PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Lag (1990:662) om skatt på vissa  premiebetalningar 

1 § Till staten skall betalas skatt enligt denna lag på premier som
erläggs av svensk juridisk person och fysisk person, som är bosatt i
Sverige eller stadigvarande vistas här avseende personförsäkring som
har meddelats i en utomlands bedriven försäkringsrörelse. Med premier
likställs ersättning som lämnats vid sådan överlåtelse som avses i 2 §
under förutsättning att tidigare betalningar för försäkringen inte
varit skattepliktiga enligt denna lag.

Skatt skall dock ej betalas för premier som utgör omkostnad i
näringsverksamhet utom riket. Lag (1995:1540).

2 § Skattskyldig är den som har slutit försäkringsavtal med utländskt
försäkringsföretag eller den som vid överlåtelse av försäkringen trätt i
dennes ställe.

3 § Skatten utgår med 15 procent av premiebeloppet.

4 § Skattskyldighet inträder när betalning sker.

5 § Beskattningsmyndigheten kan på ansökan förklara att
premieskatt inte skall betalas.

Som förutsättning för att en sådan förklaring skall lämnas gäller att
det utländska försäkringsföretaget i den stat där det är
hemmahörande är underkastat en inkomstbeskattning som är
jämförlig med den beskattning  som skulle ha följt av en beskattning
enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt eller enligt lagen
(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Om det inte
finns fulla skäl för befrielse får skatten sättas ned till hälften.

Beskattningsmyndighetens beslut i fråga som här avses får
överklagas hos Riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får inte
överklagas. Lag (1993:467).

6 § Skattskyldig skall anmäla sig till beskattningsmyndigheten för
registrering.

7 § Den som är skattskyldig skall lämna deklaration för varje
beskattningsår då betalning skett.

8 § Regler för förfarandet vid beskattningen finns i lagen (1984:151) om
punktskatter och prisregleringsavgifter.

Övergångsbestämmelser

1993:467

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993. Beslut som meddelats av
beskattningsmyndigheten före ikraftträdandet överklagas enligt
äldre bestämmelser.

1995:1540

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om
ersättning som lämnas efter den 30 juni 1995.
Lag (1990:668) om nedsättning av vissa underhållsbidrag

1 § Denna lag är tillämplig på underhållsbidrag till icke hemmavarande 
barn om bidraget har senast bestämts genom dom som meddelats eller avtal 
som slutits före den 1 januari 1991 och är bestämt i svenskt mynt.

2 § Ett underhållsbidrag som avses i 1 § skall den 1 februari 1991 
sättas ned med 75 kronor per månad, om bidraget uppgår till minst 250 
kronor per månad eller 3 000 kronor för helt år.

Uppgår underhållsbidraget till lägre belopp, skall det sättas ned med 30 
procent av det belopp som utgår. Om bidraget efter ändringen slutar på 
öretal, skall det avrundas nedåt till helt krontal.

Om nedsättningen skulle understiga 25 kronor per månad eller 300 kronor 
för helt år, skall underhållsbidraget kvarstå oförändrat.

Skall underhållsbidraget vid i första stycket angiven tidpunkt ändras 
enligt lagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag skall 
nedsättning enligt första--tredje styckena ske innan sådan ändring görs. 
Lag (1990:1449).

3 § Utan hinder av bestämmelserna i denna lag får rätten efter yrkande 
besluta på annat sätt om bidragsskyldigheten, när reglerna om 
underhållsbidrag i föräldrabalken föranleder det.
Lag (1990:686) om upphävande av vissa fondförfattningar, m.m.

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att följande lagar skall upphöra
att gälla vid utgången av år 1997, nämligen

1. förordningen (1942:371) om rätt att vid taxering till kommunal
inkomstskatt samt statlig inkomst- och förmögenhetsskatt åtnjuta
avdrag för avsättning till investeringsfond,

2. förordningen (1947:174) om investeringsfonder,

3. lagen (1955:256) om investeringsfonder för
konjunkturutjämning i den mån denna lag på grund av
bestämmelserna i punkt 3 av övergångsbestämmelserna till lagen
(1979:609) om allmän investeringsfond alltjämt gäller,

4. lagen (1980:456) om insättning på tillfälligt vinstkonto,

5. lagen (1982:1185) om inbetalning på särskilt investeringskonto,

6. lagen (1984:1090) om inbetalning på förnyelsekonto.

Kvarstående avsättningar enligt nämnda lagar skall återföras till
beskattning vid 1996 års taxering eller, om företaget inte skall
taxeras detta år, vid 1997 års taxering. Har skattskyldigheten för
inkomst av förvärvskällan upphört eller skall sådan inkomst
undantas från beskattning på grund av ett avtal om undvikande av
dubbelbeskattning, skall kvarstående avsättningar omedelbart
återföras till beskattning. Något särskilt tillägg skall inte tas upp
vid återföringen. Lag (1994:1896).

Ianspråktagande av fond skall fr. o. m. 1992 års taxering ske i
inkomstslaget näringsverksamhet. Vid prövning av frågan om
företagets verksamhet förändrats på sådant sätt att återföring till
beskattning skall ske tidigare än som sägs i föregående stycke skall
företagets verksamhet bedömas enligt de bestämmelser om
inkomstslag och förvärvskällor som gällt t. o. m. 1991 års taxering.

Övergångsbestämmelser

1994:1896

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas på
händelser som inträffar efter ikraftträdandet.
Lag (1990:696) om avdrag för bidrag till Stiftelsen Sveriges Tekniska Museum 

Vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet enligt kommunalskattelagen 
(1928:370) och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt medges avdrag 
för bidrag till Stiftelsen Sveriges Tekniska Museum.

