Lag (1984:502) om exportdepositioner  för skogsprodukter 

1 § För skogsprodukter som förs ut ur landet under tiden den 1 juli 
1984--den 30 juni 1985 skall en deposition ställas hos staten enligt 
denna lag. 

Med skogsprodukter avses varor hänförliga till tulltaxenummer 47.01 
och 48.01--48.08. Lag (1985:27). 

2 § Skyldig att ställa depositionen är den för vars räkning varan förs 
ut ur landet. Har varan överlåtits till någon som inte är bosatt här i 
landet och som för ut den ur landet, skall depositionen ställas av 
överlåtaren eller, om inte heller denne är bosatt här i landet, den 
senaste överlåtaren i överlåtelsekedjan som är bosatt här i landet. 
Depositionsskyldighet föreligger inte när depositionsunderlaget enligt 
3 § uppgår till högst 25 000 kronor under en kalendermånad. 

Om den som är depositionsskyldig inte tillverkat eller bearbetat varan 
äger han rätt att av tillverkaren eller bearbetaren erhålla ett belopp 
som motsvarar det belopp som deponerats. Belopp som den 
depositionsskyldige får tillgång till enligt denna bestämmelse skall 
jämte ränta betalas tillbaka, när det deponerade beloppet återbetalas. 
Räntan löper från den dag beloppet erlagts till den 
depositionsskyldige. I övrigt gäller för räntan föreskrifterna i 12 
§. 

3 § Depositionsbeloppet är 3 procent av varans försäljningspris med 
tillägg av fraktkostnader, försäkringspremier och andra omkostnader 
för varan före avgång från gränsort i Sverige (depositionsunderlaget). 
Om försäljningspriset bestämts i utländskt myntslag skall det omräknas 
till svenska kronor enligt bankernas noterade säljkurs den femtonde i 
den månad under vilken exporten skedde. Om särskilda skäl föreligger 
får generaltullstyrelsen föreskriva annan grund för omräkningen. Har 
varan inte överlåtits utgörs depositionsunderlaget av marknadspriset 
på avsändningsorten med motsvarande tillägg.  

Om särskilda skäl föreligger får depositionsunderlaget utgöras av 
tillverkarens försäljningspris jämte tillägg som anges i första 
stycket. 

4 § Frågor om depositionsskyldighet enligt denna lag prövas av 
tullmyndighet, som också kontrollerar efterlevnaden av lagen. Med 
tullmyndighet avses generaltullstyrelsen eller den underlydande 
myndighet som är behörig enligt vad generaltullstyrelsen bestämmer. 

Bestämmelserna i 35--37 §§ tullagen (1973:670) skall tillämpas. 

5 § Den för vars räkning en vara som avses i 1 § förs ut under där 
angiven tidsperiod skall i exportanmälan uppge huruvida han är bosatt 
här i landet och, om så inte är fallet, från vem han förvärvat varan. 

Tullmyndigheten får anmoda även överlåtare som inte är bosatt här i 
landet att lämna upplysning om från vem en vara enligt första stycket 
förvärvats. 

6 § I fall som avses i 2 § första stycket andra meningen skall 
myndigheten skyndsamt underrätta den som kan vara depositionsskyldig 
om utförseln. 

7 § Depositionsbelopp fastställs av tullmyndigheten. 

Den som är depositionsskyldig enligt 2 § skall till ledning för 
tullmyndighetens beslut lämna deklaration för kalendermånad under 
vilken utförsel ägt rum. Deklarationen skall ha kommit in till 
tullmyndigheten senast den tjugonde i månaden närmast efter den månad 
då utförseln ägde rum eller, i fall som avses i 2 § första stycket 
andra meningen, då den depositionsskyldige fick kännedom om att 
utförseln skett. 

I deklarationen skall redovisas de varor enligt 1 § som förts ut ur 
landet under månaden med angivande av varuslag, tulltaxenummer, 
kvantitet, värde enligt 3 § samt depositionsbeloppet. 

8 § Depositionsbeloppet skall erläggas till tullmyndigheten senast den 
dag då deklarationen skall ha kommit in. 

9 § Om den depositionsskyldige inte avger deklaration eller om 
uppgifterna i deklarationen är så bristfälliga att de inte kan läggas 
till grund för en tillförlitlig beräkning av depositionsbeloppet, får 
detta bestämmas efter skälig grund. 

10 § Tullmyndigheten skall meddela nytt beslut om fastställande av 
depositionsbeloppet, om verkställd utredning, granskning eller något 
annat förhållande ger anledning till det. Sådant beslut får inte 
meddelas efter utgången av år 1985. 

11 § Tullmyndigheten skall snarast sätta in erlagda depositionsbelopp 
på konto i riksbanken. 

