Frivårdsförordning (1983:250) 

Villkorlig dom

1 § Nöjdförklaring enligt 38 kap. 1 § brottsbalken avges inför den
domstol som har meddelat domen, chefen för en kriminalvårdsanstalt eller
ett häkte eller någon annan tjänsteman där som har förordnats att ta
emot sådan förklaring. Förklaring inför annan än den domstol som har
meddelat domen får inte avges utan att domen eller domsbevis finns att
tillgå för den som tar emot förklaringen. Innan förklaring lämnas, skall
den dömde upplysas om innebörden av förklaringen.

Anteckning om nöjdförklaring skall göras i protokollet eller upptas på
annat sätt i akten i målet. Avges förklaring inför annan än den domstol
som har meddelat domen, skall den som tar emot förklaringen genast
underrätta domstolen om förklaringen. Förordning (1990:1023).

Skyddstillsyn

2 § I en dom på skyddstillsyn skall anges vilken frivårdsmyndighet som
skall ansvara för övervakningen av den dömde. Förordning (1990:1023).

3 § När en underrättelse om en dom på skyddstillsyn kommer in till
frivårdsmyndigheten, skall myndigheten genast vidta de åtgärder som
behövs för att övervakningen snabbt skall bli verkningsfull. Har
övervakare inte förordnats i domen, skall myndigheten förordna
övervakare. Sådant förordnande skall meddelas genast, om påföljden har
börjat verkställas, och i annat fall så snart verkställigheten skall
påbörjas. Förordning (1990:1023).

4 § Till övervakare förordnas handläggande tjänsteman vid
frivårdsmyndigheten eller annan lämplig person.

Den dömde bör få tillfälle att yttra sig angående valet av övervakare.
Förordning (1990:1023).

5 § Så snart det kan ske skall frivårdsmyndigheten lämna övervakaren och
den dömde meddelande om övervakningen enligt formulär som fastställs av
Kriminalvårdsstyrelsen (övervakningsmeddelande).

Om en annan frivårdsmyndighet har avgett yttrande enligt lagen
(1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m. m. om den dömde,
skall också den myndigheten underrättas om övervakningen. Förordning
(1992:297).

6 § Frivårdsmyndigheten får förordna att ansvaret för övervakningen
skall flyttas till en annan frivårdsmyndighet, om detta är motiverat av
ändrade förhållanden.

Överflyttas övervakningen, skall den frivårdsmyndighet till vilken
övervakningen flyttas, den dömde och övervakaren genast underrättas. Den
myndighet som har meddelat förordnandet skall genast sända en kopia av
domen och övriga handlingar om den dömde till den andra
frivårdsmyndigheten. Förordning (1990:1023).

7 § Frivårdsmyndigheten får entlediga övervakaren och förordna någon
annan i hans ställe. Förordning (1990:1023).

8 § När en övervakningsnämnds beslut, som får överklagas, inte har
meddelats i den dömdes närvaro, skall beslutet genast skriftligen delges
honom.

Frivårdsmyndigheten skall på lämpligt sätt underrätta den dömde och
övervakaren om andra beslut av övervakningsnämnden än som avses i första
stycket. Förordning (1990:1023).

9 § I samband med att den dömde meddelas varning, skall han få ett
skriftligt besked om detta.

Om varningen skall delges den dömde av annan myndighet än den som har
beslutat om varningen, skall beslutet och de övriga handlingar som
behövs sändas till myndigheten. Så snart varningen har delgetts den
dömde, skall den myndighet som har beslutat om varningen underrättas och
handlingarna återställas.

10 § Meddelas beslut att den dömde skall omhändertas enligt 28 kap. 11 §
brottsbalken genom polisens försorg, skall beslutet sändas till
polismyndigheten i den ort, där den dömde vistas eller senast har
vistats eller har sin hemort. Beslutet bör innehålla en anmaning till
polismyndigheten att efterlysa den dömde, om han ej kan anträffas på
annat sätt, samt att omedelbart underrätta beslutsmyndigheten och
frivårdsmyndigheten så snart den dömde har omhändertagits. I beslutet
bör även erinras om att den dömde inte får hållas kvar längre än en
vecka på grund av beslutet.

Har den dömde omhändertagits enligt 28 kap. 11 § brottsbalken, skall
frivårdsmyndigheten skyndsamt göra den utredning om den dömde som behövs
och ge beslutsmyndigheten förslag till lämpliga åtgärder. Förordning
(1990:1023).

Fängelse

11 § Beslutar kriminalvårdsnämnden eller en övervakningsnämnd om
övervakning av villkorligt frigiven, skall i beslutet anges vilken
frivårdsmyndighet som skall ansvara för övervakningen. I annat fall
ansvarar den frivårdsmyndighet som har beslutat om övervakning för den
frigivne, så länge ansvaret inte har flyttats till någon annan
frivårdsmyndighet. Förordning (1990:1023).

