Förordning (1985:619) om glesbygdsstöd

Inledande bestämmelser

1 § Stöd kan i mån av tillgång på medel lämnas enligt denna förordning
för att främja sysselsättning och service i glesbygd.

Med glesbygd enligt denna förordning avses stora sammanhängande
områden med gles bebyggelse och långa avstånd till sysselsättning
eller service samt skärgårdar och andra liknande områden. Närmare
föreskrifter om vilka områden inom ett län som är att hänföra till
glesbygd meddelas av länsstyrelsen.

2 § Stöd kan lämnas till

1. företag i glesbygder,

2. kommersiell service i glesbygder,

3. intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser i glesbygder,
eller

4. samhällelig service i glesbygder.

3 § Stöd får inte lämnas om annat statligt stöd har lämnats eller
bedöms kunna lämnas för samma ändamål.

4 § Stöd får inte vara större än som med hänsyn till övriga
finansieringsmöjligheter och andra omständigheter fordras för att den
åtgärd som åsyftas med stödet skall kunna genomföras.

5 § Stöd får inte lämnas till investeringar som utan särskilt
medgivande påbörjats innan frågan om stöd har avgjorts.

Stöd till företag i glesbygder

Allmänt

6 § Stöd kan lämnas till företag som ger sysselsättning åt den bofasta
befolkningen och som bedöms få tillfredsställande lönsamhet och har
förutsättningar att bestå under en längre tid.

7 § Stöd lämnas i form av avskrivningslån, garanti för lån
(kreditgaranti) eller bidrag för anställda i hemarbete.

Avskrivningslån

8 § Avskrivningslån får lämnas för

1. investeringar i byggnader eller andra anläggningar som är avsedda
för stadigvarande bruk,

2. anskaffning av maskiner och annan utrustning, dock ej fordon,

3. anskaffning av båtar som är nödvändiga för drift av företag i
skärgården, eller

4. iståndsättning av åkermark.

Avskrivningslån får inte lämnas för investeringar i tillgångar som
lätt kan avyttras, om inte särskilda skäl föranleder annat.
Avskrivningslån får inte lämnas för kostnader för
förbrukningsmaterial. Avskrivningslån får inte lämnas för förvärv av
mark eller företag.

9 § Ett avskrivningslån får motsvara högst 50 procent av den godkända
kostnaden för investeringen.

Lån får dock inte lämnas med högre belopp än 300 000 kronor för varje
investering. Förordning (1988:699).

10 § Avskrivningslån för en byggnad som är avsedd att hyras ut till
allmänheten genom korttidsupplåtelse får lämnas med högst 45 000
kronor. Förordning (1988:699).

Kreditgaranti

11 § Kreditgaranti kan lämnas för lån som tas upp för

1. investeringar i byggnader eller andra anläggningar som är avsedda
för stadigvarande bruk,

2. anskaffning av maskiner och annan utrustning,

3. iståndsättning av åkermark,

4. förvärv av mark eller företag, eller

5. anskaffning av rörelsekapital i samband med att stöd lämnas till
investeringar. Förordning (1988:699).

12 § Kreditgaranti får lämnas för lån hos bankaktiebolag, sparbank,
föreningsbank eller hypoteksförening eller hos annan som länsstyrelsen
godkänner som långivare.

13 § Kreditgaranti får lämnas endast för lån vars amorteringstid har
bestämts med hänsyn till den ekonomiska livslängden för
investeringsobjektet och som uppgår till högst 20 år eller, om det
finns synnerliga skäl, högst 30 år för lån som avses i 11 § 1, 3 eller
4 och till högst 15 år för övriga lån.

En förutsättning för kreditgaranti är vidare att amorteringen skall
påbörjas senast efter fem år räknat från dagen för första
utbetalningen för lån som avses i 11 § 1, 3 eller 4 och senast efter
två år för övriga lån. Förordning (1988:699).

Bidrag för anställda i hemarbete

14 § Bidrag lämnas för anställda som utför sitt arbete i hemmet och
som bor inom stödområde A, B eller C enligt förordningen (1982:677) om
regionalpolitiskt stöd. Om särskilda skäl föreligger får stöd även
lämnas till hemarbetscentral.

15 § Bidrag lämnas för täckande av de driftsmerkostnader som föranleds
av hemarbetet. Bidrag får lämnas med belopp motsvarande högst 20
procent av bruttolönen, exklusive sociala kostnader, för varje
anställd med hemarbete i glesbygd, dock med högst 20 000 kronor per
årsarbetskraft med sådant arbete.

