Förordning (2022:79) om vissa sjukpenningförmåner med anledning av sjukdomen covid-19

Inledande bestämmelser

1 § I denna förordning finns bestämmelser om

- undantag från bestämmelserna om sjukpenning och karens i 27 
och 28 kap. socialförsäkringsbalken,

- undantag från de begränsningar i rätten till ersättning för 
vissa sjuklönekostnader som anges i 17 § lagen (1991:1047) om 
sjuklön, och

- avvikelser från vad som sägs i 17 b § andra stycket lagen om 
sjuklön.

Förordningen innehåller även bestämmelser om viss ersättning 
för karensavdrag som har gjorts enligt 6 § andra stycket lagen 
om sjuklön samt bestämmelser om utlämnande av uppgifter. 

Förordningen är meddelad med stöd av 2 a § lagen om sjuklön i 
fråga om 9-11 §§ och med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen i 
fråga om övriga bestämmelser.

Ersättning för karensavdrag

2 § En försäkrad som har fått ett karensavdrag enligt 6 § 
andra stycket lagen (1991:1047) om sjuklön har rätt att efter 
ansökan få ersättning för avdraget från Försäkringskassan. 
Sådan ersättning lämnas i form av sjukpenning för en hel dag 
oavsett om den försäkrade har fått karensavdrag från en eller 
flera arbetsgivare. Ersättningen lämnas med ett belopp om 
810 kronor oavsett karensavdragets storlek. För rätt till 
ersättning krävs inte att den försäkrade har en 
sjukpenninggrundande inkomst.

Den försäkrades arbetsförmåga ska anses vara nedsatt på grund 
av sjukdom om arbetsgivaren har gjort ett karensavdrag enligt 
6 § andra stycket lagen om sjuklön.

3 § Om den försäkrade har fått ett eller flera karensavdrag på 
grund av nya sjuklöneperioder inom fem dagar från första dagen 
i den första sjuklöneperioden enligt 7 § lagen (1991:1047) om 
sjuklön, lämnas inte någon sjukpenning enligt 2 § för de andra 
karensavdragen.  

Om sjukpenning enligt 6 § första stycket har beviljats, lämnas 
inte sjukpenning enligt 2 § för samma dag.

4 § Bestämmelsen om sjukanmälan i 27 kap. 17 § 
socialförsäkringsbalken gäller inte för sjukpenning enligt 
2 §.

Karens och sjukpenning

5 § Om sjukperioden inleds med sjukpenning som svarar mot 
inkomst av anställning, ska karensavdrag enligt 27 kap. 27 § 
socialförsäkringsbalken inte göras.

6 § Om sjukperioden inleds med sjukpenning som svarar mot 
inkomst av annat förvärvsarbete, får sjukpenning lämnas för de 
första 14 dagarna av sjukperioden oavsett vilken karenstid den 
försäkrade har enligt 27 kap. 27 a eller 30 § 
socialförsäkringsbalken. För dessa dagar lämnas sjukpenning 
för en hel dag. Ersättningen lämnas med ett belopp om 
810 kronor per dag.

För tid efter de första 14 dagarna av sjukperioden ska 
sjukpenning beräknas och lämnas enligt bestämmelserna i 27 och 
28 kap. socialförsäkringsbalken.

7 § Om sjukpenning enligt 6 § första stycket har beviljats, 
lämnas sjukpenning beräknad på sjukpenninggrundande inkomst 
för samma tid endast till den del som denna sjukpenning 
överstiger sjukpenning beviljad enligt 6 § första stycket. Om 
sjukpenning enligt 2 § har beviljats, lämnas inte sjukpenning 
enligt 6 § första stycket för samma dag.

Om den försäkrade uppfyller förutsättningarna för att beviljas 
såväl sjukpenning enligt 2 § som sjukpenning enligt 6 § första 
stycket, lämnas endast sjukpenning enligt 6 § första stycket.

8 § Bestämmelsen om sjukanmälan i 27 kap. 17 § 
socialförsäkringsbalken gäller inte för sjukpenning enligt 6 § 
första stycket eller för sjukpenning beräknad på 
sjukpenninggrundade inkomst som avses i 7 § första stycket 
första meningen.

Ersättning för kostnader för sjuklön

9 § I stället för vad som anges i 17 § lagen (1991:1047) om 
sjuklön ska en arbetsgivare vars kostnader för sjuklön, 
inklusive därpå belöpande avgifter och skatt, överstiger en 
viss del av arbetsgivarens totala lönekostnader, inklusive 
därpå belöpande avgifter och skatt, få ersättning för 
överskjutande del av sjuklönekostnaden enligt andra stycket. 

