Förordning (1979:579) med instruktion för  statens arbetsmarknadsnämnd 

Inledande bestämmelse

1 § Allmänna verksstadgan (1965:600) skall tillämpas på statens
arbetsmarknadsnämnd.

Uppgifter

2 § Nämnden är central förvaltningsmyndighet för arbetsmarknadsfrågor
inom statsförvaltningen och, efter särskilt beslut av regeringen, för
frågor som rör statligt reglerade anställningar i övrigt, allt i den
mån detta inte ankommer på annan myndighet.

Nämnden får inom sitt verksamhetsområde även bistå riksdagen och dess
myndigheter.

3 § Nämnden har till uppgift att verka för att arbetsmarknadsfrågor
inom statsförvaltningen handläggs på ett ändamålsenligt och
planmässigt sätt. Nämnden skall därvid följa förhållandena inom hela
arbetsmarknaden.

4 § Det åligger nämnden särskilt att inom sitt verksamhetsområde

1. översiktligt följa utvecklingen av personalbehovet med avseende på
effekter av strukturförändringar och på övertalighetsproblem m. m.,

2. medverka centralt vid planering och genomförande av
strukturpåverkande åtgärder inom statsförvaltningen,

3. medverka centralt vid planering och genomförande av
arbetsmarknadspolitiska åtgärder som avser den statliga
arbetsmarknaden,

4. svara centralt för verksamhet som syftar till att förebygga
sjukpensionering av anställda med arbetshandikapp,

5. svara centralt för verksamhet som syftar till att främja
anställning av personer med svårigheter att erhålla arbete,

6. svara centralt för sådana omplaceringsfrågor som avser anställda,
som berörs av att statlig verksamhet omlokaliseras, inskränks,
omorganiseras eller upphör, eller som avser anställda med
arbetshandikapp. Förordning (1986:451).

5 § Nämnden får besluta att andra anställda än de som avses i 4 § 6
får omfattas av dess omplaceringsverksamhet. Förordning (1986:451).

6 § Nämnden skall inom sitt verksamhetsområde bistå myndigheter och
enskilda anställda med rådgivning.

Organisation

7 § Chef för nämnden är en generaldirektör.

8 § Nämnden består av en arbetsmarknadsenhet, en utredningsenhet och
en administrativ enhet.

Varje enhet förestås av en enhetschef.

En av enhetscheferna är generaldirektörens ställföreträdare.
Förordning (1984:38).

9 § Hos nämnden finns i övrigt personal enligt särskilda föreskrifter
eller andra beslut som regeringen meddelar och annan personal i mån av
behov och tillgång på medel.

I mån av behov och tillgång på medel får nämnden anlita utomstående
för särskilda uppdrag.

10 § Nämnden får inrätta rådgivande eller beredande organ.

11 § har upphävts genom förordning (1986:959)

Ärendenas handläggning

12 § Generaldirektören och minst två av enhetscheferna avgör gemensamt
frågor om

-- skiljande från en anställning, när det inte gäller en
provanställning,
-- skiljande från ett uppdrag,
-- disciplinansvar, åtalsanmälan, avstängning eller
läkarundersökning. Förordning (1986:959).

13 § I andra frågor än som avses i 12 § beslutar generaldirektören
ensam. I den mån sådana ärenden inte är av det slag att de behöver
prövas av generaldirektören, får de avgöras av annan tjänsteman hos
nämnden i den omfattning som framgår av arbetsordningen eller
särskilda beslut.

14 § När generaldirektören är förhindrad att utöva sin tjänst, utövas
den av hans ställföreträdare. Denne inträder efter beslut av
generaldirektören även i övrigt i hans ställe vid behandlingen av
vissa ärenden eller grupper av ärenden.

När både generaldirektören och hans ställföreträdare har förhinder,
fullgörs generaldirektörens åligganden av den enhetschef som
generaldirektören bestämmer.

I generaldirektörens frånvaro får dock inte fattas sådana beslut av
större vikt som kan anstå utan olägenhet. Åtgärder, som rubbar eller
ändrar av nämnden meddelade föreskrifter eller tillämpade grunder, får
inte heller vidtas utan hans medgivande. Detta gäller även vid
ledighet på generaldirektörstjänsten, till dess regeringen bestämmer
annat.

15 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller genom
särskilda beslut får dock medges att ärenden som handläggs enligt 13 §
andra meningen avgörs utan föredragning.

Föredragningen av ett ärende ankommer på chefen för den enhet dit
ärendet hör eller på en särskilt förordnad föredragande.

Enhetschefen har rätt att närvara, när ett ärende som hör till hans
enhet föredras av någon annan. Förordning (1984:38).

16 § Av förordningen (1978:592) om vissa medbestämmandeformer i
statlig tjänst m.m. följer att nämndens befogenhet att besluta kan
vara begränsad i vissa hänseenden.

17 § har upphävts genom förordning (1986:959).

Detsamma gäller skiljaktig mening som förs fram av annan som har
närvarit enligt 15 § tredje stycket eller av den som generaldirektören
har anmodat att närvara vid föredragningen.

18 § Generaldirektören får utan föredragning meddela beslut som inte
utan olägenhet kan uppskjutas till dess en föredragande kan inställa
sig.

19 § I arbetsordningen eller genom särskilda beslut skall bestämmas
vem som får infordra förklaring, upplysning eller yttrande i ärenden
hos nämnden.

Tjänstetillsättning m.m.

20 § Generaldirektören förordnas av regeringen för högst sex år.

Övriga tjänster i lägst lönegrad N 26 tillsätts av regeringen
efter anmälan av generaldirektören.

Andra tjänster tillsätts av nämnden.

Förordnande att vara generaldirektörens ställföreträdare meddelas av
regeringen för högst tre år efter anmälan av generaldirektören.
Förordning (1986:451).

Tjänstemans bisysslor

21 § Besked enligt 37 § andra stycket anställningsförordningen
(1965:601) lämnas av nämnden även i fråga om tjänst som regeringen
tillsätter, dock inte i fråga om generaldirektören.