Förfarandet i ärenden angående stöd till företag i glesbygder

16 § Ärenden om stöd prövas av länsstyrelsen. Länsstyrelsen får dock
överlämna prövningen av ett visst ärende eller en viss grupp av
ärenden till lantbruksnämnden eller den regionala utvecklingsfonden.
Prövningen angående bidrag för anställda i hemarbete får överlämnas
till länsarbetsnämnden eller den regionala utvecklingsfonden.

Om någon annan än länsstyrelsen skall pröva ett ärende skall samråd
ske med länsstyrelsen, om ärendet är av större vikt.

I ärenden som rör de areella näringarna och som inte skall prövas av
lantbruksnämnden skall samråd ske med nämnden. I principiellt viktiga
ärenden skall samråd ske med lantbruksstyrelsen.

I ärenden som rör byggnader som avses i 10 § skall samråd ske med ett
regionalt rekreations- och turistorgan.

I ärenden av annat slag än som anges i tredje och fjärde styckena och
som inte skall prövas av den regionala utvecklingsfonden skall samråd
ske med fonden.

17 § Beslut av lantbruksnämnden, länsarbetsnämnden eller den regionala
utvecklingsfonden får överklagas hos länsstyrelsen. I fråga om
förfarandet vid överklagande av beslut av den regionala
utvecklingsfonden finns bestämmelser i lagen (1986:1142) om
överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga
förvaltningsuppgifter. Bestämmelserna i 21 och 22 §§ förvaltningslagen
(1986:223) tillämpas i fråga om fondens beslut.

Länsstyrelsens beslut får inte överklagas. Förordning (1987:22).

Stöd till kommersiell service i glesbygder

Allmänt

18 § Stöd till kommersiell service i glesbygder kan lämnas för att
upprätthålla en med hänsyn till geografiska och befolkningsmässiga
förhållanden tillfredsställande försörjning med dagligvaror eller
drivmedel i glesbygder. Om det är av särskild betydelse för
konsumenterna i ett glesbygdsområde, kan stöd lämnas till
fackhandelsservice.

19 § Stöd kan lämnas till

1. kommuner,

2. näringsidkare med fasta försäljningsställen där dagligvaror eller
drivmedel säljs,

3. näringsidkare med fasta försäljningsställen där fackhandelsvaror
säljs, om det finns särskilda skäl för det, eller

4. näringsidkare som med fordon kringför dagligvaror för försäljning,
om det finns särskilda skäl för det.

20 § Stöd lämnas till kommuner i form av hemsändningsbidrag och till
näringsidkare i form av avskrivningslån, investeringslån,
kreditgaranti eller servicebidrag.

Stöd kan lämnas endast om berörd kommun har planerat varuförsörjningen
på sådant sätt att behovet av stöd kan bedömas. Stöd får inte
otillbörligt gynna viss näringsidkare. Förordning (1988:699).

Hemsändningsbidrag

21 § Hemsändningsbidrag lämnas till kommuner som helt eller delvis
bekostar hemsändning till hushåll av dagligvaror, om hemsändningen
sker på ett ändamålsenligt sätt och utan onödiga kostnader. Bidraget
utgör högst 35 procent eller, om synnerliga skäl föreligger, högst 50
procent av kommunens nettoutgift för hemsändningen.

Bidrag lämnas dock endast om nettoutgiften uppgår till minst ett halvt
basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

22 § Hemsändningsbidrag lämnas för bidragsår och utbetalas i
efterskott. Bidragsåret omfattar tiden den 1 juli--30 juni.

Som förutsättning för hemsändningsbidrag gäller att kommunen gör
ansökan därom senast två månader efter bidragsårets utgång. Om
särskilda skäl föreligger, får länsstyrelsen bevilja
hemsändningsbidrag även om en ansökan lämnas in senare.

Avskrivningslån och investeringslån

23 § Avskrivningslån och investeringslån kan lämnas för

1. anskaffning av eller för ny-, till- eller ombyggnader eller större
reparationer av lokaler som behövs för verksamheten samt för inredning
eller utrustning av sådana lokaler, eller

2. anskaffning av eller ombyggnad, större reparation, inredning och
utrustning av fordon som behövs i verksamhet som avses i 19 § 4.

24 § Ett avskrivningslån får motsvara högst 50 procent av den godkända
kostnaden för investeringen.

Ett avskrivningslån och ett investeringslån får tillsammans motsvara
högst två tredjedelar av kostnaden. Förordning (1988:699).

