Lag (1964:63) om kommunal beredskap 

Vissa kommunala och landstingskommunala uppgifter under höjd
beredskap

1 § Kommun är under höjd beredskap skyldig att i de hänseenden, i vilka
kommunen är verksam för kommunens egna medlemmar eller dem som eljest
äro bosatta i kommunen, utöva verksamhet jämväl till förmån för sådan
befolkning från annan kommun, som till följd av krigsskada, utrymning
eller andra med krig eller krigsfara sammanhängande utomordentliga
förhållanden tagit uppehåll inom kommunen. Härvid skola dock gälla de
begränsningar, som följa av att vistelsen i kommunen icke är avsedd att
fortgå, när de utomordentliga förhållandena upphört, eller av
föreskrifter, vilka meddelats i eller med stöd av lag eller författning,
avsedda att tillämpas under nämnda förhållanden. Kommun är på grund av
vad i denna lag stadgas icke skyldig att till nyssnämnd befolkning
utgiva fredsmässig social kontantförmån.

Vad i första stycket sägs om kommun tillämpas på motsvarande sätt i
fråga om landsting. Lag (1992:1406).

2 § Det åligger kommun under höjd beredskap att bistå den som till följd
av krigsskada eller utrymning eller andra med krig eller krigsfara
sammanhängande utomordentliga förhållanden blivit i behov av särskilt
bistånd, i den mån hans behov icke skola tillgodoses genom
civilförsvarsorganisationens försorg eller enligt särskild lag eller
författning genom annan än kommunen. Vid kommuns biståndsverksamhet
skall särskilt tillses att behoven av bostad och uppehälle bliva
tillgodosedda samt att vård eller tillsyn beredes den, som är i behov
därav.

Skyldighet som i första stycket sägs åvilar den kommun, i vilken den
hjälpbehövande uppehåller sig annat än tillfälligt. Lag (1992:1406).

3 § har upphävts genom lag (1984:1027).

4 § har upphävts genom lag (1985:290).

5 § Kommuner och landsting, varifrån utrymning sker, är under höjd
beredskap skyldiga att, i den mån förhållandena medger det, lämna
bistånd åt kommuner och landsting, där befolkning från utrymningsområdet
inkvarteras i större omfattning. Biståndet skall särskilt avse
tillhandahållande av personal och utrustning för verksamheten för de
inkvarterade. Enas inte kommunerna och landstingen, får länsstyrelsen i
det län, där utrymningsområdet är beläget, förordna om biståndet.

Blir till följd av krigsskada, inkvartering av utrymmande eller andra
med krig eller krigsfara sammanhängande utomordentliga förhållanden en
för totalförsvaret viktig verksamhet som en kommun eller ett landsting
bedriver så betungande, att bistånd i verksamheten oundgängligen
erfordras, skall under höjd beredskap annan kommun eller annat landsting
efter särskilt förordnande därom tillfälligt lämna sådant bistånd. Om
dylikt bistånd förordnar länsstyrelsen i det län, där den kommun eller
det landsting som lämnar biståndet finns.

Vad som föreskrivs i förvaltningslagen (1986:223) om ärenden som avser
myndighetsutövning mot någon enskild skall gälla även ärenden hos
länsstyrelsen enligt första och andra styckena. Lag (1992:1407).

Planläggning och andra förberedelser

6 § I den mån det inte följer av särskilda bestämmelser åligger det
kommun och landsting att redan i fredstid vidtaga de förberedelser som
erfordras för att kommunen eller landstinget skall kunna såväl fullgöra
sina uppgifter enligt 1, 2 och 4 §§ samt 5 § första stycket denna lag
som upprätthålla eller utöva annan för totalförsvaret viktig verksamhet,
vilken åligger kommunen eller landstinget enligt särskild lag eller
författning eller eljest bedrives av kommunen eller landstinget.

Kommun eller landsting, som ombesörjer distribution av gas, värme,
vatten eller elektricitet eller ombesörjer renhållning eller ansvarar
för samfärdsleder, kommunikationer eller avlopp eller som utövar annan
därmed jämförlig verksamhet, skall även vidtaga förberedelser för att
verksamheten i erforderlig omfattning skall kunna återupptagas efter
krigsskador.

Efter länsstyrelsens förordnande är kommun och landsting skyldiga att
vidtaga reservanordningar för gas-, vatten- och
elektricitetsförsörjningen samt de särskilda anordningar eller
förberedelser för vattenförsörjningen och den allmänna hälsovården som
behövs med hänsyn till planlagd inkvartering i kommunen eller
landstinget. I fråga om kommuns skyldighet att vidta reservanordningar
som är avsedda uteslutande för civilförsvarsverksamhetens försörjning
med vatten gäller dock 40 § 1 mom. b) civilförsvarslagen (1960:74).

Såvitt avser förberedelser enligt andra stycket skola förberedelserna
ske under beaktande av den risk för krigsskador, för vilken verksamheten
kan antagas vara utsatt. Lag (1991:1661).