Övergångsbestämmelser

1990:696

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1990 och tillämpas första gången vid 
1990 års taxering. Vid 1990 och 1991 års taxeringar skall med 
näringsverksamhet avses rörelse och jordbruksfastighet.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1990:7) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen (1988:846) 
om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion 
för riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet 
enligt lagen (1988:846) om ungdomsbosparande skall den bank eller 
sparkassa som för kontot betala lägst 10,5 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det 
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än som 
sägs i första stycket, dock lägst 2 procent.
Förordning (1990:70) om tandvårdsersättning vid klinisk tandhälsoundersökning i Norrbottens och Västerbottens län

Vid klinisk tandhälsoundersökning, som utförs av tandläkare inom ramen 
för ett av Norrbottens och Västerbottens läns landsting under tiden 
april--december 1990 bedrivet tandhälsoprojekt, lämnas 
tandvårdsersättning enligt 6 § tandvårdstaxan (1973:638) även om 
patientavgift inte tas ut. Förordning (1990:243).

Övergångsbestämmelser

1990:70

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1990 och gäller till 
utgången av år 1990. Förordningen skall tillämpas även efter sistnämnda 
tidpunkt vid tandhälsoundersökning som har utförts under förordningens 
giltighetstid.

1990:243

Denna förordning träder i kraft den 15 juni 1990. Den skall dock 
tillämpas för tid från och med den 1 april 1990.
Förordning (1990:700) om behörighet till  och tillsättande av vissa tjänster vid  Läkemedelsverket 

1 § Tjänst som professor vid Läkemedelsverket tillsätts av regeringen
efter förslag av verket.

2 § Behörig till tjänst som professor är den som har

1. vetenskaplig skicklighet och beprövad erfarenhet i ämne inom
tjänstens verksamhetsområde och

2. skicklighet att ge undervisning i sådant ämne.

Utöver vad som sägs i första stycket skall den som får tjänst som
professor vid farmakoterapevtiska enheten vara behörig till tjänst för
läkare med specialistkompetens vid avdelning för klinisk farmakologi
eller vid medicinsk enhet. Förordning (1991:824).

3 § Innan Läkemedelsverket lämnar förslag om tillsättande av en tjänst
som professor skall verket inhämta yttranden från minst tre sakkunniga
som verket utser efter samråd med farmacevtiska eller medicinska
fakultetskollegiet vid universitet i Uppsala.

4 § De sakkunniga skall med kortfattad motivering ange skickligheten hos
de sökande som de anser i första hand bör komma i fråga till tjänsten
samt ordningen mellan dem. Detta sker i skriftligt utlåtande, om
Läkemedelsverket inte beslutar annat.

5 § Läkemedelsverket får även begära in annan utredning än som avses
i 4 §.

6 § Läkemedelsverket skall föreslå den sökande som verket anser bör
främst komma i fråga. Om det finns särskilda skäl, får verket i sitt
förslag ange högst två sökande som därefter bör komma i fråga samt
ordningen mellan dem.

Läkemedelsverket skall ange skälen för sitt förslag. Om endast en
sökande har anmält sig och verket föreslår att denne skall få
tjänsten, får dock skälen utelämnas helt eller delvis.

7 § har upphävts genom förordning (1995:395).

Övergångsbestämmelser

1990:700

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1990.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1981:675) med föreskrifter
om behörighet till och tillsättande av vissa tjänster vid
socialstyrelsens läkemedelsavdelning.
Förordning (1990:708) om koldioxidskatt 

1 § Vid registrering enligt 3 § första stycket lagen (1990:582) om
koldioxidskatt är 1 § förordning (1964:351) om allmän energiskatt
tillämplig och vid registrering enligt 3 § andra stycket nämnda lag är 1
§ förordningen (1981:432) om bensinskatt tillämplig.

2 § Beskattningsmyndigheten skall i fråga om skattepliktiga bränslen
snarast möjligt underrätta generaltullstyrelsen om verkställda
registreringar och avregistreringar. Förordning (1993:499).

3 § Föreskrifter om införsel till landet av skattepliktigt bränsle
meddelas av generaltullstyrelsen efter samråd med riksskatteverket.
Förordning (1990:709) om svavelskatt 

1 § Vid registrering enligt 3 § lagen (1990:587) om svavelskatt får
lagerhållning, återförsäljning och förbrukning anses ske i större
omfattning, om den som ansöker om registrering

1. normalt håller i lager minst 750 ton skattepliktigt fast bränsle
eller minst 500 kubikmeter skattepliktigt flytande bränsle eller

2. har en årlig omsättning av minst 7 500 ton skattepliktigt fast
bränsle eller minst 5 000 kubikmeter skattepliktigt flytande bränsle.

Om den som ansöker om registrering omsätter eller håller i lager både
fasta och flytande skattepliktiga bränslen skall vid tillämpningen av
första stycket varje kubikmeter flytande bränsle räknas om till 1,5 ton
fast bränsle.

2 § Beskattningsmyndigheten skall i fråga om skattepliktiga bränslen
snarast möjligt underrätta generaltullstyrelsen om verkställda
registreringar och avregistreringar. Förordning (1993:500).

3 § Föreskrifter om införsel till landet av skattepliktigt bränsle
meddelas av generaltullstyrelsen efter samråd med riksskatteverket.
Lag (1990:77) med bemyndigande att tillämpa  lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om en handelsblockad mot Sydafrika 

Utöver vad som sägs i 1 § lagen (1971:176) om vissa internationella 
sanktioner, får regeringen förordna att 3 och 5 §§ lagen skall tillämpas 
i fråga om en handelsblockad mot Sydafrika. Regeringen får också meddela 
förordnande enligt 11 § tredje stycket lagen.

Om förhållandena ändras så att syftet med ett förordnande ej längre 
kvarstår, skall regeringen så snart det kan ske i motsvarande mån 
upphäva eller ändra ett meddelat förordnande eller med stöd därav 
meddelade föreskrifter.
Förordning (1990:772) om beräkning av basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring

Till ledning för fastställande för år 1991 av det basbelopp som anges i 
1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall statistiska 
centralbyrån beräkna förhållandet mellan det allmänna prisläget i 
oktober 1990 och prisläget i oktober 1989. Beräkningen skall göras på 
grundval av konsumentprisindex. Vid beräkningen skall dock avdrag göras 
med 2,93 procentenheter för vissa prisförändringar enligt nämnda lagrum 
i dess lydelse från och med den 1 januari 1991.

