Lag (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § I denna lag finns bestämmelser om förbud mot förorening
från fartyg, mottagning av skadliga ämnen från fartyg, fartygs
konstruktion, tillsyn och andra åtgärder för att förebygga
eller begränsa förorening från fartyg samt om förundersökning
vid brott mot bestämmelser i denna lag eller mot föreskrifter
som har meddelats med stöd av lagen.

Bestämmelser om rederiers och fartygs säkerhetsorganisation,
vilka även avser att skydda miljön, finns i
fartygssäkerhetslagen (2003:364). Lag (2003:366).

2 § I lagen används beteckningar som har följande betydelse.

Beteckning              Betydelse

Östersjöområdet         Allt vattenområde i den egentliga
                        Östersjön med Bottniska viken, Finska
                        viken och inloppet till Östersjön upp
                        till latitudparallellen genom Skagen i
                        Skagerack vid 57° 44,8' nord

Fartyg	                Fartyg, svävare, undervattensfartyg, 
                        fasta eller flytande plattformar samt 
                        andra flytande anordningar som används 
                        till sjöss

Skadligt ämne	        Olja och andra ämnen som, om de kommer 
                        ut i havet, i något annat vattenområde 
                        eller i luften, kan innebära risker för 
                        människors hälsa, vara skadliga för den 
                        marina faunan eller floran, skada 
                        skönhets- eller rekreationsvärden eller 
                        störa annat rättmätigt utnyttjande av 
                        havet eller andra vattenområden

Utsläpp	                Varje utsläpp i havet, i andra 
                        vattenområden eller i luften, såsom 
                        utströmning, kvittblivning, spill, 
                        läckage, utpumpning, utspridning eller 
                        uttömning

Sådant avfall från fartyg som avses i denna lag eller i 
föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen utgör 
avfall också enligt 15 kap. 1 § miljöbalken. Lag (2023:171).

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddelar
föreskrifter om vad som vid tillämpningen av lagen förstås med olja,
andra skadliga flytande kemikalier som transporteras i bulk än olja,
skadliga ämnen i övrigt samt oljetankfartyg.

4 § Lagen skall inte tillämpas på andra utländska statsfartyg
än sådana som används i affärsdrift.

På svenska statsfartyg som inte används i affärsdrift är lagen
tillämplig endast i den mån regeringen föreskrifter det.
Lag (2001:1294).

5 § Föreskrifter som meddelas med stöd av denna lag får inte
strida mot sådana bestämmelser i internationella
överenskommelser som är bindande för Sverige. Detsamma gäller
undantag som i enskilda fall meddelas från bestämmelser i denna
lag eller från föreskrifter som har meddelats med stöd av denna
lag.

Vid tillämpningen av lagen skall sådana begränsningar som
följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser beaktas.
Lag (2001:1294).

6 § Vad som sägs i denna lag om redare skall även gälla den som
i redarens ställe utövar ett avgörande inflytande över
fartygets drift. Lag (2001:1294).

2 kap. Förbud mot förorening från fartyg

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller sådana utsläpp av skadliga
ämnen från fartyg som härrör från eller i övrigt står i samband med
fartygens drift. Bestämmelserna gäller dock inte i fråga om sådana
utsläpp av skadliga ämnen som är en omedelbar följd av utforskning,
utvinning och därmed förenad, ej landbaserad hantering av havsbottnens
mineraltillgångar.

2 § Inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon samt
Östersjöområdet utanför dessa vattenområden får olja inte
släppas ut från fartyg.

I fråga om andra vattenområden får regeringen eller den
myndighet som regeringen utser meddela föreskrifter om förbud
mot utsläpp av olja.

Regeringen eller den myndighet som regeringen utser får
föreskriva eller i enskilda fall medge undantag från första
stycket. När undantag meddelas får särskilda villkor
föreskrivas. Lag (2001:1294).

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddelar
föreskrifter om förbud mot utsläpp från fartyg av andra skadliga ämnen
än olja.

4 § Om, till följd av olyckshändelse, från fartyg släpps ut skadliga
ämnen, beträffande vilka gäller förbud mot utsläpp, skall utsläppet
begränsas så långt det är möjligt.

3 kap. Mottagning av avfall från fartyg

1 § Anordningar för mottagning och behandling av oljehaltigt
barlast- eller tankspolvatten skall finnas på de platser där
olja lastas eller oljetankfartyg repareras. Den som lastar ut
olja eller driver reparationsverksamhet svarar för att det
finns behövliga mottagnings- och behandlingsanordningar.

Regeringen eller den myndighet som regeringen utser får
föreskriva att mottagnings- och behandlingsanordningar för
oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten skall finnas även på
andra platser. Regeringen eller den myndighet som regeringen
utser får även föreskriva vem som skall svara för
anordningarna.

Regeringen eller den myndighet som regeringen utser får
föreskriva eller i enskilda fall medge undantag från första
stycket. När undantag meddelas får särskilda villkor
föreskrivas. Lag (2001:1294).

2 § Anordningar för mottagning av barlastvatten eller
tankspolvätska som innehåller lastrester av andra skadliga
flytande kemikalier än olja skall finnas på de platser som
regeringen eller den myndighet som regeringen utser
föreskriver. Regeringen eller den myndighet som regeringen
utser får även föreskriva vem som skall svara för
anordningarna. Lag (2000:847).

3 § Anordningar för mottagning av annat avfall som innehåller
skadliga ämnen än sådant som avses i 1 och 2 §§ skall finnas på
de platser som regeringen eller den myndighet som regeringen
utser föreskriver. Regeringen eller den myndighet som
regeringen utser får även föreskriva vem som skall svara för
anordningarna. Lag (2000:847).

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om skyldighet för den som ansvarar 
för en anordning för mottagning av avfall från fartyg att ta 
ut avgifter för mottagandet.

Avgifternas storlek ska grundas på kostnaderna för 
mottagandet. Lag (2023:171).

5 § Har upphävts genom lag (2023:171).

6 § Den som avser att avlämna oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten
till en mottagningsanordning som avses i 1 § skall lämna uppgifter om
lösningsmedel eller andra ämnen i vattnet som har betydelse för
behandlingen.

Ett fartyg får inte lastas eller repareras hos den som svarar för att
det finns behövlig mottagnings- och behandlingsanordning som avses i 1 §
första stycket, om han underlåter att omhänderta oljehaltigt barlast-
eller tankspolvatten från fartyget. För de fall som avses i 1 § andra
stycket meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen utser
motsvarande föreskrifter om förbud mot lastning, reparation eller annan
verksamhet.

I fråga om mottagning av barlastvatten eller tankspolvätska som
innehåller lastrester av andra skadliga flytande kemikalier än olja
meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen utser
föreskrifter i de hänseenden som avses i första och andra styckena.

7 § Den som svarar för sådana mottagningsanordningar som avses 
i 1-3 §§ ska se till att anordningarna

1. är placerade och utformade och drivs så att behoven att 
lämna avfall tillgodoses hos de fartyg som normalt anlöper den 
hamn där anordningarna finns och att fartygen inte orsakas 
onödiga förseningar, och 

2. möjliggör hantering av avfall från fartyg på ett 
miljömässigt hållbart sätt. Lag (2023:171).

