Sjöarbetstidslag (1970:105) 

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag äger, med de inskränkningar som anges i 2 §, tillämpning
på skeppstjänst.

Med skeppstjänst förstås i denna lag arbete som person, vilken är
anställd på svenskt fartyg, för fartygets räkning eller eljest på grund
av förmans uppdrag utför ombord på fartyget eller på annat ställe.

2 § Från lagens tillämpning undantages skeppstjänst som utföres av

befälhavare, om utom denne minst tre personer är anställda på fartyget,

maskinchef, om hans skeppstjänst ej är indelad i vakter,

främste styrman, om hans skeppstjänst ej är indelad i vakter,

föreståndare för ekonomiavdelning, om utom denne minst sex personer är
anställda inom avdelningen,

läkare,

musiker,

den som är anställd uteslutande för att meddela undervisning,

medlem av redarens familj, om fartygets bruttodräktighet understiger
500.

Från lagens tillämpning undantages även skeppstjänst på

fiskefartyg när det användes som sådant och fartyg som användes till
verksamhet omedelbart förbunden med fiske,

räddningsfartyg när det användes som sådant,

lustfartyg.

Ytterligare undantag från lagens tillämpning får göras genom
kollektivavtal, som på arbetstagarsidan slutits eller godkänts av
organisation, vilken är att anse som central arbetstagarorganisation
enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet.

Har redaren eller ägaren av ett svenskt fartyg helt eller delvis
upplåtit driften av fartyget till en utlänning, får regeringen eller den
myndighet som  regeringen bestämmer efter ansökan av redaren eller, om
denne är utlänning, ägaren medge att denna lag helt eller delvis inte
skall gälla i fråga om fartyget. Ett medgivande skall begränsas till
viss tid och förenas med de villkor som behövs.

I fråga om förutsättningarna för ett medgivande,
underrättelseskyldighet, ändrade villkor och återkallelse av ett
medgivande gäller 59 § andra och tredje styckena sjömanslagen
(1973:282).

Regeringen får förordna, att denna lag ej skall gälla på staten
tillhörigt fartyg. Om synnerliga skäl föreligger, får regeringen eller
myndighet som  regeringen bestämmer även i övrigt medge undantag från
tillämpningen av lagen. Lag (1989:991).

3 § I denna lag förstås med

sjöman: den som utför skeppstjänst för vilken lagen gäller,

ekonomipersonal: personal som är anställd för besättningens eller
passagerarnas förplägning eller uppassning, för andra sysslor som har
samband med sådant arbete eller för expeditionsgöromål eller annan
liknande tjänstgöring,

dagman: sjöman vars skeppstjänst ej är indelad i vakter och som ej
tillhör radio- eller ekonomipersonalen,

passagerarfartyg: fartyg som har passagerarfartygscertifikat,

dygn: tiden från klockan 0 till klockan 24,

vecka: en fast period av sju på varandra följande dygn,

oavbruten gång: färdsätt som kännetecknas av att fartyget ej anlöper
hamn eller annars kommer i beröring med land under längre tid än 2
timmar vid något tillfälle,

lokalfart: resa till eller från svensk hamn med fartyg, vars
bruttodräktighet understiger 500, vilken under vanliga förhållanden
ej kräver mer än 12 timmars oavbruten gång,

närfart: fart, dock ej lokalfart, inom Sveriges sjöterritorium eller
annars i Östersjön eller med denna i sjöfartsförbindelse varande
farvatten innanför linjen Trondheimsfjorden-Shetlands nordpynt,
därifrån västerut till 11<gr> västlig longitud, därifrån längs denna
longitud över Irlands västkust till 48<gr> nordlig latitud och
därifrån österut längs denna latitud till Brest,

oceanfart: fart bortom den för närfart angivna linjen.

Fartyg anses under resa hela tiden användas i den vidsträcktaste
fart som resan omfattar. Hänsyn tages dock ej till sådan oförutsedd
utsträckning av resan som föranledes av storm, sjöskada eller annan
nödsituation.

Förordnande enligt 1 kap. 9 § andra meningen fartygssäkerhetslagen
(1988:49) gäller även vid tillämpningen av sjöarbetstidslagen i den
mån förordnandet har betydelse för tillämpningen.

Vid beräkningen av arbetstid undantages, utom i fall som avses i 8 §,
dels måltidsrast, dels annat uppehåll i skeppstjänsten, om
sjömannen enligt förmans besked får avlägsna sig från arbetsplatsen
under uppehållet och detta varar minst 1 timme. Lag (1995:929).

Ordinarie arbetstid i ocean- och närfart

4 § I ocean- och närfart får den ordinarie arbetstiden för dagman uppgå
till högst 8 timmar om dygnet och 40 timmar i veckan.

