehålla de anvisningar som behövs för 
att det ska kunna verkställas.

5 § Ett beslut om utvisning ska innehålla ett förbud för 
utlänningen att återvända till Sverige. 

Återreseförbudet ska gälla utan tidsbegränsning eller under 
viss tid. Om ett förbud gäller under viss tid ska utlänningen 
upplysas om att det börjar löpa den dag han eller hon lämnar 
Sverige. 

Utlänningen ska alltid upplysas om den påföljd som en 
överträdelse av återreseförbudet kan medföra enligt 8 kap. 
1 §.

Annan verkan av ett beslut om utvisning

6 § När en utlänning utvisas enligt 1 § får den beslutande 
myndigheten samtidigt återkalla en statusförklaring. Det som 
sägs om återkallelse i 4 kap. 5 b och 5 c §§ utlänningslagen 
(2005:716) ska också tillämpas vid beslutet.

När en utlänning utvisas enligt 1 § ska den beslutande 
myndigheten även återkalla ställning som varaktigt bosatt i 
Sverige. 

7 § Ett uppehållstillstånd som en utlänning har beviljats 
genom ett tidigare beslut upphör att gälla när han eller hon 
utvisas enligt denna lag.

8 § En ansökan från en utlänning om ställning som varaktigt 
bosatt i Sverige ska avslås om utlänningen utvisas eller genom 
ett tidigare beslut har utvisats enligt denna lag.

9 § Om en utlänning under handläggningen av en ansökan om 
utvisning enligt denna lag ansöker om uppehållstillstånd, ska 
handläggningen av denna ansökan avvakta prövningen av 
utvisningsfrågan om det rör sig om ett uppehållstillstånd som 
får beviljas efter inresa i Sverige enligt

1. 5 b kap. utlänningslagen (2005:716) om uppehållstillstånd 
för forskning, studier inom högre utbildning, viss praktik, 
visst volontärarbete och au pair-arbete, 

2. 6 a kap. utlänningslagen om EU-blåkort, 

3. 6 b kap. utlänningslagen om tillstånd för företagsintern 
förflyttning, ICT, eller 

4. 6 c kap. utlänningslagen om tillstånd för säsongsarbete.

Detsamma gäller om utlänningen redan har ansökt om ett sådant 
uppehållstillstånd när Säkerhetspolisen ansöker om att 
utlänningen ska utvisas enligt 1 §. 

Om utlänningen utvisas ska ansökan om uppehållstillstånd 
enligt första och andra styckena anses förfallen när 
utvisningsbeslutet får laga kraft eller det får verkställas 
ändå. Avslås yrkandet om utvisning ska ansökan om 
uppehållstillstånd handläggas enligt utlänningslagen. Om det 
är regeringen som avslår yrkandet, ska ansökan om 
uppehållstillstånd överlämnas till Migrationsverket för 
prövning.

Muntlig handläggning hos Migrationsverket vid utvisning

10 § Migrationsverket ska avgöra ett ärende om utvisning efter 
muntlig handläggning, om sådan handläggning inte är uppenbart 
obehövlig. Muntlig handläggning kan ske genom muntlig 
förhandling eller i annan form.

Verkställande myndighet

11 § Ett beslut om utvisning ska verkställas av 
Säkerhetspolisen.

Säkerhetspolisen får uppdra åt Polismyndigheten att genomföra 
verkställigheten. Det innebär dock inte att Säkerhetspolisens 
ansvar som verkställande myndighet övergår till 
Polismyndigheten. 

Till vilket land utvisningen får verkställas

12 § Ett beslut om utvisning ska verkställas genom att 
utlänningen sänds till det land eller, om flera länder har 
angetts, något av de länder som anges i beslutet.

En utlänning får alltid sändas till ett land som utlänningen 
visar kan ta emot honom eller henne.

Hinder mot att verkställa utvisning

13 § Ett beslut om utvisning får inte verkställas om det finns 
ett sådant hinder mot verkställigheten som anges i 12 kap. 1-
3 a §§ utlänningslagen (2005:716).

Inhibition och tidsbegränsat uppehållstillstånd

14 § Om det har beslutats att en utlänning ska utvisas enligt 
denna lag men det finns ett sådant hinder mot att verkställa 
utvisningen som anges i 13 §, ska den beslutande myndigheten 
förordna att beslutet tills vidare inte får verkställas 
(inhibition). Om det finns särskilda skäl får den beslutande 
myndigheten i stället bevilja utlänningen ett tidsbegränsat 
uppehållstillstånd. Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska 
gälla i högst ett år.

Detta gäller även om utvisningsbeslutet av någon annan 
särskild anledning inte bör verkställas.

15 § Har ett beslut om inhibition enligt 14 § meddelats, ska 
utvisningsbeslutet och inhibitionsbeslutet prövas på nytt när 
det finns skäl för det. 

Så länge utvisningsbeslutet fortfarande gäller, men inte har 
kunnat verkställas, ska Säkerhetspolisen till den beslutande 
myndigheten anmäla om det finns ett behov eller inte av att på 
nytt pröva utvisningsbeslutet. Anmälan ska göras före utgången 
av oktober månad varje år, med början året efter det år då 
beslutet meddelades.

16 § Om regeringen vid prövning enligt 15 § första stycket 
överväger att häva ett beslut om inhibition, ska det ansvariga 
statsrådet, eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer, 
inhämta ett yttrande från Migrationsöverdomstolen. 

I yttrandet ska Migrationsöverdomstolen särskilt ange om det 
finns hinder enligt 13 § mot att verkställa en utvisning. Om 
domstolen anser att det finns ett sådant hinder, får 
regeringen inte avvika från den bedömningen.

17 § Har utlänningen beviljats ett tidsbegränsat 
uppehållstillstånd enligt 14 § ska Migrationsverket, när 
tillståndet löper ut, pröva om det fortfarande finns ett 
sådant hinder mot att verkställa utvisningen som anges i 13 § 
eller om utvisningsbeslutet av någon annan särskild anledning 
fortsatt inte bör verkställas. Om så är fallet ska 
Migrationsverket besluta om inhibition eller, om det finns 
särskilda skäl, bevilja utlänningen ett nytt tidsbegränsat 
uppehållstillstånd enligt 14 §.

Förfarandet när ett beslut om utvisning inte kan verkställas

18 § Om ett beslut om utvisning har lämnats till 
Säkerhetspolisen för verkställighet och Säkerhetspolisen anser 
att beslutet inte går att verkställa eller att ytterligare 
besked behövs, ska Säkerhetspolisen anmäla det till den 
myndighet som har fattat beslutet. Den beslutande myndigheten 
ska då på nytt pröva om det finns ett sådant hinder mot att 
verkställa utvisningen som anges i 13 § eller om 
utvisningsbeslutet av någon annan särskild anledning inte bör 
verkställas. Om så är fallet ska den beslutande myndigheten 
förordna om inhibition eller, om det finns särskilda skäl, 
bevilja utlänningen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd 
enligt 14 §.

19 § Innan regeringen prövar en fråga enligt 18 § ska det 
ansvariga statsrådet, eller den tjänsteman som statsrådet 
bestämmer, inhämta ett yttrande från Migrationsöverdomstolen. 

I yttrandet ska Migrationsöverdomstolen särskilt ange om det 
finns hinder enligt 13 § mot att verkställa en utvisning. Om 
domstolen anser att det finns ett sådant hinder, får 
regeringen inte avvika från den bedömningen.

20 § I avvaktan på regeringens beslut enligt 18 § får det 
ansvariga statsrådet besluta om inhibition.

När ett beslut om utvisning ska verkställas

21 § Om inte annat anges ska ett beslut om utvisning 
verkställas så snart det är möjligt efter det att beslutet har 
fått laga kraft eller utlänningen har lämnat en nöjdförklaring 
enligt 7 kap. 20 §. 

Detta gäller dock inte om ett beslut om inhibition eller 
tidsbegränsat uppehållstillstånd har meddelats enligt 14, 17 
eller 18 §.

När ett beslut om utvisning ska anses vara verkställt

22 § Ett beslut om utvisning ska anses vara verkställt när 
utlänningen lämnar Sverige. 

Detta gäller dock inte om utlänningen utlämnas, överlämnas 
eller överförs till en annan stat eller internationell domstol 
eller tribunal inom ramen för ett straffrättsligt förfarande 
med villkor om att utlänningen ska återföras till Sverige.