12 § Deponerade belopp skall betalas tillbaka av riksbanken den 1 juli 
1987 eller den tidigare dag som regeringen föreskriver eller i 
särskilda fall beslutar. 

På deponerat belopp löper ränta från dagen för inbetalningen till 
tullmyndigheten till dess beloppet betalas tillbaka. Räntan betalas ut 
i samband med återbetalning av det deponerade beloppet. Den beräknas 
för år efter den räntesats som motsvarar det av riksbanken 
fastställda, vid varje tid gällande diskontot och läggs till det 
deponerade beloppet vid utgången av kalenderår. Öretal som uppkommer 
vid ränteberäkningen bortfaller. 

13 § Om synnerliga skäl föreligger får regeringen eller, efter 
regeringens bemyndigande, generaltullstyrelsen medge befrielse, helt 
eller delvis, från skyldigheten att ställa deposition. 

14 § Om depositionsbelopp inte betalas inom föreskriven tid skall den 
depositionsskyldige erlägga ränta till staten. Räntan är 2 procent av 
felande belopp för varje påbörjad kalendermånad räknat från och med 
den månad då beloppet rätteligen skulle ha betalats till dess 
inbetalning sker, dock längst till dess deponerat belopp skulle ha 
betalats tillbaka. 

Generaltullstyrelsen får medge befrielse, helt eller delvis, från 
skyldighet att erlägga ränta, när särskilda skäl föreligger. 

15 § Har den som är depositionsskyldig, i deklaration eller annat 
skriftligt meddelande om sin skyldighet att ställa deposition, lämnat 
en uppgift som befinns vara oriktig, skall den depositionsskyldige 
påföras en avgift som uppgår till 20 procent av det depositionsbelopp 
som ytterligare rätteligen skall ställas. 

I fall som avses i 9 § skall den depositionsskyldige påföras en avgift 
som uppgår till 20 procent av depositionsbeloppet till den del det 
överstiger det depositionsbelopp som skulle ha fastställts enligt de 
skriftliga uppgifter som lämnats. 

Har depositionsskyldig, som lämnat oriktig uppgift eller underlåtit 
att lämna deklaration, frivilligt rättat felet skall avgift inte 
påföras. Avgift påförs inte heller i samband med rättelse av 
felräkning eller skrivfel, som uppenbart framgår av deklaration eller 
annat skriftligt meddelande från den depositionsskyldige. 

16 § Avgift enligt 15 § får efterges om oriktigheten eller 
underlåtenheten med hänsyn till omständigheterna framstår som 
ursäktlig eller om depositionen avser ett ringa värde. 

Bestämmelserna i första stycket beaktas även utan yrkande, när 
omständigheterna i ärendet föranleder det. 

17 § Frågor om ränta enligt 14 § och avgift enligt 15 § prövas av 
tullmyndigheten. 

18 § Ränta enligt 14 § och avgift enligt 15 § får omedelbart drivas in 
i den ordning som gäller för indrivning av skatt enligt uppbördslagen 
(1953:272). Restavgift utgår dock inte. 

19 § Beslut enligt denna lag som meddelas av någon annan tullmyndighet 
än generaltullstyrelsen får överklagas hos generaltullstyrelsen genom 
besvär. 

20 § Generaltullstyrelsens beslut enligt denna lag får överklagas hos 
kammarrätten genom besvär. Kammarrättens beslut får inte överklagas. 

21 § Vid besvär förs det allmännas talan hos besvärsmyndigheten av den 
tjänsteman (allmänt ombud) vid generaltullstyrelsen, som regeringen 
utsett. 

22 § Beslut enligt denna lag får överklagas endast av den 
depositionsskyldige eller av det allmänna ombudet. 

23 § Har en part överklagat ett beslut enligt denna lag får också 
motparten överklaga beslutet, även om den för honom föreskrivna 
besvärstiden har gått ut. Motpartens besvär skall ha kommit in till 
den myndighet eller domstol som har att pröva besvären inom två veckor 
från utgången av den tid inom vilken de först anförda besvären senast 
skulle ha anförts. 

Återkallas eller förfaller på annat sätt den första besvärstalan är 
även den senare besvärstalan förfallen. 

24 § Har deposition ställts eller ränta enligt 14 § eller avgift 
enligt 15 § erlagts med för högt belopp återbetalas det överskjutande 
beloppet. Därvid tillämpas 22 § första och andra styckena tullagen 
(1973:670). 

25 § Avgift som avses i 15 § är inte avdragsgill vid 
inkomsttaxeringen. 

Övergångsbestämmelser 

1984:502 

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1984. I fall som avses i 2 § 
första stycket andra meningen föreligger dock ej depositionsskyldighet 
om överlåtelsen skett före den 25 april 1984. 

1985:27 

Denna lag träder i kraft den 1 februari 1985 och gäller i fråga om 
varor som förs ut ur landet efter utgången av år 1984.