PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1996:99) med instruktion för Konjunkturinstitutet 

Uppgifter

1 § Konjunkturinstitutet är ett prognos-, utrednings- och
forskningsorgan med uppgift att

1. följa och analysera den ekonomiska utvecklingen inom och
utom landet samt i anslutning till detta göra prognoser för den
svenska ekonomin,

2. följa den vetenskapliga diskussionen inom de områden som
berör institutets verksamhet samt bedriva forskning i syfte att
utveckla analys- och prognosmetoder,

3. göra miljöekonomiska analyser samt bedriva forskning i syfte
att utveckla monetära miljöräkenskaper och miljöekonomiska
modeller,

4. bistå Finansdepartementet med utfalls- och prognosdata för
departementets makroekonomiska prognosverksamhet samt med
miljöekonomiska analyser,

5. i prognosarbetet över statens inkomster och utgifter
samarbeta med Ekonomistyrningsverket och bistå verket med att
förklara större skillnader mellan myndigheternas prognoser,

6. i samråd med sådana myndigheter och sammanslutningar som
arbetar inom näraliggande områden verka för att statistiskt
material av betydelse för studiet av den ekonomiska
utvecklingen samlas in och bearbetas, och

7. ansvara för officiell statistik enligt förordningen
(2001:100) om den officiella statistiken.
Förordning (2003:768).

Verksförordningens tillämpning

2 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
Konjunkturinstitutet, med undantag av 2, 4, 5, 10-14, 22, 30,
33 och 34 §§. Förordning (2003:768).

Myndighetens ledning

3 § Generaldirektören är chef för institutet.

Personalföreträdare

4 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas på
institutet.

Anställningar m.m.

5 § Generaldirektören adjungeras till ekonomiska rådet.
Konjunkturinstitutet förordnar sekreterare åt rådet.

Bestämmelser om ekonomiska rådet finns i förordningen (1988:1214)
med instruktion för ekonomiska rådet.

Avgifter

6 § Konjunkturinstitutet får inom sitt verksamhetsområde utföra
uppdrag samt tillhandahålla varor och tjänster. Institutet får
ta ut avgifter för varor och tjänster samt för uppdrag åt andra
än regeringen. Institutet bestämmer avgifternas storlek.
Förordning (2003:768).
Förordning (1996:992) om Patientskadenämnden 

1 § Den patientskadenämnd som avses i 17 § patientskadelagen
(1996:799) består av ordförande och sex andra ledamöter. Ordföranden
skall vara eller ha varit ordinarie domare. Av de andra ledamöterna
skall tre företräda patienternas intressen, en vara medicinskt
sakkunnig, en vara väl förtrogen med personskadereglering hos
försäkringsgivare (försäkringsgivarledamot) samt en ha särskild
kunskap om verksamhet som rör hälso- och sjukvård.

Det skall finnas en eller flera ersättare för ordföranden och övriga
ledamöter. Sådan ersättare skall uppfylla samma krav som den ledamot
som skall ersättas.

Ordföranden och de andra ledamöterna, utom
försäkringsgivarledamoten, samt ersättare för dessa utses av
regeringen för tre år. Försäkringsgivarledamoten och ersättare för
denne utses för samma tid av Patientförsäkringsföreningen.

2 § Försäkringsgivarledamot som är anställd hos en försäkringsgivare
får inte delta i handläggningen av ärende som rör den
försäkringsgivaren.

I övrigt gäller för Patientskadenämndens ledamöter samt för
sakkunniga som nämnden anlitar samma jäv som enligt 11 §
förvaltningslagen (1986:223) föreskrivs för den som skall handlägga
ett ärende enligt den lagen.

3 § Patientskadenämnden är beslutför med ordförande och fyra andra
ledamöter. Minst två av de fyra ledamöterna skall företräda
patienternas intressen. Samtliga ledamöter skall kallas till nämndens
sammanträden. Om en ledamot anmäler förhinder, skall en ersättare
kallas. Ersättare har dock alltid rätt att vara närvarande vid
sammanträde med nämnden och får då delta i överläggning men inte i
beslut.

Som nämndens beslut gäller den mening som omfattats av mer än
hälften av antalet ledamöter. Vid lika röstetal har ordföranden
utslagsröst.

4 § Ordföranden eller dennes ersättare får fatta beslut i ärenden
som är av enkel beskaffenhet. Om ett ärende har inslag av principiell
art, skall ärendet dock alltid hänskjutas för avgörande med
ledamöter.

Ärenden som har avgjorts av ordföranden eller dennes ersättare
ensam, skall anmälas för nämnden vid nästa sammanträde.
Förordning (1996:998) om fastställande av omräknade belopp för alkoholskatt för år 1997 

Regeringen fastställer enligt 37 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt
skatten för skattepliktiga alkoholvaror till följande belopp för år
1997.

Skatt enligt 2 § lagen om alkoholskatt (öl) tas ut per liter med
2,38 kronor för varje volymprocent alkohol. För öl med en alkoholhalt
över 2,25 men inte över 3,5 volymprocent tas skatt ut per liter med
1,21 kronor för varje volymprocent alkohol.

För öl med en alkoholhalt om högst 2,25 volymprocent tas skatt ut
med 0 kronor.

Skatt enligt 3 § lagen om alkoholskatt (vin) tas ut per liter för

drycker med en alkoholhalt över 2,25 men inte över 4,5 volymprocent
med 9,20 kronor,

drycker med en alkoholhalt över 4,5 men inte över 7 volymprocent med
13,60 kronor,

drycker med en alkoholhalt över 7 men inte över 8,5 volymprocent med
18,71 kronor,

drycker med en alkoholhalt över 8,5 men inte över 15 volymprocent
med 26,78 kronor, och för

drycker med en alkoholhalt över 15 men inte över 18 volymprocent med
44,47 kronor.

För vin med en alkoholhalt om högst 2,25 volymprocent tas skatt ut
med 0 kronor.

Skatt enligt 4 § lagen om alkoholskatt (andra jästa drycker än vin
eller öl) tas ut per liter för

drycker med en alkoholhalt över 2,25 men inte över 4,5 volymprocent
med 9,20 kronor,

drycker med en alkoholhalt över 4,5 men inte över 7 volymprocent med
13,60 kronor,

drycker med en alkoholhalt över 7 men inte över 8,5 volymprocent med
18,71 kronor, och för

drycker med en alkoholhalt över 8,5 men inte över 15 volymprocent
med 26,78 kronor.

För andra jästa drycker med en alkoholhalt om högst 2,25
volymprocent tas skatt ut med 0 kronor.