7 a § Befälhavaren skall vidta de åtgärder ombord på fartyget
som krävs för att avfall skall kunna lämnas utan onödig
försening. I den mån sådana åtgärder omfattar fartygets
maskineri med tillhörande anordningar åligger denna skyldighet
maskinchefen. Lag (2002:874).

7 b § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet i strid med 7
eller 7 a § orsakar en onödig försening i samband med avlämning
eller mottagning av avfall från fartyg skall ersätta den skada
som förseningen orsakar den som tar emot eller lämnar avfallet.

Ersättningen får sättas ned efter vad som är skäligt med hänsyn
till beskaffenheten av det fel eller den försummelse som
orsakat skadan, skadans storlek och omständigheterna i övrigt.

I fråga om redares ansvar för skada som befälhavare eller
besättningsmedlem orsakar genom fel eller försummelse i
tjänsten och om redares rätt till återkrav finns bestämmelser i
7 kap. 1 § sjölagen (1994:1009). Om skadan har vållats av en
arbetstagare i tjänsten gäller 4 kap. 1 § skadeståndslagen
(1972:207). Lag (2002:874).

8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om skyldighet för den eller de som är 
ansvariga i varje särskilt fall att

1. från fartyg lämna avfall som innehåller olja eller andra 
skadliga ämnen till en mottagningsanordning,

2. i förväg anmäla avlämning av avfall från fartyg till en 
mottagningsanordning, utom i de avseenden som anges i 6 §, och 
att spara anmälningarna ombord,

3. vidta åtgärder i samband med mottagningen och hanteringen 
av avfall som innehåller skadliga ämnen från fartyg,

4. upprätta och inneha en godkänd plan för mottagning och 
hantering av avfall från fartyg (avfallshanteringsplan), 
informera om innehållet i planen och rapportera uppgifter från 
planen,

5. lämna kvitto på mottaget avfall, spara kvittona ombord och 
vidarebefordra uppgifter från kvittona, och

6. lämna uppgifter om verksamhet på sådana platser som avses i 
1 § första stycket eller som omfattas av föreskrifter som har 
meddelats med stöd av 1-3 §§.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
också meddela föreskrifter om vad som krävs för att en 
avfallshanteringsplan ska godkännas och om förfarandet för 
prövningen. Lag (2023:171).

9 § Kommunen prövar frågor om att godkänna 
avfallshanteringsplaner när det gäller verksamhet på sådana 
platser som avses i 1 § första stycket eller som omfattas av 
föreskrifter som har meddelats med stöd av 1-3 §§ under 
förutsättning 

1. att verksamheten är avsedd i huvudsak för fritidsbåtar, och 

2. att kommunen enligt miljöbalken eller enligt föreskrifter 
som har meddelats med stöd av den lagen ska utöva tillsyn över 
verksamheten.

Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om vilken myndighet som prövar frågor om att 
godkänna avfallshanteringsplaner som inte omfattas av första 
stycket. Lag (2023:171).

10 § Har upphävts genom lag (2023:171).

11 § Har upphävts genom lag (2023:171).

4 kap. Fartygs konstruktion, m. m.

1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddelar
föreskrifter om fartygs konstruktion, utrustning och drift för att
förebygga eller begränsa förorening samt om certifikat som visar att
sådana föreskrifter är uppfyllda. Lag (1996:527).

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser får föreskriva
att fartyg inte får användas till sjöfart eller, såvitt avser utländska
fartyg,

till sjöfart inom Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon, om de
inte

1. har certifikat, som avses i 1 §, eller motsvarande handlingar som har
utfärdats av behöriga utländska myndigheter,

2. är så underhållna att de i fråga om konstruktion och utrustning
uppfyller föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 §,

3. drivs i enlighet med föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 §.
Lag (1992:1143).

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddelar
föreskrifter om hur skadliga ämnen som transporteras till sjöss i
förpackad form eller i fraktcontainrar eller på liknande sätt skall
hanteras för att förorening skall förebyggas eller begränsas.
Lag (1996:527).

5 kap. Dagböcker m. m.

1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddelar
föreskrifter om dagböcker och andra handlingar rörande hanteringen av
skadliga ämnen ombord på fartyg.

2 § Handlingar som avses i 1 § ska i fråga om svenska fartyg
på begäran hållas tillgängliga för Polismyndigheten,
Kustbevakningen, den tillsynsmyndighet som avses i 6 kap. 5 §
eller annan myndighet som regeringen utser. Detsamma gäller i
fråga om motsvarande handlingar på utländska fartyg, som
befinner sig inom Sveriges sjöterritorium, i den mån
regeringen föreskriver detta.

Inom en främmande stats sjöterritorium är befälhavare på
svenska fartyg skyldiga att låta behöriga utländska
myndigheter ta del av sådana handlingar som avses i 1 §.
Lag (2014:722).

6 kap. Tillsyn

Besiktning

1 § Svenska fartyg, som omfattas av föreskrifter enligt 4 kap. 1 § om
konstruktion, utrustning eller drift, skall besiktas innan de sätts i
trafik och därefter genomgå regelbundna besiktningar.

Vid besiktningarna skall fastställas om fartygen uppfyller de
föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 kap. 1 § i fråga om
konstruktion, utrustning och drift.

Inspektion

2 § Fartyg skall inspekteras när den tillsynsmyndighet som
avses i 5 § anser att det behövs.

Ett utländskt fartyg som är under genomfart av Sveriges
territorialhav får inspekteras endast om det finns grundad
anledning att anta att ett förbjudet utsläpp har skett från
fartyget inom Sveriges sjöterritorium.

Om utsläpp har skett från ett utländskt fartyg i Sveriges
ekonomiska zon, gäller i fråga om rätt att inspektera vad som
föreskrivs i 2 a och 2 b §§. Lag (2001:1294).

2 a § Ett utländskt fartyg, som befinner sig i Sveriges
territorialhav eller ekonomiska zon, får med anledning av ett
utsläpp i den ekonomiska zonen inspekteras endast

1. om det är klarlagt att det har skett ett förbjudet utsläpp
från fartyget, och

2. detta utsläpp har medfört eller kan medföra betydande skador
på den svenska kusten eller därmed sammanhängande intressen
eller på tillgångar inom Sveriges sjöterritorium eller i
Sveriges ekonomiska zon.

Trots bestämmelserna i första stycket får ett utländskt fartyg
som befinner sig i Sveriges territorialhav eller ekonomiska zon
inspekteras, om det finns grundad anledning att anta att det
har skett ett förbjudet utsläpp från fartyget i den ekonomiska
zonen och

1. utsläppet har medfört eller kan medföra betydande förorening
av den marina miljön, och

2. fartygets befälhavare har vägrat att lämna uppgifter om
fartygets identitet och registreringshamn, senaste och nästa
anlöpningshamn eller annan relevant information som har
begärts, eller har lämnat uppgifter som uppenbarligen inte
överensstämmer med verkliga förhållanden, och

3. inspektionen är påkallad av omständigheterna i övrigt.
Lag (2001:1294).

