Lag (2000:1225) om straff för smuggling

Allmänna bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ansvar m.m. för 
gärningar som rör införsel till eller utförsel från landet av 
varor. Har det i lag eller annan författning föreskrivits 
straff för den som bryter mot ett förbud mot eller villkor för 
att föra in eller ut en vara, gäller i stället bestämmelserna 
i den författningen om inget annat är föreskrivet.
Lag (2024:739).

1 a § Har upphävts genom lag (2024:739).

2 § Vid tillämpning av denna lag ska en vara anses ha förts in 
till eller ut från landet när den har förts över gränsen för 
svenskt territorium.

I denna lag förstås med

1. narkotika: sådana varor som anges i 8 § 
narkotikastrafflagen (1968:64),

2. vapen: sådana skjutvapen som avses i vapenlagen (1996:67) 
samt sådana vapen och andra föremål som anges i 1 kap. 3 § 
vapenlagen,

3. explosiva varor: sådana varor som anges i 4 § lagen 
(2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor, och

4. tullbehandling: det som föreskrivs i tullagstiftningen om 
att en vara ska läggas upp på en anläggning för tillfällig 
lagring, bli föremål för ett tullförfarande eller 
återexporteras eller bli föremål för åtgärder enligt 3 kap. 
6 § tullbefogenhetslagen (2024:710), då varan förs in till 
eller ut från landet. Lag (2024:739).

Straffbestämmelser m.m.

Smugglingsbrott

3 § Den som, i samband med införsel till landet av en vara som 
omfattas av ett särskilt föreskrivet förbud mot eller villkor 
för införsel, uppsåtligen bryter mot förbudet eller villkoret 
genom att underlåta att anmäla varan till tullbehandling, döms 
för smuggling till böter eller fängelse i högst två år. 

Det som föreskrivs i första stycket gäller också den som, i 
samband med att en sådan vara förs in till landet, uppsåtligen 
lämnar oriktig uppgift vid tullbehandling eller underlåter att 
lämna föreskriven uppgift vid tullbehandling och därigenom ger 
upphov till fara för att införseln fullföljs i strid med 
förbudet eller villkoret.

För smuggling döms också den som uppsåtligen

1. från landet för ut en vara i strid med ett särskilt 
föreskrivet förbud mot eller villkor för utförsel eller efter 
utförseln förfogar över varan i strid med förbudet eller 
villkoret,

2. under pågående tullbehandling förfogar över en vara som 
omfattas av ett särskilt föreskrivet förbud mot eller villkor 
för införsel och därigenom föranleder att införseln fullföljs 
i strid med förbudet eller villkoret,

3. till landet för in eller från landet för ut en vara med 
stöd av ett tillstånd som föranletts av att någon lämnat 
oriktig uppgift eller underlåtit att lämna föreskriven uppgift 
till en tillståndsmyndighet eller förfar på ett sådant sätt 
hos en tillståndsmyndighet och därigenom föranleder att 
tillstånd meddelas och att varan förs in till eller ut från 
landet med stöd av tillståndet, eller

4. förfogar över en vara i strid med villkor som uppställts 
för eller i samband med varans införsel eller utförsel.

I det fall bestämmelserna om tullbehandling inte är 
tillämpliga vid införsel från eller utförsel till ett annat 
EU-land, gäller det som anges i första och andra styckena om 
tullbehandling i stället för förfaranden enligt inregränslagen 
(1996:701). Lag (2024:739).

4 § Om ett brott som avses i 3 § är att anse som ringa, döms
till penningböter.

5 § Om ett brott som avses i 3 § är att anse som grovt, döms
för grov smuggling till fängelse, lägst sex månader och högst
sex år.

Vid bedömningen av om brottet är grovt skall det särskilt
beaktas om gärningen ingått som ett led i en brottslighet som
utövats systematiskt eller i större omfattning, om gärningen
med hänsyn till omständigheterna kring införseln, utförseln
eller förfogandet varit av särskilt farlig art eller om
gärningen annars inneburit en allvarlig kränkning av ett
betydande samhällsintresse.

6 § Om en gärning som avses i 3 § gäller narkotika, 
döms för narkotikasmuggling till fängelse i högst tre år.

Om brottet är ringa, döms för ringa narkotikasmuggling till 
böter eller fängelse i högst sex månader.