Kreditgaranti

25 § Kreditgaranti får lämnas för lån som tas upp för ändamål som
anges i 23 § eller för lån eller annan kredit för anskaffning av
varulager.

26 § Kreditgaranti får lämnas för

1. lån hos bankaktiebolag, sparbank, föreningsbank eller
hypoteksförening eller hos annan som länsstyrelsen godkänner som
långivare (garantilån).

2. kredit som lämnas av varuleverantör som länsstyrelsen godkänner som
kreditgivare.

27 § Kreditgaranti får lämnas endast för garantilån vars
amorteringstid uppgår till högst 20 år eller, om synnerliga skäl
föreligger, 30 år i fråga om lån som tas upp för ändamål som anges i
23 § och högst 10 år i fråga om övriga lån.

I fråga om kredit som anges i 26 § 2 skall bestämmas en
avvecklingsplan som skall ange det högsta kreditbelopp som staten
svarar för vid varje tillfälle. Garantin skall vara avvecklad inom tio
år.

Servicebidrag

28 § Om det finns synnerliga skäl kan servicebidrag lämnas till
näringsidkare som anges i 19 §. Bidrag får beviljas endast när andra
åtgärder prövats och befunnits icke ändamålsenliga. Bidrag får lämnas
med högst 60 000 kronor per år till en och samma mottagare. Bidrag får
inte beviljas för längre tid än ett år i sänder. Servicebidrag till en
och samma mottagare får lämnas under sammanlagt högst tre år. Om det
finns synnerliga skäl får bidrag lämnas under längre tid. Förordning
(1988:699).

Förfarandet i ärenden angående stöd till kommersiell service i
glesbygder

29 § Frågor om stöd till kommersiell service i glesbygder prövas av
länsstyrelsen. Länsstyrelsen skall därvid samråda med berörd kommun
samt med närmast berörda köpmannaorganisationer och
konsumentföreningar. I principiellt viktiga ärenden skall samråd ske
med konsumentverket.

Länsstyrelsens beslut om att bevilja servicebidrag för ett fjärde år
eller längre tid skall underställas konsumentverket för godkännande.

Länsstyrelsens eller konsumentverkets beslut får inte överklagas.
Förordning (1988:699).

Stöd till intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser i
glesbygder

30 § För att öka sysselsättningen för arbetskraft i glesbygder kan
bidrag lämnas till kommuner inom stödområdet A eller B eller, om
särskilda skäl föreligger, temporärt i stödområde C enligt
förordningen (1982:677) om regionalpolitiskt stöd för täckande av
kostnader för inventering av lokalt tillgängliga arbetsobjekt samt
planering och genomförande av sysselsättningsinsatser. Stöd inom
stödområde C skall i första hand avse glesbygdsområden som gränsar
till något av stödområdena A eller B.

31 § Bidrag kan lämnas med 75 procent av bidragsunderlaget för varje
godkänt arbetsobjekt.

I bidragsunderlaget inräknas lönekostnader, sociala kostnader,
resekostnader och materialkostnader. Materialkostnaderna får utgöra
högst en tredjedel av underlaget.

32 § Som villkor för bidrag gäller att

1. arbetsobjektet inte ingår i den normala kommunala verksamheten och
inte lämpligen kan utföras som beredskapsarbete enligt
arbetsmarknadskungörelsen (1966:368).

2. arbetena reserveras företrädesvis för äldre lokalt bundna
arbetslösa som anvisas av den offentliga arbetsförmedlingen.

33 § Bidrag till arbetsobjekt i enskild regi får lämnas endast om
arbetsobjektet drivs av fysisk person som är stadigvarande bosatt i
kommunen eller av juridisk person som har sin huvudsakliga verksamhet
förlagd till kommunen. Bidrag till sådant arbetsobjekt får uppgå till
högst 39 000 kronor. Denna begränsning gäller dock inte i fråga om
objekt av uppenbart allmännyttig karaktär.

Förfarandet i ärenden angående stöd till intensifierade
kommunala sysselsättningsinsatser

34 § Vid kommunens val av arbetsobjekt skall samråd ske med
länsarbetsnämnden. I fråga om arbetsobjekt som avser
jordbruksfastighet bör samråd dessutom ske med lantbruksnämnden om
bidragsunderlaget överstiger 30 000 kronor.

35 § Frågor om bidrag prövas av länsstyrelsen. Länsstyrelsens beslut
får inte överklagas.