5 § För vaktindelad sjöman som ej tillhör ekonomipersonalen och för
sjöman som tillhör radiopersonalen får den ordinarie arbetstiden i
ocean- och närfart uppgå till högst 8 timmar om dygnet, om ej annat
följer av 6 §. Under fartygets uppehåll i hamn får den ordinarie
arbetstiden ej heller överstiga 40 timmar i veckan. Vid tillämpning av
andra punkten medräknas ej dygn under vilket fartyget går från eller
kommer till hamn.

6 § På fartyg, vars bruttodräktighet understiger 500, får i närfart den
ordinarie arbetstiden för sjöman som avses i 5 § uppgå till högst 24
timmar under två dygn i följd när fartyget är till sjöss.

Under dygn då fartyget går från eller kommer till hamn får den ordinarie
arbetstiden uppgå till högst 8 timmar, om fartyget ligger i hamn minst
halva dygnet. Är fartyget till sjöss eller annars under gång större
delen av sådant dygn, får den arbetstid tillämpas som motsvarar
arbetstiden enligt första stycket med den begränsningen att den
ordinarie arbetstiden medan fartyget ligger i hamn ej får överstiga den
tid som återstår när från 9 timmar dras den ordinarie arbetstid som
sjömannen redan fullgjort under dygnet.

För sjöman som omfattas av första och andra styckena får den ordinarie
arbetstiden under en fast period av två veckor ej överstiga 112 timmar.

Första-tredje styckena gäller ej sjöman som tillhör maskinpersonalen, om
fartygets maskinstyrka överstiger 550 effektiva hästkrafter. Lag
(1982:257).

7 § För sjöman som tillhör ekonomipersonalen får den ordinarie
arbetstiden i ocean- och närfart uppgå till

a) på passagerarfartyg högst 9 timmar om dygnet och 56 timmar i veckan,

b) på annat fartyg högst 8 timmar om dygnet.

Ordinarie arbetstid i lokalfart

8 § I lokalfart inom svensk hamn får den ordinarie arbetstiden uppgå
till högst 9 timmar om dygnet och 40 timmar i veckan, raster ej
inräknade.

När det behövs med hänsyn till arbetets natur eller arbetsförhållandena
i övrigt, får annan ordinarie arbetstid tillämpas, om tiden under en
fast period av högst fyra veckor ej överstiger 40 timmar i veckan i
genomsnitt.

9 § I lokalfart utom svensk hamn får den ordinarie arbetstiden uppgå
till högst 10 timmar om dygnet och 56 timmar i veckan.

Vederlag, övertid m.m.

10 § Överstiger den ordinarie arbetstiden

a) 40 timmar i veckan i fall på vilket 5, 7 eller 9 § äger tillämpning,

b) 80 timmar under en fast period av två veckor i fall på vilket 6 §
äger tillämpning,

skall för överskjutande tid utgå vederlag i form av fritid i hamn eller
på annat sätt enligt vad som fastställts i kollektivavtal, som
tillkommit i den ordning som anges i 2 § tredje stycket. Lag (1973:285).

11 § Utöver skeppstjänst under den ordinarie arbetstid som är
medgiven enligt 4--9 §§ eller den längre ordinarie arbetstid som är
överenskommen i kollektivavtal, vilket tillkommit i den ordning
som anges i 2 § tredje stycket, får skeppstjänst på övertid åläggas
sjöman under högst 13 timmar i veckan och, om så medges i sådant
kollektivavtal, ytterligare högst 5 timmar i veckan.

Övertidsarbete bör ej förekomma regelbundet.

Från den i första stycket föreskrivna begränsningen undantages
skeppstjänst på övertid som är nödvändig för

a) att avvärja hotande fara för fartyg, liv eller gods,

b) att lämna hjälp enligt 6 kap. 6 § andra stycket och 8 kap. 3 eller
4 § sjölagen (1994:1009)

c) att deltaga i sådan övning med säkerhetsanordningar som skall
företagas enligt lag eller annan författning,

d) nödvändig vakttjänst i hamn,

e) åtgärd som påkallas av myndighet i hamn,

f) åtgärd som föranledes av att besättningen blivit minskad under
resan,

g) annan åtgärd som ej kan tåla uppskov och som ej kunnat
planeras att utföras på annan tid. Lag (1994:1017).

12 § Sjöman får åläggas högst 16 timmars skeppstjänst under 24 timmar i
följd.

Sjöman under sexton år skall varje dygn under tiden mellan klockan 20
och klockan 8 beredas tillfälle att vila under sammanhängande tid av
minst nio timmar. Annan sjöman skall under 24 timmar i följd beredas
tillfälle att vila under sammanhängande tid av tillräcklig längd.