Skatt enligt 5 § lagen om alkoholskatt (mellanklassprodukter) tas ut
per liter för

drycker med en alkoholhalt om högst 15 volymprocent med 26,78
kronor, och för

drycker med en alkoholhalt över 15 volymprocent med 44,47 kronor.

Skatt enligt 6 § lagen om alkoholskatt (andra skattepliktiga
alkoholvaror än som anges i 2-5 §§ lagen om alkoholskatt) tas ut med
484,55 kronor per liter ren alkohol.
Förordning (1996:999) om uppräkningsfaktorer vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel

Regeringen föreskriver att följande uppräkningsfaktorer skall
användas vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel enligt 
4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och 
annan menighets utdebitering av skatt, m.m.

Inkomstår	Uppräkningsfaktor

1996		1,0478

1997		1,0333
Tillkännagivande (1997:1) av uppgift om Riksbankens diskonto

Fullmäktige i Riksbanken ger till känna att Riksbankens
diskonto från och med den 3 januari 1997 är två och en halv
procent.
Garantiförordning (1997:1006) 

Inledande bestämmelser

1 § I denna förordning finns bestämmelser i anslutning till 14
och 15 §§ lagen (1996:1059) om statsbudgeten.

2 § Förordningen gäller för garantier som utfärdas av
myndigheter under regeringen. Den gäller dock inte den statliga
garantin för insättningar hos banker och vissa
värdepappersbolag eller garantier som utfärdas av
Exportkreditnämnden, Statens bostadskreditnämnd och Styrelsen
för internationellt utvecklingssamarbete (Sida). Förordningen
gäller inte heller för garantier som utfärdas enligt
förordningen (2008:819) om statliga garantier till banker m.fl.
Förordning (2008:821).

3 § Med garantier avses kreditgarantier och andra liknande
åtaganden.

En kreditgaranti får innefatta kapitalbelopp, ränta och
kostnader för krediten.

Utställande och förvaltning

4 § Riksgäldskontoret får ställa ut garantier när det följer av
en förordning eller annars av ett särskilt beslut av
regeringen.

5 § Garantier skall registreras och förvaltas av
Riksgäldskontoret om inte regeringen beslutat något annat.

6 § Riksgäldskontoret får uppdra åt andra myndigheter, som är
verksamma inom det område som stödet avser, att ställa ut och
förvalta garantier.

7 § Endast Riksgäldskontoret får utfärda garantier för
åtaganden i utländsk valuta.

Förutsättningar för beviljande

8 § En garanti får endast beviljas för den som bedöms vara
redbar och som kan antas ha betalningsförmåga och
förutsättningar att bedriva den verksamhet som garantin utgör
stöd för.

Vid bedömningen skall beaktas om stöd lämnas eller kan lämnas i
andra former.

Riskbedömning

9 § Riksgäldskontoret skall bedöma och värdera de ekonomiska
risker som ett garantiåtagande innebär för staten och se till
att ärendet får en ekonomiskt ansvarsfull prövning och
hantering.

Utformning

10 § Endast om det finns särskild anledning får en garanti
omfatta hela kostnaden för den verksamhet som den utgör stöd
för.	

11 § En garanti skall förenas med de villkor som behövs med
hänsyn till statens risk och till behovet av kontroll och
uppföljning.

Avgifter

12 § Om inte regeringen har beslutat något annat skall
Riksgäldskontoret för ett garantiåtagande ta ut en avgift och
bestämma sättet för betalningen.

Uppgiftsskyldighet

13 § De kreditinrättningar som har beviljat lån mot en garanti
skall lämna de uppgifter till Riksgäldskontoret om lånen som
kontoret begär.

Eftergift av fordran m.m.

14 § Endast Riksgäldskontoret får ansöka om
företagsrekonstruktion, avbryta indrivning, godta ackord eller
efterge statens fordran med anledning av att en garanti
infrias. Detsamma gäller ansökan om konkurs. Närmare
bestämmelser om detta finns i förordningen (1993:1138) om
hantering av statliga fordringar.	

Överklagande

15 § Beslut av Riksgäldskontoret eller annan myndighet enligt
denna förordning får inte överklagas.

Tillämpningsföreskrifter	

16 § Riksgäldskontoret får meddela de föreskrifter som behövs
för tilllämpningen av denna förordning.
Förordning (1997:1124) om ränta på studielån för år 1998 

Regeringen föreskriver att den ränta som enligt 8 kap. 2 §
studiestödslagen (1973:349) skall betalas på studielån skall
vara 5,4 procent för år 1998.
Förordning (1997:1142) om fastställande av omräknade belopp för försäljningsskatt på  motorfordon för år 1998 

Regeringen fastställer enligt 8 a § lagen (1978:69) om
försäljningsskatt på motorfordon skatten till följande belopp
för år 1998.

Fordonsslag		miljöklass 1 	     miljöklass 2	  miljöklass 3

1.	buss
	med en total-	6 kronor 47 öre per  6 kronor 47 öre per  6 kronor 47
	vikt av högst	kilogram tjänste-	kilogram tjänste- öre per
	3 500 kilo-	vikt			vikt	          kilogram
	gram							  tjänste-
								  vikt, ökat med
								  2 021 kronor
		
	med en totalvikt	-		-		  6 064 kronor
	överstigande
	3 500 kilogram

2.	lastbil med
	skåpkarosseri	
	med en total-	6 kronor 47 öre per  6 kronor 47 öre per  6 kronor 47
	vikt av högst	kilogram tjänste-    kilogram tjänste-    öre per
	3 500 kilo-	vikt		     vikt		   kilogram
	gram							  tjänste-
							          vikt, ökat med
								  2 021 kronor

	med en totalvikt	-		-		  6 064 kronor
	överstigande
	3 500 kilogram

3.	lastbil utan
	skåpkarosseri
	med en total-	4 043 kronor		4 043 kronor	  6 064 kronor
	vikt av högst
	3 500 kilogram

        med en totalvikt	-	 	-	 	  6 064 kronor
	överstigande
	3 500 kilogram

Skatten tas ut för motorcykel med 1 354 kronor om tjänstevikten
inte överstiger 75 kilogram, med 1 779 kronor om tjänstevikten
är högre men inte överstiger 160 kilogram, med 2 729 kronor om
tjänstevikten är högre än 160 kilogram men inte överstiger 210
kilogram, samt i annat fall med 4 528 kronor.
Lag (1997:1144) om försöksverksamhet med vidgad samordnad länsförvaltning i Gotlands län

1 § I Gotlands län får under tiden den 1 januari 1998-31
december 2010 bedrivas försöksverksamhet med vidgad samordnad
länsförvaltning. I den omfattning regeringen bestämmer fullgör
länsstyrelsen de uppgifter som ankommer på Skogsstyrelsen.
Lag (2007:407).

2 § Har upphävts genom lag (2007:407).
Förordning (1997:1170) med instruktion för Riksutställningar 

Uppgifter

1 § Riksutställningar har till uppgift att producera,
distribuera och förmedla utställningar i syfte att ge
perspektiv på samtiden och samhällsutvecklingen.

Riksutställningar skall också förmedla kunskaper och
erfarenheter samt erbjuda tekniska tjänster till andra som vill
arbeta med utställningar.

2 § Vid fullgörandet av de uppgifter som anges i 1 § får
myndigheten i lämplig omfattning avgiftsbelägga verksamheten.

Verksförordningens tillämpning

3 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
myndigheten med undantag av 2 §, 4 § andra stycket, 14, 19, 20,
30 och 32 §§.

Myndighetens ledning

4 § Generaldirektören är chef för myndigheten.

Personalföreträdare

5 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas
på myndigheten.

Styrelsen

6 § Myndighetens styrelse består av högst nio ledamöter,
generaldirektören medräknad.

Styrelsen är beslutför när ordföranden och minst hälften av de
andra ledamöterna, bland dem generaldirektören, är närvarande.

Styrelsens uppgifter

7 § Utöver vad som anges i 13 § verksförordningen (1995:1322)
skall styrelsen besluta i sådana personalfrågor som anges i
19 § andra stycket verksförordningen.

Anställningar

8 § Generaldirektören anställs genom beslut av regeringen för
en bestämd tid.

Andra anställningar beslutas av myndigheten.
Förordning (1997:1223) om statens utlåningsränta och statens avkastningsränta under budgetåret 1998

Regeringen föreskriver att statens utlåningsränta och statens
avkastningsränta under budgetåret 1998 båda skall vara 8,7
procent.
Förordning (1997:1226) med instruktion för Svenska institutet 

Uppgifter

1 § Svenska institutet har till uppgift att sprida kunskap om
Sverige i utlandet och att svara för utbyte med andra länder
inom kultur, utbildning, forskning och samhällsliv i övrigt.
Genom sin internationellt inriktade verksamhet skall Svenska
institutet främja svenska intressen och bidra till tillväxt,
sysselsättning och kulturell utveckling i Sverige.

2 § Svenska institutet skall därvid bedriva sin verksamhet i
nära samarbete med de svenska utlandsmyndigheterna och främja
samarbete med och medverkan av personer, myndigheter,
organisationer och företag i Sverige och utomlands.

3 § Svenska institutet får inom sitt verksamhetsområde utföra
uppdrag samt tillhandahålla varor och tjänster. Institutet får
ta ut avgifter för varor och tjänster samt för uppdrag åt andra
än regeringen. Institutet bestämmer avgifternas storlek.

Verksförordningens tillämpning

4 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på Svenska
institutet med undantag för 4 § andra stycket.

Myndighetens ledning

5 § Generaldirektören är chef för institutet.

6 § Styrelsen består av myndighetens chef och högst 11 andra
ledamöter.

Organisation

7 § Utöver vad som anges i 11-13 §§ verksförordningen
(1995:1322) skall styrelsen särskilt ägna sig åt den
långsiktiga utvecklingen av institutets verksamhet.

Svenska kulturhuset i Paris

8 § Till Svenska institutet hör det Svenska kulturhuset i Paris
(Centre Culturel Suédois). Genom kulturhuset skall institutet
sprida kunskap om svensk kultur samt främja utbyte mellan
Sverige och Frankrike inom institutets verksamhetsområde.
Statens konstmuseers ansvar för de i kulturhuset befintliga
Tessinsamlingarna skall beaktas.

Personalföreträdare

9 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas
på Svenska institutet.

Överklagande

10 § Institutets beslut i ärenden om fördelning av bidrag eller
annat ekonomiskt stöd får inte överklagas. I övrigt gäller om
överklagande 35 § verksförordningen (1995:1322).
Lag (1997:1266) om arbetslivsutveckling 

1 § Den som av länsarbetsnämnden anvisats till verksamhet för
arbetslivsutveckling skall inte anses som arbetstagare när han
deltar i verksamheten. När sådan verksamhet bedrivs på en
arbetsplats, skall han dock likställas med arbetstagare vid
tillämpning av 2 kap. 1-9 §§, 3 kap. 1-4 och 7-14 §§, 4 kap. 1-
4 och 8-10 §§ samt 7-9 kap. arbetsmiljölagen (1977:1160).
Därvid skall vad i arbetsmiljölagen sägs om arbetsgivare gälla
den som upplåtit en arbetsplats för verksamhet för
arbetslivsutveckling.

2 § Den tid under vilken en arbetslös deltagit i verksamhet för
arbetslivsutveckling i enlighet med länsarbetsnämndens
anvisning utgör sådan med utfört arbete jämställd tid som avses
i 19 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Vid
bestämmande av ramtid enligt den lagen räknas inte tid då den
arbetslöse varit hindrad att arbeta på grund av deltagandet, i
den mån tiden inte jämställs enligt vad som nyss sagts.

3 § När det gäller avstängning från rätt till ersättning skall
vad som föreskrivs om arbetsmarknadspolitiska åtgärder i 46 §
lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring gälla också i fråga
om verksamhet som avses i 1 §.

Övergångsbestämmelser

1998:1781

Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om de personer
som har anvisats till verksamhet enligt förordningen (1995:711) om
arbetsplatsintroduktion och förordningen (1997:1277) om
arbetslivsutveckling.
Förordning (1997:127) om bidrag till resor från Sverige för bosättning i annat land för utlänningar som vägrats uppehållstillstånd 

1 § Statens invandrarverk får besluta om statligt bidrag till
utlänningar som vägrats uppehållstillstånd i Sverige och som
skall lämna landet för att bosätta sig i ett annat land. Ett
sådant bidrag får endast ges en gång till samma person.