Statistiska centralbyrån skall senast den 20 november 1990 till 
regeringen redovisa resultatet av beräkningen.

Övergångsbestämmelser

1. Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1990.

2. De nya föreskrifterna tillämpas första gången vid fastställande av 
basbeloppet för år 1991.

3. Genom förordningen upphävs förordningen (1988:1202) om beräkning av 
basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring.
Förordning (1990:780) med bemyndigande att meddela föreskrifter för verkställighet av lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn

Regeringen föreskriver att riksförsäkringsverket får meddela de 
föreskrifter som behövs för verkställighet av lagen (1990:773) om 
särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt 
eller handikappat barn.
Lag (1990:783) om skydd för beteckningen svenskt arkiv

1 § Skrivmateriel och förvaringsmedel får märkas med beteckningen 
svenskt arkiv endast om de är godkända för sådan märkning.

Föreskrifter om vad som krävs för godkännande och om vem som får meddela 
godkännande meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer.

2 § Den som märker skrivmateriel eller förvaringsmedel med orden svenskt 
arkiv antingen ensamma, i sammansättning eller i förkortning trots att 
materielen eller förvaringsmedlen inte är godkända skall dömas till 
böter, om inte gärningen är belagd med straff i brottsbalken.

Detta gäller också för den som saluför skrivmateriel eller 
förvaringsmedel trots att han har kännedom om att märkningen inte är 
riktig.

3 § Har upphävts genom lag (2024:815).
Förordning (1990:79) om tillämpning i fråga om Sydafrika av lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner 

Regeringen föreskriver att 3 §, 4 § 1--3 samt 5 § lagen (1971:176) om
vissa internationella sanktioner skall tillämpas i fråga om Sydafrika
med anledning av resolution nr 418 (1977) som Förenta nationernas
säkerhetsråd antagit den 4 november 1977. Förordning (1993:1025).
Förordning (1990:884) om tillämpning i fråga  om Irak och Kuwait av lagen (1971:176) om  vissa internationella sanktioner 

Lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner skall tillämpas i 
fråga om Irak och Kuwait i följande omfattning, nämligen

1. 3--5, 6 och 7 §§ med anledning av resolution nr 661 (1990) som 
Förenta Nationernas säkerhetsråd antagit den 6 augusti 1990,

2. 8 § med anledning av resolution 670 (1990) som Förenta Nationernas 
säkerhetsråd antagit den 25 september 1990. Förordning (1990:953).
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1990:887) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen (1988:846) 
om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion 
för riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet 
skall den bank eller sparkassa som för kontot betala lägst 10,0 procent 
årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det 
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än som 
sägs i första stycket, dock lägst 2,0 procent.
Förordning (1990:888) om frihandel mellan Sverige och Tyska Demokratiska Republiken

1 § I fråga om varuutbytet mellan Sverige och Tyska Demokratiska 
Republiken skall bestämmelserna i frihandelsförordningen (1987:1185) 
rörande varuutbytet med Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC) och 
Europeiska kol- och stålgemenskapen (CECA) jämte dess medlemsstater 
tillämpas på motsvarande sätt.

Vad som sägs i första stycket gäller dock endast i fråga om varuslag som 
omfattas av avtalet den 22 juli 1972 mellan Sverige och EEC och avtalet 
den 22 juli 1972 mellan Sverige och CECA jämte dess medlemsstater.

2 § Vara som enligt denna förordning har ursprung i Tyska Demokratiska 
Republiken eller i Sverige skall inte därigenom anses som ursprungsvara 
enligt frihandelsförordningen (1987:1185). 

Övergångsbestämmelser

1990:888

Denna förordning träder i kraft den 1 september 1990 men får tillämpas 
från och med den 15 augusti 1990.
Förordning (1990:889) om ett gemensamt transiteringsförfarande mellan Sverige och Tyska Demokratiska Republiken

Regeringen föreskriver att bestämmelserna i förordningen (1987:1119) om 
en konvention om ett gemensamt transiteringsförfarande skall tillämpas 
på motsvarande sätt i fråga om transiteringar mellan Sverige och Tyska 
Demokratiska Republiken. 

Övergångsbestämmelser

1990:889

Denna förordning träder i kraft den 1 september 1990 men får tillämpas 
från och med den 15 augusti 1990.
Förordning (1990:890) om förenkling av formaliteterna vid handel med varor mellan Sverige och Tyska Demokratiska Republiken

Regeringen föreskriver att bestämmelserna i förordningen (1987:1126) om 
en konvention om förenkling av formaliteterna vid handel med varor skall 
tillämpas på motsvarande sätt i fråga om handel med varor mellan Sverige 
och Tyska Demokratiska Republiken. 

Övergångsbestämmelser

1990:890

Denna förordning träder i kraft den 1 september 1990 men får tillämpas 
från och med den 15 augusti 1990.
Förordning (1990:923) om personalförsörjning vid myndigheter inom Försvarsdepartementets verksamhetsområde

Förordningens tillämpningsområde

1 § Denna förordning tillämpas på myndigheter inom
försvarsdepartementets verksamhetsområde.

Anmälan om lediga tjänster m. m.

2 § Myndigheter som avses i 1 § skall enligt vad Försvarets
personalnämnd närmare bestämmer anmäla till nämnden när det uppstår
behov av ny personal vid myndigheterna. Nämnden får därvid medge
undantag från  anmälningsskyldigheten enligt 2 § förordningen (1984:819)
om statliga platsanmälningar. Förordning (1992:454).

3 § Nämnden får besluta att en myndighet inte får kungöra tjänster
lediga till ansökan eller tillsätta dem utan att nämnden har medgett det
eller beretts tillfälle att lämna förslag enligt vad som sägs i 4 §.

Förslag om tillsättning av tjänst

4 § När en myndighet anmäler till nämnden att en sådan tjänst som avses
i 3 § är ledig, skall nämnden, om det kan ske, som underlag för
myndighetens beslut lämna förslag om tillsättning av tjänsten.