När ett beslut om utvisning upphör att gälla

23 § Ett beslut om utvisning upphör att gälla när tiden för 
ett återreseförbud enligt 5 § andra stycket löper ut.

Ny verkställighet av ett beslut om utvisning som inte har 
upphört att gälla

24 § Har ett beslut om utvisning verkställts, och påträffas 
utlänningen därefter i Sverige, ska beslutet verkställas på 
nytt om det inte enligt 23 § har upphört att gälla.

Utvisningsbeslutet får dock inte verkställas på nytt om 
utlänningen

1. har återvänt efter att ha fått ett särskilt tillstånd 
enligt 25 § till ett kort besök i Sverige, eller

2. efter återkomsten har beviljats ett tidsbegränsat 
uppehållstillstånd enligt denna lag.

Särskilt tillstånd till ett kort besök

25 § En utlänning som har meddelats ett återreseförbud enligt 
5 § första stycket får av regeringen ges ett särskilt 
tillstånd att göra ett kort besök i Sverige, om besöket gäller 
synnerligen viktiga angelägenheter. 

Om det finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges 
efter ansökan av någon annan än utlänningen.

Upphävande av ett återreseförbud

26 § Om en EES-medborgare eller en familjemedlem till en sådan 
medborgare har meddelats ett återreseförbud enligt 5 § första 
stycket och det finns särskilda skäl för att förbudet inte 
längre ska gälla, får regeringen helt eller delvis upphäva 
förbudet.

Upphävande av ett verkställt beslut om utvisning

27 § Regeringen får upphäva ett verkställt beslut om utvisning 
enligt denna lag efter ansökan av utlänningen. 

En ansökan om upphävande kan göras tidigast tio år efter det 
att utvisningsbeslutet verkställdes.

En ansökan om uppehållstillstånd som ges in av en utlänning 
vars beslut om utvisning har verkställts ska anses vara en 
ansökan om att få beslutet upphävt enligt första stycket.

3 kap. Förvar

Förutsättningar för att ta en utlänning i förvar

1 § En utlänning som har fyllt 18 år får tas i förvar, om det

1. är sannolikt att ett beslut om utvisning enligt 2 kap. 1 § 
kommer att meddelas, eller

2. finns ett beslut om utvisning enligt 2 kap. 1 § och förvar 
behövs för att förbereda eller genomföra verkställighet av 
beslutet.

Utlänningen får dock tas i förvar endast om

1. det finns anledning att anta att utlänningen annars 
avviker, håller sig undan eller på annat sätt hindrar 
verkställigheten eller utövar brottslig verksamhet i Sverige, 
eller

2. utlänningens identitet är oklar.

2 § En utlänning som inte har fyllt 18 år får tas i förvar, om 
det

1. är sannolikt att ett beslut om utvisning enligt 2 kap. 1 § 
kommer att meddelas, eller

2. finns ett beslut om utvisning enligt 2 kap. 1 § och förvar 
behövs för att förbereda eller genomföra verkställighet av 
beslutet. 

Utlänningen får dock tas i förvar endast om det finns en 
betydande risk för att utlänningen annars avviker, håller sig 
undan eller på annat sätt hindrar verkställigheten eller 
utövar brottslig verksamhet i Sverige.

Vem som får besluta om förvar

3 § Ett beslut om förvar meddelas av den behöriga myndigheten, 
om inte annat följer av 4 §.

Behörig myndighet är Migrationsverket, om inte något annat 
anges i tredje eller fjärde stycket.

Regeringen är behörig myndighet från det att ett överklagande 
av ett beslut om utvisning har tagits emot av 
Regeringskansliet och till dess regeringen har avslutat 
handläggningen av överklagandet.

Säkerhetspolisen är behörig myndighet från det att myndigheten 
har tagit emot ett beslut om utvisning för verkställighet till 
dess det har verkställts.

4 § När regeringen är behörig myndighet beslutar det ansvariga 
statsrådet om förvar.

Regeringen får dock besluta att en utlänning fortsatt ska vara 
tagen i förvar när regeringen omprövar ett beslut om förvar 
enligt 11 §. Regeringen får även upphäva ett beslut om förvar. 

Interimistiska beslut om förvar

5 § Trots att Säkerhetspolisen ännu inte har ansökt om 
utvisning enligt denna lag, får myndigheten besluta att en 
utlänning ska tas i förvar, om det finns förutsättningar för 
det enligt 1 eller 2 §. 

Beslutet ska genast anmälas till Migrationsverket, som snarast 
ska pröva om det ska fortsätta att gälla.

6 § Om det inte finns tid att invänta den behöriga 
myndighetens beslut om förvar och förutsättningar enligt 1 
eller 2 § finns för att ta en utlänning i förvar, får 
Säkerhetspolisen eller Polismyndigheten besluta att ta en 
utlänning i förvar till dess den behöriga myndigheten har 
meddelat ett beslut i frågan. Beslutet ska genast anmälas till 
den behöriga myndigheten, som snarast ska pröva om beslutet 
ska fortsätta att gälla.

I vissa fall får en polisman omhänderta en utlänning enligt 
11 § polislagen (1984:387) i väntan på Säkerhetspolisens eller 
Polismyndighetens beslut om förvar.

Om kontroll av en utlänning görs med hjälp av en 
tulltjänsteman, en kustbevakningstjänsteman eller en särskilt 
förordnad passkontrollant, har de samma rätt att omhänderta 
utlänningen som en polisman. Omhändertagandet ska genast 
anmälas till en polisman för prövning av om åtgärden ska 
bestå.

Förvarstidens längd

7 § Förvar ska pågå under så kort tid som möjligt.

8 § En utlänning som har fyllt 18 år får inte hållas i förvar 
enligt 1 § första stycket 2 under längre tid än ett år. Om det 
är sannolikt att verkställigheten av utvisningsbeslutet kommer 
att ta längre tid än så på grund av bristande samarbete från 
utlänningen, för att det tar tid att skaffa nödvändiga 
handlingar eller av något annat väsentligt skäl som hänför sig 
till verkställigheten, får dock utlänningen hållas i förvar i 
som längst ytterligare två år.

Om en utlänning återförs till Sverige på grund av att 
verkställigheten har misslyckats, ska tiden om ett år räknas 
från det att utlänningen på nytt anländer till Sverige. 
Utlänningen får dock aldrig hållas i förvar längre tid än tre 
år.

9 § En utlänning som inte har fyllt 18 år får inte hållas i 
förvar längre tid än 72 timmar. Om det finns synnerliga skäl 
får utlänningen dock hållas i förvar under ytterligare 72 
timmar.

Ny prövning av ett beslut om förvar

10 § Den behöriga myndigheten ska pröva ett beslut om förvar 
enligt 1 § första stycket 1 på nytt inom fyra veckor från den 
dagen då beslutet verkställdes. Har förvarsbeslutet föregåtts 
av ett interimistiskt beslut om förvar, ska tidsfristen räknas 
från när det beslutet verkställdes. 

Den behöriga myndigheten ska pröva ett beslut om förvar enligt 
1 § första stycket 2 på nytt inom tre månader från den dagen 
då utvisningsbeslutet fick laga kraft eller utlänningen 
lämnade en nöjdförklaring enligt 7 kap. 20 § eller den senare 
tidpunkt då förvarsbeslutet verkställdes.

Om utlänningen är kvar i förvar ska en ny prövning fortlöpande 
ske inom de tider som anges i första respektive andra stycket.

Om ett beslut om förvar inte prövas på nytt inom föreskriven 
tid, upphör beslutet att gälla.

Skyldighet att ompröva ett beslut om förvar

11 § Om Migrationsverket eller regeringen beslutar om 
utvisning av en utlänning som hålls i förvar, ska myndigheten 
också pröva om utlänningen fortsatt ska vara tagen i förvar. 
Myndigheten får vid en sådan omprövning i stället besluta att 
ställa en utlänning under uppsikt enligt 4 kap. 1 §. 

Detta gäller också om regeringen upphäver ett beslut om 
utvisning och återförvisar eller överlämnar ärendet till 
Migrationsverket för handläggning. En ny prövning ska därefter 
göras av Migrationsverket. Prövningen ska göras inom fyra 
veckor från regeringens beslut.