2 § Bidrag får efter ansökan ges till en utlänning som enligt
ett beslut om avvisning eller utvisning enligt 4 kap. 1-3 §§
utlänningslagen (1989:529) som har vunnit laga kraft skall
lämna Sverige om

1. verkställighet av beslutet inte kunnat genomföras inom två
år från det beslutet vann laga kraft,

2. utlänningen tidigare beviljats uppehållstillstånd med stöd
av 2 kap. 4 a § utlänningslagen,

3. utlänningen tidigare beviljats tidsbegränsat
uppehållstillstånd på grund av att det bedömts ha förelegat
verkställighetshinder, eller

4. det i samband med beslutet om avvisning eller utvisning
förordnats att verkställighet av beslutet inte får ske mot
utlänningens vilja inom viss tid som bestämts längre än vad som
följer av 8 kap. 12 § andra stycket utlänningslagen, och
utlänningen under den angivna fristen frivilligt rättar sig
efter beslutet.

Bidrag får inte ges om utlänningen genom att hålla sig undan
eller på annat sätt själv medverkat till att beslutet inte
kunnat verkställas.

3 § Bidrag får ges endast till en utlänning som saknar medel
att själv bekosta resan till bosättningslandet och uppehället
där under den första tiden efter ankomsten. För att få bidrag
måste utlänningen visa att han eller hon tas emot i det land
där bosättningen är avsedd att ske.

4 § Bidrag får även ges till make eller maka samt barn under 18
år till den som har rätt till bidrag. Om det finns särskilda
skäl, får bidrag ges även till annan anhörig eller sambo som
lever i hushållsgemenskap med utlänningen i Sverige. Bidrag får
inte ges till svensk medborgare.

5 § Bidrag får lämnas med högst 5 000 kronor för varje person
dock med sammanlagt högst 30 000 kronor per familj.

6 § Statens invandrarverks beslut enligt denna förordning får
inte överklagas.
Förordning (1997:1276) om utbildningsstöd 

1 § Utbildningsstöd får lämnas till en arbetsgivare som själv
bekostar utbildning för en arbetstagare och som med
anställningsstöd enligt förordningen (1997:1275) om
anställningsstöd anställer en ersättare för den som deltar i
utbildningen.

2 § Utbildningen skall vara godkänd av länsarbetsnämnden. Den
skall syfta till att den anställde skall kunna tillgodogöra sig
ny teknik, förbättra användningen av befintlig teknik eller
utföra nya arbetsuppgifter.

3 § Utbildningsstöd får lämnas endast under förutsättning att
det till ersättaren lämnas lön och andra anställningsförmåner
enligt kollektivavtal eller anställningsförmåner som är
likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal i branschen.

4 § Utbildningsstöd får, med undantag för vad som anges i 1 §,
inte lämnas till arbetsgivare som för samma insats får bidrag
med stöd av andra bestämmelser.

5 § Utbildningsstöd lämnas med högst 40 kronor per
utbildningstimme, dock med högst 20 000 kronor per anställd som
går i utbildning.

6 § Bestämmelserna i 19-23 §§ förordningen (1987:405) om den
arbetsmarknadspolitiska verksamheten skall tillämpas på
utbildningsstöd.

7 § Beslut att inte bevilja utbildningsstöd får inte
överklagas. Rätten att överklaga beslut följer i övrigt av 50
och 51 §§ förordningen (1988:1139) med instruktion för
Arbetsmarknadsverket.

Övergångsbestämmelser

2000:631

Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för
utbildningsstöd som beslutats före den 1 augusti 2000.
Lag (1997:1323) om rätt för kommuner att ge stöd till åtgärder i lokala investeringsprogram   som ökar den ekologiska hållbarheten i samhället 

En kommun som fått statligt bidrag för åtgärder i lokala
investeringsprogram som ökar den ekologiska hållbarheten i
samhället får, trots bestämmelserna i kommunallagen (1991:900),
använda det för att ge ekonomiskt och annat stöd till enskilda
i enlighet med de föreskrifter som gäller för bidraget.
Lag (1997:1328) med anledning av bildandet av Västra Götalands län

Det som är föreskrivet i eller annars följer av en lag eller
annan författning beträffande Skattemyndigheten i Göteborgs och
Bohus län, Skattemyndigheten i Älvsborgs län eller
Skattemyndigheten i Skaraborgs län skall efter utgången av år
1997 i stället gälla Skattemyndigheten i Västra Götalands län.
I fråga om Habo och Mullsjö kommuner skall dock det som är
föreskrivet i eller annars följer av en lag eller annan
författning beträffande Skattemyndigheten i Skaraborgs län
efter utgången av år 1997 i stället gälla Skattemyndigheten i
Jönköpings län.
Finansinspektionens tillkännagivande (1997:1337) om ändring av vissa skadelivräntor

Finansinspektionen har, med anledning av förordningen
(1997:678) om basbelopp och förhöjt basbelopp för år 1998, den
29 december 1997 beslutat om ändring av vissa skadelivräntor
(dnr 6734-97-019) enligt följande.

1. Livräntor föranledda av händelser som inträffat före
utgången av år 1973:

a) trafiklivränta ökas inte med ytterligare indextillägg (jfr
SFS 1967:663 och SFS 1967:666),

b) skadelivränta som utgår ur statsmedel ökas inte med
ytterligare indextillägg (jfr SFS 1971:14),

c) annan ansvarslivränta som inte hänförs till 1 a) eller 1 b)
ökas med ytterligare indextillägg om fem procent (jfr SFS
1973:214).

Under 1 c) angivet indextillägg skall utgå till livräntor som
har fastställts före den 1 februari 1998.

2. Livräntor föranledda av händelse som inträffat efter
utgången av år 1973:

a) Skadeståndslivränta ökas med fem procent. Ökningen avser
alla livräntor enligt lagen (1973:213) om ändring av
skadeståndslivräntor som fastställts före den 1 februari 1998.
Ökningen avser även livräntor enligt samma lag som genom dom
har fastställts senare, om första domstols dom i målet
meddelats före denna dag.

b) Enligt 9 § trafikskadelagen (1975:1410) skall vad som sägs
under 2 a) tillämpas även i fråga om trafikskadeersättning.
Statistiska centralbyråns kungörelse (1997:1338) om procenttal för ändring av vissa underhållsbidrag 

Statistiska centralbyrån förordnar att de underhållsbidrag som
avses i lagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag
inte skall ändras från och med den 1 februari 1998.
Förordning (1997:144) om återbetalningsregister 

Inledande bestämmelser

1 § De allmänna försäkringskassorna och Riksförsäkringsverket
skall med hjälp av automatisk databehandling föra ett
gemensamt personregister för återbetalningsärenden
(återbetalningsregister).

2 § För återbetalningsregistret gäller bestämmelserna i lagen
(1994:1517) om socialförsäkringsregister. I denna förordning
meddelas vissa ytterligare föreskrifter om registret.