36 § Tre fjärdedelar av bidraget betalas ut då arbetet påbörjas.
Återstoden betalas ut sedan länsarbetsnämnden avsynat och godkänt
arbetets utförande.

Stöd till samhällelig service i glesbygder

37 § För att främja tillgången på samhällelig service i glesbygder kan
stöd lämnas till kommuner eller landstingskommuner för täckande av
kostnader för särskilda insatser avseende främst vård eller service åt
äldre eller handikappade samt aktiviteter för barn och ungdom. Stöd
kan också lämnas för särskilda insatser avseende godstransporter till
och från företag i glesbygder, om det från allmän synpunkt är
angeläget att verksamheten bedrivs. Om särskilda skäl föreligger får
stödet till godstransporter lämnas direkt till ett företag.

38 § Stöd lämnas i form av investeringsbidrag eller driftbidrag.
Förordning (1988:699).

39 § Investeringsbidrag kan lämnas för anskaffning av eller för ny-,
till- eller ombyggnad eller större reparation av lokal som behövs för
verksamheten och för inredning eller utrustning. Förordning
(1988:699).

40 § Driftbidrag lämnas endast om det finns synnerliga skäl och får
avse ett inledningsskede om längst tre år av verksamheten. Förordning
(1988:699).

41 § Investeringsbidrag lämnas med högst 50 procent av
investeringskostnaden och driftbidrag med högst 50 procent av
driftkostnaderna. Om det finns särskilda skäl, får stöd lämnas med
högst 75 procent av kostnaderna. Stöd avseende godstransporter får
dock aldrig överstiga 50 procent av kostnaderna. Förordning
(1988:699).

Förfarandet i ärenden angående stöd till samhällelig service i
glesbygder

42 § Frågor om stöd till samhällelig service i glesbygder prövas av
länsstyrelsen. Länsstyrelsens beslut får inte överklagas.

43 § Driftbidrag betalas ut med hälften då verksamheten påbörjas och
med hälften vid utgången av den period bidraget avser. Förordning
(1988:699).

Särskilda bestämmelser

Avskrivningslån

44 § Ett avskrivningslån är amoterings- och räntefritt och skall
skrivas av enligt en avskrivningsplan under viss tid.

Kreditgaranti

45 § För lån eller kredit som omfattas av garanti ansvarar staten
såsom för egen skuld.

46 § Kreditgaranti skall förenas med villkor att långivaren förvaltar
utlämnat lån under bankmässiga former och därvid beaktar statens
intresse som garantigivare. När fråga av betydelse för statens
betalningsansvar på grund av garantiåtagandet uppkommer, skall
långivaren inhämta anvisningar hos den som har beviljat garantin. Till
täckning av statens kostnader för administration och för förluster på
grund av infriade garantiåtaganden skall långivaren i förskott till
statsverket betala en årlig avgift om en procent av utestående belopp.
Undantagen från avgift är garanti som avses i 26 § 2.

47 § Som villkor för kreditgaranti gäller att långivaren utan dröjsmål
underrättar den som har beviljat garantin, om låntagaren försummar att
betala ränta eller amortering.

48 § Som villkor gäller vidare att långivaren vid utlämnandet av ett
garantilån förbehåller sig rätt att på anmaning av den som har
beviljat garantin säga upp lånet och vidta åtgärder för lånets
indrivning, om villkor eller föreskrifter som har uppställts för
garantin eftersätts.

49 § Underlåter långivaren att efterkomma en anmaning som avses i 48 §
upphör garantin att gälla vid tidpunkt som bestäms av den som har
beviljat garantin.

50 § Beslut om kreditgaranti får ändras eller upphävas, om långivaren
ej iakttar de villkor som anges i 46 och 47 §§.

Investeringslån

51 § På ett investeringslån utgår ränta från dagen för utbetalningen
efter en räntesats som med 4,25 procentenheter överstiger det vid
varje tidpunkt gällande diskontot.

Har kapital- eller räntebelopp som förfallit till betalning inte
erlagts inom 14 dagar efter förfallodagen, utgår en procentenhet högre
ränta från förfallodagen till dess det förfallna beloppet till fullo
erlagts.

Om särskilda skäl föreligger, får räntefrihet beviljas för högst två
år.

52 § Ett investeringslån skall genom regelbundna avbetalningar betalas
åter inom tid som bedöms lämplig. Tiden får dock inte bestämmas till
längre tid än 20 år eller, om synnerliga skäl föreligger, 30 år från
dagen för utbetalningen.