Nämnden får för tillsättning av tjänsten endast föreslå tjänstemän vid
myndigheter som berörs av sådana organisationsändringar som har
beslutats av riksdagen eller regeringen eller personer som är gifta med
eller under äktenskapsliknande förhållanden varaktigt bor tillsammans
med sådana tjänstemän.

Om nämnden inte inom tre veckor har lämnat ett sådant förslag, får
tjänsten tillsättas i vanlig ordning.

Ytterligare föreskrifter

5 § Nämnden får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning.

Överklagande

6 § Nämndens beslut enligt denna förordning får inte överklagas.
Förordning (1990:942) med instruktion  för Programrådet vid Studsvik 

Uppgifter

1 § Programrådet vid Studsvik har till uppgift att beställa de insatser
vid Studsvik Material Aktiebolag, Fjärrvärmeutveckling FVU Aktiebolag
och TPS Termiska Processer Aktiebolag inom området för icke kärnteknisk
forskning och utveckling som finansieras med statsanslag.

Programrådet skall också svara för att insatserna samordnas med andra
forsknings- och utvecklingsinsatser som sker inom ramen för
energiforskningsprogrammet. Förordning (1992:1045).

2 § Programrådet skall dessutom

1. svara för utvärderingar vad gäller effektivitet och kvalitet i
bolagens anslagsfinansierade verksamhet inom området för icke
kärnteknisk forskning och utveckling,

2. bevaka att de anslagna statsmedlen inte används i bolagens
kommersiella verksamhet,

3. underlätta bolagens kontakter med högskolor och andra intressenter
inom området för energiforskning. Förordning (1992:1045).

Sammansättning

3 § Programrådet består av högst nio personer. En av ledamöterna är
ordförande.

Organisation

4 § Programrådet är i administrativt hänseende knutet till Närings-
och teknikutvecklingsverket.

Verksförordningens tillämpning

5 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall
tillämpas på programrådet:

17 § om inhämtande av uppgifter,

29 § om myndighetens beslut.

Ärendenas handläggning

6 § Programrådet är beslutfört när ordföranden och minst hälften av de
andra ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.

7 § Om ett ärende är så brådskande att programrådet inte hinner
sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom meddelanden
mellan ordföranden och minst så många ledamöter som behövs för
beslutförhet.

Om detta förfarande inte är lämpligt, får ordföranden ensam avgöra
ärendet. Ett sådant beslut skall anmälas vid nästa sammanträde med
programrådet.

8 § Programrådet får i särskilda beslut lämna över till ordföranden att
avgöra ärenden som är av det slaget att de inte behöver prövas av rådet.

9 § Ärendena avgörs efter föredragning. I särskilda beslut får det dock
medges att ärenden som avgörs enligt 8 § inte behöver föredras.

10 § I särskilda beslut skall det bestämmas vem som får begära in
förklaringar, upplysningar eller yttranden i ärendena.

Förordnanden

11 § Ordföranden och de övriga ledamöterna utses av regeringen för en
bestämd tid.

Överklagande

12 § Programrådets beslut får inte överklagas.
Riksgäldskontorets föreskrifter (1990:978) om inskrivning i statsskuldboken

1 § I statsskuldboken skall, under nedan angivna förutsättningar,
skrivas in premieobligationer. Med premieobligationer avses i dessa
föreskrifter obligationer vilka tillhör av staten genom
Riksgäldskontoret utgivna lån, vars avkastning lottas ut genom
vinstdragning. SFS (1995:343).

2 § Premieobligationer, som står under föräldrars
förmyndarförvaltning, skall efter beslut härom av överförmyndaren
skrivas in i statsskuldboken med förbehåll att belopp som hänför sig
till obligationerna inte får lyftas utan överförmyndarens samtycke.

Premieobligationer, som står under en förordnad förmyndares, god
mans eller förvaltares förvaltning enligt föräldrabalken, skall
skrivas in i statsskuldboken med förbehåll att belopp som hänför sig
till obligationerna inte får lyftas utan överförmyndarens samtycke.
SFS (1995:343).

3 § Vid inskrivningen skall premieobligationerna överlämnas till
Riksgäldskontoret.

Riksgäldskontoret utfärdar en bekräftelse när inskrivning har skett.
SFS (1995:343).

4 § Riksgäldskontoret vinstgranskar inskrivna premieobligationer
efter varje dragning. SFS (1995:343).

Övergångsbestämmelser

1995:343

Denna författning träder i kraft den 1 juli 1995. För
statsobligationer som har skrivits in före ikraftträdandet gäller
6--11 §§ i de äldre föreskrifterna fortfarande. För sparobligationer
och fordringar på obligationskonton som har skrivits in före
ikraftträdandet gäller fortfarande förbudet i 17 § respektive 20 § i
de äldre föreskrifterna mot överlåtelse, pantsättning eller belåning
av utfärdat bevis.
Förordning (1990:980) om  startstöd till jordbrukare  

1 § Statsbidrag enligt denna förordning får lämnas till den som börjar
ägna sig åt jordbruk och därvid förvärvar ett jordbruksföretag eller
träffar avtal om jordbruksarrende.

2 § Bidrag lämnas bara till jordbrukare som vid ansökningstillfället
inte har fyllt 35 år och som har goda yrkeskunskaper.

3 § Bidrag lämnas bara om

1. brukaren i betydande utsträckning är sysselsatt i det företag som
stödet avser,

2. inkomsten från företaget ensam eller tillsammans med annan
förtjänstmöjlighet ger brukaren en tillfredsställande försörjning.

Staten jordbruksverk meddelar föreskrifter om företagets omfattning med
gavseende på första stycket 1, med beaktande av att kraven får ställas
lägre i glesbygd. Förordning (1991:1460).

4 § Bidrag lämnas bara om sökanden med hänsyn till sin ekonomiska
ställning och sina kreditmöjligheter bedöms ha behov av stödet och det
från allmän synpunkt är lämpligt att stödet ges.

5 § Bidrag får lämnas med högst fem procent per år av ett för företaget
beräknat värde grundat på företagets tillgångar.