Registerändamål

3 § Återbetalningsregistret får användas för handläggning av
ärenden om återbetalning av sådana förmåner och ersättningar
som omfattas av 2 § lagen (1993:747) om
sjukförsäkringsregister hos de allmänna försäkringskassorna
eller 1 § lagen (1994:1517) om socialförsäkringsregister.

Registerinnehåll

4 § Uppgifter om ekonomiska och personliga förhållanden
enligt 8 § lagen (1994:1517) om socialförsäkringsregister
får, med de begränsningar som följer av lagens bestämmelser,
registreras i återbetalningsregistret i den utsträckning som
behövs för handläggningen av de ärenden som anges i 3 §.

Sambearbetning

5 § Återbetalningsregistret får, med de begränsningar som
följer av bestämmelserna om registerinnehåll, tillföras
uppgifter från ett sådant register som anges i
övergångsbestämmelsen till lagen (1994:1517) om
socialförsäkringsregister.

Utlämnande av uppgifter på medium för automatisk
databehandling

6 § Uppgifter i återbetalningsregistret får lämnas ut på
medium för automatisk databehandling till ett sådant register
som avses i 5 §.

Gallring

7 § Gallring av personuppgifter i återbetalningsregistret
skall ske så att uppgifter tas bort ur registret under det
femte kalenderåret efter det år de registrerades, om de då
inte fortfarande kan ha betydelse för handläggningen av ett
ärende enligt 3 §.

Riksarkivet får efter samråd med Riksförsäkringsverket
meddela föreskrifter om undantag från gallring med stöd av 19 §
andra stycket lagen (1994:1517) om
socialförsäkringsregister.

Verkställighetsföreskrifter

8 § Riksförsäkringsverket får meddela de ytterligare
föreskrifter som behövs för verkställigheten av lagen
(1994:1517) om socialförsäkringsregister i fråga om
återbetalningsregistret och för verkställigheten av denna
förordning.

Övergångsbestämmelser

1998:157

De upphävda förordningarna skall dock fortfarande gälla i fråga
om sådana register som enligt övergångsbestämmelserna till
socialförsäkringsregisterlagen (1997:934) får föras enligt
äldre bestämmelser till utgången av år 1998.
Förordning (1997:153) om statsbidrag till teknik- och naturvetenskapscentrum

Inledande bestämmelser

1 § Statsbidrag får lämnas till teknik- och
naturvetenskapscentrum enligt bestämmelserna i denna
förordning. Bidrag får lämnas i den utsträckning som det
finns medel anslagna för ändamålet.

2 § Statsbidrag får lämnas till ett teknik- och 
naturvetenskapscentrum där verksamheten 

- i väsentlig utsträckning vänder sig till allmänheten,

- uppvisar bredd och mångfald när det gäller naturvetenskap 
eller teknik,

- syftar till att öka intresset för och insikterna om 
naturvetenskap och teknik med till största delen interaktiva 
metoder, och 

- har bedrivits under minst ett år och huvudsakligen 
finansieras på annat sätt än genom statsbidrag, till exempel 
genom ekonomiskt stöd av universitet, högskola, museum, 
kommun, region eller näringsliv.

Statens skolverk får meddela närmare föreskrifter om kraven 
enligt första stycket. Skolverket får också meddela 
föreskrifter om ytterligare krav för att bidrag ska få lämnas.
Förordning (2019:1028).

Ansökan

3 § Statsbidrag beviljas efter ansökan. Ansökan ska ges in till
Statens skolverk.

Skolverket får meddela närmare föreskrifter om tid för ansökan
och om de uppgifter som ansökan ska innehålla.
(Förordning (2008:624).

Fördelning av statsbidraget

4 § Statens skolverk ska besluta om fördelning av 
statsbidrag. Förordning (2015:733).

5 § Vid fördelning av statsbidrag ska Statens skolverk bland
annat ta hänsyn till om ett centrum i sin verksamhet

- lägger vikt vid att barns och elevers lärande stimuleras,

- anlägger genusperspektiv,

- kännetecknas av mångfald i gestaltning och uttrycksformer,
och

- bidrar till pedagogisk förnyelse i fråga om användning av
interaktiva metoder och material.

Skolverket får meddela närmare föreskrifter om fördelningen av
statsbidraget. (Förordning (2008:624).

Överklagande

6 § Statens skolverks beslut enligt denna förordning får inte
överklagas. (Förordning (2008:624).

Uppföljning och utvärdering

7 § Statens skolverk ska kontinuerligt följa upp och utvärdera
den verksamhet som bedrivs med stöd av statsbidrag enligt denna
förordning. Förordning (2008:624).

Särskilda föreskrifter

8 § Statens skolverk får meddela närmare föreskrifter om
verkställighet av denna förordning.
Förordning (2008:624).

Övergångsbestämmelser

2005:744

1. Denna förordning träder i kraft den 1 december 2005 och
tillämpas första gången i fråga om statsbidrag för bidragsåret
2006.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för statsbidrag som
avser tid före den 1 januari 2006.
Riksbankens föreskrifter (1997:156) om minnesmynt på ett tusen och två hundra kronor 

1 § Med anledning av att det är 600 år sedan Danmark, Norge
och Sverige enades i Kalmarunionen skall minnesmynt med
nominella värden ett tusen och två hundra kronor ges ut.

2 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av ett tusen kronor
skall tillverkas av en legering som består av 900 tusendelar
guld, 50 tusendelar silver och 50 tusendelar koppar samt ha
en vikt av 5,8 gram och en diameter av 21 mm. Avvikelsen från
den nominella vikten får vid uppvägning av etthundra mynt
vara högst 6 gram.

3 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av ett tusen kronor
skall ha följande prägel.

På framsidan Carl XVI Gustafs bild i profil med omskriften
upptill "CARL XVI GUSTAF" och nedtill "SVERIGES KONUNG". På
höger sida om porträttet konstnärens signatur "EN".

På frånsidan en avbildning av Drottning Margareta
(unionsdrottningen), en sköld med Kalmarunionens tre kronor,
texten "MARGARETA", "KALMARUNIONEN 1397" samt årtalet "1997"
ovanför valörbeteckningen "1000 KR". Till vänster om skölden
"E" som anger myntningsorten samt "B" som är
begynnelsebokstaven i riksbankschefens efternamn.

Randen skall vara slät.