2 b § Ett utländskt fartyg som befinner sig utanför Sveriges
sjöterritorium får, utöver vad som anges i 2 och 2 a §§,
inspekteras om de förutsättningar som anges i 2 eller 2 a §
föreligger och fartyget har blivit föremål för omedelbart
förföljande. Rätten till omedelbart förföljande upphör när
fartyget kommer in på en annan stats territorialhav.
Lag (2001:1294).

3 § Vid en inspektion ska det kontrolleras att fartyget
och dess utrustning är i det skick och att
driftförhållandena är sådana som behövs för att förebygga
förorening. Vid en inspektion får det även kontrolleras om
det har skett en misstänkt överträdelse av bestämmelser i
denna lag eller i föreskrifter som har meddelats med stöd
av lagen. Inspektionen får vidare gälla kontroll av
efterlevnaden av sådana bestämmelser som har meddelats med
stöd av 3 kap. 8 § 1.

I fråga om utländska fartyg som har certifikat som avses i
4 kap. 1 § eller motsvarande handlingar som har utfärdats
av behöriga utländska myndigheter ska inspektionen
begränsas till granskning av dessa handlingar och av
handlingar som avses i 5 kap. 1 § samt till kontroll av
det system som används för att hindra påväxt på fartygets
skrov, såvida

1. det inte finns grundad anledning att anta att fartyget
eller dess utrustning eller driftförhållanden i väsentliga
avseenden avviker från uppgifterna i certifikaten eller
handlingarna, eller

2. innehållet i certifikaten eller handlingarna inte är
tillräckligt för att bekräfta en misstänkt överträdelse av
bestämmelser i denna lag eller i föreskrifter som har
meddelats med stöd av denna lag eller i internationella
överenskommelser som är bindande för Sverige.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om undantag från den begränsning
som anges i andra stycket under förutsättning att det
följer av Europaparlamentets och rådets direktiv
2009/16/EG av den 23 april 2009 om hamnstatskontroll eller
av Paris Memorandum of Understanding on Port State
Control. Lag (2010:1359).

Föreskrifter om tillsynen

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela ytterligare föreskrifter om tillsyn över att denna 
lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen 
följs. Lag (2023:171).

Tillsynsmyndighet

5 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen 
meddela föreskrifter om vilken myndighet som utövar tillsyn 
enligt denna lag och enligt föreskrifter som har meddelats med 
stöd av lagen, i andra fall än de som omfattas av 5 a §.

Tillsynsmyndigheten får uppdra åt sakkunniga att verkställa 
tillsynsförrättningar utanför Sverige. Lag (2023:171).

5 a § Kommunen utövar tillsyn över att 3 kap. och föreskrifter 
som har meddelats med stöd av de bestämmelserna följs av de 
verksamheter som avses i 3 kap. 9 § första stycket.
Lag (2023:171).

Förelägganden

5 b § Tillsynsmyndigheterna får besluta de förelägganden som 
behövs 

1. för tillsynen enligt 3 kap., och 

2. för att de som omfattas av tillsynen ska fullgöra sina 
skyldigheter enligt 3 kap. och enligt föreskrifter som har 
meddelats med stöd av 3 kap. 

Ett föreläggande får förenas med vite. Lag (2023:171).

Giltighet av vissa certifikat m.m.

6 § Har en sådan organisation som anges i 1 kap. 5 §
fartygssäkerhetslagen (2003:364) företagit undersökning av
fartyg och utrustning eller utfärdat certifikat efter en sådan
undersökning, har undersökningen eller certifikatet samma
giltighet som en undersökning verkställd av eller ett
certifikat utfärdat av en svensk myndighet. Lag (2003:366).

Tillsynsförrättningar

7 § Den som verkställer en tillsynsförrättning som gäller ett
fartyg eller biträder vid en sådan förrättning skall få
tillträde till fartyget för att göra nödvändiga undersökningar
och ta del av de handlingar i fråga om fartyget som finns
ombord. Lag (2001:1294).

7 a § Polismyndigheten skall lämna den handräckning som behövs
för tillsyn enligt denna lag. Lag (2001:1294).

8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om avgifter till staten för 

1. tillsyn, 

2. provning och granskning av material och utrustning till 
fartyg, och 

3. ärendehandläggning enligt denna lag och enligt föreskrifter 
som har meddelats med stöd av lagen.

En kommun får meddela föreskrifter om avgifter till kommunen 
för tillsyn enligt 5 a § och för godkännande enligt 3 kap. 9 § 
av planer för mottagning och hantering av avfall från fartyg.
Lag (2023:171).

9 § Fartygets redare och ägare ansvarar för att fartyget undergår sådan
tillsyn som avses i 1 §.

10 § Den som har tagit befattning med tillsyn enligt denna
lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon
i sin tjänst har fått veta om enskildas affärs- eller
driftförhållanden eller förhållanden av betydelse för rikets
säkerhet.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Lag (2009:426).

Anmälan om brott m.m.

11 § Om den tillsynsmyndighet som avses i 5 eller 5 a § har
anledning att anta att det har begåtts ett brott som avses i
denna lag ska myndigheten skyndsamt anmäla detta till
Polismyndigheten eller åklagare. Gäller misstanken ett
förbjudet utsläpp ska också Kustbevakningen underrättas.

Om det har inletts en förundersökning om brott som avses i
denna lag ska tillsynsmyndigheten på begäran bistå
Polismyndigheten, Kustbevakningen och åklagare vid
undersökningen. Lag (2014:722).

Sanktionsavgift

11 a § Den som underlåter att följa föreskrifter som har 
meddelats med stöd av 3 kap. 8 § första stycket ska påföras 
sanktionsavgift av tillsynsmyndigheten om underlåtenheten 
avser att 

1. upprätta och inneha en godkänd avfallshanteringsplan, 

2. anmäla det avfall som ska lämnas i en mottagningsanordning, 

3. lämna avfall från fartyget i en mottagningsanordning, 

4. lämna kvitto på mottaget avfall, 

5. vidarebefordra uppgifter från kvittona, eller 

6. spara förhandsanmälan eller avfallsavlämningskvitton 
ombord. 

Motsvarande gäller den som underlåter att se till att det i 
enlighet med 3 kap. 1-3 och 7 §§ eller enligt föreskrifter som 
har meddelats med stöd av 3 kap. 1-3 §§ eller i anslutning 
till 3 kap. 7 § finns anordningar för mottagande av avfall 
från fartyg. Lag (2023:171).

11 b § Regeringen får meddela föreskrifter om 
sanktionsavgiftens storlek och om vem som ska påföras 
sanktionsavgiften. 

Avgiften ska uppgå till minst 1 000 kronor och högst 
500 000 kronor. När regeringen meddelar föreskrifter om 
avgiftens storlek ska hänsyn tas till överträdelsens allvar 
och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser.
Lag (2023:171).

11 c § En sanktionsavgift får inte påföras för en överträdelse 
som omfattas av ett föreläggande som har förenats med vite, om 
det har gjorts en ansökan om utdömande av vitet. 
Lag (2023:171).