Låntagaren får medges anstånd med amortering under högst så lång tid
att det sammanlagda anståndet under lånets löptid uppgår till fem år.

Övriga bestämmelser

53 § För investeringslån och kreditgaranti skall ställas den säkerhet
som kan krävas med hänsyn till låntagarens ekonomiska ställning och
behov av rimlig ekonomisk rörelsefrihet.

54 § Lån, kreditgaranti och bidrag skall i övrigt förnas med de
villkor och föreskrifter om insyn och annat som behövs.

55 § Ett investeringslån kan sägas upp till omedelbar betalning samt
bidrag eller ej avskriven del av avskrivningslån krävas åter om

1. stödet har beviljats på grund av oriktiga eller vilseledande
uppgifter från stödmottagaren,

2. låntagaren försummar att betala ränta eller amortering för lånet,

3. ställd säkerhet väsentligt försämras,

4. väsentlig ändring sker i äganderätten till eller ledningen av den
verksamhet för vilka stödet har beviljats,

5. stödmottagaren utan medgivande använder stödet för annat ändamål än
som avsetts,

6. stödmottagaren i övrigt bryter mot villkor eller föreskrift som
gäller för stödet, eller

7. annat förhållande inträffar som innebär att stödmottagaren med
hänsyn till syftet med stödet uppenbarligen inte bör få ha kvar
stödet.

Lån eller kredit som omfattas av kreditgaranti skall förenas med
villkor att lånet eller krediten kan sägas upp till omedelbar
betalning under de förutsättningar som anges i första stycket.
Förordning (1988:699).

56 § Den som har att avgöra ärenden om stöd enligt denna förordning
har tillsyn över att stödet utnyttjas för avsett ändamål och i
överensstämmelse med de villkor och föreskrifter som gäller för
stödet. Varje ärende skall följas upp enligt för stödformen anpassade
rutiner eller vad som bestäms för särskilda fall. Uppkommer påtaglig
risk för att syftet med stödet förfelas eller avsevärt ökad risk för
staten som kredit- eller garantigivare jämfört med förhållandena vid
tidpunkten för beslutet om stöd, skall de åtgärder vidtas som stödets
ändamål och statens intresse som fordringsägare motiverar. Om
uppföljningen handhas av någon annan än länsstyrelsen skall samråd
därvid ske med länsstyrelsen. Länsstyrelsen skall i
uppföljningsärenden samråda med berörd kronofogdemyndighet och andra
berörda organ, om inte tidsskäl eller frågans beskaffenhet föranleder
annat.

Vid meddelande av beslut om stöd skall tillses att stödet förenas med
sådana villkor eller föreskrifter att en uppföljning enligt första
stycket görs möjlig.

57 § Det ankommer på den som beviljat ett lån att vidta åtgärder för
uppsägning av lånet enligt denna förordning. Det ankommer på
länsstyrelsen att vid domstolar och andra myndigheter bevaka statens
rätt i mål eller ärende som rör stöd.

Länsstyrelsen får anta ackordsförslag eller på annat sätt efterskänka
statens anspråk på grund avskrivningslån, garantiåtaganden och
investeringslån enligt denna förordning. Avser ett sådant ärende ett
företag som har beviljats statligt stöd av något annat organ, skall
samråd därvid ske med det andra organet. Förordning (1986:556).

58 § Föreskrifter för verkställighet av denna förordning får i fråga
om stöd till företag i glesbygder avseende de areella näringarna
meddelas av lantbruksstyrelsen. I fråga om stöd till kommersiell
service i glesbygder gäller detsamma för konsumentverket.

Övergångsbestämmelser

1985:619

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1985. Genom förordningen
upphävs förordningen (1979:638) om statligt stöd till glesbygd. Äldre
bestämmelser gäller fortfarande i fråga om stöd som har beviljats före
ikraftträdandet, dock att bestämmelserna i 57 § andra stycket i den
nya förordningen gäller för sådant stöd.

1988:699

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1988.

Vid tillämpning av 28 § likställs driftstöd, som lämnats innan denna
förordning träder i kraft, med servicebidrag.

1990:643

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1990, då förordningen
(1985:619) om glesbygdsstöd skall upphöra att gälla.

2. Ansökningar som vid utgången av juni månad 1990 har kommit in till
vederbörande myndighet men ännu inte avgjorts skall prövas enligt
äldre föreskrifter.

3. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om stöd som har
beviljats på grundval av ansökningar som har kommit in till
vederbörande myndighet före utgången av juni månad 1990.