Skyldighet att upphäva ett beslut om förvar

12 § Om det inte längre finns skäl för ett beslut om förvar, 
ska den behöriga myndigheten omedelbart upphäva beslutet.

Muntlig handläggning vid förvar

13 § Muntlig handläggning vid förvar genomförs av den 
myndighet som beslutar om förvar. 

14 § Om ett beslut om förvar inte har föregåtts av muntlig 
handläggning, ska sådan handläggning genomföras så snart som 
möjligt efter det att beslutet har verkställts.

Detta gäller inte interimistiska beslut enligt 5 eller 6 § 
eller om regeringen är behörig myndighet.

15 § När ett beslut om förvar ska prövas på nytt ska det 
hållas en muntlig förhandling.

16 § I ett ärende om förvar som handläggs av regeringen får 
det ansvariga statsrådet, eller den tjänsteman som statsrådet 
bestämmer, besluta om en muntlig förhandling och uppdra åt 
Migrationsöverdomstolen att hålla förhandlingen.

Vid den muntliga förhandlingen ska utlänningen höras. 
Regeringskansliet får bestämma att även andra personer ska 
höras. En representant för Regeringskansliet ska närvara vid 
förhandlingen.

Utlänningen ska vid förhandlingen få tillfälle att redogöra 
för sin ståndpunkt och uttala sig om de omständigheter som 
åberopas i ärendet.

Verkställighet av ett beslut om förvar

17 § Ett beslut om förvar ska verkställas av Säkerhetspolisen.

Säkerhetspolisen får uppdra åt Polismyndigheten att verkställa 
beslutet. Det innebär dock inte att Säkerhetspolisens ansvar 
som verkställande myndighet övergår till Polismyndigheten.

18 § En utlänning som har fyllt 18 år och som är tagen i 
förvar ska placeras i en kriminalvårdsanstalt eller ett häkte. 
Utlänningen får dock tillfälligt förvaras i en polisarrest. 

För behandlingen av en utlänning som har placerats i en 
kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest gäller 
häkteslagen (2010:611). Utlänningen ska beviljas de lättnader 
och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och 
säkerheten inom anstalten, häktet eller arresten.

19 § En utlänning som inte har fyllt 18 år och som är tagen i 
förvar ska placeras i sådana förvarslokaler som 
Migrationsverket ansvarar för enligt 11 kap. 2 § första 
stycket utlänningslagen (2005:716).

Utlänningen får hållas avskild från andra som har tagits i 
förvar om det är nödvändigt för ordningen och säkerheten i 
förvarslokalen. Ett beslut om avskiljande meddelas av 
Migrationsverket. Beslutet ska omprövas så ofta det finns 
anledning till det.

För behandlingen av en utlänning som har placerats i 
Migrationsverkets förvarslokaler gäller i övrigt 11 kap. 
utlänningslagen om myndighetens behandling av utlänningar som 
hålls i förvar.

Ett beslut om förvar upphör efter utresa

20 § Ett beslut om förvar upphör att gälla när utlänningen 
lämnar Sverige.

4 kap. Uppsikt

Förutsättningar för att ställa en utlänning under uppsikt

1 § En utlänning som har fyllt 18 år får, under de 
förutsättningar som anges i 3 kap. 1 §, ställas under uppsikt 
i stället för att tas i förvar.

En utlänning som inte har fyllt 18 år får, under de 
förutsättningar som anges i 3 kap. 2 §, ställas under uppsikt 
i stället för att tas i förvar.

Vad ett beslut om uppsikt innebär 

2 § Ett beslut om uppsikt kan innebära att en utlänning är

1. förbjuden att lämna ett visst område (vistelseområdet),

2. skyldig att på vissa tider anmäla sig hos Polismyndigheten 
(anmälningsskyldighet), eller

3. skyldig att lämna ifrån sig sitt pass eller annan 
identitetshandling.

Vem som får besluta om uppsikt

3 § Ett beslut om uppsikt meddelas av den myndighet som är 
behörig enligt 3 kap. 3 §, om inte annat anges i 4 §. 
Migrationsöverdomstolen får besluta om uppsikt när den prövar 
ett överklagat beslut om förvar.

4 § När regeringen är behörig myndighet beslutar det ansvariga 
statsrådet om uppsikt.

Regeringen får dock besluta att en utlänning fortsatt ska stå 
under uppsikt när den omprövar ett beslut om uppsikt enligt 
10 §. Regeringen får även upphäva ett beslut om uppsikt.

Interimistiska beslut om uppsikt

5 § Trots att Säkerhetspolisen inte har ansökt om utvisning, 
får myndigheten besluta att en utlänning ska ställas under 
uppsikt, om det finns förutsättningar för det enligt 1 §. 

Beslutet ska genast anmälas till Migrationsverket, som snarast 
ska pröva om beslutet ska fortsätta att gälla.

Innehållet i ett beslut om uppsikt

6 § I ett beslut om uppsikt ska det anges vilka förbud och 
skyldigheter som uppsikten innebär och, i den utsträckning som 
det är relevant, 

1. vilket vistelseområde som utlänningen förbjuds att lämna,

2. hur ofta utlänningen ska anmäla sig hos Polismyndigheten 
och på vilken ort skyldigheten ska fullgöras, och

3. vilka pass eller andra identitetshandlingar som utlänningen 
ska lämna till Polismyndigheten.

Migrationsverket, Migrationsöverdomstolen, regeringen eller 
det ansvariga statsrådet får uppdra åt Säkerhetspolisen att 
ange de närmare villkoren för uppsikten.

Beslut enligt första och andra styckena ska delges 
utlänningen. 

7 § Ett pass eller en annan identitetshandling som en 
utlänning har överlämnat enligt ett beslut om uppsikt ska utan 
dröjsmål lämnas vidare till Säkerhetspolisen. 

Säkerhetspolisen ska lämna tillbaka handlingen till 
utlänningen om uppsiktsbeslutet upphör eller om det annars 
inte längre finns skäl för att behålla handlingen.

Ny prövning av ett beslut om uppsikt

8 § Den behöriga myndigheten ska pröva ett beslut om uppsikt 
på nytt var sjätte månad, så länge utlänningen står under 
uppsikt.

Om ett beslut om uppsikt inte prövas på nytt inom föreskriven 
tid, upphör beslutet att gälla.

Ändring av ett beslut om uppsikt

9 § Säkerhetspolisen får, om det på grund av ändrade 
förhållanden finns skäl för det, besluta om undantag från och 
om tillfälliga lättnader i ett beslut om uppsikt.

Skyldighet att ompröva ett beslut om uppsikt

10 § Om Migrationsverket eller regeringen beslutar om 
utvisning av en utlänning som står under uppsikt, ska 
myndigheten också pröva om utlänningen fortsatt ska stå under 
uppsikt.

Skyldighet att upphäva ett beslut om uppsikt

11 § Om det inte längre finns skäl för ett beslut om uppsikt, 
ska den behöriga myndigheten omedelbart upphäva beslutet.

Muntlig handläggning vid uppsikt

12 § Muntlig handläggning vid uppsikt genomförs av den 
myndighet som beslutar om uppsikt. 

När ett beslut om uppsikt ska prövas på nytt ska det hållas en 
muntlig förhandling, om det inte med hänsyn till utredningens 
art eller andra omständigheter framstår som uppenbart att en 
sådan förhandling saknar betydelse.

13 § I ett ärende om uppsikt som handläggs av regeringen får 
det ansvariga statsrådet, eller den tjänsteman som statsrådet 
bestämmer, besluta om en muntlig förhandling och uppdra åt 
Migrationsöverdomstolen att hålla förhandlingen.

Vid den muntliga förhandlingen ska utlänningen höras. 
Regeringskansliet får bestämma att även andra personer ska 
höras. En representant för Regeringskansliet ska närvara vid 
förhandlingen.

Utlänningen ska vid förhandlingen få tillfälle att redogöra 
för sin ståndpunkt och uttala sig om de omständigheter som 
åberopas i ärendet. 

Ett beslut om uppsikt upphör efter utresa

14 § Ett beslut om uppsikt upphör att gälla när utlänningen 
lämnar Sverige.

5 kap. Tvångsmedel 

Användning av tvångsmedel

1 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
De tvångsmedel som anges i 2, 3 och 5-7 §§ får användas om 
ett beslut om utvisning enligt denna lag tills vidare inte kan 
verkställas på grund av ett beslut om inhibition eller ett 
tidsbegränsat uppehållstillstånd.

