Förordning (2003:1179) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder

Allmänna bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om tillämpning av
lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en
europeisk arresteringsorder.

2 § De termer och uttryck som används i denna förordning har
samma betydelse som i lagen (2003:1156) om överlämnande från
Sverige enligt en europeisk arresteringsorder.
Förordning (2015:111).

Utredningen i ett ärende om överlämnande från Sverige

3 § Om en arresteringsorder har skickats till en åklagare som
inte är behörig att handlägga ärendet, skall arresteringsordern
lämnas över till en behörig åklagare. Den behöriga åklagaren
skall underrätta den utfärdande myndigheten om åtgärden.

4 § Den eftersökte ska underrättas om innehållet i 
arresteringsordern så snart som möjligt efter att han eller 
hon har anträffats. Samtidigt ska han eller hon få skriftlig 
information om sin möjlighet att lämna sådant samtycke som 
avses i 4 kap. 9 § lagen (2003:1156) om överlämnande från 
Sverige enligt en europeisk arresteringsorder, och om 
innebörden av ett sådant samtycke. 

Den eftersökte ska vid samma tillfälle underrättas om att han 
eller hon har rätt att utse en försvarare eller ett biträde i 
den medlemsstat som har utfärdat arresteringsordern. Om den 
eftersökte vill utöva denna rätt ska åklagaren omedelbart 
underrätta den utfärdande myndigheten om det.

Om arresteringsordern avser verkställighet av en 
frihetsberövande påföljd som har dömts ut efter en 
förhandling där den eftersökte inte var personligen 
närvarande och han eller hon begär att få en kopia av domen, 
ska åklagaren snarast underrätta den utfärdande myndigheten 
om begäran, om den utfärdande myndigheten i intyget har 
bekräftat att villkoren i artikel 4a.1 d i rambeslutet är 
uppfyllda. Domen ska överlämnas till den eftersökte så snart 
den inkommit från den utfärdande myndigheten. 
Förordning (2016:934).

5 § Om överlämnande begärs för en gärning på
tryckfrihetsförordningens eller yttrandefrihetsgrundlagens
områden, skall åklagaren samråda med och vid behov inhämta
yttrande från Justitiekanslern.

5 a § Om en förundersökning har inletts eller ett åtal har 
väckts i Sverige för den gärning som den europeiska 
arresteringsordern avser, ska åklagaren rådgöra med 
förundersökningsledaren eller den åklagare som har väckt åtal 
om var lagföringen bäst sker. Förordning (2024:50).

Begäran om verkställighet i Sverige av en frihetsberövande
påföljd

6 § Om förutsättningar finns för att verkställa en 
frihetsberövande påföljd i Sverige enligt 2 kap. 6 § lagen 
(2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk 
arresteringsorder, ska åklagaren, eller på uppdrag av 
åklagaren en polisman som biträder vid utredningen, fråga den 
eftersökte om han eller hon begär att påföljden ska 
verkställas i Sverige. 

Den eftersökte ska upplysas om innebörden av att påföljden 
verkställs i Sverige. 

En begäran om att påföljden ska verkställas i Sverige ska 
lämnas skriftligen enligt ett formulär som fastställs av 
Åklagarmyndigheten. Förordning (2024:50).

7 § Om den eftersökte begär att påföljden ska verkställas i 
Sverige, ska åklagaren omedelbart underrätta den utfärdande 
myndigheten om den eftersöktes begäran. 

Åklagaren ska underrätta Kriminalvården om den eftersöktes 
begäran att påföljden ska verkställas i Sverige och om andra 
förhållanden som har betydelse för beslutet om verkställighet 
här.

Om rätten med stöd av 2 kap. 6 § lagen (2003:1156) om 
överlämnande från Sverige enligt en europeisk 
arresteringsorder har beslutat att den frihetsberövande 
påföljd som avses i arresteringsordern ska verkställas i 
Sverige, ska åklagaren omedelbart underrätta Kriminalvården.

I 3 kap. 19 § förordningen (2015:109) om erkännande och 
verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska 
unionen finns bestämmelser om Kriminalvårdens skyldighet att 
underrätta den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten.
Förordning (2024:50).

8 § Om förutsättningar finns för att verkställa en 
frihetsberövande påföljd i Sverige enligt 2 kap. 7 § lagen 
(2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk 
arresteringsorder, ska åklagaren, eller på uppdrag av 
åklagaren en polisman som biträder vid utredningen, fråga den 
eftersökte om han eller hon begär att en frihetsberövande 
påföljd som kan komma att dömas ut i den utfärdande 
medlemsstaten efter det att den eftersökte har överlämnats för 
lagföring, ska verkställas i Sverige. Bestämmelserna i 6 § 
andra och tredje styckena ska då tillämpas.
Förordning (2024:50).