Närmare föreskrifter om beräkningsgrunden för bidraget meddelas av
jordbruksverket. Förordning (1991:1460).

6 § Bidrag lämnas under en tid av högst fem år.

Bidrag får lämnas för ett och samma företag med högst 50 000 kr. per år
under de tre första åren och med högst 25 000 kr. per år under de därpå
följande två åren. Bidrag lämnas inte om det beräknade bidragsbeloppet
är lägre än 5 000 kr.

7 § Bidrag får förenas med de villkor som behövs för att syftet med
stödet skall uppnås.

8 § Ett beslut om bidrag får upphävas och bidraget krävas tillbaka om

1. bidraget har beviljats på grund av oriktiga eller vilseledande
uppgifter från bidragstagaren, eller

2. bidragstagaren bryter mot föreskrifter eller villkor som gäller för
bidraget.

9 § Frågor om bidrag prövas av länsstyrelsen. Den som vill få bidrag
skall ansöka om detta hos länsstyrelsen.

Om det finns särskilda skäl, kan jordbruksverket medge att bidrag lämnas
även om förutsättningarna för bidrag enligt denna förordning inte är
uppfyllda. Förordning (1991:1460).

10 § Länsstyrelsens beslut enligt denna förordning får överklagas hos
jordbruksverket. Jordbruksverkets beslut får inte överklagas. Förordning
(1991:1460).

11 § Jordbruksverket får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning. Förordning (1991:1460).

12 § För tillämpningen av denna förordning skall jordbruksverket
ha tillgång till lantbrukets företagsregister. Statistiska centralbyrån
skall lämna ut uppgifterna ur registret i maskinläsbar form. Förordning
(1991:1460).

Övergångsbestämmelser

1990:980

Denna förordning träder i kraft den 1 december 1990. Bidrag enligt
förordningen får dock lämnas även till den som börjat ägna sig åt
jordbruk efter utgången av juni 1990.

1995:1195

Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om stöd som har
beviljats före den 1 januari 1995.
Riksrevisionsverkets Föreskrift (1990:99) angående värdegräns avseende upphandling inom ramen för GATT-överenskommelsen om statlig upphandling 

I artikel 1.1 (b) i GATT-överenskommelsen om statlig upphandling finns 
en värdegräns angiven på 130 000 särskilda dragningsrätter (Special 
Drawing Rights, SDR) hos internationella valutafonden. Denna värdegräns 
skall enligt förordningen (1980:849) om tillämpning av 
GATT-överenskommelsen om statlig uppha ndling tillämpas av vissa 
myndigheter.

Riksrevisionsverket föreskriver att värdegränsen skall motsvaras av 
1 071 200 svenska kronor och gälla t o m den 31 december 1991.
Förordning (1990:990) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Turkiet

1 § Lagen (1988:782) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och 
Turkiet skall träda i kraft den 1 januari 1991 och tillämpas på inkomst 
som förvärvas denna dag eller senare.

Avtalet träder i kraft den 18 november 1990.

2 § Följande gäller om en person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst 
som enligt bestämmelsen i artikel 19 punkt 1 i avtalet beskattas endast 
i Turkiet eller enligt bestämmelserna i artikel 23 punkt 2 b skall 
undantas från svensk skatt.

Sådan inkomst tas inte med vid taxeringen i Sverige.

Om personen i fråga taxeras till statlig inkomstskatt för annan inkomst 
skall dock följande iakttas. Först uträknas den statliga inkomstskatt 
som skulle ha påförts om den skattskyldiges hela inkomst beskattats 
endast i Sverige. Därefter fastställs hur stor procent den sålunda 
uträknade skatten utgör av hela den beskattningsbara inkomst på vilken 
skatten beräknats. Med den därmed erhållna procentsatsen tas skatt ut på 
den inkomst som skall beskattas i Sverige. Förfarandet skall användas 
endast om detta leder till högre skatt.
Förordning (1990:998) om ikraftträdande av lagen (1989:360) om ändring i rättshjälpslagen (1972:429), m.m.

1 § Lagen (1989:360) om ändring i rättshjälpslagen (1972:429), m.m. utom 
i fråga om 8 och 8 a §§, träder i kraft den 1 januari 1991. 

2 § Ärenden som vid utgången av år 1990 kommit in till någon 
rättshjälpsnämnd men ännu inte avgjorts, skall överlämnas till 
rättshjälpsmyndigheten för fortsatt handläggning.

3 § Ärenden som vid utgången av år 1990 kommit in till besvärsnämnden 
för rättshjälpen men ännu inte avgjorts, skall överlämnas till 
rättshjälpsnämnden för fortsatt handläggning.

4 § En rättshjälpsnämnd som meddelar beslut efter den 1 december 1990 
skall underrätta den rättssökande att ett överklagande som görs efter 
den 31 december 1990 skall ges in till rättshjälpsmyndigheten och vara 
ställt till rättshjälpsnämnden.
Cirkulär (1991:100) med tabeller för uträkning av arvsskatt och gåvoskatt

Regeringen fastställer med stöd av 31 § lagen (1941:416) om arvsskatt 
och gåvoskatt bifogade tabeller /n1/ för uträkning av skatten. 
Tabellerna används då skattskyldigheten har inträtt efter 1990 års 
utgång.

//n1// Tabellerna finns inte med här.
Förordning (1991:102) om poliseskort

1 § När det behövs för att personer som avses i andra stycket
ska kunna eskorteras på ett betryggande sätt, behöver förare av
polisfordon och fordon som leds av polisfordon inte följa
trafikföreskrifter och får kräva fri väg enligt vad som
föreskrivs i 11 kap. 11 och 12 §§ trafikförordningen
(1998:1276).

Första stycket gäller vid eskort av statschefen, den som
fullgör statschefens uppgifter, riksdagens talman,
regeringschefen, utländska statschefer, medlemmar av en
utländsk regering på officiellt besök eller andra utländska
personer i liknande ställning. Förordning (2011:434).

2 § Föreskrifterna i 1 § gäller också i fråga om eskort för
andra personer än som avses där, om eskorten är nödvändig med
hänsyn till det hot som bedöms vara för handen.