4 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av två hundra kronor
skall tillverkas av en legering som består av 925 tusendelar
silver och 75 tusendelar koppar samt ha en vikt av 27,03 gram
och en diameter av 36 mm. Avvikelsen från den nominella vik-
ten får vid uppvägning av etthundra mynt vara högst 27 gram.

5 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av två hundra kronor
skall ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs bild i profil med
omskriften upptill "CARL XVI GUSTAF" och nedtill "SVERIGES
KONUNG". På höger sida om porträttet konstnärens signatur
"EN".

På frånsidan ett motiv med det dåtida Kalmar slott, Drottning
Margareta, texten "MARGARETA", "KALMARUNIONEN 1397" samt
årtalet "1997" ovanför valörbeteckningen "200 KR". Till
vänster under slottet "E" som anger myntningsorten samt "B"
som är begynnelsebokstaven i riksbankschefens efternamn.

Randen skall vara slät.
Förordning (1997:176) om underrättelse till Statens jordbruksverk om domar i vissa brottmål

1 § En domstol ska inom en vecka till Statens jordbruksverk
sända en kopia av en dom genom vilken en person som tillhör
djurhälsopersonalen

1. dömts till fängelse för brott som begåtts under utövning
av verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård,

2. dömts till fängelse i minst sex månader för annat brott,
eller

3. dömts enligt lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens
hälso- och sjukvård. Förordning (2009:1392).

2 § En domstol ska inom en vecka till Statens jordbruksverk 
sända en kopia av en dom genom vilken någon

1. dömts för djurplågeri enligt 16 kap. 13 § brottsbalken, 
eller 

2. dömts för brott som avses i 10 kap. 1, 2, 3, 4 eller 5 § 
djurskyddslagen (2018:1192). Förordning (2019:68).
Förordning (1997:183) om kartavgift i ärenden om jordbruksstöd 

1 § Den som ansöker om stöd knutet till viss areal enligt EG:s
förordningar om miljö- och strukturstöd och EG:s förordningar
om jordbruksprodukter skall betala en avgift för de kartor som
Statens jordbruksverk eller länsstyrelsen tillhandahåller i
stödärendet.

Med EG:s förordningar om miljö- och strukturstöd och EG:s
förordningar om jordbruksprodukter avses förordningarna som
omfattas av lagen (1994:1708) om EG:s förordningar om miljö-
och strukturstöd och lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om
jordbruksprodukter.

1 a § I denna förordning förstås med ansökan om stöd även
ansökan om utbetalning av stöd. Förordning (1997:704).

2 § Avgiften är tio kronor per hektar mark som enligt ansökan
kan komma att läggas till grund för stöd, dock lägst 200 kronor
och högst 3 000 kronor.

Avgiften betalas till länsstyrelsen.

3 § Länsstyrelsen skall med ledning av de uppgifter som lämnas
i ansökningen om stöd fastställa avgiften och förelägga
sökanden att betala den inom viss tid. Förordning (1998:1346).

4 § har upphävts genom förordning (1998:20).

5 § Jordbruksverket får meddela ytterligare föreskrifter om
avgiften.

6 § Länsstyrelsens beslut får överklagas hos Jordbruksverket.

I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om
överklagande hos allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (1998:1131).

Övergångsbestämmelser

1997:183

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1997 och
tillämpas första gången i fråga om stöd för år 1998.

1998:1346

Denna förordning träder i kraft den 1 december 1998 och
tillämpas första gången i fråga om stöd för år 1998.

2000:288
Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande i fråga om
avgifter för kartor som lämnats ut under åren 1998 och 1999.
Förordning (1997:186) om högsta tillåtna koncentration av vissa tungmetaller i förpackningar 

1 § I fråga om tungmetallhalter i förpackningsmaterial gäller
utöver förordningen (1985:835) om kemiska produkter och
förordningen (1985:839) om kadmium bestämmelserna i denna
förordning.

2 § Förpackningar och förpackningskomponenter får inte till-
verkas, saluföras eller överlåtas om summan av koncentra-
tionerna av bly, kadmium, kvicksilver och sexvärt krom
överstiger följande värden:

1. 600 µg/g efter den 30 juni 1998,

2. 250 µg/g efter den 30 juni 1999,

3. 100 µg/g efter den 30 juni 2001.

Beträffande användning av kadmiumämne för ytbehandling eller
som stabilisator eller som färgämne finns särskilda
bestämmelser i förordningen (1985:839) om kadmium.

Första stycket gäller inte förpackningar som varit i bruk
före den 31 december 1994.

3 § Bestämmelserna i 2 § gäller inte förpackningar eller
förpackningskomponenter som uteslutande är framställda av
sådant blykristallglas som avses i rådets direktiv 69/493/EEG
av den 15 december 1969 om tillnärmning av medlemsstaternas
lagstiftning om kristallglas .

4 § Kemikalieinspektionen får meddela föreskrifter om avsteg
eller i det enskilda fallet medge undantag från bestämmelserna
i denna förordning, i den utsträckning det behövs för att
iaktta de beslut som Europeiska gemenskapernas kommission
fattat enligt artikel 11 i Europaparlamentets och rådets
direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och
förpackningsavfall.

5 § Bestämmelserna i 26-28 §§ förordningen (1985:835) om
kemiska produkter skall tillämpas i fråga om tillsyn över
efterlevnaden av denna förordning.

6 § Bestämmelser om ansvar och förverkande på grund av
överträdelser av denna förordning och föreskrifter som har
meddelats med stöd av förordningen finns i lagen (1985:426) om
kemiska produkter.

7 § Bestämmelserna i 33-35 §§ förordningen (1985:835) om
kemiska produkter om överklagande skall tillämpas i ärenden som
avses i denna förordning.
Förordning (1997:190) om beredskapslagring av olja m.m. under lagringsåret 1997/98 

Regeringen föreskriver enligt 9 § lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol att följande andelar av
basmängderna för vissa lagringsbränslen skall lagras under
lagringsåret 1997/98.
________________________________________________________________
Varuslag			Procentandel
				av basmängden
________________________________________________________________

Motorbensin			25
Fotogen				25
Dieselbrännolja/eldningsolja 1	25
Övriga eldningsoljor		25
Gasol				25
________________________________________________________________

I fråga om lagring för krigssituationer fattar regeringen
beslut i annan ordning.
Finansinspektionens tillkännagivande (1997:2) om ändring av vissa skadelivräntor

Finansinspektionen har, med anledning av förordningen
(1996:879) om basbelopp och förhöjt basbelopp för år 1997,
den 2 januari 1997 beslutat om ändring av vissa
skadelivräntor (dnr 29-97-319) enligt följande.