Om brottet är att anse som grovt, döms för grov 
narkotikasmuggling till fängelse i lägst två och högst sju 
år. Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt 
beaktas om gärningen avsett en särskilt stor mängd narkotika, 
om gärningen ingått som ett led i en verksamhet som bedrivits 
i större omfattning eller yrkesmässigt, eller om verksamheten 
eller gärningen annars varit av särskilt farlig eller 
hänsynslös art.

Om brottet är att anse som synnerligen grovt, döms för 
synnerligen grov narkotikasmuggling till fängelse i lägst sex 
och högst tio år. Vid bedömningen av om brottet är 
synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har 
ingått som ett led i en verksamhet som utövats i organiserad 
form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med 
narkotika, om gärningen avsett en synnerligen stor mängd 
narkotika, eller om verksamheten eller gärningen annars varit 
av synnerligen farlig eller hänsynslös art. Lag (2016:489).

6 a § Om en gärning som avses i 3 § gäller vapen, döms för 
vapensmuggling till fängelse i högst fem år.

Om brottet är ringa, döms för ringa vapensmuggling till böter 
eller fängelse i högst sex månader.

Om brottet är att anse som grovt, döms för grov vapensmuggling 
till fängelse i lägst fyra och högst sju år. Vid bedömningen 
av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om

1. gärningen avsett ett vapen av särskilt farlig beskaffenhet,

2. gärningen avsett flera vapen,

3. gärningen ingått som ett led i en verksamhet som bedrivits 
i större omfattning eller yrkesmässigt, eller

4. verksamheten eller gärningen annars varit av särskilt 
farlig art.

Om brottet är att anse som synnerligen grovt, döms för 
synnerligen grov vapensmuggling till fängelse i lägst sex och 
högst tio år. Vid bedömningen av om brottet är synnerligen 
grovt ska det särskilt beaktas om gärningen avsett ett stort 
antal vapen eller flera vapen av särskilt farlig beskaffenhet.

Vid bedömningen enligt tredje och fjärde styckena ska ett 
enhandsvapen anses vara av särskilt farlig beskaffenhet, om 
det är kraftfullt eller har en särskilt farlig konstruktion 
eller utformning. Lag (2023:873).

6 b § Om en gärning som avses i 3 § gäller explosiva varor, 
döms för smuggling av explosiv vara till böter eller fängelse 
i högst fem år.

Om brottet är ringa, döms för ringa smuggling av explosiv vara 
till penningböter.

Om brottet är att anse som grovt, döms för grov smuggling av 
explosiv vara till fängelse i lägst fyra och högst sju år. Vid 
bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om

1. gärningen avsett en vara som med hänsyn till dess effekt, 
konstruktion eller utformning har varit av särskilt farlig 
beskaffenhet,

2. gärningen avsett flera varor eller en stor mängd av en 
vara,

3. gärningen ingått som ett led i en verksamhet som bedrivits 
i större omfattning eller yrkesmässigt, eller

4. verksamheten eller gärningen annars varit av särskilt 
farlig art.

Om brottet är att anse som synnerligen grovt, döms för 
synnerligen grov smuggling av explosiv vara till fängelse i 
lägst sex och högst tio år. Vid bedömningen av om brottet är 
synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om gärningen avsett 
ett stort antal varor eller en särskilt stor mängd av en vara 
eller flera varor av särskilt farlig beskaffenhet eller en 
stor mängd av en vara av särskilt farlig beskaffenhet.
Lag (2023:873).

7 § Den som av grov oaktsamhet begår en gärning som avses i 3, 
6, 6 a eller 6 b §, döms för olovlig införsel eller olovlig 
utförsel till böter eller fängelse i högst två år.

För olovlig införsel eller olovlig utförsel döms också den som 
av grov oaktsamhet

1. i samband med utförsel från landet av en vara underlåter 
att anmäla varan till tullbehandling, lämnar oriktig uppgift 
vid tullbehandling eller underlåter att lämna föreskriven 
uppgift vid tullbehandling och därigenom ger upphov till fara 
för att sådant förbud eller villkor som avses i 3 § tredje 
stycket 1 eller den bestämmelsen tillsammans med 6, 6 a eller 
6 b § överträds, eller

2. lämnar oriktig uppgift eller underlåter att lämna 
föreskriven uppgift i samband med ansökan om sådant tillstånd 
som avses i 3 § tredje stycket 3 eller den bestämmelsen 
tillsammans med 6, 6 a eller 6 b § och därigenom ger upphov 
till fara för att varan förs in eller ut med stöd av detta 
tillstånd.