3 § Vid praktisk övning av eskortverksamhet behöver en förare
av polisfordon och fordon som leds av polisfordon inte följa
trafikföreskrifter och får kräva fri väg enligt vad som
föreskrivs i 11 kap. 11 och 12 §§ trafikförordningen
(1998:1276). Förordning (2011:434).
Förordning (1991:106) om tillämpning i fråga om Irak av lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner 

Lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner skall
tillämpas i fråga om Irak i följande omfattning, nämligen

1. 3--5, 6 och 7 §§ med anledning av resolution nr 661 (1990) som
Förenta nationernas säkerhetsråd antagit den 6 augusti 1990,

2. 8 § med anledning av resolution nr 670 (1990) som Förenta
nationernas säkerhetsråd antagit den 25 september 1990,

3. 7 c § med anledning av resolution nr 687 (1991) som Förenta
nationernas säkerhetsråd antagit den 3 april 1991. Förordning
(1993:667)

Övergångsbestämmelser

1991:106

Denna förordning träder i kraft den 20 mars 1991. De nya bestämmelserna
skall dock tillämpas för tid från och med den 7 mars 1991.

Genom förordningen upphävs förordningen (1990:884) om tillämpning i
fråga om Irak och Kuwait av lagen (1971:176) om vissa internationella
sanktioner.
Förordning (1991:1081) med instruktion för  Statens institut för handikappfrågor i skolan 

Uppgifter

1 § Statens institut för handikappfrågor i skolan skall ge hjälp
och stöd till kommunerna för att underlätta skolgången för elever
med handikapp i skolan samt ge stöd till eleverna i skolarbetet.
Institutet skall också ge samma hjälp och stöd till sådana fristående
skolor som står under statlig tillsyn.

För hörselskadade elever skall institutet samverka med
landstingens pedagogiska hörselvård. Förordning (1993:1217).

2 § Institutet skall utveckla, framställa och distribuera läromedel för
synskadade, rörelsehindrade, hörselskadade/döva och utvecklingsstörda
elever.

Institutet skall även informera om lämpliga läromedel som finns på
marknaden.

3 § Institutet är central förvaltningsmyndighet för
Ekeskolans, Åsbackaskolans, Hällsboskolans och Tomtebodaskolans
resurscenter.

Institutet skall i denna egenskap särskilt

- till regeringen lämna underlag för beräkning av ramanslag för
resurscentren samt förslag till fördelning av belopp på
ramposter under ramanslaget,

- sammanställa och med eget yttrande till regeringen lämna över
resurscentrens budgetunderlag, årsredovisningar och övriga
ekonomiska redogörelser,

- stödja resurscentren med rådgivning i övergripande ekonomiska
och juridiska frågor. Förordning (2000:447).

4 § Institutet skall främja forsknings- och utvecklingsarbete rörande
stödinsatser för elever med handikapp i skolan.

Institutet skall i lämpliga former samråda med statens skolverk, andra
myndigheter som har ansvar inom handikappområdet och
handikapporganisationerna.

Verksförordningens tillämpning

5 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på institutet med
undantag av 2, 4, 5, 10-14, 22, 33 och 34 §§.

De uppgifter som enligt 11 och 13 §§ verksförordningen skall skötas
av styrelsen skall i stället skötas av generaldirektören.
Förordning (1996:546).

Myndighetens ledning

6 § Institutets generaldirektör är chef för myndigheten.

Organisation

7 § har upphävts genom förordning (1996:546).

8 § Inom institutet skall finnas en fältorganisation för den
specialpedagogiska stödverksamheten bestående av konsulenter för
synskadade förskolebarn samt för synskadade, rörelsehindrade,
döva-utvecklingsstörda och blinda-utvecklingsstörda elever och
dövblinda vuxna inom det offentliga skolväsendet.
Förordning (1996:546).

9 § Vid institutet finns de rådgivande organ som regeringen beslutar.

Personalföreträdare

10 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas på
institutet.

11 § har upphävts genom förordning (1996:546).

12 § har upphävts genom förordning (1996:546).

13 § har upphävts genom förordning (1996:546).

14 § har upphävts genom förordning (1996:546).

15 § har upphävts genom förordning (1994:888).

Rätt att ta ut ersättning

16 § Institutet har rätt att ta ut ersättning för sådana varor och
tjänster som avses i 4 § första stycket 1--6 och 9 avgiftsförordningen
(1992:191) utan den begränsning som föreskrivs i andra stycket samma
paragraf. Förordning (1992:216).
Förordning (1991:1096) med anledning av Närings- och teknikutvecklingsverkets inrättande

Regeringen föreskriver att vad regeringen i författning eller särskilt 
beslut föreskrivit om statens energiverk, statens industriverk eller 
styrelsen för teknisk utveckling i stället skall avse närings- och 
teknikutvecklingsverket.
Lag (1991:1108) om statens skolor för vuxna

1 § Statens skolor för vuxna skall stödja kommunernas
användning av distansmetoder i vuxenutbildningen och
komplettera den kommunala vuxenutbildningen genom att erbjuda
utbildning av i huvudsak samma slag i form av
distansundervisning.

Regeringen bestämmer om skolornas förläggning. Lag (2001:294).

2 § För skolorna skall det finnas en gemensam styrelse som
utses av regeringen. Förordning (2001:125).

3 §  Eleverna skall ha inflytande över hur deras utbildning utformas.

4 §  Den som uppfyller föreskrivna behörighetsvillkor har rätt att i mån
av plats delta i utbildning vid statens skolor för vuxna, om inte annat
följer av föreskrifter som meddelas av regeringen.

Regeringen meddelar föreskrifter om behörighetsvillkor och om grunder
för urval.

5 §  Frågor om intagning till utbildning vid statens skolor för vuxna
avgörs av en för skolorna gemensam intagningsnämnd.

Intagningsnämndens beslut får inte överklagas.

6 § Utbildningen i statens skolor för vuxna skall vara avgiftsfri för
eleverna, om inte annat följer av 7 och 8 §§.