1. Livräntor föranledda av händelser som inträffat före
utgången av år 1973:

a) trafiklivränta ökas inte med ytterligare indextillägg (jfr
SFS 1967:663 och SFS 1967:666),

b) skadelivränta som utgår ur statsmedel ökas inte med
ytterligare indextillägg (jfr SFS 1971:14),

c) annan ansvarslivränta som inte hänförs till 1 a) eller 1
b) ökas med ytterligare indextillägg om fem procent (jfr SFS
1973:214).

Under 1 c) angivet indextillägg skall utgå till livräntor som
har fastställts före den 1 februari 1997.

2. Livräntor föranledda av händelser som inträffat efter
utgången av år 1973:

a) Skadeståndslivränta ökas med fem procent. Ökningen avser
alla livräntor enligt lagen (1973:213) om ändring av
skadeståndslivräntor som fastställts före den 1 februari
1997. Ökningen avser även livräntor enligt samma lag som
genom dom har fastställts senare, om första domstols dom i
målet meddelats före denna dag.

b) Enligt 9 § trafikskadelagen (1975:1410) skall vad som sägs
under 2 a) tillämpas även i fråga om trafikskadeersättning.
Lag (1997:201) om befogenhet att besluta om fisket inom Torne älvs fiskeområde

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela sådana föreskrifter om fisket inom Torne älvs
fiskeområde som behövs för att uppfylla gränsälvsöverens-
kommelsen den 16 september 1971 mellan Sverige och Finland.

Fiskeområdets utbredning framgår av lagen (1971:850) med
anledning av gränsälvsöverenskommelsen den 16 september 1971
mellan Sverige och Finland.

Regeringen får överlämna till Finsk-svenska gränsälvs-
kommissionen att i särskilda fall besluta i frågor om fisket
inom fiskeområdet.
Lag (1997:223) om val av ledamöter i styrelsen för Länsstyrelsen i Västra Götalands län

Med avvikelse från vad som föreskrivs i lagen (1976:891) om
val av ledamöter i länsstyrelses styrelse skall val av
ledamöter och ersättare i styrelsen för Länsstyrelsen i Västra
Götalands län förrättas av fullmäktige i Göteborgs och Bohus
läns landsting, Skaraborgs läns landsting och Älvsborgs läns
landsting samt Göteborgs kommun med den fördelning mellan dem
som regeringen bestämmer efter befolkningstalen.

Valen skall avse en period av ett år, räknat från den 1
januari 1998.
Statistiska centralbyråns kungörelse  (1997:25) om procenttal för ändring av vissa  underhållsbidrag 

Statistiska centralbyrån förordnar att de underhållsbidrag
som avses i lagen (1966:680) om ändring av vissa
underhållsbidrag inte skall ändras från och med den 1
februari 1997.
Riksgäldskontorets föreskrifter (1997:26) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av
10 § lagen (1988:846) om ungdomsbosparande samt 2§
förordningen (1996:311) med instruktion för
Riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till
ungdomsbosparandet skall den bank eller sparkassa som
för kontot betala lägst 1,5 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker,
får på det insatta respektive uttagna beloppet betalas
en lägre årlig ränta än som sägs i första stycket, dock
lägst 0,25 procent.
Förordning (1997:294) om elberedskap

Inledande bestämmelse

1 § Affärsverket svenska kraftnät ska vara
elberedskapsmyndighet enligt elberedskapslagen (1997:288).
Förordning (2012:446).

Beredskapsåtgärder

2 § Elberedskapsmyndigheten får meddela föreskrifter om
beredskapsåtgärder enligt 3 § elberedskapslagen (1997:288).
Förordning (2012:446).

Risk- och sårbarhetsanalyser

3 § Elberedskapsmyndigheten får meddela föreskrifter om risk-
och sårbarhetsanalyser enligt 4 § första stycket 2
elberedskapslagen (1997:288).

Elberedskapsmyndigheten får även meddela föreskrifter om
eller besluta om undantag från föreskrifterna i 4 § första
stycket 2 elberedskapslagen. Förordning (2012:446).

4 § Elberedskapsmyndigheten får meddela föreskrifter om
skyldigheten att lämna uppgifter till elberedskapsmyndigheten
enligt 4 § första stycket 3 elberedskapslagen (1997:288).

Elberedskapsmyndigheten får även meddela föreskrifter om
eller besluta om undantag från föreskrifterna i 4 § första
stycket 3 elberedskapslagen. Förordning (2012:446).

Beslut om fysiska åtgärder

5 § Innan elberedskapsmyndigheten beslutar om fysiska
skyddsåtgärder enligt 5 § elberedskapslagen (1997:288) i
verksamhet som omfattas av lagen (1984:3) om kärnteknisk
verksamhet ska myndigheten höra Strålsäkerhetsmyndigheten.
Förordning (2012:446).

Anmälningsskyldighet

6 § Elberedskapsmyndigheten får meddela föreskrifter om

1. vilken typ av anläggningar och verksamheter som enligt 6
och 7 §§ elberedskapslagen (1997:288) ska anses vara av
väsentlig betydelse för elförsörjningen, och

2. vilka slag av verksamhetsförändringar som enligt 7 §
elberedskapslagen ska anses vara av väsentlig betydelse.
Förordning (2012:446).

7 § En anmälan enligt 6 eller 7 § elberedskapslagen
(1997:288) ska vara skriftlig, om inte
elberedskapsmyndigheten beslutar annat.

Elberedskapsmyndigheten får meddela föreskrifter om vilka
uppgifter en sådan anmälan ska innehålla.
Förordning (2012:446).

Informationsskyldighet

8 § Elberedskapsmyndigheten får meddela föreskrifter om
skyldighet för den som avses i 1 § andra stycket
elberedskapslagen (1997:288) att lämna information till
elberedskapsmyndigheten när det har uppstått en sådan
störning i elförsörjningen som kan medföra svåra
påfrestningar på samhället. Förordning (2012:446).

Ytterligare föreskrifter

9 § Elberedskapsmyndigheten får meddela ytterligare
föreskrifter om verkställighet av elberedskapslagen
(1997:288) samt föreskrifter om verkställighet av denna
förordning. Förordning (2012:446).
Tillkännagivande (1997:3) om EG-förordningar med anledning av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner 

Regeringen tillkännager  att följande förordningar om
ekonomiska sanktioner har beslutats av Europeiska gemenskapen
med anledning av sådana beslut eller rekommendationer som
avses i 1 § 1 lagen (1996:95) om vissa internationella
sanktioner och beträffande vilka straffansvar därför gäller i
landet direkt enligt 8 § andra stycket samma lag.