I de fall bestämmelserna om tullbehandling inte är tillämpliga 
vid utförsel till ett annat EU-land, gäller vad som anges i 
andra stycket 1 om tullbehandling i stället för förfaranden 
enligt inregränslagen (1996:701).

Om gärningen är ringa, ska den inte medföra ansvar.
Lag (2024:739).

Tullbrott m.m.

8 § Den som, i samband med att en vara förs in till landet, 
uppsåtligen underlåter att anmäla varan till tullbehandling, 
lämnar oriktig uppgift vid tullbehandling eller underlåter att 
lämna föreskriven uppgift vid tullbehandling och därigenom ger 
upphov till fara för att tull, annan skatt eller avgift 
undandras det allmänna, döms för tullbrott till böter eller 
fängelse i högst två år.

För tullbrott döms också den som uppsåtligen ger upphov till 
fara för att tull, annan skatt eller avgift undandras det 
allmänna eller felaktigt tillgodoräknas eller återbetalas till 
honom själv eller annan genom att

1. i samband med att en vara förs ut från landet, förfara så 
som anges i första stycket eller, efter utförseln, förfoga 
över varan i strid med vad som förutsatts vid den 
tullbehandling som skett med anledning av utförseln,

2. under pågående tullbehandling förfoga över en införd vara i 
strid med vad som gäller för denna tullbehandling, eller

3. bryta mot villkor som vid tullbehandling för övergång till 
fri omsättning har uppställts för befrielse från eller 
nedsättning av skatten eller avgiften.

Om en tulldeklaration ges in i ett annat EU-land med stöd av 
ett tillstånd för centraliserad klarering enligt artikel 179 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av 
den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för 
unionen, gäller första stycket sådana uppgifter som avses i 
2 kap. 2 a § andra stycket tullagen (2016:253).

Denna bestämmelse är tillämplig endast i fråga om sådana 
tullar, andra skatter och avgifter som Tullverket ska besluta.
Lag (2021:1152).

9 § Om ett brott som avses i 8 § är att anse som ringa, döms
till penningböter.

10 § Om ett brott som avses i 8 § är att anse som grovt, döms
för grovt tullbrott till fängelse, lägst sex månader och högst
sex år.

Vid bedömningen av om brottet är grovt skall det särskilt
beaktas om gärningen rört mycket betydande belopp, om
gärningsmannen använt falska handlingar eller vilseledande
bokföring, om gärningen ingått som ett led i en brottslighet
som utövats systematiskt eller i större omfattning eller om
gärningen annars varit av särskilt farlig art.

11 § Den som av grov oaktsamhet begår gärning som avses i 8 §,
döms för vårdslös tullredovisning till böter eller fängelse i
högst två år.

Om gärningen är ringa, skall den inte medföra ansvar.

Olovlig befattning med smuggelgods

12 § Den som uppsåtligen emballerar, transporterar, förvarar, 
döljer, bearbetar, förvärvar, överlåter eller ingår avtal om 
upplåtelse av panträtt i en vara som varit föremål för brott 
enligt 3-11 §§, döms för olovlig befattning med smuggelgods 
till böter eller fängelse i högst två år. Gärningen ska inte 
medföra ansvar, om den är ringa med hänsyn till befattningen, 
omständigheterna kring denna, egendomens beskaffenhet och 
värde samt övriga omständigheter.

Om gärningsmannen inte inser men har skälig anledning att anta 
att varan varit föremål för brott, döms till böter. Om 
gärningen är ringa, ska den inte medföra ansvar.

Ansvar enligt första eller andra stycket ska inte dömas ut, om 
gärningen är belagd med straff i

- 1 § första stycket 1, 3 eller 4 narkotikastrafflagen 
(1968:64) eller i 2 eller 3 a § narkotikastrafflagen jämförd 
med dessa bestämmelser,

- 9 kap. 1 eller 1 a § vapenlagen (1996:67), eller

- 29 § andra stycket 2 eller 29 a § lagen (2010:1011) om 
brandfarliga och explosiva varor. Lag (2020:901).

13 § Om brott som avses i 12 § första stycket är att anse som
grovt, döms för grov olovlig befattning med smuggelgods till
fängelse, lägst sex månader och högst sex år.

Vid bedömningen av om brottet är grovt skall det särskilt
beaktas om gärningen ingått som ett led i en brottslighet som
utövats systematiskt eller i större omfattning, om gärningen
avsett befattning med varor som varit föremål för brott
varigenom tull, annan skatt eller avgift till mycket betydande
belopp har undandragits det allmänna eller felaktigt
återbetalats eller tillgodoräknats någon eller om gärningen
annars varit av särskilt farlig art.