12 § Tjänsteman vid frivårdsmyndigheten skall såvitt möjligt besöka den
dömde i anstalten. Om det är lämpligt, bör myndigheten även genom
kontakt med den dömdes familj och andra närstående göra sig underrättad
om sådant som kan vara av betydelse för övervakningen. Förordning
(1990:1023).

13 § Om den som villkorligt friges skall stå under övervakning under
prövotiden, skall frivårdsmyndigheten, om möjligt före frigivningen,
tillställa övervakaren och den dömde övervakningsmeddelande. Förordning
(1990:1023).

14 § Frivårdsmyndigheten skall hålla övervakaren underrättad om den
dömdes förhållanden under anstaltstiden. Myndigheten skall se till att
övervakaren besöker den dömde i anstalten i den utsträckning det behövs
samt i övrigt verka för den intagnes kontakt med övervakaren under
anstaltstiden. Förordning (1990:1023).

15 § Har en villkorligt frigiven person inte ställts under övervakning
vid  frigivningen, är frivårdsmyndigheten i den ort där den frigivne
uppehåller  sig mera varaktigt behörig att med stöd av 26 kap. 11 §
brottsbalken senare förordna om övervakning för tiden intill dess att
ett år av prövotiden har förflutit, om det bedöms som påkallat. Åtgärd
enligt 26 kap. 18 § brottsbalken beträffande villkorligt frigiven som
inte ställts under övervakning beslutas av övervakningsnämnden i den ort
som har angetts nyss. Beslutar frivårdsmyndigheten eller nämnden att han
skall ställas under övervakning, tillämpas 13 §. Förordning (1990:1023).

16 § Förklarar en övervakningsnämnd villkorligt medgiven frihet helt
eller delvis förverkad, skall nämnden genast sända beslutet till
kriminalvårdsstyrelsen. Är den frigivne omhändertagen enligt 26 kap.
22 § brottsbalken, skall beslutet i stället sändas till den myndighet
som svarar för förvaringen av den omhändertagne. Förordning (1990:1023).

17 § Bestämmelserna i 6--9 §§ tillämpas också i fråga om den som har
villkorligt frigivits.

Bestämmelserna i 10 § gäller även när omhändertagande har beslutats
enligt 26 kap. 22 § brottsbalken.

Gemensamma bestämmelser om övervakning

18 § Chefen för en frivårdsmyndighet skall ha tillsyn över och ansvara
för övervakningsverksamheten inom myndighetens verksamhetsområde.

Frivårdsmyndigheten skall se till att varje övervakningsuppdrag blir
utfört på ett tillfredsställande sätt samt, med särskilt iakttagande
av nedan angivna föreskrifter, ge övervakaren råd och riktlinjer om
hur uppdraget skall utföras och fortlöpande lämna honom annat biträde.
Förordning (1990:1023).

19 § Frivårdsmyndigheten skall se till att övervakaren snarast får reda
på innehållet i domen och i ett yttrande som avgetts enligt lagen
(1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m.

Myndigheten skall vidare se till att övervakaren får reda på vad den
dömde har att rätta sig efter under prövotiden och följderna av att
han begår brott eller annars åsidosätter vad som åligger honom.
Övervakaren skall noggrant redovisa detta för den dömde.
Förordning (1992:297).

20 § I samband med att en övervakning börjar skall en tjänsteman vid
frivårdsmyndigheten så snart som möjligt och senast inom en månad
sammanträffa med den dömde och övervakaren. Därvid bör bestämmas på
vilket sätt och i vilken omfattning den dömde skall hålla kontakt med
övervakaren, frivårdsmyndigheten eller annan samt närmare om vad den
dömde i övrigt skall ha att iaktta till följd av domen.

Vidare skall särskilt undersökas i vilken utsträckning
frivårdsmyndighetens medverkan behövs för att förmedla stöd och hjälp
enligt 26 kap. 14 § brottsbalken.

Vid sammanträffandet skall upprättas en plan för övervakningen som
anger vilka åtgärder som skall vidtas. Planen skall omprövas så ofta
det finns anledning till det.

Har föreskrift som avses i 28 kap. 6 a § andra stycket brottsbalken
meddelats behöver åtgärder som har angetts i första--tredje styckena
vidtas endast om det är nödvändigt med hänsyn till behandlingens
utformning. Förordning (1990:1023).

21 § har upphävts genom förordning (1992:297).

22 § Anhålls eller häktas den som står under övervakning och begär
han personligt stöd eller annan hjälp, som inte lämpligen kan lämnas
av den myndighet som svarar för förvaringslokalen, skall
frivårdsmyndigheten vidta de åtgärder som behövs. Förordning
(1990:1023).

23 § Finner frivårdsmyndigheten på grund av rapport från övervakaren,
anmälan enligt 28 kap. 6 a § tredje stycket brottsbalken eller av
annan anledning att övervakningsnämnden bör fatta beslut enligt
brottsbalken i fråga som rör den dömde, skall frivårdsmyndigheten
anmäla det till nämnden. Förordning (1990:1023).