1. Rådets förordning (EEG) nr 3541/92 av den 7 december 1992
om förbud mot att tillmötesgå irakiska krav i samband med
kontrakt och transaktioner som omfattas av FN:s säkerhetsråds
resolution 661 (1990) och därmed förknippade resolutioner
(EGT nr L 361, 10.12.1992, s. 1, Celex 392R3541).

 2. Rådets förordning (EEG) nr 2967/93 av den 25 oktober 1993
om förbud av leverans av vissa varor till Unita (EGT nr L
268, 29.10.1993, s. 1, Celex 393R2967).

3. Rådets förordning (EEG) nr 3274/93 av den 29 november 1993
om förhindrande av leverans av vissa varor och tjänster till
Libyen (EGT nr L 295, 30.11.1993,  s. 1, Celex 393R3274).

4. Rådets förordning (EEG) nr 3275/93 av den 29 november 1993
om förbud mot att tillmötesgå krav i samband med kontrakt och
transaktioner som omfattas av Förenta nationernas
säkerhetsråds resolution 883 (1993) och därmed förknippade
resolutioner (EGT nr L 295, 30.11.1993, s. 4, Celex
393R3275).

5. Rådets förordning (EG) nr 1264/94 av den 30 maj 1994 om
förbud mot att fullgöra de haitiska myndigheternas krav vad
avser avtal och transaktioner som omfattas av åtgärder enligt
Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 917 (1994),
841 (1993), 873 (1993) och 875 (1993) (EGT nr L 139,
2.6.1994, s. 4, Celex 394R1264).

6. Rådets förordning (EG) nr 1733/94 av den 11 juli 1994 om
förbud mot att fullgöra krav avseende avtal och transaktioner
som omfattas av Förenta nationernas säkerhetsråds resolution
757 (1992) och därtill knutna resolutioner (EGT nr L 182,
16.7.1994, s. 1, Celex 394R1733).

7. Rådets förordning (EG) nr 2465/96 av den 17 december 1996
om avbrytande av de ekonomiska och finansiella förbindelserna
mellan Europeiska gemenskapen och Irak (EGT nr L 337,
27.12.1996, s. 1, Celex 396R2465).
Förordning (1997:30) om översyn av statliga myndigheters informationssystem inför år 2000 

1 § Denna förordning tillämpas på myndigheter under
regeringen.

2 § Myndigheterna skall analysera vilka tekniska anpassningar
som behöver göras inför övergången till år 2000 i de
informationsssystem som är av väsentlig betydelse för egen
eller andras verksamhet.

Myndigheter som utövar tillsyn skall också redovisa en
bedömning av anpassningsarbetet inom tillsynsområdet.

Myndigheter som lyder omedelbart under regeringen skall svara
för en samlad analys av underställda myndigheter.

3 § Myndigheterna skall i anslutning till sina analyser
utarbeta en plan för den anpassning som behövs.

4 § Myndigheterna skall senast den 31 maj 1997 i en rapport
till Statskontoret redovisa analysresultaten och den
anpassning som genomförts eller planeras med anledning av
analyserna.

5 § Statskontoret skall bistå med vägledning och metodstöd
för myndigheternas analys- och anpassningsarbete.

Statskontoret skall senast den 15 september 1997 till
regeringen lämna en samlad bedömning av anpassningsarbetet
och därefter varje halvår lämna en uppföljningsrapport.
Statskontoret får begära in ytterligare analyser och planer
från myndigheterna som underlag för sin uppföljning.

6 § Anpassningarna i de informationssystem som är av väsentlig
betydelse för egen eller andras verksamhet skall ha genomförts,
kontrollerats och godkänts av myndigheten senast den 1 juni
1999.

Om myndigheten finner att den inte kan uppfylla detta krav
skall en redovisning lämnas till regeringen omgående, dock
senast den 31 mars 1999. Förordning (1998:1578).
Lag (1997:379) om försöksverksamhet avseende medverkan av Konsumentombudsmannen i vissa tvister

1 § I denna lag finns bestämmelser om Konsumentombudsmannens
medverkan i vissa tvister mellan konsumenter och näringsidkare
och om rättegången i sådana fall.

2 § I en tvist mellan en konsument och en näringsidkare får
Konsumentombudsmannen biträda konsumenten såsom ombud vid
allmän domstol och Kronofogdemyndigheten om tvisten är av
betydelse för rättstillämpningen eller om det annars finns ett
allmänt konsumentintresse av att tvisten prövas.
Lag (2006:1021).

3 § Under den tid som Konsumentombudsmannen är ombud enligt
denna lag skall konsumenten få de förmåner som avses i 16-
20 §§ rättshjälpslagen (1996:1619). Kostnaderna för dessa
förmåner skall stanna på staten.

Konsumentombudsmannen beslutar om sådan utredning som avses i
17 § rättshjälpslagen samt om ersättning till den som
medverkat vid utredningen.

4 § Om Konsumentombudsmannen enligt denna lag biträder en
konsument vid talan i allmän domstol skall bestämmelserna om
tvistemål om mindre värden i 1 kap. 3 d §, 10 kap. 8 a § och
18 kap. 8 a § rättegångsbalken inte tillämpas.

5 § Om konsumenten enligt bestämmelserna i 18 kap. rättegångs-
balken är skyldig att ersätta näringsidkaren dennes
rättegångskostnader skall staten i stället för konsumenten
förpliktas betala dessa kostnader. Staten svarar dock inte för
näringsidkarens kostnader som uppstått efter det att Konsu-
mentombudsmannen upphört att vara ombud och näringsidkaren
underrättats om detta.

Om näringsidkaren genom handlande som avses i 18 kap. 6 §
rättegångsbalken föranlett uppskov i målet eller på annat sätt
vållat kostnad för Konsumentombudsmannen är näringsidkaren
skyldig att ersätta staten sådan kostnad.

6 § Om en konsument har beviljats rättshjälp enligt rätts-
hjälpslagen (1996:1619) skall rättshjälpen upphöra om Konsu-
mentombudsmannen beslutar att biträda konsumenten. Konsumenten
skall i sådant fall endast betala rättshjälpsavgift.

7 § Konsumentombudsmannens beslut enligt denna lag får inte
överklagas.

Övergångsbestämmelser

1997:379

Denna lag träder i kraft den 1 december 1997 och gäller
till utgången av december månad 2011. Lag (2011:1214).