11 d § Tillsynsmyndigheten får helt eller delvis avstå från 
att påföra sanktionsavgiften om överträdelsen är ringa eller 
ursäktlig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna 
framstår som oskäligt att ta ut avgiften. Lag (2023:171).

11 e § En sanktionsavgift får beslutas endast om den som är 
påtänkt att påföras avgiften har getts tillfälle att yttra sig 
inom två år från det att överträdelsen ägde rum. 

Ett beslut om sanktionsavgift ska delges. Lag (2023:171).

11 f § En sanktionsavgift ska betalas till den myndighet som 
regeringen bestämmer inom 30 dagar efter det att ett beslut om 
avgiften har fått laga kraft eller inom den längre tid som 
anges i beslutet.

Sanktionsavgiften tillfaller staten. Lag (2023:171).

11 g § Om sanktionsavgiften inte har betalats inom den tid som 
följer av 11 f §, ska den obetalda avgiften lämnas för 
indrivning enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga 
fordringar m.m. Lag (2023:171).

11 h § En sanktionsavgift faller bort om beslutet om avgiften 
inte har verkställts inom fem år från det att beslutet fick 
laga kraft. Lag (2023:171).

7 kap. Särskilda åtgärder mot förorening

Förbud mot trafik m.m.

1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser får
föreskriva sådana begränsningar av eller förbud mot trafik i
farvatten inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon som behövs
för att förebygga förorening. Lag (1996:527).

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddelar
sådana föreskrifter om läktring av skadliga ämnen inom Sveriges
sjöterritorium och ekonomiska zon som behövs för att förebygga
förorening. Föreskrifterna får avse förbud mot läktring inom vissa
områden. Lag (1996:527).

Rapportering

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddelar
föreskrifter om skyldighet

1. att rapportera utsläpp av skadliga ämnen och händelser som
innebär risk för förorening,

2. att lämna sådana uppgifter om fartyg och fartygs last som behövs
för att förebygga eller bekämpa utsläpp av skadliga ämnen.
Lag (1996:527).

Förbud och förelägganden beträffande fartyg

4 § Om ett fartyg har väsentliga brister i fråga om
konstruktion, utrustning eller drift i de hänseenden som avses
i 4 kap. 1 § eller om föreskrifter som har meddelats med stöd
av 1 § detta kapitel överträds, får Transportstyrelsen eller
annan myndighet som regeringen utser meddela

1. förbud mot fartygets avgång eller vidare resa,

2. förbud mot att använda viss utrustning,

3. föreläggande att fartyget skall följa en viss färdväg,

4. föreläggande att fartyget skall anlöpa eller avgå från en
viss hamn eller annan uppehållsplats,

5. föreläggande i fråga om fartygets framförande eller drift.

Om något beslut om sådan åtgärd inte meddelas får myndigheten,
när det gäller brister i fråga om konstruktion, utrustning
eller drift, i stället meddela föreläggande att bristerna skall
avhjälpas. Lag (2008:1364).

5 § Släpps olja eller något annat skadligt ämne ut från ett
fartyg eller kan det skäligen befaras att så kommer att ske och
finns det grundad anledning att anta att svenskt territorium,
svenskt luftrum eller svenska intressen i övrigt på grund av
detta kan skadas i avsevärd mån, får Transportstyrelsen eller
annan myndighet som regeringen utser meddela de förbud och
förelägganden som är nödvändiga för att förebygga eller
begränsa förorening. Sådana förbud och förelägganden kan vara

1. förbud mot fartygets avgång eller vidare resa,

2. förbud att påbörja eller fortsätta lastning, lossning,
läktring eller bunkring,

3. förbud att använda viss utrustning,

4. föreläggande att fartyget skall följa en viss färdväg,

5. föreläggande att fartyget skall anlöpa eller avgå från en
viss hamn eller annan uppehållsplats,

6. föreläggande i fråga om fartygets framförande eller drift,

7. föreläggande att läktra olja eller annat skadligt ämne.

Ett förbud eller föreläggande enligt första stycket får även
meddelas om det finns ett allvarligt hot om förorening av andra
staters havs- eller kustområden. Lag (2008:1364).

5 a § Ett utländskt fartyg som befinner sig utanför svenskt
inre vatten får förbjudas att fortsätta sin resa enligt 4 eller
5 § endast om

1. utsläpp eller risk för utsläpp föreligger som en följd av en
sjöolycka eller åtgärder i samband med en sådan olycka, eller

2. fartyget har inspekterats med stöd av 6 kap. 2 § andra
stycket, 2 a § eller 2 b § och fartygets fortsatta resa medför
eller kan medföra betydande risk för skada på den marina
miljön. Lag (2001:1294).

6 § /Upphör att gälla U:den dag som regeringen bestämmer/
Om ett fartyg ombord saknar ett certifikat som det ska ha 
enligt 10, 10 a eller 11 a kap. sjölagen (1994:1009), får 
Transportstyrelsen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer besluta om

1. förbud för fartyget att anlöpa eller avgå från en svensk 
hamn eller från en tilläggsplats som ligger inom svenskt 
territorium, 

2. förbud mot fartygets vidare resa, om det är fråga om ett 
svenskt fartyg. Lag (2017:724).

6 § /Träder i kraft I:den dag som regeringen bestämmer/
Om ett fartyg ombord saknar ett certifikat som det 
ska ha enligt 10, 10 a, 11 eller 11 a kap. sjölagen 
(1994:1009), får Transportstyrelsen eller den myndighet som 
regeringen bestämmer besluta om

1. förbud för fartyget att anlöpa eller avgå från en svensk 
hamn eller från en tilläggsplats som ligger inom svenskt 
territorium,

2. förbud mot fartygets vidare resa, om det är fråga om ett 
svenskt fartyg. Lag (2018:1860).

6 a § Regeringen får meddela sådana föreskrifter om förbud för 
fartyg att anlöpa svensk hamn som följer av ett direktiv eller 
en förordning som antagits inom Europeiska unionen eller av 
något internationellt avtal eller motsvarande som Sverige har 
ingått.

Om ett fartyg har förbjudits att anlöpa svensk hamn enligt 
föreskrifter som har meddelats med stöd av första stycket, får 
Transportstyrelsen även förbjuda svenska hamnar att ta emot 
det fartyget. Detsamma gäller om fartyget har förbjudits att 
anlöpa hamn med stöd av Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 530/2012 av den 13 juni 2012 om ett 
påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig 
konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov, i den 
ursprungliga lydelsen. Lag (2023:171).

6 b § Om det beträffande ett fartyg inte har fullgjorts vad 
som anges i föreskrifter som har meddelats med stöd av 3 kap. 
8 § första stycket 1, får Transportstyrelsen eller den 
myndighet som regeringen bestämmer förbjuda fartyget att avgå 
från en svensk hamn. Lag (2023:171).

7 § Beslut enligt 4, 5, 6 a eller 6 b § om förbud ska 
innehålla uppgift om de åtgärder som ska vidtas för rättelse. 
Beslut om föreläggande enligt 4 eller 5 § ska innehålla 
uppgift om den tid inom vilken åtgärderna ska vara vidtagna.
Lag (2023:171).

