PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (2007:20) om ansökan om och handläggning av stöd för  landsbygdsutvecklingsåtgärder 

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning kompletterar

1. rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005
om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska
jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU),

2. kommissionens förordning (EG) nr 1974/2006 av den 15
december 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning
(EG) nr 1698/2005 om stöd för landsbygdsutveckling från
Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU),
och

3. kommissionens förordning (EG) nr 1975/2006 av den 7 december
2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr
1698/2005 i fråga om kontroller och tvärvillkor i samband med
stöd för landsbygdsutveckling.

2 § Denna förordning innehåller bestämmelser om ansökan om och
handläggning av stöd för

1. åtgärder för förbättring av miljön och landskapet,

2. åtgärder för en förbättrad konkurrenskraft inom jord- och
skogsbrukssektorn samt rennäringen,

3. åtgärder för att diversifiera ekonomin och förbättra
livskvaliteten på landsbygden,

4. åtgärder i form av kompetensutveckling, information och
kunskapsspridning i jord- och skogsbrukssektorn, och

5. åtgärder som genomförs inom ramen för Leaderdimensionen.

Övervakningskommittén

3 § För landsbygdsprogrammet skall det finnas en
övervakningskommitté. Övervakningskommitténs uppgifter framgår
av rådets förordning (EG) nr 1698/2005.

För beslut av övervakningskommittén krävs enhällighet.

Ledamöter och ersättare i övervakningskommittén utses av
regeringen för bestämd tid.

Bemyndiganden

4 § Jordbruksverket får, om inte föreskrifter får meddelas av
Sametinget eller Skogsstyrelsen enligt 5 eller 6 §§, efter
samråd med Sametinget, Skogsstyrelsen och länsstyrelsen meddela
föreskrifter om den tid inom vilken ansökan skall ges in, om
ansökningsförfarande, innehåll i ansökan, innehåll i
affärsplaner och projektplaner, samt om godkännande av
rådgivningstjänster och rådgivare som skall anordna rådgivning
avseende tvärvillkor.

5 § Sametinget får efter samråd med Jordbruksverket meddela
ytterligare föreskrifter om den tid inom vilken ansökan skall
ges in, ansökningsförfarande och innehåll i ansökan om
ersättning för natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet.

6 § Skogsstyrelsen får efter samråd med Jordbruksverket meddela
ytterligare föreskrifter om den tid inom vilken ansökan skall
ges in, ansökningsförfarande och innehåll i ansökan beträffande
åtgärder för att bevara och utveckla skogens kollektiva värden,
ersättning för nyanläggning av ädellövskog samt åtgärder i form
av projektstöd för kompetensutveckling, information och
kunskapsspridning inom skogsbruket.

7 § Jordbruksverket får efter samråd med länsstyrelsen,
Sametinget och Skogsstyrelsen meddela föreskrifter om
handläggning av stödärenden hos länsstyrelsen, Sametinget,
Skogsstyrelsen och sådan lokal aktionsgrupp som avses i artikel
62 i rådets förordning (EG) nr 1698/2005.

Första stycket skall också gälla föreskrifter om det underlag
som krävs för utbetalning av stöd.
Förordning (2007:227) om handläggning av statliga bosättningslån 

1 § Kammarkollegiet skall handlägga de statliga bosättningslån
som givits enligt den numera upphävda förordningen (1976:264)
om statligt bosättningslån och som ännu inte är återbetalade.

För fordringar som avses i denna förordning gäller inte
förordningen (1993:1138) om hantering av statliga fordringar.

2 § Ränta och amortering på statliga bosättningslån skall
betalas till Kammarkollegiet.

3 § Kammarkollegiet får besluta att en påbörjad indrivning
skall avbrytas tills vidare om ytterligare indrivningsåtgärder
framstår som utsiktslösa eller inte är försvarliga med hänsyn
till kostnaderna och indrivning inte heller krävs från allmän
synpunkt. Indrivningen skall tas upp på nytt, om det visar sig
att betalning kan erhållas utan större kostnader än vad som är
skäligt.

4 § Kammarkollegiet får besluta om eftergift med
återbetalningen av bosättningslån, om det är skäligt med hänsyn
till att låntagare har avlidit, varit sjuk, arbetslös,
omhändertagen för vård eller haft stor försörjningsbörda.
Eftergift får också beslutas när det av annan anledning
framstår som skäligt. Eftergift kan avse hela det återstående
beloppet eller del av det samt upplupen ränta.

5 § Talan mot Kammarkollegiets beslut enligt denna förordning
får inte föras.
Förordning (2007:24) om tillfälligt undantag från bestämmelserna  om trafiktillstånd m.m. i yrkestrafiklagen (1998:490) 

1 § Denna förordning är tillämplig på yrkesmässig trafik i
Östergötlands, Jönköpings, Kronobergs, Kalmar, Blekinge, Skåne,
Hallands, Västra Götalands, Värmlands och Örebro län med fordon
som inte är registrerade i Sverige och som endast transporterar
rundvirke som härrör från skogar som skadats som en följd av
stormarna den 8 och 9 januari 2005 och vid stormen den 14
januari 2007.

2 § Krav på tillstånd enligt 2 kap. 1 § samt 4 kap. 4 § och 5 §
andra stycket yrkestrafiklagen (1998:490) skall inte gälla för
sådana transporter som avses i 1 §, förutsatt att
transportföretaget innehar ett sådant gemenskapstillstånd som
föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 881/92 av den 26 mars
1992 om tillträde till marknaden vid godstransporter på väg
inom gemenskapen till eller från en medlemsstats territorium
eller genom en eller flera medlemsstaters territorier.

3 § Den som anlitar en förare för att utföra transporter som
avses i 1 § skall upplysa föraren om de bestämmelser om
vägtrafik och vägtransporter som är av särskild betydelse för
transporterna.

4 § Den som anlitar ett transportföretag som avses i 2 § skall

1. upplysa företaget om innehållet i 9 § lagen (1999:678) om
utstationering av arbetstagare, och

2. föra anteckningar om de uppgifter som anges på företagets
gemenskapstillstånd.