Såvitt gäller läroböcker, skrivmateriel, verktyg, skyddskläder och andra
därmed jämförliga hjälpmedel, som varje elev har för eget bruk och
behåller som sin egendom, får styrelsen bestämma att hjälpmedlen skall
anskaffas av eleverna själva på egen bekostnad eller erbjudas mot
avgifter som högst motsvarar statens anskaffningskostnader. Styrelsens
beslut enligt första meningen får inte överklagas.

I övrigt skall hjälpmedel som används i statens skolor för vuxna
tillhandahållas utan kostnad för eleverna, om inte något annat följer av
föreskrifter som meddelas av regeringen. Lag (1992:600).

7 § Styrelsen får, när det gäller utbildning, som motsvarar gymnasial
vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning inom komvux, ta ut
ansökningsavgift av den som ansöker om att få delta i utbildningen.

Avgiften skall vara skälig.

Ansökningsavgift, som har tagits ut enligt första stycket, skall betalas
tillbaka

1. om den sökande inte kommer in på den kurs som avgiften avser, eller

2. om den sökande slutför och får betyg från den kurs som avgiften
avser.

Styrelsens beslut i fråga om ansökningsavgifter får inte överklagas. Lag
(1992:600).

8 §  Utan hinder av 6 § får regeringen meddela föreskrifter om
skyldighet att för prövning i statens skolor för vuxna betala en avgift
som tillfaller staten. Lag (1992:600).
Lag (1991:1109) om uppdragsutbildning i vissa fall

1 § Med uppdragsutbildning avses i denna lag utbildning som 
innebär att kommuner och regioner mot särskild ersättning från 
annan än enskild, för dennes räkning anordnar utbildning för 
personer som uppdragsgivaren utser. Uppdragsutbildning får 
bedrivas på de villkor som anges i denna lag. Lag (2019:875).

2 § Kommuner och regioner får bedriva uppdragsutbildning som i 
fråga om art och nivå motsvarar den verksamhet kommunen eller 
regionen får bedriva inom skolväsendet. Uppdragsutbildningen 
får dock inte motsvara ett helt nationellt program i 
gymnasieskolan. Lag (2019:875).

3 § Har upphävts genom lag (2012:911).

4 § Deltagare i sådan uppdragsutbildning som motsvarar
utbildning inom skolväsendet får ges betyg eller annat
kompetensbevis enligt bestämmelserna för sådan utbildning
under de förutsättningar som anges i föreskrifter som meddelas
av regeringen.

Även i andra frågor som rör förhållandet till skolväsendet
meddelas föreskrifter av regeringen. Lag (2012:911).

5 § Kommuner och regioner som är huvudmän för folkhögskolor 
som kan få statsbidrag, får bedriva uppdragsutbildning vid 
skolorna vid sidan av den verksamhet som kan berättiga till 
statsbidrag. Lag (2019:875).
Lag (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor

1 §  Kommunerna skall svara för kostnaderna för elevresor enligt 
vad som framgår av denna lag.

2 § För en elev som har rätt till studiehjälp enligt
studiestödslagen (1999:1395), ska den kommun som enligt 29 kap.
6 § skollagen (2010:800) är elevens hemkommun, ansvara för
elevens kostnader för dagliga resor mellan bostaden och skolan.
Ansvaret gäller för sådana resor där färdvägen är minst sex
kilometer. Stödet ska ges kontant eller på annat lämpligt sätt
enligt kommunens bestämmande. Om stödet ges kontant är kommunen
inte skyldig att ge högre ersättning än vad som motsvarar 1/30
av prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken för varje hel kalendermånad som eleven
har kostnader för resor mellan bostaden och skolan.
Lag (2010:1250).

2 a § En elev som inte har uppnått åldern för rätt till 
studiehjälp i form av studiebidrag enligt studiestödslagen 
(1999:1395), men som i övrigt uppfyller villkoren för 
bidraget, ska när det gäller rätt till stöd enligt denna lag 
jämställas med en elev som har rätt till studiehjälp.
Lag (2022:1091).

3 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter för 
tillämpningen av denna lag. Sådana föreskrifter får innebära 
att kommunens ansvar för elevens resor begränsas.
Förordning (1991:1120) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor

1 § I lagen )1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa 
elevresor finns bestämmelser om kommunernas ansvar för kostnader för 
vissa elevresor. I denna förordning finns ytterligare bestämmelser om 
kommunernas ansvar för sådana resor.

2 § Kommunen får bestämma hur resorna skall ske.

Utan hinder av 2 § i den ovan nämnda lagen gäller att om resorna inte 
rimligen kan ske med annat kollektivt färdmedel än flyg skall kommunen 
ersätta eleven för hans resekostnader med skäligt belopp.
Lag (1991:114) om användning av viss  genteknik vid allmänna hälsoundersökningar 

1 § För att undersöka människors arvsmassa med utnyttjande av analys av
genernas deoxyribonukleinsyra (DNA) eller ribonukleinsyra (RNA) fordras
särskilt tillstånd, om undersökningen utgör eller ingår som ett led i en
allmän hälsoundersökning.

2 § Ett tillstånd som avses i 1 § får lämnas endast om undersökningen är
inriktad på att söka kunskap om sjukdomsförhållanden som är av allvarlig
art eller annars av särskild betydelse för hälso- och sjukvården.

Vid prövning av tillståndsfrågan skall särskilt beaktas om de som skall
leda och utföra undersökningen har den kompetens som behövs för
ändamålet och om integritetsskyddet för uppgifter om
undersökningsdeltagarnas genetiska förhållanden kan antas bli
tillfredsställande.

3 § Ett tillstånd enligt 1 § får förenas med de villkor som behövs för
att begränsa undersökningsverksamheten eller kontrollera denna.

Ett tillstånd får återkallas om villkor för tillståndet åsidosätts eller
om det annars finns särskilda skäl. Tillståndet får återkallas tills
vidare i avvaktan på att frågan avgörs slutligt.

4 § Frågor om tillstånd enligt denna lag prövas av socialstyrelsen.