24 § Uppkommer hinder för övervakaren att fullgöra sitt uppdrag, skall
frivårdsmyndigheten pröva om någon annan person skall förordnas till
övervakare. Förordning (1990:1023).

25 § Frivårdsmyndigheten skall efter samråd med övervakaren avge
yttrande om den dömdes förhållanden under övervakningstiden, när sådant
yttrande begärs av domstol, nämnd som avses i 37 kap. brottsbalken,
åklagarmyndighet, länsstyrelse eller polisstyrelse till underlag för
prövning av mål eller ärende som handläggs av domstolen eller
myndigheten. Sådant yttrande skall också på begäran avges till
Regeringskansliet, när det behövs för beredningen av nådeärende.
Förordning (1996:1520).

26 § I fall där den som är villkorligt frigiven inte står under
övervakning efter det att ett år av prövotiden har förflutit, skall
frivårdsmyndigheten göra anmälan till övervakningsnämnden, om sådana
omständigheter har förekommit som kan föranleda att den frigivne bör
ställas under övervakning. Detsamma gäller när den som undergår
skyddstillsyn inte står under övervakning efter det att ett år av
prövotiden har förflutit.

Vad som sägs i första stycket skall tillämpas på motsvarande sätt när
det i fråga om den som undergår skyddstillsyn före övervakningstidens
utgång har förekommit omständigheter som medför att beslut bör fattas om
övervakning för längre tid.

Anmälan skall göras av den frivårdsmyndighet som har eller senast haft
ansvaret för övervakningen eller, om den dömde inte har stått under
övervakning, av den frivårdsmyndighet vars verksamhetsområde omfattar
den ort där den dömde uppehåller sig mera varaktigt. Förordning
(1990:1023).

27 § Övervakaren skall samarbeta med frivårdsmyndigheten och hålla
myndigheten underrättad om allt av vikt rörande övervakningen. Han bör
vidare samråda med den dömdes familj och andra närstående för att få
deras bistånd att hjälpa och stödja den dömde.

Vid utgången av varannan månad samt annars när frivårdsmyndigheten begär
det skall övervakaren avge rapport till frivårdsmyndigheten om den
dömdes förhållanden. Övervakaren skall underrätta den dömde om
innehållet i rapporten, om särskilda skäl inte talar mot det.
Förordning (1990:1023).

28 § Övervakaren skall regelbundet sammanträffa med den dömde. Han skall
besöka den dömde i hans hem så ofta det behövs.

29 § Om befogenhet för övervakaren att meddela anvisningar, medge
lättnader och vidta jämkningar beträffande föreskrifter finns
bestämmelser i 26 kap. 17 § och 28 kap. 6 § brottsbalken. Innan
övervakaren vidtar sådan åtgärd bör han samråda med den dömde, om
det lämpligen kan ske.

Övervakaren skall till frivårdsmyndigheten anmäla den åtgärd som han
vidtagit, om den inte är av ringa betydelse. Förordning (1990:1023).

30 § Övervakningen skall fullgöras på ett sådant sätt att den dömde
eller hans anhöriga inte i onödan tillfogas obehag.

31 § Finner övervakaren att den dömde åsidosätter vad som åligger honom
under övervakningstiden, att meddelad föreskrift bör ändras, att ny
föreskrift bör meddelas eller att föreskrift inte längre behövs, skall
han anmäla detta till frivårdsmyndigheten. Förordning (1990:1023).

32 § Uppkommer på grund av flyttning eller av någon annan orsak
svårighet för övervakaren att personligen utöva övervakningen, skall han
genast anmäla detta till frivårdsmyndigheten. Förordning (1990:1023).

33 § Övervakare, som ej är handläggande tjänsteman vid
frivårdsmyndigheten, har rätt till ersättning som fastställs av
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Förordning
(1990:1023).

34 § Chefen för frivårdsmyndigheten får överlåta till någon
annan tjänsteman vid myndigheten att besluta om sådana
uppgifter som enligt brottsbalken eller denna förordning skall
beslutas av myndigheten.

Vad som har sagts nu gäller inte uppgifter enligt 26 kap. 12 §
första meningen brottsbalken och 18 § första stycket denna
förordning. Förordning (1997:1057).

35 § Handräckning av polismyndighet enligt 38 kap. 12 § brottsbalken för
att den dömde skall inställas hos frivårdsmyndigheten bör begäras endast
när syftet med en sådan begäran inte kan nås på något annat sätt.
Förordning (1990:1023).

36 § Vad som föreskrivs om övervakare i denna förordning gäller, med
undantag av 29 §, i tillämpliga delar också den som med stöd av 26 kap.
12 § brottsbalken har förordnats att biträda vid övervakningen
(biträdande övervakare).

37 § De närmare föreskrifter som behövs för verkställighet av denna
förordning meddelas av kriminalvårdsstyrelsen.