7 a § Ett förbud mot ett fartygs avgång som meddelats enligt
4-6 §§ skall gälla till dess rättelse har skett och betalning
har erlagts eller säkerhet ställts för de kostnader för
tillsynsförrättningen eller kvarhållandet som enligt denna lag
eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen skall
betalas av redaren eller fartygsägaren. Lag (2003:366).

8 § I beslut enligt 4, 5, 6 a eller 6 b § får vite sättas ut.
Ett föreläggande eller förbud som förenas med vite får allt
efter omständigheterna riktas mot fartygets befälhavare, redare
eller ägare. Lag (2003:366).

9 § Underlåter någon att inom den förelagda tiden vidta åtgärd som
åligger honom enligt beslut som har meddelats med stöd av 4 eller 5 §
eller kan han inte underrättas om beslutet utan sådant dröjsmål som
äventyrar syftet med beslutet, får myndigheten låta verkställa åtgärden
på bekostnad av fartygets redare eller ägare. Detsamma gäller även i
andra fall när ett beslut har meddelats med stöd av 4 eller 5 §, om
omedelbar åtgärd krävs men inte kan väntas bli vidtagen av den som avses
med beslutet.

10 § Den myndighet som med stöd av 4, 5, 6, 6 a eller 6 b §
har förbjudit ett fartygs avgång eller vidare resa eller
förbjudit ett fartyg att anlöpa svensk hamn ska, om fartyget
befinner sig inom Sveriges sjöterritorium eller, i fråga om
beslut enligt 4 eller 5 §, Sveriges ekonomiska zon, genast
anmäla beslutet till Polismyndigheten, Tullverket,
Sjöfartsverket och Kustbevakningen samt berörda hamnar.
Polismyndigheten och Kustbevakningen ska, om det behövs,
vidta åtgärder för att förhindra överträdelse av förbudet.
Tullverket och Sjöfartsverket ska, så länge förbudet gäller,
ställa in de förrättningar för fartygets resa som ankommer på
dem.

Gäller förbudet ett svenskt fartyg som befinner sig inom en
främmande stats sjöterritorium, är befälhavaren skyldig att
på begäran av en svensk utlandsmyndighet lämna fartygets
nationalitetshandlingar till myndigheten. Lag (2014:722).

Märkning av olja och tagande av oljeprov

11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om sådan märkning av olja ombord på
fartyg som behövs för att det ska kunna fastställas varifrån
förorenande olja har kommit.

För att undersöka varifrån förorenande olja har kommit får
Polismyndigheten eller den myndighet som har befogenhet att
meddela beslut enligt 5 § ta oljeprov ombord på ett fartyg
och för sådant ändamål avbryta fartygets resa, om det inte
leder till någon väsentlig olägenhet. Lag (2014:722).

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om skyldighet för fartygets ägare
eller redare att utge ersättning för kostnader i samband med
sådant kvarhållande av fartyget som har skett med stöd av denna
lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.
Lag (2003:366).

8 kap. Vattenföroreningsavgift

1 § En särskild avgift (vattenföroreningsavgift) skall tas ut, om något
av de förbud mot utsläpp av olja från fartyg som avses i 2 kap. 2 § har
överträtts och utsläppet inte är obetydligt. Detsamma gäller om ett
sådant utsläpp av olja som avses i 2 kap. 4 § inte har begränsats så
långt det är möjligt.

Vattenföroreningsavgiften tillfaller staten. Lag (1983:463).

2 § Vattenföroreningsavgiften skall påföras den fysiska eller
juridiska person som vid överträdelsen var fartygets ägare
eller redare. Om ägaren visar att han eller hon har saknat
inflytande över fartygets drift får avgift dock inte påföras
honom eller henne.

För vattenföroreningsavgift som delägarna i ett partrederi
skall betala enligt första stycket, svarar de solidariskt.
Lag (2001:1294).

3 § Vattenföroreningsavgiften ska bestämmas med hänsyn till
utsläppets omfattning samt fartygets storlek (bruttodräktighet)
enligt följande tabell.

Med bruttodräktighet avses det bruttodräktighetstal som anges i
det för fartyget gällande mätbrevet. Med prisbasbelopp avses
det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken som gällde när utsläppet inträffade.

/Tabellen är ej med här./
Lag (2010:1228).

4 § Om en vattenföroreningsavgift enligt 3 § med hänsyn till
omständigheterna framstår som uppenbart oskälig, får den nedsättas eller
efterges. Lag (1983:463).

5 § Frågor om vattenföroreningsavgift prövas av kustbevakningen. Lag
(1988:437).

6 § Kan det skäligen antas att vattenföroreningsavgift skall tas ut, får
Kustbevakningen eller annan myndighet som regeringen utser meddela de
förbud eller förelägganden beträffande fartyget som är nödvändiga för
att säkra bevisning, såsom förbud mot fartygets avgång eller vidare resa
eller föreläggande att fartyget skall anlöpa viss hamn.

En åtgärd enligt första stycket som riktas mot ett utländskt fartyg, som
befinner sig i Sveriges territorialhav eller ekonomiska zon, får med
anledning av ett förbjudet utsläpp i den ekonomiska zonen vidtas en dast
om

1. det är klarlagt att det har skett ett utsläpp från fartyget och

2. detta utsläpp har medfört eller kan medföra betydande skador på
stränder i Sverige eller därmed sammanhängande intressen eller på
tillgångar i Sveriges territorialhav eller ekonomiska zon.

Finns det inte längre fog för en åtgärd enligt första stycket, skall
åtgärden omedelbart hävas. Lag (1992:1143).

7 § Påförs någon som är ägare av fartyget eller lasten
vattenföroreningsavgift, får kustbevakningen samtidigt beträffande
egendomen besluta sådant förbud eller föreläggande som avses i 6 §
första stycket, om det behövs för att säkerställa statens anspråk på
avgiften. Beslutet gäller längst till dess verkställighet sker.

Beslut enligt första stycket får meddelas även innan avgiftsärendet
avgörs, om det finns sannolika skäl att avgift kommer att påföras någon
som är ägare av fartyget eller lasten.

Ställs säkerhet för avgiftsskyldighetens fullgörande eller finns det i
övrigt inte längre fog för ett beslut enligt första eller andra stycket,
skall beslutet omedelbart hävas. Lag (1988:437).

8 § Beslut om förbud eller föreläggande enligt 6 eller 7 § gäller inte i
något fall längre än fjorton dagar efter det att ett sådant beslut med
anledning av utsläppet först meddelades rörande fartyget eller dess
last. Lag (1983:463).

9 § I fråga om förbud eller föreläggande enligt 6 eller 7 §
gäller 7 kap. 7 - 10 §§ i tillämpliga delar. Lag (2001:1294).

10 § I avgiftsärenden hos Kustbevakningen är fartygets 
befälhavare behörig att på partens vägnar ta emot en 
underrättelse och yttra sig enligt 25 § förvaltningslagen 
(2017:900). Befälhavaren är på motsvarande sätt behörig att 
ta emot en underrättelse om innehållet i Kustbevakningens 
beslut enligt 33 och 34 §§ förvaltningslagen och att 
överklaga beslutet. Lag (2018:790).

9 kap. Överklagande m.m.

1 § Om ett beslut enligt 7 kap. 4 § första stycket, 5, 6
eller 6 b § har meddelats av någon annan myndighet än
Transportstyrelsen, skall det genast underställas styrelsen.
Om ett beslut enligt 8 kap. 6 § har meddelats av någon annan
myndighet än Kustbevakningen, skall det genast underställas
detta verk. Lag (2008:1364).

2 § Beslut som rör sådana frågor som avses i 3 kap. 9 §, 
6 kap. 5 b och 11 a §§ och 7 kap. 4 § första stycket och 5, 6, 
6 a och 6 b §§ får överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Beslut i andra frågor som avses i 1-7 kap. får överklagas hos

1. Transportstyrelsen, om beslutet har meddelats av en annan 
myndighet som inte är central förvaltningsmyndighet och inte 
heller kommunal myndighet, eller

2. regeringen, om beslutet har meddelats av Transportstyrelsen 
eller av en annan myndighet som är central 
förvaltningsmyndighet. Lag (2023:171).

3 § Kustbevakningens beslut om vattenföroreningsavgift och om
förbud eller föreläggande enligt 8 kap. 6 eller 7 § får
överklagas hos den tingsrätt som är sjörättsdomstol i den ort
där den enhet vid Kustbevakningen som har meddelat det
överklagade beslutet har sitt säte. Lag (2001:1294).

4 § Beslut som skall underställas någon enligt denna lag får
inte överklagas. Detsamma gäller beslut som meddelats inom
Transportstyrelsen eller kustbevakningen och som, enligt vad
regeringen förordnar, skall underställas någon inom styrelsen
samt kustbevakningens beslut att vägra ta emot erbjuden
säkerhet för vattenföroreningsavgift. Lag (2008:1364).

5 § Beträffande talan vid domstol rörande beslut om påförande av
vattenföroreningsavgift gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i
rättegångsbalken om åtal för brott på vilket inte kan följa svårare
straff än böter.

Första stycket tillämpas även beträffande talan vid domstol angående
förbud eller föreläggande enligt 8 kap. 6 eller 7 §. I fråga om
handläggningen vid tingsrätt gäller dock bestämmelserna i 52 kap. 2, 3
och 5--12 §§ rättegångsbalken i tillämpliga delar. De bestämmelser som
avser hovrätt gäller därvid i stället tingsrätten.

Bestämmelserna i rättegångsbalken om kvarstad i brottmål gäller i
tillämpliga delar i mål som avses i första stycket.

Allmän åklagare företräder staten i mål vid domstol rörande beslut av
kustbevakningen som har överklagats enligt 3 §. Lag (1988:437).

6 § Kustbevakningens beslut och domstols dom varigenom 
vattenföroreningsavgift påförs får verkställas genast, om inte 
annat förordnas eller säkerhet ställs för avgiftsskyldighetens 
fullgörande. Om verkställigheten gäller i övrigt vad som 
föreskrivs i utsökningsbalken om allmänt mål. Utmätt egendom 
får dock inte säljas utan gäldenärens samtycke, förrän 
beslutet eller domen har vunnit laga kraft.

Andra beslut i frågor som avses i 1-8 kap., dock inte beslut 
om sanktionsavgift, gäller omedelbart, om inte något annat 
föreskrivs i beslutet. I fråga om beslut som ska underställas 
Transportstyrelsen eller Kustbevakningen kan 
Transportstyrelsen eller Kustbevakningen förordna att beslutet 
tills vidare inte ska gälla. Lag (2023:171).

7 § En påförd vattenföroreningsavgift bortfaller i den mån
verkställighet inte har skett inom tio år från det att beslutet vann
laga kraft.

10 kap. Ansvar m. m.

1 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som
uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot förbud som gäller
enligt 2 kap. 2 § första stycket eller mot 2 kap. 4 § eller mot
en föreskrift som har meddelats med stöd av 2 kap. 2 § andra
stycket eller 2 kap. 3 §, om inte gärningen är belagd med
strängare straff i brottsbalken eller miljöbalken.
Lag (2001:1294).

2 § Till böter eller fängelse i högst två år döms befälhavaren,
om han eller hon uppsåtligen eller av oaktsamhet har brustit i
den tillsyn som behövs för att utsläpp inte skall ske i strid
med denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av
lagen. Om befälhavaren har delegerat ansvaret för tillsynen
över hanteringen ombord av skadliga ämnen till ett annat befäl
eller om ett visst befäl har sådant ansvar till följd av
tjänstens beskaffenhet, gäller vad som nu har sagts i
motsvarande mån det befälet. Lag (2001:1294).

3 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som 
uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 

1. en föreskrift om begränsning av eller förbud mot trafik 
eller läktring av skadliga ämnen som har meddelats med stöd av 
7 kap. 1 eller 2 §, 

2. ett förbud eller föreläggande i fråga om ett fartyg som har 
meddelats med stöd av 7 kap. 4 eller 5 §, 

3. ett förbud i fråga om ett fartyg som har meddelats med stöd 
av 7 kap. 6 § eller föreskrifter som har meddelats med stöd av 
7 kap. 6 a §, eller

4. ett beslut om förbud för fartyg att anlöpa svensk hamn som 
har meddelats med stöd av förordning (EU) nr 530/2012 om ett 
påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig 
konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov, i den 
ursprungliga lydelsen. Lag (2023:171).

4 § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms

1. en befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder 
ett fartyg i strid med ett förbud som har meddelats med stöd 
av 4 kap. 2 §,

2. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en 
föreskrift

a) om hantering av skadliga ämnen som har meddelats med stöd 
av 4 kap. 3 §,

b) om dagböcker och andra handlingar som har meddelats med 
stöd av 5 kap. 1 §, eller

c) om skyldighet att rapportera utsläpp och andra händelser 
eller att lämna uppgifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 
3 §,

3. den som uppsåtligen bryter mot föreskriften i 5 kap. 2 § 
första stycket om skyldighet att hålla dagbok och andra 
handlingar tillgängliga,

4. ett fartygs redare eller ägare som uppsåtligen eller av 
oaktsamhet underlåter att se till att fartyget genomgår sådan 
besiktning som anges i 6 kap. 1 §. Lag (2023:171).

5 § Till böter döms

1. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett 
förbud mot lastning, reparation eller annan verksamhet enligt 
3 kap. 6 § eller bryter mot en föreskrift som har meddelats 
med stöd av samma paragraf,

2. den som uppsåtligen lämnar en oriktig uppgift till en 
tillsynsmyndighet för att få ett certifikat som utfärdas med 
stöd av denna lag eller för att få giltighetstiden för ett 
sådant certifikat förlängd,

3. en befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter 
mot en föreskrift om märkning av olja som har meddelats med 
stöd av 7 kap. 11 § första stycket. Lag (2023:171).