7 § Finner länsstyrelsen det erforderligt med hänsyn till
beredskapsuppgifternas omfattning eller betydelse i viss kommun eller
visst landsting, att dennas förberedelser redovisas i särskild plan,
skall kommunen eller landstinget efter länsstyrelsens förordnande
upprätta och anta sådan plan. Vid planläggningen skall kommunen eller
landstinget samråda med länsstyrelsen. Om samordning av planläggningen
med den kommunala civilförsvarsplanläggningen finns föreskrifter i 
10 b § tredje stycket civilförsvarslagen (1960:74). När planen har
antagits, skall den insändas till länsstyrelsen.

Länsstyrelsen får förordna om revision av kommunernas och landstingens
beredskapsplaner, när det påkallas av ändrade förhållanden. Om
länsstyrelsen har förordnat om revision av plan, gäller föreskrifterna i
första stycket. Lag (1992:1407).

Uppgifternas handhavande

8 § Uppgift som enligt denna lag ankommer på kommun eller landsting
under höjd beredskap skall, därest uppgiften motsvarar eller i huvudsak
motsvarar fredstida uppgift, fullgöras av det organ inom kommunen eller
landstinget, på vilket uppgiften ankommer i fredstid. Lag (1992:1407).

9 § Uppgifter som en kommun skall fullgöra under höjd beredskap och som
saknar motsvarighet i fredstid skall, i den mån föreskrifter för
uppgifternas fullgörande inte har meddelats i särskild lag eller
författning, fullgöras av en beredskapsnämnd. Beredskapsnämnd får
tillsättas redan i fredstid.

Kommun får tillsätta särskild beredskapsnämnd eller uppdraga åt annan
nämnd att vara beredskapsnämnd. Har så ej skett är kommunstyrelsen
beredskapsnämnd. Lag (1992:1406).

10 § I fråga om en särskild beredskapsnämnd gäller vad som är
föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). Lag (1991:1661).

11 § Under höjd beredskap äger kommun övergå till krigsorganisation. Om
beslut, varigenom kommun övergått till krigsorganisation eller återgått
till fredstida organisation, skall länsstyrelsen ofördröjligen
underrättas.

I kommuns krigsorganisation skola ingå kommunstyrelsen och sådana
förvaltande och verkställande kommunala organ i övrigt, vilka fullgöra
med försvarsberedskapen sammanhängande uppgifter.

Då kommun övergått till krigsorganisation, ankommer ledningen av den
kommunala beredskapsverksamheten på kommunstyrelsen. Denna äger meddela
kommunens nämnder och andra organ, dock ej fullmäktige, föreskrifter
rörande verksamhetens inriktning och bedrivande samt fördela kommunens
tillgångar i fråga om personal och utrustning mellan de i
krigsorganisationen ingående organen alltefter uppkommande behov. Av
styrelsen utsedd företrädare äger närvara vid och deltaga i
överläggningarna inom kommunalt organ, som ingår i krigsorganisationen.

Om överflyttning av uppgifter, som tillkomma viss kommunal myndighet,
till annan sådan myndighet stadgas i lagen (1988:97) om förfarandet hos
kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller
krigsfara m.m.

Vad i denna paragraf sägs om kommun tillämpas på motsvarande sätt i
fråga om landsting. Lag (1993:1406).

12 § Under höjd beredskap äger regeringen eller myndighet som regeringen
bestämmer förordna att kommun eller landsting skall övergå till eller
bibehålla krigsorganisation. Lag (1992:1406).

13 § Kommunstyrelsen skall övervaka att erforderlig planläggning sker
och övriga nödvändiga förberedelser vidtagas för den kommunala
verksamheten i krig eller vid krigsfara. Det åligger styrelsen eller det
kommunala organ, som kommunen bestämmer, att genom anvisningar till
planläggande organ sörja för att erforderlig samordning kommer till
stånd mellan de olika verksamhetsområdena.

Vad i första stycket sägs om kommun och kommunstyrelse tillämpas på
motsvarande sätt i fråga om landsting och landstingsstyrelse. Lag
(1991:1661).

14 § Inom varje län åligger det länsstyrelsen att följa tillämpningen av
denna lag. Länsstyrelsen skall därvid tillse att såväl
förberedelsearbetet som själva verksamheten bedrives på ett
ändamålsenligt sätt samt samordnas med annan beredskapsplanläggning och
försvarsverksamhet.

Under höjd beredskap äger länsstyrelsen, om det anses oundgängligt för
samordning av försvarsansträngningarna, meddela kommun och landsting
föreskrift i avseende å verksamhetens bedrivande och inriktning. Lag
(1992:1406).

Kostnaderna för verksamheten m. m.

15 § För kostnad som kommun eller landsting fått vidkännas för åtgärd
enligt 6 § tredje stycket äger kommunen eller landstinget erhålla
statsbidrag med 90 procent eller den större del av kostnadens belopp som
regeringen medgiver, allt i den mån kostnaden kan anses skälig.