Ersättning för sjuklönekostnaden lämnas, med den begränsning 
som följer av 17 a § lagen om sjuklön, till den del kostnaden 
överstiger 

- 0,35 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad uppgår till högst 250 000 kronor per månad, 

- 0,63 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 250 000 kronor men inte 500 000 kronor 
per månad,

- 0,77 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 500 000 kronor men inte 1 000 000 
kronor per månad, 

- 0,86 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 1 000 000 kronor men inte 1 667 000 
kronor per månad, och

- 1,07 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 1 667 000 kronor per månad.

10 § Med avgifter och skatt enligt 9 § första stycket avses 
avgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980) och lagen 
(1994:1920) om allmän löneavgift samt skatt enligt lagen 
(1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster.

11 § Försäkringskassan ska skyndsamt besluta om ersättning för 
kostnader för sjuklön enligt 9 §.

12 § Skatteverket ska på Försäkringskassans begäran lämna 
sådana uppgifter enligt 2 kap. 3 § första stycket 4 lagen 
(2001:181) om behandling av uppgifter i Skatteverkets 
beskattningsverksamhet som behövs för Försäkringskassans 
beräkning och kontroll av rätten till ersättning för kostnader 
för sjuklön enligt 9 §.

Bemyndiganden

13 § Försäkringskassan får meddela ytterligare föreskrifter om 
ersättning för karensavdrag, karens och sjukpenning enligt 2-
8 §§. Försäkringskassan får även meddela föreskrifter om 
undantag från bestämmelserna om handläggning av ärenden i 
110 kap. socialförsäkringsbalken när det gäller ärenden om 
ersättning för karensavdrag, karens och sjukpenning enligt 2-
8 §§. 

Föreskrifter enligt första stycket får endast meddelas vid 
extraordinära händelser i fredstid. 

Försäkringskassan får meddela föreskrifter om verkställigheten 
av denna förordning.


Övergångsbestämmelser

2022:79

1. Denna förordning träder i kraft den 7 februari 2022.

2. Bestämmelserna i 2-8 §§ tillämpas dock för tid från och med 
den 8 december 2021. För rätt till ersättning enligt 6 § som 
avser tid före ikraftträdandet behöver den försäkrade inte 
styrka nedsättningen av arbetsförmågan genom att lämna in ett 
intyg till Försäkringskassan senast från och med den sjunde 
dagen efter sjukperiodens första dag.

3. Bestämmelserna i 9-12 §§ tillämpas dock i fråga om 
kostnader för sjuklön som har redovisats i 
arbetsgivardeklarationer från och med redovisningsperioden 
december 2021.

4. Förordningen upphör att gälla vid utgången av mars 2022.

5. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för 

a) ersättning för karensavdrag, karens och sjukpenning som 
avser tid före den 1 april 2022 i de fall ansökan om 
ersättning har kommit in till Försäkringskassan före den 1 
juli 2022, och

b) ersättning som har redovisats i arbetsgivardeklarationer 
för redovisningsperioderna december 2021-mars 2022, och

c) utlämnande av uppgifter enligt 12 §.

6. I fråga om ersättning för kostnader för sjuklön som har 
redovisats i arbetsgivardeklarationer för 
redovisningsperioderna april-december 2022 gäller andra-fjärde 
styckena.

I stället för vad som anges i 17 § lagen (1991:1047) om 
sjuklön ska en arbetsgivare vars kostnader för sjuklön, 
inklusive därpå belöpande avgifter och skatt, under den 
aktuella niomånadersperioden överstiger en viss del av 
arbetsgivarens totala lönekostnader, inklusive därpå belöpande 
avgifter och skatt, med den begränsning som följer av 17 a § 
lagen om sjuklön, få ersättning med högst 250 000 kronor för 
överskjutande del av sjuklönekostnaden enligt tredje stycket.

Ersättning för sjuklönekostnaden lämnas till den del kostnaden 
överstiger

- 0,5 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad uppgår till högst 2 250 000 kronor för 
niomånadersperioden,

- 0,9 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 2 250 000 men inte 4 500 000 kronor för 
niomånadersperioden,

- 1,2 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 4 500 000 men inte 9 miljoner kronor 
för niomånadersperioden,

- 1,3 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 9 men inte 15 miljoner kronor för 
niomånadersperioden, och

- 1,5 procent av den totala lönekostnaden om arbetsgivarens 
lönekostnad överstiger 15 miljoner kronor för 
niomånadersperioden.

Med avgifter och skatt enligt andra stycket avses avgifter 
enligt socialavgiftslagen (2000:980) och lagen (1994:1920) om 
allmän löneavgift samt skatt enligt lagen (1990:659) om 
särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster.