Lag (1988:609) om målsägandebiträde

1 § När en förundersökning har inletts eller 
återupptagits ska ett särskilt biträde för målsäganden 
(målsägandebiträde) förordnas i mål om 

1. brott enligt 6 kap. brottsbalken, om det inte är uppenbart 
att målsäganden saknar behov av ett sådant biträde, 

2. brott enligt 3 eller 4 kap. brottsbalken, på vilket 
fängelse kan följa, eller enligt 8 kap. 5 eller 6 § 
brottsbalken eller försök, förberedelse eller stämpling till 
sådant brott, om det med hänsyn till målsägandens personliga 
relation till den misstänkte eller andra omständigheter kan 
antas att målsäganden har behov av ett sådant biträde,

3. annat brott på vilket fängelse kan följa, om det med 
hänsyn till målsägandens personliga förhållanden och övriga 
omständigheter kan antas att målsäganden har ett särskilt 
starkt behov av ett sådant biträde. Lag (2018:535).

1 a § Ett målsägandebiträdes förordnande gäller till dess 
att tiden för att överklaga domen i målet har löpt ut, om 
inte förordnandet dessförinnan har upphört eller något annat 
följer av 3 § andra stycket.

Om åklagaren eller den tilltalade har överklagat domen i 
ansvarsdelen, ska ett målsägandebiträde förordnas i högre 
rätt under de förutsättningar som anges i 1 §. Vid 
bedömningen av om målsäganden har behov av ett 
målsägandebiträde i högre rätt ska det även beaktas

1. om målsäganden ska höras,

2. vad som ska prövas i fråga om enskilt anspråk, och 

3. om det finns något annat särskilt skäl.
Lag (2018:535).

2 § Målsägandebiträde får inte förordnas sedan åklagaren har beslutat att
allmänt åtal inte skall väckas eller att sådant åtal skall läggas ned.
Lag (1994:59).

3 § Målsägandebiträdet ska ta till vara målsägandens 
intressen i målet samt lämna stöd och hjälp till målsäganden. 
 
Målsägandebiträdet ska bistå målsäganden med att föra talan 
om enskilt anspråk i anledning av brottet, om detta inte görs 
av åklagaren. Målsägandebiträdets uppgift kvarstår även om 
talan avskilts enligt 22 kap. 5 § rättegångsbalken för att 
handläggas som ett särskilt mål enligt reglerna för 
tvistemål, såvida inte målet handläggs enligt 1 kap. 3 d § 
rättegångsbalken. Målsägandebiträdets uppgift kvarstår också 
om domen överklagas endast i fråga om enskilt anspråk.
Lag (2018:535).

4 § Ett målsägandebiträde förordnas på begäran av 
målsäganden eller när det annars finns anledning till det. 
Till målsägandebiträde ska förordnas en advokat, en 
biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annan person som 
har avlagt de kunskapsprov som krävs för behörighet till 
domaranställning. Endast den som på grund av sina kunskaper 
och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig för 
uppdraget får förordnas. Om målsäganden har föreslagit någon 
som är behörig, ska denne förordnas om det inte finns 
särskilda skäl mot det.

Målsägandebiträdet ska entledigas, om det är påkallat med 
hänsyn till förhållandena i målet eller om det annars finns 
skäl för det.

Ett byte av målsägandebiträde får beslutas av rätten, om det 
finns särskilda skäl. Om ett målsägandebiträde har bytts ut 
en gång, får ett nytt byte ske bara om det finns synnerliga 
skäl. Ett målsägandebiträde får inte utan rättens tillstånd 
sätta någon annan i sitt ställe.

I övrigt tillämpas i fråga om målsägandebiträde 
rättegångsbalkens regler om rättegångsbiträde. 
Lag (2018:535).

5 § Målsägandebiträdet har rätt till ersättning i enlighet med vad
som enligt 27 § rättshjälpslagen (1996:000) gäller för biträde vid
rättshjälp. I fråga om ersättningen tillämpas även 29, 43, och 47 §§
rättshjälpslagen. Lag (1996:1644).

6 § Om ett målsägandebiträde förordnas, ersätts målsägandens
därefter uppkommande kostnader för bevisning och utredning med
anledning av talan om enskilt anspråk i samma utsträckning som om
målsäganden beviljats rättshjälp med anledning av en sådan talan.

I fall där målsägandebiträdets uppgift kvarstår enligt 3 § andra
stycket har målsäganden rätt till ersättning av allmänna medel för
kostnader för resa och uppehälle i samband med inställelse inför
domstol enligt bestämmelser som regeringen meddelar.
Lag (1996:1644).

7 § Beslut i frågor som avses i denna lag fattas av rätten. I de
fall som avses i 6 § får dock målsägandebiträdet själv besluta om
utredning i samma utsträckning som enligt 17 § rättshjälpslagen
(1996:000) gäller för biträde vid rättshjälp. Lag (1996:1644).

7 a § Om en förundersökning har återupptagits enligt 58 kap. 6
a § första stycket rättegångsbalken ska en framställan om
förordnande av målsägandebiträde göras hos den domstol som
enligt 58 kap. 4 § första stycket rättegångsbalken är behörig
att pröva ansökan om resning. Lag (2012:660).

8 § Bestämmelserna i 31 kap. samt 58 kap. 8 och 8 a §§
rättegångsbalken om skyldighet för den tilltalade eller någon
annan att till staten återbetala kostnader för försvarare som
enligt rättens beslut har betalats av allmänna medel gäller
även i fråga om kostnader för målsägandebiträde. I mål där
målsägandebiträdets uppgifter kvarstår enligt 3 § andra
stycket gäller för dessa kostnader bestämmelserna i 18 kap.
rättegångsbalken om ansvar för motparts rättegångskostnader.
Lag (2012:660).

Övergångsbestämmelser

1990:999

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.

2. Har ett målsägandebiträde förordnats före ikraftträdandet tillämpas
inte 49 c § rättshjälpslagen (1972:429).

3. Har hovrätt före ikraftträdandet meddelat beslut angående ersättning
till målsägandebiträde tillämpas inte 49 § andra stycket
rättshjälpslagen.

1996:1644

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

2. Äldre föreskrifter tillämpas fortfarande om målsägandebiträde
förordnats före ikraftträdandet.

2018:535

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2018.

2. Bestämmelsen i första stycket i den nya 1 a § tillämpas 
inte om målsägandebiträdet har förordnats före 
ikraftträdandet.