Detta gäller också om ett beslut om avvisning eller utvisning 
enligt  
8 eller 8 a kap. utlänningslagen (2005:716) inte kan 
verkställas och utlänningen skulle kunna utvisas enligt 2 kap. 
1 §.

1 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
De tvångsmedel som anges i 2-3 a och 5-7 §§ får användas 
om ett beslut om utvisning enligt denna lag tills vidare inte 
kan verkställas på grund av ett beslut om inhibition eller ett 
tidsbegränsat uppehållstillstånd.

Detta gäller också om ett beslut om avvisning eller utvisning 
enligt 8 eller 8 a kap. utlänningslagen (2005:716) inte kan 
verkställas och utlänningen skulle kunna utvisas enligt 2 kap. 
1 §. Lag (2025:140).

Anmälningsskyldighet och förbud att lämna ett vistelseområde

2 § Utlänningen får åläggas anmälningsskyldighet. Utlänningen 
får samtidigt förbjudas att lämna ett vistelseområde.

/Rubriken upphör att gälla U:2025-07-01/
Husrannsakan, genomsökning på distans, kroppsvisitation, 
kroppsbesiktning, fotografering och fingeravtryck

3 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Utlänningen får utsättas för husrannsakan, genomsökning på 
distans, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning, om det är av 
betydelse för att klarlägga om

1. utlänningen tillhör eller verkar för en organisation eller 
grupp som planlägger eller förbereder brott enligt 
terroristbrottslagen (2022:666) eller om det finns en risk för 
att utlänningen kan komma att engagera sig i en sådan 
organisation eller grupp,

2. det finns risk för att utlänningen själv planlägger eller 
förbereder brott som avses i 1, eller

3. det finns risk för att utlänningen själv eller tillsammans 
med andra medverkar i eller på annat sätt främjar ett 
allvarligt brott som rör Sveriges säkerhet.

I sådana fall är det också tillåtet att ta fingeravtryck av 
och att fotografera utlänningen.

I fråga om sådana åtgärder gäller i övrigt 28 kap. 
rättegångsbalken. Det som sägs om den som är skäligen 
misstänkt ska då i stället avse utlänningen. Lag (2024:567).

/Rubriken träder i kraft I:2025-07-01/
Husrannsakan, genomsökning på distans, kroppsvisitation, 
kroppsbesiktning och upptagning av fingeravtryck och andra 
underlag

3 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Utlänningen får utsättas för husrannsakan, genomsökning på 
distans, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning, om det är av 
betydelse för att klarlägga om

1. utlänningen tillhör eller verkar för en organisation eller 
grupp som planlägger eller förbereder brott enligt 
terroristbrottslagen (2022:666) eller om det finns en risk för 
att utlänningen kan komma att engagera sig i en sådan 
organisation eller grupp,

2. det finns risk för att utlänningen själv planlägger eller 
förbereder brott som avses i 1, eller

3. det finns risk för att utlänningen själv eller tillsammans 
med andra medverkar i eller på annat sätt främjar ett 
allvarligt brott som rör Sveriges säkerhet.

I sådana fall är det också tillåtet att ta fingeravtryck, 
fotografi och video av utlänningen.

I fråga om sådana åtgärder gäller i övrigt 28 kap. 
rättegångsbalken. Det som sägs om den som är skäligen 
misstänkt ska då i stället avse utlänningen. 
Lag (2025:140).

3 a § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Om fingeravtryck, fotografi eller video har tagits 
enligt 3 § andra stycket får Säkerhetspolisen besluta om ny 
upptagning, om det finns särskilda skäl och om 
förutsättningarna enligt 3 § är uppfyllda. Lag (2025:140).

Tillfälligt omhändertagande av elektronisk 
kommunikationsutrustning

4 § Om en polisman vid Säkerhetspolisen vid en husrannsakan, 
kroppsvisitation eller kroppsbesiktning enligt 3 § första 
stycket påträffar elektronisk kommunikationsutrustning, får 
polismannen tillfälligt omhänderta utrustningen och undersöka 
den.

Egendomen ska lämnas tillbaka så snart det inte längre finns 
skäl för åtgärden, dock senast 24 timmar efter 
omhändertagandet. Lag (2024:567).

Kopiering

4 a § Innehållet i en elektronisk kommunikationsutrustning som 
omhändertagits med stöd av 4 § får kopieras, om det krävs för 
ett sådant ändamål som avses i 3 § första stycket. Detsamma 
gäller handlingar som påträffas vid en husrannsakan eller en 
genomsökning på distans. Lag (2024:567).

Hemlig avlyssning eller hemlig övervakning av elektronisk 
kommunikation

5 § Om det finns särskilda skäl får ett tillstånd till hemlig 
avlyssning av elektronisk kommunikation eller, om det är 
tillräckligt, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation 
meddelas enligt 27 kap. rättegångsbalken för ett sådant 
ändamål som avses i 3 § första stycket. 

Ett tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk 
kommunikation enligt 27 kap. 19 § första stycket 
rättegångsbalken får också meddelas i syfte att kunna 
lokalisera en utlänning som inte har fullgjort sin 
anmälningsskyldighet.

I fråga om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och 
hemlig övervakning av elektronisk kommunikation gäller i 
övrigt 27 kap. rättegångsbalken. Det som sägs om den som är 
skäligen misstänkt ska då i stället avse utlänningen.
Lag (2024:331).

Hemlig kameraövervakning

6 § Om det finns särskilda skäl får ett tillstånd till hemlig 
kameraövervakning meddelas enligt 27 kap. rättegångsbalken för 
ett sådant ändamål som avses i 3 § första stycket. Ett 
tillstånd får avse endast en plats där en utlänning 
regelbundet kan antas komma att uppehålla sig eller en plats 
där brott som anges i 3 § första stycket kan antas komma att 
planläggas eller förberedas.

I fråga om hemlig kameraövervakning gäller i övrigt 27 kap. 
rättegångsbalken. Det som sägs om den som är skäligen 
misstänkt ska då i stället avse utlänningen.

Postkontroll

7 § Om det finns särskilda skäl får ett tillstånd att hålla 
kvar och närmare undersöka, öppna och granska försändelser som 
finns hos ett befordringsföretag och som har ställts till 
utlänningen eller som har avsänts av honom eller henne 
(postkontroll) meddelas för ett sådant ändamål som avses i 3 § 
första stycket. 

Vem som får ansöka och besluta om användning av tvångsmedel

8 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Säkerhetspolisen får hos Migrationsverket ansöka om att en 
utlänning ska åläggas anmälningsskyldighet enligt 2 § eller en 
sådan skyldighet tillsammans med ett förbud att lämna 
vistelseområdet. Ett beslut om sådant tvångsmedel får meddelas 
om förutsättningarna i 1 § är uppfyllda. 

Säkerhetspolisen får hos Migrationsverket även ansöka om 
godkännande att

1. enligt 10 § besluta om husrannsakan, genomsökning på 
distans, kroppsvisitation, kroppsbesiktning eller 
fotografering eller besluta att ta fingeravtryck, eller

2. enligt 11 § ansöka om tillstånd till hemlig avlyssning av 
elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk 
kommunikation, hemlig kameraövervakning eller postkontroll.

Ett godkännande enligt andra stycket 1 och 2 får ges om 
förutsättningarna i 1, 3 och 5-7 §§ är uppfyllda.

Beslut om husrannsakan, genomsökning på distans, 
kroppsvisitation, kroppsbesiktning, fotografering och 
fingeravtryck Lag (2024:567).

8 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Säkerhetspolisen får hos Migrationsverket ansöka om att en 
utlänning ska åläggas anmälningsskyldighet enligt 2 § eller en 
sådan skyldighet tillsammans med ett förbud att lämna 
vistelseområdet. Ett beslut om sådant tvångsmedel får meddelas 
om förutsättningarna i 1 § är uppfyllda.

Säkerhetspolisen får hos Migrationsverket även ansöka om 
godkännande att

1. enligt 10 § besluta om husrannsakan, genomsökning på 
distans, kroppsvisitation, kroppsbesiktning eller upptagning 
av fingeravtryck, fotografi eller video, eller

2. enligt 11 § ansöka om tillstånd till hemlig avlyssning av 
elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk 
kommunikation, hemlig kameraövervakning eller postkontroll.