6 § Ett fartygs redare eller ägare ska göra vad som skäligen 
kan fordras av denne för att förhindra någon av följande 
gärningar:

1. utsläppande av ett skadligt ämne i strid med ett förbud som 
gäller enligt 2 kap. 2 § första stycket eller mot 2 kap. 4 § 
eller i strid med en föreskrift som har meddelats med stöd av 
2 kap. 2 § andra stycket eller 2 kap. 3 §,

2. åsidosättande av en föreskrift som har meddelats med stöd 
av 4 kap. 2 eller 3 § eller 7 kap. 1, 2 eller 11 §,

3. överträdelse av ett förbud eller ett föreläggande som har 
meddelats med stöd av 7 kap. 4, 5 eller 6 § eller med stöd av 
föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 6 a §, eller

4. användning av ett fartyg i strid med ett beslut som har 
meddelats med stöd av förordning (EU) nr 530/2012 om ett 
påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig 
konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov, i den 
ursprungliga lydelsen.

Om fartygets redare eller ägare inte gör vad som skäligen kan 
fordras av denne för att förhindra någon av gärningarna i 
första stycket, döms redaren eller ägaren som om denne själv 
hade begått gärningen. Lag (2023:171).

7 § Bryter någon mot ett förbud eller föreläggande enligt 7
kap. 4, 5 eller 6 b §, som har förenat med vite, skall han inte
dömas till ansvar. Lag (2001:1294).

8 § Mål om ansvar för brott som avses i denna lag eller om
ersättning för åtgärder som verkställts enligt 7 kap. 9 §
handläggs av tingsrätt som är behörig domstol enligt
rättegångsbalken eller enligt 21 kap. 1, 2 och 8 §§ sjölagen
(1994:1009).

Om ett brott som avses i denna lag har begåtts på ett svenskt
fartyg utanför svenskt sjöterritorium får åtal för brottet
väckas även vid den domstol vars domkrets ligger närmast den
plats där brottet förövades.

Om ett brott som avses i denna lag har begåtts på ett utländskt
fartyg utanför svensk hamn får åtal för brottet väckas även vid
den domstol vars domkrets omfattar eller ligger närmast den
plats där brottet förövades. Lag (2001:1294).

9 § Om brott enligt denna lag som har begåtts utanför svenskt inre
vatten på ett fartyg som är registrerat i en främmande stat finns
särskilda bestämmelser i lagen (1996:517) om begränsning av
tillämpningen av svensk lag vad gäller vissa brott begångna på
utländska fartyg. Lag (1996:527).

10 § Svensk domstol är behörig att döma över brott enligt 1, 
2, 3 eller 4 § som har begåtts på ett utländskt fartyg i 
Sveriges ekonomiska zon även om det inte finns domsrätt enligt 
2 kap. 3 § brottsbalken.

Om ett brott enligt 1 eller 2 § har begåtts på ett utländskt 
fartyg inom en annan stats inre vatten, territorialhav eller 
ekonomiska zon är svensk domstol behörig att döma även om 
2 kap. 3 § brottsbalken inte är tillämplig om

1. överträdelsen har medfört eller sannolikt kommer att 
medföra förorening inom svenskt inre vatten, territorialhav 
eller svensk ekonomisk zon, och

2. fartyget frivilligt har anlöpt svensk hamn.

Om ett brott enligt 1 eller 2 § har begåtts på ett utländskt 
fartyg på det fria havet är svensk domstol behörig att döma 
även om 2 kap. 3 § brottsbalken inte är tillämplig om fartyget 
frivilligt har anlöpt svensk hamn.

Det som anges i första-tredje styckena gäller också om 
gärningen kan föranleda ansvar enligt brottsbalken eller 
miljöbalken. Lag (2021:1023).

11 § Åtal för ett brott som avses i 10 § får väckas endast

1. om brottet avser ett förbjudet utsläpp och detta har 
medfört betydande skador på den svenska kusten eller därmed 
sammanhängande intressen eller på tillgångar i Sveriges 
sjöterritorium eller ekonomiska zon,

2. om den stat där fartyget är registrerat inte inom sex 
månader från det att staten underrättats om brottet har inlett 
rättsliga förfaranden som syftar till att ådöma straff för 
gärningen, eller

3. om den stat där fartyget är registrerat vid upprepade 
tillfällen har underlåtit att iaktta sina skyldigheter att 
vidta åtgärder med anledning av överträdelser begångna på dess 
fartyg.

Att åtal för brott som avses i första stycket i vissa fall 
inte får väckas utan att åtalsförordnande har meddelats följer 
av 2 kap. 7 § brottsbalken. Lag (2021:1023).

12 § Det som anges i 23 kap. 4 § brottsbalken om anstiftan och
medhjälp till brott skall gälla i fråga om en gärning som är
straffbelagd enligt denna lag även om fängelse inte kan dömas
ut för gärningen på grund av bestämmelserna i lagen (1996:517)
om begränsning av tillämpningen av svensk lag vad gäller vissa
brott begångna på utländska fartyg. Lag (2006:1318).

11 kap. Förundersökningen

Ingripanden mot utländska fartyg

1 § Beslut om att hålla förhör enligt 23 kap. eller om att 
använda tvångsmedel enligt 24-28 kap. rättegångsbalken ombord 
på ett utländskt fartyg som befinner sig utanför svenskt inre 
vatten ska meddelas av åklagaren eller rätten.

Vid fara i dröjsmål får en tjänsteman vid Kustbevakningen 
eller en polisman vidta åtgärd enligt första stycket, om 
åtgärden är sådan att en kustbevakningstjänsteman eller en 
polisman annars får besluta om den enligt rättegångsbalken 
eller kustbevakningslagen (2019:32). Åtgärden ska skyndsamt 
anmälas till åklagaren, som omedelbart ska pröva frågan om 
åtgärder beträffande fartyget. Lag (2019:36).

2 § Ombord på ett utländskt fartyg som befinner sig i Sveriges 
territorialhav får åtgärder som avses i 1 § vidtas endast om 
det finns grundad anledning att anta att ett förbjudet utsläpp 
har skett från fartyget inom Sveriges sjöterritorium eller att 
det på fartyget i svenskt inre vatten har begåtts ett brott 
som avses i 10 kap. 3 eller 4 §.

Om utsläpp har skett från ett utländskt fartyg i Sveriges 
ekonomiska zon, gäller i fråga om rätt att vidta åtgärder det 
som föreskrivs i 3 och 4 §§. Lag (2019:36).

2 a § Har upphävts genom lag (2019:36).

3 § Ombord på ett utländskt fartyg som befinner sig i Sveriges 
territorialhav eller ekonomiska zon får åtgärder som avses i 
1 § vidtas med anledning av ett utsläpp i den ekonomiska zonen 
endast

1. om det är klarlagt att det har skett ett förbjudet utsläpp 
från fartyget, och 

2. detta utsläpp har medfört eller kan medföra betydande 
skador på den svenska kusten eller därmed sammanhängande 
intressen eller på tillgångar inom Sveriges sjöterritorium 
eller i Sveriges ekonomiska zon.