Anteckningar som avses i första stycket 2 skall bevaras under
denna förordnings giltighetstid.
Lag (2007:324) om Skatteverkets hantering av vissa borgenärsuppgifter

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag tillämpas på skatter, avgifter, böter eller andra
statens fordringar som vid verkställighet enligt
utsökningsbalken handläggs i allmänt mål. Lagen gäller dock
inte i fråga om fordringar som grundas på studiestödslagen
(1973:349) eller studiestödslagen (1999:1395).

Regeringen får meddela föreskrifter om att lagen skall
tillämpas även på andra liknande fordringar som inte är statens
men som vid verkställighet enligt utsökningsbalken handläggs i
allmänt mål.

Utredning om gäldenärens ekonomiska förhållanden

2 § Skatteverket skall göra den utredning om gäldenärens
ekonomiska förhållanden som behövs för att en lämplig åtgärd
enligt denna lag skall kunna bestämmas.

Kronofogdemyndighetens beslut om uppskov

3 § Om Kronofogdemyndigheten överväger att meddela uppskov
enligt 7 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga
fordringar m.m., skall Skatteverket utreda om det finns skäl
att i stället vidta någon åtgärd enligt denna lag. Vidtar
Skatteverket ingen sådan åtgärd, anses verket inte ha någon
invändning mot uppskov.

Ackord

4 § Skatteverket får anta ett förslag om ackord eller ett 
förslag till rekonstruktionsplan under företagsrekonstruktion, 
om det kan anses ekonomiskt fördelaktigt för det allmänna och 
det inte med hänsyn till gäldenärens personliga förhållanden 
eller av någon annan anledning framstår som olämpligt från 
allmän synpunkt.

Ackordsförslag som inte framställts i konkurs får antas endast 
om övriga berörda borgenärer godkänner det. Lag (2022:991).

Nedsättning av fordran, skuldsanering och F-skuldsanering

5 § Skatteverket får fatta beslut om nedsättning av fordran, 
om förutsättningarna för skuldsanering eller F-skuldsanering 
är uppfyllda och övriga berörda borgenärer gör motsvarande 
eftergift.

Skatteverket är borgenärsföreträdare vid skuldsanering och 
F-skuldsanering. Lag (2016:687).

Konkurs m.m.

6 § Skatteverket får ansöka om att en gäldenär skall försättas
i konkurs. Skatteverket får också ansöka om likvidation och
företagsrekonstruktion.

7 § Skatteverket skall göra gällande fordringar i konkurs och
även i övrigt bevaka fordringarnas rätt i konkursen.
Skatteverket är också borgenärsföreträdare vid
företagsrekonstruktion.

Talan om betalningsansvar för någon annans skulder till det
allmänna

8 § Talan om betalningsansvar för någon annans skulder till
det allmänna enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) eller
någon annan författning förs av Skatteverket. Lag (2011:1420).

Begäran om boutredningsman

9 § Skatteverket får begära att en boutredningsman förordnas
enligt 19 kap. 1 § ärvdabalken.

Preskriptionsförlängning m.m.

10 § Bestämmelser om preskriptionsförlängning finns i lagen
(1982:188) om preskription av skattefordringar m.m.

Av 2 kap. 30 § andra stycket utsökningsbalken framgår att
Skatteverket för talan i tvister som avses i 4 kap. 20-23 och
26 §§, 9 kap. 11 § tredje stycket och 13 kap. 7 § andra stycket
samma balk samt i överklagade utsökningsmål.

Överklagande

11 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas.
Förordning (2007:383) om gränsöverskridande transporter av avfall

1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 15 kap. 28 §
miljöbalken i fråga om 5 § och i övrigt med stöd av 8 kap. 13 §
regeringsformen. (Förordning 2010:318).

Definitioner

2 § Med EU-förordningen avses i denna förordning
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av
den 14 juni 2006 om transport av avfall.

I övrigt har termer och uttryck i denna förordning samma
betydelse som i EU-förordningen. (Förordning 2010:318).

Tillämpningsområde

3 § Denna förordning kompletterar EU-förordningen.

Ytterligare bestämmelser om transport av avfall finns i
avfallsförordningen (2001:1063). (Förordning 2010:318).

Behörig myndighet

4 § Naturvårdsverket är

1. den behöriga myndighet som avses i artikel 53 och det
kontaktorgan som avses i artikel 54 i EU-förordningen, och

2. den behöriga myndighet som avses i artikel 5 i
Baselkonventionen om kontroll av gränsöverskridande transporter
och slutligt omhändertagande av farligt avfall. (Förordning
2010:318).

Avfallstransporter till Sverige

5 § Avfall som avses i någon av bilagorna IV och IV A till EU-
förordningen får importeras eller på annat sätt föras in till
Sverige endast om det kan visas att avfallet ska tas om hand i
en anläggning som i fråga om avfallshanteringen omfattas av

1. tillstånd enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 9
kap. 6 § miljöbalken, eller

2. en anmälan som har gjorts enligt föreskrifter om
anmälningsplikt som meddelats med stöd av 9 kap. 6 §
miljöbalken. (Förordning 2010:318).

Underrättelser om avfallstransporter

6 § Om Naturvårdsverket i sin egenskap av behörig myndighet
enligt 4 § får kännedom om eller handlägger ett ärende om en
avfallstransport som omfattas av EU-förordningen, ska verket
underrätta den eller de berörda länsstyrelserna och den eller de
berörda kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och
hälsoskyddsområdet. (Förordning 2010:318).

Överenskommelser för gränsområden

7 § Naturvårdsverket får med Finland och Danmark ingå sådana
bilaterala överenskommelser som avses i artikel 30 i EU-
förordningen. (Förordning 2010:318).

8 § Naturvårdsverket får meddela de föreskrifter som behövs för
att tillämpa en överenskommelse som avses i 7 §.(Förordning
2010:318).

Tillsyn

9 § Bestämmelser om tillsyn finns i 26 kap. miljöbalken och i
miljötillsynsförordningen (2011:13). Bestämmelser om det
operativa tillsynsansvar som hör samman med denna förordning
finns i 26 kap. 3 § tredje stycket miljöbalken samt 2 kap. 4,
24 och 28 §§ miljötillsynsförordningen.
Förordning (2011:48).

10 § De ansvariga tillsynsmyndigheterna ska samråda med
Tullverket i frågor som rör tillsynen över att EU-förordningen
följs.(Förordning 2010:318).