Innan medel finnas tillgängliga för beräknat statsbidrag, må skyldighet
att vidtaga åtgärd enligt 6 § tredje stycket ej göras gällande mot
kommunen eller landstinget. Lag (1991:1661).

16 § Har kommun efter förordnande av länsstyrelsen enligt 7 § upprättat
särskild plan, har kommunen rätt till ersättning av statsmedel, om inte
annat följer av tredje stycket.

Till landsting som har upprättat särskild plan enligt 7 § lämnas
ersättning av statsmedel med 90 procent av planläggningskostnaden eller
den större del som regeringen medger. Planläggningskostnaden skall
beräknas efter grunder som regeringen fastställer. Efter framställning
till länsstyrelsen inom två månader från den dag då landstinget fick del
av förordnandet om planläggning beräknas dock ersättningen efter de
redovisade planläggningskostnaderna, i den mån kostnaderna kan anses
skäliga. För revision av planen lämnas ingen ersättning.

Vad som sägs i andra stycket om landsting tillämpas också på sådana
kommuner, som inte tillhör något landsting, i fråga om
planläggningskostnader för hälso- och sjukvården samt annan verksamhet
som normalt ombesörjs av landstinget.

Ersättningen bestäms och betalas ut av regeringen eller den myndighet
som regeringen bestämmer. Lag (1991:1661).

16 a § De kostnader för hälso- och sjukvården som uppkommer för
landstingen och de kommuner som inte tillhör något landsting vid
övergång till krigsorganisation skall bestridas av statsmedel.

Vad i första stycket sägs gäller även kostnaderna för den verksamhet,
som under krig bedrivs inom den civila hälso- och sjukvården.
Landstingen och de kommuner som inte tillhör något landsting skall dock
bidra till dessa kostnader enligt de grunder som framdeles kan bestämmas
av regeringen.

Om övergången till krigsorganisation helt eller delvis verkställs redan
i fredstid, får, när det finns skäl, även under sådan tid kostnaderna
för verksamheten ersättas av statsmedel i den omfattning regeringen
bestämmer. I övrigt skall kostnaderna för sådan verksamhet bestridas i
den ordning som tillämpas i fredstid. Lag (1991:1661).

17 § Vad i 42 § civilförsvarslagen är stadgat om ordningen för
fastställande och utbetalning av statsbidrag för kommunala
civilförsvarsåtgärder skall äga motsvarande tillämpning i fråga om
ersättning enligt 15 och 16 §§ denna lag.

18 § För kostnader, som under höjd beredskap uppkommer för kommun eller
landsting till följd av verksamhet för inkvarterad befolkning från annan
kommun eller annat landsting, ävensom för kostnader, som föranledas av
påbjuden utrymning eller annan omflyttning av befolkningen inom den egna
kommunen eller det egna landstinget, skall ersättning utgå av
statsmedel.

Kommun eller landsting äger av länsstyrelsen utfå förskott å ersättning
som avses i första stycket. Lag (1992:1407).

19 § Kommun eller landsting, som lämnat bistånd jämlikt 5 § andra
stycket, är berättigad till ersättning härför.

Ersättning skall utgå av statsmedel och utgivas av den länsstyrelse som
förordnat om biståndet. Lag (1991:1661).

Särskilda bestämmelser

20 § Underlåter kommun att fullgöra skyldighet, som åvilar kommunen
enligt denna lag eller enligt föreskrift som meddelats med stöd av
denna, äger länsstyrelsen, om rättelse ej vinnes på annat sätt,
förelägga kommunen lämpligt vite eller ock i kommunens ställe vidtaga
den åtgärd, som skyldigheten avser, samt i den mån kommunen icke är
berättigad till ersättning av statsmedel för åtgärden uttaga kostnaden
för denna av kommunen.

Vad i första stycket sägs om kommun tillämpas på motsvarande sätt i
fråga om landsting.

Vad som föreskrivs i förvaltningslagen (1986:223) om ärenden som avser
myndighetsutövning mot någon enskild skall gälla även ärenden hos
länsstyrelsen enligt första stycket. Lag (1991:1661).

21 § Talan mot länsstyrelsens beslut enligt denna lag föres genom besvär
hos regeringen.

Under höjd beredskap äger myndighet, som meddelat beslut enligt denna
lag, förordna att beslutet omedelbart skall lända till efterrättelse.
Lag (1992:1406).

22 § har upphört att gälla genom lag (1981:294).

Övergångsbestämmelser

1979:405

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1980. I fall där länsstyrelsen
före nämnda dag har förordnat om revision av kommunal eller
landstingskommunal beredskapsplan tillämpas äldre bestämmelser.

1984:1027

Denna lag träder i kraft, såvitt avser 16 §, den 1 januari 1985, och i
övrigt den 1 januari 1987.