Försök, förberedelse och stämpling

14 § För försök till smuggling, grov smuggling, 
narkotikasmuggling, ringa narkotikasmuggling, grov 
narkotikasmuggling, synnerligen grov narkotikasmuggling, 
vapensmuggling, ringa vapensmuggling, grov vapensmuggling, 
synnerligen grov vapensmuggling, smuggling av explosiv vara, 
ringa smuggling av explosiv vara, grov smuggling av explosiv 
vara, synnerligen grov smuggling av explosiv vara, tullbrott, 
grovt tullbrott eller grov olovlig befattning med smuggelgods 
samt för förberedelse eller stämpling till grov smuggling, 
narkotikasmuggling, grov narkotikasmuggling, synnerligen grov 
narkotikasmuggling, vapensmuggling, grov vapensmuggling, 
synnerligen grov vapensmuggling, smuggling av explosiv vara, 
grov smuggling av explosiv vara, synnerligen grov smuggling av 
explosiv vara, grovt tullbrott eller grov olovlig befattning 
med smuggelgods döms det till ansvar enligt 23 kap. 
brottsbalken. Detsamma gäller för förberedelse till ringa 
narkotikasmuggling eller ringa vapensmuggling. Lag (2020:901).

Frivillig rättelse

15 § Den som frivilligt undanröjer sådan fara som avses i 3 § 
andra stycket eller 6, 6 a eller 6 b § tillsammans med den 
bestämmelsen eller i 7 §, döms inte till ansvar enligt den 
bestämmelsen. Den som frivilligt vidtar en åtgärd som leder 
till att tull, annan skatt eller avgift som avses i 8-11 §§ 
kan påföras, tillgodoräknas eller återbetalas med rätt belopp, 
döms inte till ansvar enligt 8-13 §§. Lag (2020:901).

Särskilda bestämmelser om förverkande

16 § Förverkande av en vara som har varit föremål för brott 
enligt denna lag får, trots vad som sägs i 36 kap. 11 § första 
meningen brottsbalken, ske från den som egendomen tillhör 
eller som enligt 36 kap. 14 eller 15 § samma balk ska anses 
vara ägare till egendomen. Lag (2024:842).

17 § I stället för förverkande av egendom som använts som 
hjälpmedel vid brott enligt denna lag, eller dess värde, får 
rätten besluta om åtgärd som kan förhindra att egendomen 
missbrukas. I sådana fall får dock även en del av egendomens 
värde förklaras förverkat. Lag (2024:842).

18 § När ett beslut om förverkande av egendom har vunnit laga
kraft, skall egendomen säljas genom Tullverkets försorg eller i
den ordning som i allmänhet gäller för försäljning av förverkad
lös egendom. Egendomen får i stället förstöras om

1. den inte kan säljas,

2. den kan befaras komma till brottslig användning, eller

3. den annars är olämplig för försäljning.

Vad som anges i första stycket gäller endast om inget annat är
föreskrivet i lag eller annan författning.

Om i stället för egendomen dess värde har förklarats förverkat
och det fastställda beloppet har betalats inom två månader från
det att beslutet om förverkande vann laga kraft, skall
egendomen utlämnas till ägaren. Om beloppet inte har betalats
inom denna tid, får egendomen säljas enligt vad som föreskrivs
i första och andra styckena och det fastställda beloppet tas ut
ur de influtna medlen. Om det uppkommer ett överskott, sedan
kostnaderna för försäljningen dragits av, skall detta betalas
ut till ägaren eller någon annan rättsinnehavare.

19 § En annan myndighet än Tullverket, som har om hand egendom 
som har tagits i beslag för att den skäligen kan antas bli 
förverkad på grund av brott enligt denna lag får, om inte 
annat är föreskrivet, omedelbart låta sälja den om

1. den inte kan vårdas utan fara för att den förstörs,

2. vården av den är förenad med alltför stora kostnader, eller

3. det annars finns särskilda skäl.

Sådan egendom får i stället förstöras, om

1. den inte kan säljas,

2. den kan befaras komma till brottslig användning, eller

3. den annars är olämplig för försäljning.

Om egendom, som sålts eller förstörts, inte förverkas, har 
ägaren eller annan rättsinnehavare rätt till ersättning. För 
egendom som sålts lämnas dock inte ersättning med högre belopp 
än vad som influtit vid försäljningen. Om egendomen har 
förstörts, lämnas ersättning med skäligt belopp.