Den som ålägger anställd arbetstid i skeppstjänst skall taga skälig
hänsyn till arbetstid i annat arbete som den anställde utför för samma
arbetsgivare.

Skeppstjänst, som avses i 11 § tredje stycket a-c, får åläggas sjöman
utan hinder av första, andra och tredje styckena. Lag (1973:285).

Övriga bestämmelser

13 § Från de begränsningar som föreskrives i 4 - 9 §§ får avsteg göras
genom kollektivavtal, som tillkommit i den ordning som anges i 2 §
tredje stycket.

14 § Redare, vilken är bunden av kollektivatal som avses i 2, 10, 11
eller 13 §, får tillämpa avtalet på sjöman, vilken sysselsättes i arbete
som avses med avtalet, även om sjömannen ej är medlem av den
avtalsslutande organisationen på arbetstagarsidan. Detta gäller dock ej
sjöman, som omfattas av annat tillämpligt kollektivavtal.

15 § För fartyg skall föras anteckningar om arbetstid enligt
föreskrifter av tillsynsmyndighet som avses i 17 §.

Sjöman har rätt att själv eller genom annan taga del av anteckningarna.
Samma rätt tillkommer facklig organisation som företräder sjöman på
fartyget.

16 § Befälhavare skall se till att ett exemplar av denna lag finns
tillgängligt på fartyget, om detta har en bruttodräktighet av minst 25.
Lag (1982:257).

17 § Tillsyn över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter för
tillämpningen av lagen utövas av myndighet som regeringen bestämmer.
Därvid äger 10 kap. och 13 kap. 1--3 §§ fartygssäkerhetslagen (1988:49)
motsvarande tillämpning.

Anteckningar om arbetstid skall hållas tillgängliga vid
tillsynsförrättning. Lag (1988:50).

18 § Befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder sjöman
till skeppstjänst i strid mot denna lag eller föreskrift för
tillämpningen av lagen dömes till böter. Detsamma gäller den som på
grund av arbetsförhållandena har den arbetsledande ställning som annars
tillkommer befälhavare.

Till böter dömes även redare eller annan som i redarens ställe har haft
befattning med fartyget, om han därvid känt till eller bort känna till
överträdelsen.

19 § Ansvar enligt 18 § skall ej ådömas, om det visas att brist
uppkommit i bemanningen under pågående resa och att tillgång till
nödvändig bemanning för att i alla hänseenden anordna skeppstjänsten
enligt denna lag ej funnits i senast besökta hamn.

Har flera medverkat till gärning som avses i 18 §, äger 23 kap. 4 och 5
§§ brottsbalken motsvarande tillämpning.

20 § Till böter dömes den som

1. bryter mot 15 § första stycket eller 17 § andra stycket,

2. i strid mot 15 § andra stycket vägrar någon att taga del av
anteckningarna,

3. uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig eller vilseledande
uppgift i anteckningar om arbetstid, om ej gärningen är belagd med
straff i brottsbalken.

Om den som fått ett medgivande enligt 2 § fjärde stycket eller fartygets
befälhavare uppsåtligen eller av grov oaktsamhet åsidosätter föreskriven
underrättelseskyldighet eller något villkor i medgivandet, döms han till
böter. Lag (1989:991).

21 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
särskilda föreskrifter för totalförsvaret med avvikelse från denna lag.
Föreskrifter som avser förhållandet mellan enskilda eller som annars
måste meddelas i lag får dock inte meddelas med stöd av denna paragraf.
Lag (1988:50).

Övergångsbestämmelser

1970:105

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1971, då sjöarbetstidslagen
(1959:404) skall upphöra att gälla.

1. Den i 4, 5 och 8 §§ och 10 § första stycket a angivna arbetstiden för
vecka skall, i stället för 40 timmar, utgöra 41 timmar 30 minuter under
år 1971 och 41 timmar under år 1972.

2. Den i 10 § första stycket b angivna arbetstiden under en fast period
av två veckor skall, i stället för 80 timmar, utgöra 83 timmar under år
1971 och 82 timmar under år 1972.

3. För tiden till utgången av år 1972 får avsteg göras från punkterna 1
och 2 genom kollektivavtal som tillkommit i den ordning som anges i 2 §
tredje stycket.

4 § På fartyg, som sjösatts innan denna lag träder i kraft och vars
maskinstyrka understiger 700 indikerade hästkrafter, får de i 6 §
angivna arbetstiderna åläggas sjöman som tillhör maskinpersonalen, även
om maskinstyrkan överstiger 550 effektiva hästkrafter.

5. Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till föreskrift
som ersatts genom bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den nya
bestämmelsen.

1982:257

Denna lag träder i kraft den 18 juli 1982. Vid tillämpningen av lagen
avses med bruttodräktighet det bruttodräktighetsatal som anges i det
mätbrev som gäller för fartyget.