Ett godkännande enligt andra stycket 1 och 2 får ges om 
förutsättningarna i 1, 3 och 5-7 §§ är uppfyllda.
Lag (2025:140).

9 § I samband med att regeringen beslutar om inhibition eller 
tidsbegränsat uppehållstillstånd i ett ärende om 
verkställighet enligt 2 kap. 18 § får regeringen

1. ålägga en utlänning anmälningsskyldighet enligt 2 § eller 
en sådan skyldighet tillsammans med ett förbud att lämna 
vistelseområdet om förutsättningarna i 1 § är uppfyllda, eller

2. godkänna att Säkerhetspolisen får vidta de åtgärder som 
anges i 8 § andra stycket 1 och 2 om förutsättningarna i 1, 3 
och 5-7 §§ är uppfyllda.

Innan regeringen som första instans beslutar om 
anmälningsskyldighet ska det ansvariga statsrådet, eller den 
tjänsteman som statsrådet bestämmer, inhämta ett yttrande från 
Migrationsöverdomstolen.

/Rubriken upphör att gälla U:2025-07-01/
Beslut om husrannsakan, kroppsvisitation, kroppsbesiktning, 
fotografering och fingeravtryck

10 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Säkerhetspolisen får efter ett godkännande enligt 8 § 
andra stycket 1, 9 § första stycket 1 eller 16 § tredje 
stycket besluta om husrannsakan, genomsökning på distans, 
kroppsvisitation, kroppsbesiktning eller fotografering eller 
besluta att ta fingeravtryck. Ett beslut om sådant tvångsmedel 
får meddelas om förutsättningarna i 3 § är uppfyllda.
Lag (2024:567).

/Rubriken träder i kraft I:2025-07-01/
Beslut om husrannsakan, genomsökning på distans, 
kroppsvisitation, kroppsbesiktning och upptagning av 
fingeravtryck och andra underlag

10 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Säkerhetspolisen får efter ett godkännande enligt 8 § 
andra stycket 1, 9 § första stycket 1 eller 16 § tredje 
stycket besluta om husrannsakan, genomsökning på distans, 
kroppsvisitation, kroppsbesiktning eller upptagning av 
fingeravtryck, fotografi eller video. Ett beslut om sådant 
tvångsmedel får meddelas om förutsättningarna i 3 § är 
uppfyllda. Lag (2025:140).

Beslut om ett tillstånd till hemliga tvångsmedel

11 § Säkerhetspolisen får efter ett godkännande enligt 8 § 
andra stycket 2, 9 § första stycket 2 eller 16 § tredje 
stycket hos Stockholms tingsrätt ansöka om ett tillstånd till 
hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig 
övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig 
kameraövervakning eller postkontroll. 

Ett tillstånd får meddelas om förutsättningarna i 5-7 §§ är 
uppfyllda. Rättens beslut gäller omedelbart.

Vid prövning av en fråga om tillstånd till hemlig avlyssning 
av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av 
elektronisk kommunikation eller hemlig kameraövervakning 
tillämpas 27 kap. 26-30 §§ rättegångsbalken om offentliga 
ombud. På förfarandet tillämpas även i övrigt bestämmelserna i 
rättegångsbalken. 

Beslutens giltighetstid

12 § Ett beslut enligt 8 eller 9 § gäller i längst tre år från 
dagen för utvisnings- eller avvisningsbeslutet.

Innehållet i ett beslut om anmälningsskyldighet

13 § I ett beslut om anmälningsskyldighet eller en sådan 
skyldighet tillsammans med ett förbud att lämna 
vistelseområdet ska det anges

1. hur ofta utlänningen ska anmäla sig hos Polismyndigheten 
och på vilken ort skyldigheten ska fullgöras, och 

2. vilket vistelseområde som utlänningen förbjuds att lämna. 

Beslutande myndighet får uppdra åt Säkerhetspolisen att 
utforma de närmare villkoren för hur anmälningsskyldigheten 
ska fullgöras. 

Beslut enligt första och andra styckena ska delges 
utlänningen.

Interimistiska beslut om anmälningsskyldighet

14 § Om Säkerhetspolisen upphäver ett beslut om förvar enligt 
3 kap. 12 § får myndigheten besluta om anmälningsskyldighet 
enligt 2 §, om det inte finns tid att avvakta den beslutande 
myndighetens ställningstagande enligt 2 kap. 18 § när det 
gäller frågan om det finns hinder mot att verkställa ett 
beslut om utvisning. 

Beslutet gäller omedelbart och ska delges utlänningen.

Säkerhetspolisen ska genast anmäla ett beslut enligt första 
stycket till den beslutande myndigheten, som snarast ska pröva 
om åtgärden ska bestå. Om den beslutande myndigheten 
konstaterar att det inte finns skäl för åtgärden, ska den 
upphäva beslutet.

Innehållet i ett tillstånd till postkontroll

15 § I ett tillstånd till postkontroll får rätten besluta att 
en försändelse som kommer in till ett befordringsföretag ska 
hållas kvar till dess att den närmare har undersökts eller 
öppnats eller granskats. Av tillståndet ska det framgå vilka 
försändelser som tillståndet omfattar. 

Ett tillstånd ska meddelas att gälla för en viss tid, längst 
en månad från dagen då förordnandet delgavs 
befordringsföretaget. 

Beslutet ska innehålla en underrättelse om att information om 
åtgärden inte får lämnas till någon utan medgivande av 
Säkerhetspolisen.

Fortsatt användning av tvångsmedel

16 § Säkerhetspolisen får även efter utgången av den i 12 § 
angivna treårsfristen hos Stockholms tingsrätt ansöka enligt 
8 § första och andra styckena om användning av de tvångsmedel 
som anges i 2, 3 och 5-7 §§ (fortsatt användning av 
tvångsmedel). 

Ett beslut om fortsatt användning av tvångsmedlen i 2 § får 
meddelas om förutsättningarna i 1 § är uppfyllda och det finns 
risk för att utlänningen begår eller på annat sätt medverkar 
till brott som anges i 2 kap. 1 § 1 eller annat brott mot 
Sveriges säkerhet. 

Ett godkännande av fortsatt användning av tvångsmedlen i 3 och 
5-7 §§ får meddelas om förutsättningarna i 1, 3 och 5-7 §§ är 
uppfyllda och det finns risk för att utlänningen begår eller 
på annat sätt medverkar till brott som anges i 2 kap. 1 § 1 
eller annat brott mot Sveriges säkerhet. 

Beslutet ska delges utlänningen.

17 § Rättens beslut enligt 16 § gäller för en viss tid, längst 
tre år. 

Om det finns skäl för det får rätten besluta om fortsatt 
användning av tvångsmedlen för tiden fram till dess att 
ärendet har avgjorts slutligt. 

Om ett tidigare meddelat beslut om användning av tvångsmedel 
gäller då ärendet avgörs, får rätten bestämma att det nya 
beslutet ska börja tillämpas först när giltighetstiden för det 
tidigare beslutet har löpt ut.

18 § I fråga om förfarandet vid rätten vid ett beslut om 
fortsatt användning av tvångsmedel gäller det som är 
föreskrivet om åtal för brott för vilket inte är föreskrivet 
lindrigare straff än fängelse i sex månader.

En skriftlig berättelse eller en uppteckning eller upptagning 
av en sådan berättelse som avses i 35 kap. 14 § 
rättegångsbalken får dock åberopas som bevis. Bestämmelsen i 
10 kap. 3 § andra stycket andra meningen offentlighets- och 
sekretesslagen (2009:400) gäller vidare inte och beslutet får 
grundas även på handlingar eller annat material som enligt 
första stycket samma paragraf inte får lämnas ut till parter.

Ändring eller upphävande av ett beslut om tvångsmedel

19 § Säkerhetspolisen får, om det på grund av ändrade 
förhållanden finns skäl för det, i fråga om ett beslut om 
anmälningsskyldighet eller en sådan skyldighet tillsammans med 
ett förbud att lämna vistelseområdet 

1. medge undantag eller tillfälliga lättnader, eller

2. besluta att anmälningsskyldigheten ska fullgöras på annan 
ort eller veckodag. 