5 § En undersökning enligt 1 § får inte omfatta annan än den som lämnat
skriftligt samtycke.

6 § Socialstyrelsens beslut enligt denna lag får överklagas hos
allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (1995:81).

Övergångsbestämmelser

1991:114

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1991.

2. En genetisk undersökning enligt 1 § som har inletts före
ikraftträdandet får fortsätta till utgången av december 1991 utan
tillstånd enligt denna lag. Har tillstånd sökts får undersökningen
fortsätta även efter nämnda tidpunkt i avvaktan på att frågan om
tillstånd avgörs slutligt.

1995:81

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har meddelats
före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.
Lag (1991:1149) om särskild skatteväxling med anledning av ändrat huvudmannaskap för service och vård för äldre och handikappade

1 § En landstingskommun skall när den fastställer sin skattesats för år 
1992 sänka skattesatsen med ett belopp som motsvarar det minskade 
utdebiteringsbehovet med anledning av ändrat huvudmannaskap för service 
och vård för äldre och handikappade.

En kommun som ingår i en landstingskommun får när den fastställer sin 
skattesats för år 1992 höja skattesatsen med ett belopp som motsvarar 
högst landstingskommunens sänkning av skattesatsen enligt första 
stycket.

2 § Det minskade utdebiteringsbehovet med anledning av det ändrade 
huvudmannaskapet innebär att landstingskommunerna för år 1992 skall 
sänka skattesatserna med följande belopp.


___________________________________________________________________
Landstingskommun                Krona per skattekrona
___________________________________________________________________

Stockholms län                  1,80
Uppsala län                     2,20
Södermanlands län               2,40
Östergötlands län               1,85
Jönköpings län                  2,00
Kronobergs län                  2,75
Kalmar län                      2,70
Blekinge län                    1,95
Kristianstads län               2,30
Malmöhus län                    2,45
Hallands län                    2,05
Göteborgs och Bohus län         2,25
Älvsborgs län                   2,85
Skaraborgs län                  2,70
Värmlands län                   3,05
Örebro län                      2,20
Västmanlands län                2,90
Kopparbergs län                 2,25
Gävleborgs län                  2,00
Västernorrlands län             3,05
Jämtlands län                   2,55
Västerbottens län               2,65
Norrbottens län                 3,20
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1991:1170) om gällande räntesats för allemanssparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen (1983:890) 
om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion för 
riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och med den 
23 juli 1991 och tills vidare årlig ränta med 9 procent. Räntan skall 
dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar det av riksbanken 
fastställda vid varje tid gällande diskontot minskat med tre 
procentenheter.
Förordning (1991:1172) om avräkning av vissa belopp på statsbudgeten för utbildningsinsatser budgetåret 1991/92

1 § Myndigheter som redovisar lönekostnadspålägg enligt förordningen 
(1969:54) om beräkning och redovisning av lönekostnadspålägg har rätt 
att från inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter, netto under budgetåret 
1991/92 göra avräkning enligt andra och tredje styckena.

En myndighet som under budgetåret låter en anställd delta i utbildning 
och efter anvisning av länsarbetsnämnden anställer en ersättare får 
avräkna 460 kronor per arbetsdag som myndigheten har haft ersättaren 
anställd.

För varje arbetstagare, som under budgetåret deltar i av 
länsarbetsnämnden godkänd yrkesinriktad utbildning eller utbildning som 
ökar arbetstagarens förutsättningar att tillgodogöra sig ny teknik eller 
utföra nya arbetsuppgifter, får myndigheten avräkna högst 75 kronor per 
utbildningstimme, sammanlagt dock högst 30 000 kronor.

2 § Avräkningen görs månadsvis i efterskott.

3 § Riksrevisionsverket får meddela de föreskrifter som behövs för 
verkställigheten av denna förordning.

Övergångsbestämmelser

1991:1172

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1991 och tillämpas från 
och med den 1 juli 1991.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1991:1180) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen (1988:846) 
om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion 
för riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet 
skall den bank eller sparkassa som för kontot betala lägst 8,25 procent 
årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det 
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än som 
sägs i första stycket, dock lägst 2 procent.
Lag (1991:1190) om tioöresmynts upphörande som lagligt betalningsmedel

Tioöresmynt skall upphöra att vara lagligt betalningsmedel vid utgången 
av september 1992.
Förordning (1991:1200) om anmälningsskyldighet vid vissa resor till utlandet

Anmälningsskyldighet

1 § Myndigheter under regeringen skall till försvarsdepartementet
anmäla tjänsteresor till utlandet som innefattar besök vid en utländsk
försvarsmakt.

2 § Om inte särskilda skäl föranleder annat, skall anmälan enligt 1 §
göras senast tre veckor före avresan.

Undantag

3 § Anmälan enligt 1 § behöver inte göras för resa som görs till
följd av regeringens beslut. Anmälan behöver inte heller göras för

1. besättning vid flygning med statsluftfartyg,

2. personal inom utrikesförvaltningen eller försvarsattachéer vid
tjänstgöring och resor i tjänsten,

3. resor som företas i syfte att förbereda, delta i och följa upp
verksamhet inom ramen för överenskommelser mellan Sverige och andra
stater om samarbete inom försvarsdepartementets verksamhetsområde,

4. resor som görs med anledning av en myndighets verksamhet enligt
förordningen (1981:673) med vissa bestämmelser för statlig myndighets
affärsdrivande verksamhet i utlandet.

3 a § Anmälan enligt 1 § behöver inte göras av
Försvarsmakten, Försvarets radioanstalt, Försvarets
materielverk eller Totalförsvarets forskningsinstitut när de
bedriver sådan verksamhet som anges i lagen (2000:130) om
försvarsunderrättelseverksamhet. Försvarsmakten behöver inte
heller göra en sådan anmälan när den bedriver militär
säkerhetstjänst. Förordning (2009:970).

Bemyndigande

4 § Försvarmakten får meddela föreskrifter om underrättelse till
svensk försvarsattaché i besökslandet beträffande resan.
Förordning (1994:874).