Ansvar och förverkande

11 § Bestämmelser om ansvar och förverkande på grund av
transporter i strid med EU-förordningen finns i 29 kap.
miljöbalken och i lagen (2000:1225) om straff för
smuggling.(Förordning 2010:318).

Överklagande

12 § Naturvårdsverkets beslut enligt EU-förordningen får
överklagas hos regeringen.(Förordning 2010:318).
Förordning (2007:386) om kunskapsprov för behörighet som domare,  m.m.

1 § Såsom kunskapsprov för behörighet att utöva domartjänst
gäller juristexamen enligt bilaga 2 till högskoleförordningen
(1993:100) eller motsvarande äldre examen. Det som i lag eller
annan författning sägs om lagfaren eller lagkunnig avser den
som har avlagt sådan examen.

Med svensk juristexamen jämställs fullbordad juristutbildning
som till övervägande del har ägt rum i Danmark, Finland, Island
eller Norge. Om denna utbildning skulle vara mer än ett år
kortare än den svenska utbildningen, skall sökanden genomgå en
kompletteringsutbildning som avslutas med ett kunskapsprov.
Förordning (2007:432) om behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor

Inledande bestämmelse

1 § I denna förordning finns det bestämmelser om en
behörighetsgivande förutbildning, som skall följas av en viss
högskoleutbildning. Förutbildningen syftar till att ge den
studerande kunskaper motsvararande de krav på särskild
behörighet som är uppställda för högskoleutbildningen.

Var förutbildningen anordnas

2 § Förutbildningen får i rekryteringsfrämjande syfte anordnas
av statliga universitet och högskolor som omfattas av
högskolelagen (1992:1434).

Förutbildningen

3 § Förutbildningen får omfatta högst ett år. Utbildningen får
erbjudas i anslutning till alla utbildningsprogram som börjar
på grundnivå och som vänder sig till nybörjare, om det finns
brist på behöriga sökande och det finns ett behov på
arbetsmarknaden av utbildad arbetskraft.

Tillträde

4 § Bestämmelserna i 7 kap. högskoleförordningen (1993:100)
skall tilllämpas i fråga om tillträde till förutbildningen och
den därpå följande högskoleutbildningen, om inte något annat
följer av denna förordning.

5 § Antagning till förutbildningen och den därpå följande
högskoleutbildningen skall göras samtidigt.

6 § Ett universitet eller en högskola får meddela
föreskrifter som anger vilka krav på särskild behörighet som
ställs för att bli antagen till förutbildningen.

Om krav ställs enligt första stycket, ska dock kurser i ett
ämne från gymnasieskolan eller kommunal vuxenutbildning
likställas med en annan kurs på samma kursnivå i samma ämne i
de fall kurserna omfattar lika många gymnasiepoäng. Detsamma
gäller om flera kurser på samma kursnivå i ett ämne
tillsammans omfattar lika många gymnasiepoäng som en eller
flera andra kurser på samma kursnivå i ämnet.
Förordning (2014:1094).

7 § En studerande får påbörja högskoleutbildningen först efter
det att han eller hon har gått igenom förutbildningen med
godkänt resultat. En studerande får dock påbörja en sådan del
av högskoleutbildningen för vilken det inte ställs krav på
särskild behörighet. Om en studerande får godkänt resultat på
en del av förutbildningen och därigenom uppfyller kraven på
särskild behörighet för en del av högskoleutbildningen, får en
sådan del av högskoleutbildningen påbörjas.

Plan för förutbildningen

8 § Ett universitet eller en högskola får meddela
föreskrifter om en plan över förutbildningen.

Föreskrifterna om en sådan plan ska innehålla

1. uppgifter om

a) utbildningens namn,

b) utbildningens huvudsakliga innehåll, och

2. en redovisning av de krav på särskild behörighet för
tillträde till förutbildningen eller den efterföljande
högskoleutbildningen som kan vara föreskrivna.

Universitet eller högskolor får meddela de ytterligare
föreskrifter som behövs för planen. Förordning (2014:1094).

Intyg över förutbildningen

9 § Universitetet eller högskolan skall utfärda ett intyg på
att den studerande har gått igenom förutbildningen eller del
därav med godkänt resultat. Av intyget skall det framgå vilka
krav på särskild behörighet som förutbildningen motsvarar.
Förordning (2007:445) om kompletterande föreskrifter till bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1348/2000 om delgivning i medlemsstaterna av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur

1 § Regeringskansliet (Justitiedepartementet) är mottagande
organ enligt artikel 2.2 i rådets förordning (EG) nr 1348/2000
av den 29 maj 2000 om delgivning i medlemsstaterna av
handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur
(EG:s delgivningsförordning) med behörighet att ta emot
handlingar i mål och ärenden från en annan medlemsstat.

2 § Sändande organ enligt artikel 2.3 i EG:s
delgivningsförordning är domstolar, Kronofogdemyndigheten samt
andra svenska myndigheter som skall delge handlingar i mål och
ärenden av civil eller kommersiell natur.

3 § Om handlingar har översänts till Regeringskansliet
(Justitiedepartementet) i dess egenskap av mottagande organ på
något annat sätt än genom post, bud eller telefax, behöver
Regeringskansliet (Justitiedepartementet) inte delge eller låta
delge handlingarna. Detta gäller dock inte, om det har träffats
en överenskommelse i det enskilda fallet och handlingarna har
översänts på det sätt som har överenskommits.

4 § Handlingar som har översänts till Regeringskansliet
(Justitiedepartementet) i dess egenskap av mottagande organ
behöver Regeringskansliet (Justitiedepartementet) delge eller
låta delge endast om det i artikel 4.3 i EG:s
delgivningsförordning angivna standardformuläret är ifyllt på
svenska eller engelska.

5 § Regeringskansliet (Justitiedepartementet) är central enhet
enligt artikel 3 i EG:s delgivningsförordning.

6 § En myndighet är inte skyldig att biträda vid delgivning av
handlingar som översänds av enskilda personer enligt artikel
15.1 i EG:s delgivningsförordning.

7 § I förhållande till Danmark och Finland gäller den nordiska
överenskommelsen den 26 april 1974 om inbördes rättshjälp genom
delgivning och bevisupptagning (SÖ 1975:42).
Lag (2007:459) om strukturfondspartnerskap

1 § Inom ramen för förvaltningen av EU:s strukturfonder ska
strukturfondspartnerskap bildas enligt denna lag.