Bestämmelser om Tullverkets rätt att försälja eller förstöra 
egendom som har tagits i beslag finns i 8 kap. 12 § 
tullbefogenhetslagen (2024:710). Lag (2024:842).

Åtal och talan om förverkande

20 § Kan brott som avses i

1. 3 eller 4 § eller försök till sådant brott eller 7 § 
föranleda att en sådan avgift som avses i 3 § lagen (1975:85) 
med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller 
utförsel av varor påförs, eller

2. 8 eller 9 § eller försök till sådant brott eller 11 § 
föranleda att tulltillägg enligt 5 kap. 5-10 §§ tullagen 
(2016:253) påförs

får åtal för brottet väckas endast om det är påkallat av 
särskilda skäl.

Vad som sägs i första stycket gäller även talan om förverkande 
på grund av brott enligt denna lag. Lag (2024:842).

20 a § Har upphävts genom lag (2024:739).

21 § Om ägaren till en vara, som kan förverkas på grund av 
brott enligt denna lag, inte kan delges stämning på det sätt 
som är föreskrivet för stämning i brottmål, får talan om 
förverkande av annan egendom än transportmedel föras mot den 
hos vilken varan påträffades. Med transportmedel förstås 
motordrivet fordon och tillhörande släpfordon samt fartyg och 
luftfartyg. Lag (2024:842).

21 a § Har upphävts genom lag (2024:739).

21 b § Har upphävts genom lag (2024:739).

21 c § Har upphävts genom lag (2024:739).

22 § Utan hinder av det som föreskrivs i 1 kap. 4 och 5 §§ 
kustbevakningslagen (2019:32) har en kustbevakningstjänsteman 
i samma utsträckning som en polisman rätt att ingripa mot 
brott enligt denna lag. Lag (2024:739).

23 § Har upphävts genom lag (2024:739).

24 § Har betecknats 19 § genom lag (2024:739).

25 § Har upphävts genom lag (2024:739).

25 a § Har upphävts genom lag (2024:739).

26 § Har upphävts genom lag (2024:739).

26 a § Har upphävts genom lag (2024:739).

27 § Har upphävts genom lag (2024:739).

28 § Har upphävts genom lag (2024:739).

29 § Har upphävts genom lag (2024:739).

29 a § Har upphävts genom lag (2024:739).

30 § Har upphävts genom lag (2024:739).

Åtal samt talan eller beslut om förverkande

31 § Har betecknats 20 § genom lag (2024:739).

32 § Har upphävts genom lag (2024:739).

33 § Har betecknats 21 § genom lag (2024:739).

34 § Har upphävts genom lag (2024:739).

35 § Har upphävts genom lag (2024:739).

36 § Har upphävts genom lag (2024:739).

37 § Har upphävts genom lag (2024:739).

38 § Har upphävts genom lag (2024:739).

39 § Har upphävts genom lag (2024:739).

40 § Har upphävts genom lag (2024:739).


Övergångsbestämmelser

2000:1225

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001, då lagen
(1960:418) om straff för varusmuggling skall upphöra att gälla.

2. Den som efter lagens ikraftträdande tar sådan befattning som
anges i 12 eller 13 § med en vara som varit föremål för
varusmuggling enligt lagen (1960:418) om straff för
varusmuggling skall fällas till ansvar enligt 12 eller 13 § .

3. Beträffande varor som varit föremål för varusmuggling eller
försök till varusmuggling enligt lagen (1960:418) om straff för
varusmuggling skall tillämpas vad som i den lagen är
föreskrivet om förverkande. Vad som är föreskrivet i denna lag
om förverkande skall dock tillämpas om det leder till en
lindrigare bedömning.

4. Vad som föreskrivs i 19-22 och 24-27 §§ om åtgärder vid
brott enligt denna lag skall tillämpas även beträffande brott
enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling.

5. I fråga om åtal för brott mot lagen (1960:418) om straff för
varusmuggling och i fråga om förverkande till följd av sådant
brott skall 20, 23 a och 24 §§ den lagen fortfarande tillämpas.

2003:813

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004. Äldre föreskrifter
gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden
före ikraftträdandet.

2011:1405

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2012.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om gärningar
som har begåtts före ikraftträdandet.

2021:1152

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022. 

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för uppgifter i 
deklarationer som lämnas före ikraftträdandet.