Säkerhetspolisen får också, om det på grund av ändrade 
förhållanden finns skäl för det, upphäva ett beslut enligt 
16 §.

Efter ansökan av Säkerhetspolisen får den myndighet som har 
beslutat enligt 8 eller 9 § upphäva beslutet eller göra andra 
ändringar i det än som anges i första stycket.

Efter ansökan av Säkerhetspolisen får rätten göra andra 
ändringar i ett beslut enligt 16 § än som anges i första 
stycket.

Granskning och förstöring

20 § En upptagning eller uppteckning som har gjorts vid hemlig 
avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av 
elektronisk kommunikation eller hemlig kameraövervakning ska 
granskas snarast möjligt. Granskningen får utföras endast av 
rätten, Säkerhetspolisen, Polismyndigheten eller en åklagare. 

Upptagningar och uppteckningar ska bevaras så länge som de 
behövs i de delar de är av betydelse för kontrollen av 
utlänningen. I övrigt ska de förstöras så snart som möjligt. 

Uppgifter från upptagningar och uppteckningar som med stöd av 
23 § får användas vid en förundersökning ska dock bevaras så 
länge förundersökningen inte har lagts ner eller, om åtal har 
väckts, till dess målet har avgjorts slutligt. De ska därefter 
förstöras. Uppgifter från upptagningar eller uppteckningar som 
med stöd av 23 § får användas för något annat ändamål ska dock 
bevaras så länge som de behövs för det nya ändamålet. De ska 
därefter förstöras.

21 § En försändelse som omfattas av ett tillstånd till 
postkontroll ska undersökas snarast möjligt. Försändelsen får 
inte närmare undersökas, och inte heller öppnas eller granskas 
av någon annan än rätten, Säkerhetspolisen, Polismyndigheten 
eller en åklagare. 

När undersökningen har slutförts ska en försändelse som finns 
hos ett befordringsföretag sändas till den som försändelsen är 
ställd till.

22 § Om en handling påträffas vid husrannsakan, genomsökning 
på distans, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får den 
inte närmare undersökas och inte heller öppnas eller granskas 
av någon annan än rätten, Säkerhetspolisen, Polismyndigheten 
eller en åklagare. Efter anvisning av Säkerhetspolisen får 
dock en sakkunnig eller någon annan som anlitas vidta 
åtgärden.

Om kopiering har gjorts enligt 4 a § ska kopian förstöras när 
den inte längre behövs för Säkerhetspolisens 
underrättelseverksamhet eller brottsutredande verksamhet.
Lag (2024:567).

Användning av överskottsinformation

23 § Om det inte finns hinder enligt andra bestämmelser får 
Säkerhetspolisen besluta att uppgifter som har kommit fram vid 
hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig 
övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig 
kameraövervakning eller postkontroll får användas för annat 
ändamål än det som har legat till grund för åtgärden. 

När ett beslut om tvångsmedel upphör

24 § Ett beslut enligt 8, 9 eller 16 § upphör att gälla om 
utvisnings- eller avvisningsbeslutet har verkställts eller 
upphävts. 

Skyldighet att upphäva ett beslut om hemliga tvångsmedel

25 § Om det inte längre finns skäl för ett beslut om hemlig 
avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av 
elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller 
postkontroll ska Säkerhetspolisen eller rätten upphäva 
beslutet.

Pass eller andra identitetshandlingar

26 § När en utvisning enligt denna lag kan komma i fråga får 
Säkerhetspolisen, Polismyndigheten eller Migrationsverket 
besluta att omhänderta utlänningens pass eller andra 
identitetshandlingar. Om utlänningen inte samarbetar får 
Migrationsverket begära hjälp av Polismyndigheten med att 
verkställa beslutet.

Omhändertagandet ska hävas om det beslutas att utvisning inte 
ska ske. I annat fall ska omhändertagandet gälla till dess att 
utvisningsbeslutet har verkställts.

Omhändertagna handlingar ska utan dröjsmål överlämnas till 
Säkerhetspolisen, som ska häva omhändertagandet om det inte 
längre finns skäl för det.

27 § För att söka efter en utlännings pass eller andra 
identitetshandlingar får husrannsakan göras hos utlänningen. 
Utlänningen får också kroppsvisiteras i detta syfte.

Säkerhetspolisen får fatta ett beslut om en sådan åtgärd. Om 
Polismyndigheten har fått i uppdrag att verkställa ett beslut 
om utvisning får även den fatta ett sådant beslut.

I fråga om sådana åtgärder gäller i övrigt 28 kap. 
rättegångsbalken. Det som sägs om den som är skäligen 
misstänkt ska då i stället avse utlänningen.

/Rubriken upphör att gälla U:2025-07-01/
Migrationsverket får fotografera och ta fingeravtryck

28 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
När en utlännings rätt att vistas i Sverige handläggs 
enligt denna lag får Migrationsverket ta fingeravtryck av och 
fotografera utlänningen. Om utlänningen inte samarbetar får 
Migrationsverket begära hjälp av Polismyndigheten eller 
Säkerhetspolisen med att verkställa beslutet.

/Rubriken träder i kraft I:2025-07-01/
Migrationsverkets upptagning av fingeravtryck, fotografi och 
video

28 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
När en utlännings rätt att vistas i Sverige handläggs 
enligt denna lag får Migrationsverket ta fingeravtryck, 
fotografi och video av utlänningen. Om utlänningen inte 
samarbetar får Migrationsverket begära hjälp av 
Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen med att verkställa 
beslutet. Lag (2025:140).

28 a § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Om fingeravtryck, fotografi eller video har tagits 
enligt 28 § får upptagning göras på nytt om det finns 
särskilda skäl och endast om förutsättningarna i 28 § är 
uppfyllda. Om utlänningen inte samarbetar får Migrationsverket 
begära hjälp av Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen med 
att verkställa beslutet. Lag (2025:140).

Omhändertagande av en utlänning

29 § När ett beslut om utvisning enligt denna lag ska 
verkställas får utlänningen omhändertas av Säkerhetspolisen 
eller i förekommande fall Polismyndigheten, om det är 
nödvändigt för att verkställigheten av beslutet ska kunna 
förberedas eller genomföras.

Utlänningen får omhändertas under högst 24 timmar. Om det 
finns särskilda skäl får utlänningen dock vara omhändertagen 
under ytterligare 24 timmar. Under denna tid får utlänningen 
förvaras i ett häkte eller en polisarrest endast om han eller 
hon har fyllt 18 år.

Andra åtgärder för att underlätta verkställighet

30 § När en utlänning har omhändertagits enligt 29 § eller har 
tagits i förvar enligt 3 kap. 1 eller 2 § för att 
verkställigheten av ett beslut om utvisning ska kunna 
förberedas eller genomföras, får Säkerhetspolisen eller 
Polismyndigheten vidta sådana åtgärder som behövs för att 
utlänningen ska få nödvändiga handlingar för verkställigheten 
eller för att utlänningens identitet eller medborgarskap ska 
kunna klarläggas. Säkerhetspolisen eller Polismyndigheten får 
också ta fingeravtryck av och fotografera utlänningen i ett 
sådant syfte.

6 kap. Gemensamma bestämmelser om handläggning

Muntlig handläggning hos en förvaltningsmyndighet

1 § Vid muntlig handläggning ska de omständigheter som behöver 
klarläggas utredas noggrant. 

Utlänningen ska få tillfälle att redogöra för sin ståndpunkt 
och uttala sig om de omständigheter som åberopas i ärendet.

2 § Vid en muntlig förhandling ska utlänningen höras. Den 
myndighet som ska hålla den muntliga förhandlingen får 
bestämma att även andra personer ska höras.

Muntlig förhandling i Migrationsöverdomstolen

3 § Innan Migrationsöverdomstolen yttrar sig till regeringen 
ska domstolen hålla en muntlig förhandling. 

Migrationsöverdomstolen behöver dock inte hålla någon muntlig 
förhandling om en sådan är uppenbart obehövlig, när frågan 
gäller

1. att häva ett beslut om inhibition enligt 2 kap. 16 § första 
stycket, 

2. att ompröva möjligheten att verkställa ett beslut om 
utvisning enligt  
2 kap. 19 § första stycket, 

3. att regeringen ska besluta om anmälningsskyldighet enligt 
5 kap. 9 §, eller 

4. ett överklagande som avser endast ett beslut om inhibition, 
tidsbegränsat uppehållstillstånd eller användning av 
tvångsmedel enligt 7 kap. 2 §.