Inom det geografiska området för varje regionalt
strukturfondsprogram och motsvarande regional handlingsplan
för det nationella socialfondsprogrammet ska ett gemensamt
strukturfondspartnerskap bildas.

Strukturfondspartnerskapet ska inom målet investering för
tillväxt och sysselsättning yttra sig över vilka ansökningar
som ska prioriteras bland de ansökningar som godkänts av
förvaltande myndighet för det berörda
strukturfondsprogrammet. Strukturfondspartnerskapets yttrande
ska vara bindande i den förvaltande myndighetens fortsatta
handläggning. Lag (2014:479).

2 § Strukturfondspartnerskapet ska samråda med berörd region 
som avses i lagen (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i 
fråga om projektets överensstämmelse med det regionala 
tillväxtarbetet i berörda län. Lag (2019:928).

3 § Ett strukturfondspartnerskap ska vara sammansatt av

1. förtroendevalda representanter för kommuner och regioner i 
berörda län samt, i vissa fall, Sametinget,

2. företrädare för arbetsmarknadens organisationer, berörda 
intresseorganisationer, föreningar, och

3. företrädare för de myndigheter som regeringen bestämmer.

Regeringen utser ordförande för strukturfondspartnerskapet.

Ordföranden utser övriga ledamöter i 
strukturfondspartnerskapet efter ett nomineringsförfarande och 
enligt de grunder som regeringen bestämmer. Det sammanlagda 
antalet ledamöter enligt första stycket 1 ska överstiga 
antalet övriga ledamöter. Lag (2019:928).

4 § Vid strukturfondspartnerskapens handläggning tillämpas 
bestämmelserna om jäv i 16–18 §§ förvaltningslagen 
(2017:900). Lag (2018:828).
Lag (2007:58) om elektroniska vägavgiftssystem 

Syfte och tillämpningsområde

1 § Syftet med denna lag är att säkerställa tekniska standarder
för elektroniska vägavgiftssystem.

2 § Med elektroniska vägavgiftssystem avses i denna lag system
som används för elektronisk betalning av avgifter som tas ut
för färd med motordrivna fordon på väg eller på sådana färjor
som avses i 2 § andra stycket väglagen (1971:948).

Begreppet motordrivet fordon har samma betydelse som i lagen
(2001:559) om vägtrafikdefinitioner. Med väg avses en sådan
väg, gata, torg och annan led eller plats som allmänt används
för trafik med motorfordon.

3 § Lagen gäller endast sådana elektroniska vägavgiftssystem
där utrustning behöver installeras i fordon.

Tekniska krav

4 § Ett elektroniskt vägavgiftssystem skall uppfylla
föreskrivna tekniska krav för att göra det möjligt att använda
standardiserad utrustning i fordonen.

5 § Ett mindre och helt lokalt elektroniskt vägavgiftssystem
behöver inte uppfylla de föreskrivna kraven om kostnaderna för
detta inte står i proportion till fördelarna.

Tillsyn

6 § Regeringen meddelar föreskrifter om vilken myndighet som
skall vara tillsynsmyndighet. Tillsynsmyndigheten utövar
tillsyn över att den som använder ett elektroniskt
vägavgiftssystem för att ta ut avgifter följer denna lag och de
föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

7 § Tillsynsmyndigheten har på begäran rätt att få de
upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för
tillsynen.

Tillsynsmyndigheten har också på begäran rätt att, i den
utsträckning det behövs för tillsynen, få tillträde till
anläggningar, lokaler och andra utrymmen som har anknytning
till användandet av ett elektroniskt vägavgiftssystem. Denna
rätt omfattar inte bostäder.

8 § Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden och förbud
som behövs för att denna lag och de föreskrifter som har
meddelats med stöd av lagen skall följas.

9 § Om tillsynsmyndigheten meddelar förelägganden eller förbud
enligt denna lag, får dessa förenas med vite.

Överklagande

10 § Tillsynsmyndighetens beslut enligt denna lag eller enligt
föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas
hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Bemyndigande

11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om sådana krav som anges i 4 § och om
avgifter för tillsyn enligt denna lag och enligt föreskrifter
som har meddelats med stöd av lagen. Lag (2010:1574).

Övergångsbestämmelser

2007:58

1. Denna lag träder i kraft den 1 mars 2007.

2. Lagen gäller inte elektroniska vägavgiftssystem som har
tagits i drift före ikraftträdandet.
Förordning (2007:59) om elektroniska vägavgiftssystem 

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om tillämpningen
av lagen (2007:58) om elektroniska vägavgiftssystem.

2 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter

1. om tekniska krav på elektroniska vägavgiftssystem för att
göra det möjligt att använda standardiserad utrustning i
fordonen, och

2. om avgifter för tillsyn och ärendehandläggning enligt lagen
(2007:58) om elektroniska vägavgiftssystem och enligt
föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.
Förordning (2010:1609).

3 § Transportstyrelsen är tillsynsmyndighet enligt 6 § lagen
(2007:58) om elektroniska vägavgiftssystem.
Förordning (2008:1171).
Förordning (2007:597) om kassaregister m.m. 

1 § Skatteverket får

- medge sådana undantag i enskilda fall som avses i 30 § lagen
(2007:592) om kassaregister m.m., och

- meddela föreskrifter om krav på kassaregister, teknisk
kontroll och användning av kassaregister samt undantag från
skyldigheter enligt lagen om kassaregister m.m.
Förordning (2007:1230).

2 § Om Skatteverket avser att utfärda föreläggande enligt 29 §
lagen (2007:592) om kassaregister m.m., skall en enhet inom
Skatteverket som medverkar vid brottsutredningar på begäran
ange om det i enhetens verksamhet finns uppgifter som innebär
att ett föreläggande inte får förenas med vite.
Förordning (2007:603) om intern styrning och kontroll 

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning gäller för förvaltningsmyndigheter under
regeringen som har skyldighet att följa
internrevisionsförordningen (2006:1228).

Intern styrning och kontroll

2 § Myndighetsledningen ansvarar för att det finns en 
process för intern styrning och kontroll vid myndigheten som 
fungerar på ett betryggande sätt. Denna process ska 
säkerställa att myndigheten med rimlig säkerhet fullgör sina 
uppgifter, uppnår verksamhetens mål och uppfyller kraven i 
3 § myndighetsförordningen (2007:515).