Trots bestämmelserna i första stycket får förhör enligt 
23 kap., beslag enligt 27 kap. i form av oljeprov eller 
husrannsakan enligt 28 kap. 1 § rättegångsbalken genomföras om 
det finns grundad anledning att anta att det har skett ett 
förbjudet utsläpp från fartyget i den ekonomiska zonen och 

1. utsläppet har medfört eller kan medföra betydande 
förorening av den marina miljön, och 

2. fartygets befälhavare har vägrat att lämna uppgifter om 
fartygets identitet och registreringshamn, senaste och nästa 
anlöpningshamn eller annan relevant information som har 
begärts, eller har lämnat uppgifter som uppenbarligen inte 
överensstämmer med verkliga förhållanden, och

3. ett ingripande mot fartyget är påkallat av omständigheterna 
i övrigt. Lag (2019:36).

4 § Åtgärder som avses i 1 § får, utöver vad som anges i 2 och 
3 §§, vidtas mot ett utländskt fartyg som befinner sig 
utanför Sveriges sjöterritorium om de förutsättningar som 
anges i 2 eller 3 § föreligger och fartyget har blivit föremål 
för omedelbart förföljande. Rätten till omedelbart förföljande 
upphör när fartyget kommer in på en annan stats 
territorialhav. Lag (2019:36).

5 § I fråga om ett utländskt fartyg som har ett sådant 
certifikat som avses i 4 kap. 1 § eller motsvarande handlingar 
utfärdade av behöriga utländska myndigheter och som medför 
handlingar som avses i 5 kap. 1 § ska dessa handlingar granskas 
innan andra utredningsåtgärder vidtas. När handlingarna har 
granskats får en åtgärd som avses i 1 § vidtas endast om 
granskningen av handlingarna inte är tillräcklig för att 
bekräfta en misstanke om att det på fartyget har begåtts ett 
brott mot bestämmelserna i denna lag eller mot föreskrifter 
som har meddelats med stöd av denna lag. Detta gäller också 
när gärningen kan leda till ansvar enligt brottsbalken eller 
miljöbalken. Lag (2019:36).

Kvarhållande av fartyg, m.m.

6 § En tjänsteman vid Kustbevakningen eller en polisman får 
stoppa ett fartyg och hålla kvar det under den tid som behövs 
för att hålla förhör enligt 23 kap. rättegångsbalken eller 
använda ett tvångsmedel enligt 24-28 kap. rättegångsbalken.

Om det uppenbart behövs för att åtgärden ska kunna vidtas får 
fartyget även föras in till hamn.

Om ett fartyg hålls kvar av skäl som anges i 3 § andra stycket 
får fartyget föras in till hamn endast om det uppenbart behövs 
för att en husrannsakan ska kunna genomföras. Fartyget ska 
därefter omedelbart tillåtas att avgå, om

det inte efter husrannsakan finns förutsättningar enligt 3 § 
första stycket att vidta någon ytterligare åtgärd.

Om det inte längre finns fog för en åtgärd ska den omedelbart 
hävas. Lag (2019:36).

Rapportering till flaggstaten

7 § Om en åtgärd avseende ett utländskt fartyg har vidtagits 
med stöd av detta kapitel ska konsuln eller den närmaste 
diplomatiske representanten för den stat där fartyget är 
registrerat (flaggstaten) genast underrättas om åtgärden och 
omständigheterna kring den. En sådan underrättelse ska, när 
det är möjligt, även lämnas till sjöfartsmyndigheten i samma 
stat.

Om åtal väcks för ett brott mot bestämmelserna i denna lag 
eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av denna 
lag, och om brottet har begåtts på ett utländskt fartyg i 
Sveriges territorialhav eller ekonomiska zon, ska flaggstaten 
underrättas om åtalet på det sätt som anges i första stycket. 
Detta gäller också när gärningen kan leda till ansvar enligt 
brottsbalken eller miljöbalken. Lag (2019:36).

8 § Om en förundersökning har inletts om brott mot en 
bestämmelse om förbud mot utsläpp av olja eller andra skadliga 
ämnen, och om det skäligen kan befaras att brottet har begåtts 
på ett fartyg registrerat i en främmande stat, ska regeringen 
eller den myndighet som regeringen bestämmer pröva om den 
staten ska upplysas om överträdelsen och tillställas 
utredningen i syfte att lagföringen i stället ska ske där 
(flaggstatsrapport).

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om flaggstatsrapport vid otillåtna 
utsläpp av skadliga ämnen och om flaggstatsrapport i fråga om 
brott mot bestämmelserna i denna lag eller mot föreskrifter 
som har meddelats med stöd av denna lag. Detta gäller också när 
gärningen kan leda till ansvar enligt brottsbalken eller 
miljöbalken. Lag (2019:36).

9 § Har betecknats 11 kap. 1 § genom lag (2019:36).

10 § Har betecknats 11 kap. 2 § genom lag (2019:36).

11 § Har betecknats 11 kap. 3 § genom lag (2019:36).

12 § Har betecknats 11 kap. 4 § genom lag (2019:36).

13 § Har betecknats 11 kap. 5 § genom lag (2019:36).

14 § Har betecknats 11 kap. 6 § genom lag (2019:36).

15 § Har betecknats 11 kap. 7 § genom lag (2019:36).

16 § Har betecknats 11 kap. 8 § genom lag (2019:36).

17 § Har upphävts genom lag (2019:36).


Övergångsbestämmelser

1983:57

Denna lag träder i kraft den 1 mars 1983. I fråga om avgift för
mottagning eller behandling av oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten
som avlämnats före ikraftträdandet gäller dock 3 kap. 4 § i sin äldre
lydelse.

1983:463

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1984.

Bestämmelserna i 8 kap. tillämpas endast i fråga om överträdelser som
har skett efter ikraftträdandet.

1985:217

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985. I fråga om vite som har
förelagts före ikraftträdandet gäller dock äldre bestämmelser
fortfarande.

1986:1185

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1987. I fråga om beslut som har
meddelats före ikraftträdandet gäller dock äldre föreskrifter.

1994:1796

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. I fråga om utsläpp som
inträffat före ikraftträdandet gäller 8 kap. 3 § i sin äldre lydelse.

1995:52

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som meddelats före
ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

1995:1085

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2. När lagen (1973:1198) om ansvarighet för oljeskada till sjöss
tillämpas, skall 7 kap. 6 § gälla i sin äldre lydelse.

2001:1294

1. Denna lag träder i kraft den 1 februari 2002.

2. För utsläpp som skett före ikraftträdandet gäller 8 kap. 2
och 3 §§ i sin äldre lydelse.

2008:1364

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2009. Vid tillämpning av
7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) ska
Transportstyrelsen i stället för Sjöfartsverket vara den
enskildes motpart, om styrelsen efter ikraftträdandet är
behörig att handlägga den typ av fråga som är föremål för
prövning.

2023:171

1. Denna lag träder i kraft den 1 maj 2023.

2. Någon sanktionsavgift ska inte påföras för överträdelser 
som har skett före ikraftträdandet.

3. När det gäller överträdelser av någon som driver verksamhet 
på sådana platser som avses i 3 kap. 9 § första stycket ska 
någon sanktionsavgift inte påföras om överträdelsen har skett 
före den 1 januari 2024.