4 § Vid en muntlig förhandling ska utlänningen höras. 
Migrationsöverdomstolen får bestämma att även andra personer 
ska höras vid förhandlingen. Utlänningen ska få tillfälle att 
ange sin ståndpunkt och uttala sig om de omständigheter som 
åberopas i ärendet.

När en muntlig förhandling hålls innan Migrationsöverdomstolen 
yttrar sig enligt 7 kap. 14 § andra stycket över ett beslut om 
utvisning, inhibition, tidsbegränsat uppehållstillstånd eller 
användning av tvångsmedel, ska Säkerhetspolisen och 
Migrationsverket 

1. redogöra för omständigheterna i ärendet,

2. lämna andra upplysningar som behövs för att förhandlingen 
ska kunna genomföras, och

3. ges tillfälle att ställa frågor till utlänningen och andra 
som hörs i ärendet. 

5 § När Migrationsöverdomstolen håller en muntlig förhandling 
enligt 3 kap. 16 § eller 4 kap. 13 § får rätten bestå av en 
lagfaren ledamot. I övrigt tillämpas de regler som allmänt 
gäller för handläggning av mål i kammarrätt.

Offentligt biträde

6 § Om det inte måste antas att utlänningen saknar behov av 
biträde, ska ett offentligt biträde förordnas i mål och 
ärenden om

1. utvisning,

2. användning av tvångsmedel enligt 5 kap. 8 eller 9 §,

3. verkställighet av utvisning,

a) när ett beslut om inhibition eller tidsbegränsat 
uppehållstillstånd har meddelats, eller

b) om frågan gäller förvar och utlänningen har hållits i 
förvar i mer än tre dagar.

Utöver detta ska ett offentligt biträde förordnas för en 
utlänning som inte har fyllt 18 år och som saknar 
vårdnadshavare i Sverige, om utlänningen är tagen i förvar 
eller har ansökt om uppehållstillstånd som flykting eller 
alternativt skyddsbehövande.

7 § I ärenden hos regeringen fattas beslut om offentligt 
biträde av Regeringskansliet.

8 § Till offentligt biträde ska det förordnas en advokat som 
är lämplig för uppdraget. Om det finns särskilda skäl, får i 
stället någon annan lämplig person som har avlagt de 
kunskapsprov som krävs för behörighet till domaranställning 
utses. 

Har utlänningen själv föreslagit någon som är behörig för 
uppdraget som offentligt biträde, ska han eller hon förordnas 
om det inte finns särskilda skäl mot det.

Ett offentligt biträde får inte sätta någon annan i sitt 
ställe.

Uppgiftsskyldighet

9 § Det som sägs i 17 kap. 1 och 2 §§ utlänningslagen 
(2005:716) om skyldighet för socialnämnden och hälso- och 
sjukvårdsmyndighet att i vissa fall lämna ut uppgifter gäller 
även i mål och ärenden enligt denna lag. Skyldigheten att 
lämna uppgifter enligt 17 kap. 1 § utlänningslagen gäller 
också i förhållande till regeringen.

Dokumentation och motivering av beslut 

10 § Ett beslut enligt denna lag ska vara skriftligt. I 32 § 
förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om motivering 
av beslut. Bestämmelserna ska tillämpas även i 
Säkerhetspolisens och Polismyndighetens verksamhet enligt 
denna lag. 

Kostnadsansvar

11 § En utlänning som har utvisats får åläggas skyldighet att 
betala kostnaden för sin egen resa till den ort dit han eller 
hon sänds genom en myndighets försorg.

Bestämmelser i utlänningslagen

12 § Följande bestämmelser i utlänningslagen (2005:716) ska 
tillämpas vid handläggning av mål och ärenden enligt denna 
lag:

1. 13 kap. 5-7 §§ om inställelse till muntlig förhandling hos 
förvaltningsmyndighet,

2. 13 kap. 11 § om tolkersättning,

3. 13 kap. 12 § om rättelse av beslut på grund av oriktig 
uppgift, och

4. 13 kap. 15 och 16 §§ om dna-analys.

7 kap. Överklagande och nöjdförklaring

Beslut om utvisning, uppehållstillstånd, statusförklaring och 
närliggande frågor 

1 § Migrationsverkets beslut i fråga om utvisning, 
uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument och 
ställning som varaktigt bosatt i Sverige får överklagas till 
regeringen.

Beslut om inhibition, tidsbegränsat uppehållstillstånd och 
användning av tvångsmedel

2 § Migrationsverkets beslut i fråga om inhibition, 
tidsbegränsat uppehållstillstånd och användning av tvångsmedel 
enligt 5 kap. 8 § får överklagas till regeringen.

Beslut om förvar eller uppsikt

3 § Säkerhetspolisens beslut om förvar eller uppsikt får 
överklagas till Migrationsöverdomstolen. Detta gäller dock 
inte myndighetens interimistiska beslut enligt 3 kap. 5 § 
första stycket, 6 § första stycket eller 4 kap. 5 § första 
stycket.

Migrationsverkets beslut i fråga om förvar eller uppsikt får 
överklagas till Migrationsöverdomstolen. 

4 § Ett statsråds beslut om förvar eller uppsikt får 
överklagas till Högsta förvaltningsdomstolen.

5 § Beslut i fråga om förvar eller uppsikt får överklagas 
särskilt och utan begränsning till viss tid.

6 § Migrationsverkets beslut i särskilda fall om behandlingen 
eller placeringen av en utlänning som hålls i förvar får 
överklagas till Migrationsöverdomstolen.

Beslut om biträde, ersättning och jäv

7 § Ett beslut av Säkerhetspolisen, Migrationsverket eller 
Regeringskansliet får överklagas särskilt till 
Migrationsöverdomstolen när beslutet avser

1. offentligt biträde,

2. ersättning i ett ärende som handläggs enligt denna lag,

3. avvisande av ombud eller biträde, eller

4. jäv.

8 § Migrationsverkets beslut om ersättning för kostnad för 
dna-analys får överklagas till Migrationsöverdomstolen.

Migrationsöverdomstolens beslut

9 § Migrationsöverdomstolens beslut enligt denna lag får inte 
överklagas.

Övriga beslut får inte överklagas

10 § Ett beslut som meddelas enligt denna lag av en 
förvaltningsmyndighet får inte överklagas i andra fall än de 
som anges i detta kapitel.

Säkerhetspolisens rätt att överklaga beslut

11 § Säkerhetspolisen får överklaga Migrationsverkets beslut 
om beslutet kan överklagas enligt denna lag och går 
Säkerhetspolisen emot.

12 § Säkerhetspolisen får överklaga en domstols beslut om 
tillstånd till hemliga tvångsmedel enligt 5 kap. 11 § och om 
fortsatt användning av tvångsmedel enligt 5 kap. 16 §. Sådana 
beslut överklagas i den ordning som anges i rättegångsbalken.

Parter vid ett överklagande

13 § Vid ett överklagande är Migrationsverket och 
Säkerhetspolisen utlänningens motparter vid handläggningen i 
Migrationsöverdomstolen och hos regeringen.

Förfarandet vid Migrationsöverdomstolen efter överklagande 
till regeringen

14 § Om Migrationsverkets beslut när det gäller utvisning, 
inhibition, tidsbegränsat uppehållstillstånd eller användning 
av tvångsmedel enligt 5 kap. 8 § överklagas, ska 
Migrationsverket lämna över handlingarna i ärendet till 
Migrationsöverdomstolen. 

Migrationsöverdomstolen ska sedan med ett eget yttrande lämna 
handlingarna vidare till regeringen. I yttrandet ska det i 
förekommande fall anges särskilt om det enligt 2 kap. 13 § 
finns hinder mot att verkställa en utvisning. 

15 § Om Migrationsöverdomstolen anser att det enligt 2 kap. 
13 § finns ett hinder mot att verkställa en utvisning, får 
regeringen inte avvika från den bedömningen.

Handläggning enligt utlänningslagen av vissa överklaganden 

16 § Om Migrationsverket har avslagit både en ansökan om 
utvisning enligt denna lag och en ansökan från utlänningen om 
uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument eller 
ställning som varaktigt bosatt i Sverige, ska ett överklagande 
från utlänningen handläggas enligt utlänningslagen (2005:716). 
Detta gäller dock inte om också Säkerhetspolisen överklagar 
Migrationsverkets beslut. 