Processen för intern styrning och kontroll ska även förebygga 
att verksamheten utsätts för korruption, otillbörlig 
påverkan, bedrägeri och andra oegentligheter.

Myndighetsledningen ska säkerställa att det inom myndigheten 
finns en god intern miljö som skapar förutsättningar för en 
väl fungerande process för intern styrning och kontroll. 
Förordning (2018:1343).

Riskanalys

3 § En riskanalys ska göras i syfte att identifiera 
omständigheter som utgör en väsentlig risk för att 
myndigheten inte ska kunna fullgöra sina uppgifter, uppnå 
verksamhetens mål och uppfylla kraven i 3 § 
myndighetsförordningen (2007:515). Förordning (2018:1343).

Åtgärder

4 § Med ledning av riskanalysen ska de åtgärder vidtas som 
är nödvändiga för att myndigheten med rimlig säkerhet ska 
kunna fullgöra sina uppgifter, uppnå verksamhetens mål och 
uppfylla kraven i 3 § myndighetsförordningen (2007:515).
Förordning (2018:1343).

Uppföljning

5 § Den interna styrningen och kontrollen skall systematiskt
och regelbundet följas upp och bedömas.

Vid bedömningen skall iakttagelser som lämnas vid extern
revision och internrevision beaktas.

Dokumentation

6 § Riskanalysen och de åtgärder som vidtas med anledning 
av analysen ska dokumenteras i den utsträckning som är 
nödvändig för myndighetens uppföljning och bedömning av om 
den interna styrningen och kontrollen är betryggande.
Förordning (2018:1343).

Verkställighetsföreskrifter

7 § Ekonomistyrningsverket får meddela de föreskrifter som
behövs för verkställigheten av denna förordning.
Förordning (2007:623) om statligt bidrag för kommunala hyresgarantier

1 § Enligt denna förordning får statligt bidrag ges till en
kommun som enligt 2 kap. 6 § lagen (2009:47) om vissa
kommunala befogenheter ställt säkerhet för att ett avtal om
hyra av bostadslägenhet fullgörs (hyresgaranti).

Bidrag lämnas i mån av tillgång på medel.
Förordning (2010:41).

2 § Som förutsättning för att bidrag skall lämnas gäller att

1. den eller de för vilka hyresgarantierna lämnas har fått en
bostad med hyresrätt som är garanterad med hyresavtal,

2. hyresgarantin omfattar minst sex månadshyror och gäller
under minst två år, och

3. den eller de för vilka hyresgarantierna lämnas bedöms ha
ekonomiska förutsättningar att utan försörjningsstöd enligt
socialtjänstlagen (2001:453) fullgöra hyresbetalningar.

3 § Bidrag lämnas med 5 000 kr per lämnad hyresgaranti.

4 § En ansökan om bidrag lämnas in till Boverket. Boverket
prövar ärenden om bidrag och sköter utbetalningen av bidragen.
Förordning (2012:549).

5 § Boverket får meddela föreskrifter om verkställighet av
denna förordning. Förordning (2012:549).

6 § Boverkets beslut enligt denna förordning får inte
överklagas. Förordning (2012:549).

Övergångsbestämmelser

2007:623

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 2007. Bidrag
enligt förordningen lämnas dock för tid från och med den 1 juli
2007.
Förordning (2007:624) om statliga ersättningsgarantier för bostäder

Inledande bestämmelser

1 § Boverket får lämna statlig kreditgaranti
(ersättningsgaranti) till kreditinstitut enligt denna
förordning.

Ersättningsgarantin får bara ersätta sådan kreditgaranti som
är utfärdad av Statens bostadskreditnämnd med stöd av den
upphävda förordningen (1991:1924) om statlig kreditgaranti för
bostäder och som fortfarande gäller. Förordning (2012:550).

2 § Har upphävts genom förordning (2011:242).

Omfattning och villkor

3 § En utfärdad kreditgaranti får ersättas med en
ersättningsgaranti på högst samma belopp. Förordning (2008:21).

4 § En ersättningsgaranti får beviljas längre garantitid än den
kreditgaranti som den ersätter endast i den utsträckning andra
kreditgarantier avvecklas eller minskas.

Garantitiden får uppgå till högst tio år längre tid än den
kreditgaranti som den ersätter. Förordning (2008:21).

5 § För ersättningsgaranti tillämpas följande bestämmelser i
förordningen (2004:105) om statlig kreditgaranti för lån för
bostadsbyggande m.m.:

7 § om ersättning till kreditinstitutet,

9 § om eftergift, och

10 och 11 §§ med övriga bestämmelser. Förordning (2011:242).

Avgift m.m.

6 § För garantier utfärdade före den 1 januari 1997 får
Boverket ta ut en del av avgiften för ersättningsgarantin och
kostnader som kan uppstå för skador och infriande av
ersättningsgarantier från anslagsmedel inbetalda till
garantireserven för äldre garantier. Förordning (2012:550).

7 § För ersättningsgarantier enligt denna förordning gäller i
övrigt vad som föreskrivs om kreditgarantier i förordningen
(2011:211) om utlåning och garantier. Förordning (2011:242).
Förordning (2007:630) om tävling med hästdjur

Godkännande och återkallelse av godkännande

1 § Statens jordbruksverk beslutar om godkännande och
återkallande av godkännande enligt 5 § andra och tredje
styckena lagen (2007:629) om tävling med hästdjur.

Informationsskyldighet

1 a § Jordbruksverket får meddela föreskrifter om skyldighet
för en organisation som anordnar en hästtävling att lämna
information till verket om sådana tävlingar eller evenemang
som avses i 4 § första stycket lagen (2007:629) om tävling med
hästdjur. Förordning (2011:1493).

2 § En organisation som godkänts enligt 5 § andra stycket lagen
(2007:629) om tävling med hästdjur är skyldig att lämna
information till Jordbruksverket i fråga om villkoren för
fördelning av avsatta medel från prissumman eller annan vinst
vid en hästtävling.

Tillsyn

3 § Jordbruksverket utövar tillsynen över efterlevnaden av
lagen (2007:629) om tävling med hästdjur.

Avgifter

4 § Jordbruksverket får meddela föreskrifter om att avgifter
får tas ut i ärenden enligt 5 § andra stycket lagen (2007:629)
om tävling med hästdjur.

Verkställighetsföreskrifter

5 § Jordbruksverket meddelar närmare föreskrifter om
tillämpningen av bestämmelserna i 5 § lagen (2007:629) om
tävling med hästdjur.

Överklagande

6 § Bestämmelser om överklagande finns i 11 § lagen (2007:629)
om tävling med hästdjur.
Förordning (2007:640) om återetableringsstöd för vissa  utlänningar 

1 § Migrationsverket får efter ansökan besluta om statligt
bidrag (återetableringsstöd) till en utlänning, om

1. utlänningen har fått avslag på en ansökan om
uppehållstillstånd enligt 5 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716)
eller motsvarande äldre bestämmelser,

2. utlänningen avser att självmant återvända till ett land
eller en del av ett land som på grund av svåra motsättningar
har mycket begränsade förutsättningar för återetablering av
återvändande, och

3. det framstår som sannolikt att utlänningen kommer att tas
emot i det land han eller hon avser att återvända till.

Med avslag enligt första stycket 1 jämställs avskrivning efter
det att utlänningen har återkallat sin ansökan om
uppehållstillstånd. Förordning (2007:1295).

2 § Återetableringsstöd får lämnas endast om ansökan har getts
in i nära anslutning till att ansökan om uppehållstillstånd
avslagits.

Migrationsverket får medge undantag från första stycket om det
bedöms vara nödvändigt för att uppfylla en internationell
överenskommelse som Sverige har ingått eller om det bedöms vara
av särskild betydelse för arbetet med att främja ett självmant
återvändande. Förordning (2007:1295).

3 § Återetableringsstöd får ges även till make eller sambo som
följer med till det land dit utlänningen avser att återvända.
Återetableringsstöd får också ges till utlänningens medföljande
barn som inte har fyllt 18 år. Om det finns särskilda skäl får
återetableringsstöd därutöver ges till annan medföljande
anhörig som lever i hushållsgemenskap med utlänningen i
Sverige.

4 § Återetableringsstöd får inte ges till den som är svensk
medborgare och inte heller till den som tidigare fått sådant
stöd.

5 § Återetableringsstöd lämnas i mån av tillgång på medel.

6 § Återetableringsstöd får betalas ut med 20 000 kronor för
den som har fyllt 18 år och med 10 000 kronor för den som inte
har fyllt 18 år, dock med högst 50 000 kronor per familj.
Återetableringsstödet skall betalas ut i samband med
återvändandet.

7 § Migrationsverket får besluta att återkräva
återetableringsstöd helt eller delvis, om mottagaren inte
återvänder självmant eller efter återvändandet reser in
olagligt i Sverige. Detsamma gäller om mottagaren genom
oriktiga uppgifter eller på något annat sätt har förorsakat att
återetableringsstöd felaktigt har lämnats eller har lämnats med
för högt belopp.

8 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.
Förordning (2007:652) med instruktion för Finanspolitiska rådet 

Uppgifter

1 § Finanspolitiska rådet har till uppgift att sköta
administrativa och handläggande uppgifter åt ett särskilt råd
som skall finnas vid myndigheten.

Myndighetens ledning

2 § Kanslichefen är chef för Finanspolitiska rådet.

Verksförordningens tillämpning

3 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på myndigheten:

3 § om myndighetens ledning,

6-8 §§ om myndighetschefens ansvar och uppgifter,

18 § om myndighetens organisation,

21 § om ärendenas handläggning,

29 § om inhämtande av uppgifter m.m.,

31 § om myndighetens beslut,

32 § om anställningar m.m. och

35 § om överklagande.

Det särskilda rådet

Sammansättning

4 § Rådet skall bestå av högst åtta ledamöter. En av
ledamöterna är ordförande och en är vice ordförande.

Uppgifter

5 § Rådet skall följa upp och bedöma måluppfyllelsen i
finanspolitiken och i den ekonomiska politik som regering och
riksdag beslutar om och därmed bidra till en ökad öppenhet och
tydlighet kring den ekonomiska politikens syften och
effektivitet.

6 § Rådet skall, med utgångspunkt i den ekonomiska
vårpropositionen och budgetpropositionen,

1. följa upp om de grundläggande målen för finanspolitiken nås,
vilka inkluderar långsiktigt hållbara offentliga finanser,
överskottsmålet och utgiftstaket, samt hur finanspolitikens
inriktning förhåller sig till dessa mål och till
konjunkturutvecklingen,

2. bedöma om utvecklingen ligger i linje med långsiktigt
uthållig tillväxt samt leder till långsiktigt hållbar
sysselsättning,

3. granska tydligheten i den ekonomiska vårpropositionen och
budgetpropositionen, särskilt med avseende på angivna grunder
för den ekonomiska politiken samt skälen för förslag till
åtgärder,

4. granska och bedöma kvaliteten i lämnade prognoser och i de
modeller som ligger till grund för prognoserna.

7 § Rådet skall vidare verka för en ökad offentlig diskussion i
samhället om den ekonomiska politiken.

Beslutförhet

8 § Rådet är beslutfört när minst sex av ledamöterna, bland dem
ordförande eller vice ordförande, är närvarande.

Förordnande

9 § Ordföranden, vice ordföranden och andra ledamöter utses av
regeringen efter förslag från rådet. Förordnandena ges för en
bestämd tid.

Rapportering

10 § Det särskilda rådet skall senast den 15 mars varje år
lämna en rapport till Finanspolitiska rådet. I rapporten skall
rådet redovisa de analyser och bedömningar som rådet har gjort.
Eventuellt avvikande meningar bland ledamöterna skall framgå av
rapporten.

Finanspolitiska rådet skall utan dröjsmål lämna det särskilda
rådets rapport med eget yttrande till regeringen.

Överklaganden

11 § Beslut i andra ärenden än anställningsärenden får inte
överklagas.

Övergångsbestämmelser

2007:652

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 2007. Den rapport
som avses i 10 § skall under 2008 lämnas senast den 1 maj.
Förordning (2007:656) om exportkreditgaranti 

Förutsättningar för beviljande av exportkreditgaranti

1 § I syfte att främja svensk export av varor och tjänster samt
det svenska näringslivets internationalisering och
konkurrenskraft får Exportkreditnämnden utfärda statsgaranti
(exportkreditgaranti) för täckning av förlust i anslutning till
exportaffärer om det föreligger ett betydande svenskt intresse.