Överlämnande av vissa ärenden

17 § Om regeringen handlägger ett ärende om utvisning och 
utlänningen ansöker om uppehållstillstånd, statusförklaring, 
resedokument eller ställning som varaktigt bosatt i Sverige, 
får regeringen upphäva det överklagade beslutet och överlämna 
ärendet till Migrationsverket för handläggning. Detta gäller 
dock inte när det gäller sådana ansökningar om 
uppehållstillstånd som avses i 2 kap. 9 § första stycket.

18 § Om regeringen beslutar att en utlänning inte ska utvisas 
och utlänningen har ansökt om uppehållstillstånd, 
statusförklaring, resedokument eller ställning som varaktigt 
bosatt i Sverige, får regeringen överlämna ärendet i dessa 
delar till Migrationsverket för prövning enligt 
utlänningslagen (2005:716). 

Det framgår av 2 kap. 9 § tredje stycket att regeringen i 
vissa fall ska överlämna en ansökan om uppehållstillstånd till 
Migrationsverket när regeringen beslutar att en utlänning inte 
ska utvisas.

Rättsprövning

19 § Enligt 2 a § lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa 
regeringsbeslut har en EES-medborgare eller en familjemedlem 
till en sådan medborgare rätt att hos Högsta 
förvaltningsdomstolen ansöka om rättsprövning av ett beslut om 
utvisning enligt denna lag.

Nöjdförklaring

20 § En utlänning som har rätt att överklaga ett beslut om 
utvisning kan förklara att han eller hon avstår från att 
överklaga beslutet med tillhörande återreseförbud 
(nöjdförklaring).

21 § En nöjdförklaring lämnas inför Migrationsverket. 

En nöjdförklaring får också lämnas inför

1. Polismyndigheten, eller

2. chefen för en kriminalvårdsanstalt eller chefen för ett 
häkte eller någon annan tjänsteman där som har förordnats att 
ta emot en sådan förklaring.

Vid en nöjdförklaring som lämnas enligt andra stycket, ska ett 
vittne närvara. Det krävs också att den som tar emot 
förklaringen har tillgång till en utskrift av 
utvisningsbeslutet eller ett bevis om vad beslutet innehåller.

22 § En nöjdförklaring kan inte tas tillbaka. Om utlänningen 
har överklagat beslutet när nöjdförklaringen lämnas, ska han 
eller hon genom nöjdförklaringen anses ha tagit tillbaka sitt 
överklagande. Om utlänningen har ansökt om uppehållstillstånd, 
statusförklaring, resedokument eller ställning som varaktigt 
bosatt i Sverige, ska han eller hon genom nöjdförklaringen 
anses ha tagit tillbaka sin ansökan.

8 kap. Straff och åtal

Straff och åtalsprövning

1 § Till fängelse i högst två år eller, om brottet är ringa, 
till böter döms en utlänning som uppehåller sig i Sverige 
trots att han eller hon enligt ett verkställt beslut om 
utvisning enligt denna lag inte har haft rätt att återvända 
hit. Detta gäller dock inte om utlänningen har flytt hit för 
att undgå sådan förföljelse som avses i 4 kap. 1 § 
utlänningslagen (2005:716).

Är brottet ringa ska åtal för ett sådant brott inte väckas 
annat än om det är motiverat från allmän synpunkt.

2 § Till fängelse i högst två år döms den som hjälper en 
utlänning, för vilken ett återreseförbud enligt 2 kap. 5 § 
gäller, att komma in i Sverige.

För försök eller förberedelse till ett sådant brott döms till 
ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.

3 § Till fängelse i högst två år eller, om brottet är ringa, 
till böter döms en utlänning som bryter mot en 
anmälningsskyldighet eller ett förbud att lämna 
vistelseområdet som har beslutats enligt 5 kap. 8, 9 eller 
16 §.

4 § Till fängelse i högst ett år döms den som hindrar eller 
försöker hindra verkställighet av ett beslut om utvisning 
enligt denna lag.

Åtalsmedgivande

5 § Medan regeringen handlägger frågan om utvisning enligt 
denna lag, får åtal inte väckas mot utlänningen utan 
regeringens medgivande.


Övergångsbestämmelser

2022:700

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2022.

2. Genom lagen upphävs lagen (1991:572) om särskild 
utlänningskontroll.

3. Om ett beslut om förvar har meddelats och verkställts före 
ikraftträdandet, ska den första nya prövningen enligt 3 kap. 
10 § som görs därefter göras senast vid den tidpunkt då en ny 
prövning skulle ha gjorts enligt äldre bestämmelser.

4. Bestämmelsen i 1 kap. 3 § tillämpas även vid ett beslut om 
utvisning som har meddelats före ikraftträdandet enligt 

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193). 

5. Bestämmelsen i 2 kap. 8 § tillämpas även vid ett beslut om 
utvisning som har meddelats före ikraftträdandet enligt 

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193). 

6. Bestämmelsen i 2 kap. 14 § tillämpas även vid ett beslut om 
utvisning som har meddelats före ikraftträdandet enligt 

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193). 

7. Bestämmelsen i 2 kap. 25 § första stycket tillämpas även 
vid ett beslut om återreseförbud som har meddelats före 
ikraftträdandet enligt

a) 2 § första stycket och 4 § den upphävda lagen, 

b) 3 § andra stycket och 4 § lagen (1989:530) om åtgärder för 
att förebygga våldsdåd med internationell bakgrund, 

c) 47 § andra stycket och 49 § utlänningslagen (1980:376), 
eller 

d) 34 § första stycket utlänningslagen (1954:193). 

8. Bestämmelsen i 2 kap. 26 § tillämpas även vid ett beslut om 
återreseförbud som har meddelats före ikraftträdandet enligt

a) 2 § första stycket och 4 § den upphävda lagen, 

b) 3 § andra stycket och 4 § lagen (1989:530) om åtgärder för 
att förebygga våldsdåd med internationell bakgrund, 

c) 47 § andra stycket och 49 § utlänningslagen (1980:376), 
eller 

d) 34 § första stycket utlänningslagen (1954:193). 

9. Bestämmelsen i 2 kap. 27 § tillämpas även vid ett beslut om 
utvisning som har meddelats före ikraftträdandet enligt

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193). 

10. Bestämmelsen i 3 kap. 1 § första stycket 2 tillämpas även 
vid ett beslut om utvisning som har meddelats före 
ikraftträdandet enligt 

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193). 

11. Bestämmelsen i 3 kap. 2 § första stycket 2 tillämpas även 
vid ett beslut om utvisning som har meddelats före 
ikraftträdandet enligt 

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193).

12. Bestämmelsen i 5 kap. 1 § första stycket tillämpas även 
vid ett beslut om utvisning som har meddelats före 
ikraftträdandet enligt 

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193).

13. Bestämmelsen i 8 kap. 1 § första stycket tillämpas även 
vid ett beslut om utvisning som har meddelats före 
ikraftträdandet enligt 

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193).

14. Bestämmelsen i 8 kap. 2 § första stycket tillämpas även 
vid ett beslut om återreseförbud som har meddelats före 
ikraftträdandet enligt 

a) 2 § första stycket och 4 § den upphävda lagen, 

b) 3 § andra stycket och 4 § lagen (1989:530) om åtgärder för 
att förebygga våldsdåd med internationell bakgrund, 

c) 47 § andra stycket och 49 § utlänningslagen (1980:376), 
eller 

d) 34 § första stycket utlänningslagen (1954:193). 

15. Bestämmelsen i 8 kap. 3 § tillämpas även vid ett beslut om 
anmälningsplikt som har meddelats före ikraftträdandet enligt 
11, 11 a eller 14 § den upphävda lagen.

16. Bestämmelsen i 8 kap. 4 § tillämpas även vid ett beslut om 
utvisning som har meddelats före ikraftträdandet enligt

a) 1 § och 2 § första stycket den upphävda lagen, 

b) 3 § lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd 
med internationell bakgrund, 

c) 47 § utlänningslagen (1980:376), 

d) 3 § lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till 
förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund, 
eller 

e) 29 § första stycket 5 och 30 § andra stycket 
utlänningslagen (1954:193).