Ett svenskt intresse föreligger om den verksamhet som skall
garanteras bedöms vara av svenskt samhällsintresse eller på
annat sätt till gagn för den ekonomiska utvecklingen i Sverige.

2 § Exportkreditgaranti får beviljas för täckning av förlust i
verksamhet som avser export eller indirekt avser export vilken
genomförs av svenskt företag, av företag med säte utomlands i
vilket det finns ett betydande svenskt intresse eller av
företag som köper varor och tjänster från Sverige.

3 § Exportkreditgaranti skall beviljas i överensstämmelse med
Sveriges internationella åtaganden om statsstödd
exportfinansiering.

4 § Exportkreditgaranti får beviljas som ett komplement till
utbudet av garantier på den privata marknaden och normalt inte
omfatta sådana förluster mot vilka skydd kan erhållas genom
sedvanlig transport-, brand- eller stöldförsäkring eller på
annat liknande sätt.

5 § Exportkreditgarantier får endast beviljas för transaktioner
vars utformning inte strider mot lag eller andra författningar.

6 § Har upphävts genom förordning (2011:302).

7 § Exportkreditgaranti får avse endast sådan förlust som är
föranledd av

1. att köpare, låntagare eller annan gäldenär inte har
fullgjort sina förpliktelser mot garantitagaren,

2. att en myndighet i utlandet har infört moratorium eller
opåräknat hindrat eller fördröjt export, import eller
överföring av betalning eller vidtagit annan liknande åtgärd,

3. att en myndighet i utlandet har beslutat om beslag eller
liknande åtgärd,

4. krig, inre oroligheter, naturkatastrof eller annan
extraordinär händelse i utlandet,

5. annan händelse som bedömts vara väsentlig inom ramen för
återförsäkringsavtal, eller

6. annan jämförbar händelse.

8 § Exportkreditgaranti får inte avse sådan förlust enligt 7 §
som garantitagaren själv har föranlett eller medverkat till.

Om rätten till ersättning på grund av en exportkreditgaranti
som har beviljats överlåts till någon som säkerhet vid
finansiering av den export som omfattas av
exportkreditgarantin, får exportkreditgarantin avse varje
utebliven betalning från köparens sida.

Premier m.m.

9 § Har upphävts genom förordning (2011:302).

Exportkreditnämnden

10 § Ärenden enligt denna förordning prövas av
Exportkreditnämnden. Om ett ärende är av större vikt, får
nämnden med eget yttrande överlämna ärendet till regeringens
prövning.

11 § Exportkreditnämnden beslutar i vilken valuta
exportkreditgarantin skall lämnas.

12 § Beslut av Exportkreditnämnden enligt denna förordning får
inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

2011:302

Denna förordning träder i kraft den 1 maj 2011 i fråga om 6 §
och i övrigt den 1 januari 2012.
Statens bostadskreditnämnds föreskrifter (2007:659) om statligt bidrag för kommunala hyresgarantier 

Statens bostadskreditnämnd (BKN) föreskriver med stöd av 3 §
förordningen (2007:623) om statligt bidrag för kommunala
hyresgarantier följande.

1 § Ansökningar om bidrag för tecknade hyresgarantier skall
lämnas till BKN enligt dessa föreskrifter.

2 § Ansökningar om preliminär årlig tilldelning av bidrag för
hyresgarantier skall inges årligen till BKN senast den 10
december och avse tiden från 1 december till och med 30
november påföljande år.

3 § Ansökan om bidrag för utfärdade hyresgarantier skall lämnas
på av BKN fastställt formulär och innehålla de uppgifter som
anges i formuläret. Ansökan skall inges senast den 10 mars, 10
juni, 10 september och 10 december.
Tillkännagivande (2007:679) av uppgift om Riksbankens referensränta

Riksbanken ger till känna att Riksbankens referensränta för
perioden den 1 juli-31 december 2007 är 3,5 procent.
Förordning (2007:699) om prisbasbelopp och förhöjt prisbasbelopp  för år 2008 

Regeringen fastställer prisbasbeloppet och det förhöjda
prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän
försäkring till 41 000 kronor respektive 41 800 kronor för år
2008.
Förordning (2007:701) om allmänna vattentjänster

1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 

- 23 § lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster i fråga om 
2 §,

- 8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om 3 och 4 §§.
Förordning (2023:195).

2 § Kommunen får meddela ytterligare föreskrifter om
användningen av allmänna va-anläggningar.

3 § Havs- och vattenmyndigheten ska ge tillsynsvägledning till 
länsstyrelsen i frågor om tillämpningen av 6 § lagen 
(2006:412) om allmänna vattentjänster.
Förordning (2023:195).

4 § Länsstyrelsen ska på begäran lämna den information som 
Havs- och vattenmyndigheten behöver för sin 
tillsynsvägledning. Förordning (2023:195).
Förordning (2007:703) om tillämpning i fråga om Iran av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner

Genomförande av sanktioner

1 § Lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner 
ska tillämpas i fråga om Iran i enlighet med rådets beslut 
2010/413/GUSP av den 26 juli 2010 om restriktiva åtgärder 
mot Iran och om upphävande av gemensam ståndpunkt 
2007/140/GUSP. Förordning (2011:173).
Förordning (2007:721) med bemyndigande för Finansinspektionen   att meddela föreskrifter om försäkringstekniska grunder 

1 § Finansinspektionen får meddela föreskrifter om
försäkringstekniska grunder för beräkning av kapitalvärde
enligt 3 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse
m.m.

Övergångsbestämmelser

2007:721

Denna förordning träder i kraft den 1 november 2007. Genom
förordningen upphävs Kungl. Maj:ts beslut den 15 december 1967
om bemyndigande för Försäkringsinspektionen att fastställa
försäkringstekniska grunder.
Lag (2007:73) om tingsrätts behörighet i vissa fall

1 § När det av lag eller någon annan författning följer 
att behörig domstol är tingsrätten i den ort där en juridisk 
person eller dess styrelse har sitt säte gäller, om kommunen 
där sätet finns ingår i mer än en domkrets, att den tingsrätt 
inom vars domkrets den juridiska personen har sin postadress 
ska vara behörig.

Saknar den juridiska personen postadress inom någon av de 
domkretsar som kommunen ingår i, ska i stället den tingsrätt 
inom vars domkrets kommunens fullmäktige regelmässigt 
sammanträder vara behörig. Lag (2018:420).

2 § Om den juridiska personen är registrerad i
handelsregistret, aktiebolagsregistret eller ett liknande
offentligt register, skall den juridiska personen anses ha den
postadress som är antecknad i det registret.
Förordning (2007:737) om uppräkningsfaktorer vid beräkning av  preliminära kommunalskattemedel för 2008 

Regeringen föreskriver att följande uppräkningsfaktorer ska
användas vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel för
2008 enligt 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om
kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.

Inkomstår	Uppräkningsfaktor

2007		1,055

2008		1,061
Förordning (2007:748) om utredningar för att förebygga vissa skador och dödsfall

Utredningsmyndighet

1 § Utredningar enligt lagen (2007:606) om utredningar 
för att förebygga vissa skador och dödsfall bedrivs av 
Socialstyrelsen (utredningsmyndigheten). 
Förordning (2018:1378).

Utredningarnas bedrivande

2 § Utredningsmyndigheten ska samråda med

1. berörd förundersökningsledare eller åklagare,
tillsynsmyndighet och den som väckt enskilt åtal eller talan
om enskilt anspråk med anledning av brott för att säkerställa
att utredningen genomförs på ett sådant sätt att den inte
medför men för en brottsutredning, en rättegång eller ett
ärende om tillsyn, och

2. Polismyndigheten och åklagare för att klarlägga om ett
dödsfall som inträffat utomlands kommer att utredas.
Förordning (2014:1297).

3 § Utredningsmyndigheten får begära att 
Regeringskansliet (Utrikesdepartementet) lämnar hjälp med att 
skaffa upplysningar som är av betydelse för en utredning 
enligt lagen (2007:606) om utredningar för att förebygga 
vissa skador och dödsfall.

Redogörelser för uppgifter som har hämtats in från personer 
som vistas utomlands och för andra åtgärder som har vidtagits 
med anledning av utredningsmyndighetens begäran ska snarast 
sändas till utredningsmyndigheten. Förordning (2018:1378).

4 § En utredning ska handläggas skyndsamt. En utredning som har
avslutats får återupptas, om det kommer fram nya omständigheter
som kan antas ha betydelse för utredningsresultatet.

Rapport om utredningsverksamheten

5 § Utredningsmyndigheten ska vartannat år färdigställa en
rapport om utredningsverksamheten. Rapporten ska överlämnas
till regeringen senast den 31 januari året efter
färdigställandet och myndigheten ska även på annat sätt
offentliggöra rapporten.

6 § Rapporten ska innehålla

1. en redogörelse för verksamhetens omfattning, 

2. de slutsatser som utredningsverksamheten gett upphov till, 

3. uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits av en 
statlig förvaltningsmyndighet som genomfört tillsyn eller 
intern tillsyn av verksamhet som berörs av en utredning, 
samt

4. eventuella förslag till ytterligare åtgärder som har som 
mål att förebygga att barn far illa eller att vuxna utsätts 
för våld eller andra övergrepp av närstående eller tidigare 
närstående personer. 

Rapporten ska utformas på ett sådant sätt att den inte ger 
upphov till förmodan om skuld eller ansvar i samband med en 
händelse som utretts och inte heller till att personer som 
förekommer i utredningsmaterialet kan identifieras. 
Förordning (2018:1378).


Övergångsbestämmelser

2007:748

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2008.

2. Den första rapporten enligt 5 § ska överlämnas till 
regeringen senast den 31 januari 2010. I stället för senast 
den 31 januari 2021 ska dock rapporten överlämnas senast den 
31 januari 2022 och därefter vartannat år.
Förordning (2020:722).
Förordning (2007:753) om utbildning på forskarnivå för lärare 

Tillämpningsområde

1 § I denna förordning finns det bestämmelser om utbildning på
forskarnivå som anordnas med särskilda medel och som syftar
till att erbjuda lärare möjlighet att delta i utbildning på
forskarnivå, så att de inom en tid av högst två år och sex
månader ska kunna uppnå licentiatexamen.

2 § Utbildningen ska ges för att bidra till att bygga upp
skolans och läraryrkets kunskapsbas och öka antalet
forskarutbildade lärare i skolan och ska avse sådana ämnen som
medför en förstärkning av lärarens kunskaper och kompetens så
att elevers måluppfyllelse därigenom ökar.

3 § Med skolhuvudman avses i denna förordning den som är
huvudman

1. inom det offentliga skolväsendet,

2. för enskild verksamhet som avses i 2 b kap. 6 § skollagen
(1985:1100) eller en fristående skola som avses i 9 kap. 2, 8
eller 8 b § skollagen,

3. för en riksinternatskola som avses i 10 kap. 1 § skollagen,
eller

4. för en svensk utlandsskola som avses i 9 § förordningen
(1994:519) om bidrag till utbildning av utlandssvenska barn och
ungdomar.

Var utbildningen anordnas

4 § Utbildningen ska anordnas vid de universitet och högskolor
som regeringen beslutar.

Tillämpliga bestämmelser

5 § Högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen
(1993:100) ska tillämpas på utbildningen, om inte något annat
följer av denna förordning.

Behörighet

6 § För behörighet till utbildning gäller, utöver de krav på
grundläggande behörighet till utbildning på forskarnivå enligt
7 kap. 39 § högskoleförordningen (1993:100) och den särskilda
behörighet som fakultetsnämnden kan ha föreskrivit, att en
sökande ska vara anställd hos skolhuvudman som lärare tills
vidare eller för en begränsad tid och ha en sådan behörighet
som anges i 2 kap. 4 § första stycket skollagen (1985:1100).

Fakultetsnämnden får för en enskild sökande medge undantag från
behörighetskraven enligt första stycket, om det finns särskilda
skäl.

Antagning

7 § Frågor om antagning avgörs av universitetet eller
högskolan.

Utbildningens genomförande

8 § Utbildningarna ska anordnas i en omfattning som motsvarar
minst 80 procent av studier på heltid.

Den sammanlagda utbildningstiden får inte vara längre än vad
som motsvarar utbildning på forskarnivå på heltid under två år.

Redovisning av studier

9 § Förordningen (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid
universitet och högskolor ska tillämpas på utbildningen.