9 § Har upphävts genom förordning (2015:111).

Samtycke och medgivande

10 § Samtycke och medgivande som avses i 4 kap. 9 § lagen
(2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk
arresteringsorder lämnas till åklagaren. Återkallelse av lämnat
samtycke eller medgivande lämnas till åklagare eller till en
polisman.

Samtycket och medgivandet samt återkallelse av sådant samtycke
eller medgivande ska antecknas på ett formulär som fastställs
av riksåklagaren. Formuläret för samtycke och medgivande ska om
möjligt vara skrivet på det språk som normalt används av den
eftersökte. Om ett annat språk används ska det antecknas på
handlingen vilka åtgärder som har vidtagits för att kontrollera
att den eftersökte har förstått innebörden av samtycket och
medgivandet.

Åklagaren ska i samband med att ett beslut om överlämnande
verkställs underrätta den utfärdande myndigheten om att den som
överlämnas har lämnat ett sådant samtycke och medgivande som
avses i första stycket. Förordning (2012:571).

11 § Har upphävts genom förordning (2012:571).

Underrättelse när tidsfristerna överskrids

12 § Åklagaren ska underrätta den utfärdande myndigheten om
frågan om överlämnande inte har avgjorts genom ett
lagakraftvunnet beslut inom

1. sextio dagar från det att den eftersökte gripits, eller, när
något gripande i ärendet inte har skett, sextio dagar från det
att den eftersökte har underrättats om innehållet i
arresteringsordern, eller

2. tio dagar från det att den eftersökte har lämnat samtycke
till överlämnande.

Om frågan om överlämnande inte senast trettio dagar från en av
de tidpunkter som avses i första stycket är avgjord genom ett
beslut som har vunnit laga kraft mot den eftersökte, ska
åklagaren underrätta den utfärdande myndigheten om det.
Förordning (2012:571).

Underrättelse vid överlämnande på villkor om återförande

13 § Om ett överlämnande beviljas med ett sådant villkor om 
återförande som avses i 2 kap. 7 § lagen (2003:1156) om 
överlämnande från Sverige enligt en europeisk 
arresteringsorder, ska åklagaren underrätta den utfärdande 
myndigheten om att myndigheten ska kontakta Kriminalvården om 
när återförandet kan äga rum. Förordning (2024:50).

14 § Om ett överlämnande beviljas med ett sådant villkor om 
återförande som avses i 2 kap. 7 § lagen (2003:1156) om 
överlämnande från Sverige enligt en europeisk 
arresteringsorder, ska domstolen sedan beslutet om 
överlämnande fått laga kraft sända en kopia av beslutet till 
Kriminalvården. Förordning (2024:50).

15 § Har upphävts genom förordning (2024:50).

Underrättelse vid avslag med hänvisning till Europakonventionen

16 § Om en begäran om överlämnande har avslagits med stöd av 2
kap. 4 § 2 lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige
enligt en europeisk arresteringsorder, skall domstolen sedan
beslutet om överlämnande vunnit laga kraft sända en kopia av
beslutet till Regeringskansliet (Justitiedepartementet).

Förklaring om att avstå från överklagande

16 a § I fråga om information om och dokumentation av en sådan 
förklaring som avses i 6 kap. 4 § lagen (2003:1156) om 
överlämnande från Sverige enligt en europeisk 
arresteringsorder ska 11-13 §§ strafftidsförordningen 
(2019:95) tillämpas.

När Kriminalvården eller Polismyndigheten har tagit emot en 
sådan förklaring, ska myndigheten omedelbart underrätta 
åklagaren. Förordning (2019:103).

Underrättelse om ett beslut i fråga om överlämnande

17 § När frågan om överlämnande är avgjord genom ett beslut
som har vunnit laga kraft mot den eftersökte, ska åklagaren
omedelbart underrätta Polismyndigheten och den utfärdande
myndigheten om beslutet. Om beslutet innebär att överlämnande
beviljas, ska det av underrättelsen framgå när beslutet
senast ska verkställas.

Åklagaren ska så snart som möjligt sända en kopia av beslutet
till den utfärdande myndigheten. Förordning (2014:1165).

Verkställighet av ett beslut om överlämnande

18 § Åklagaren ansvarar för att ett beslut om överlämnande
verkställs inom rätt tid.

19 § Åklagaren och Polismyndigheten ska utbyta information
i den utsträckning det behövs för att ett beslut om
överlämnande ska kunna verkställas.

Polismyndigheten ska underrätta åklagaren när beslutet har
verkställts.

Polismyndigheten ska omedelbart underrätta åklagaren om den
som ska överlämnas inte hämtas inom rätt tid.
Förordning (2014:1165).

20 § Åklagaren skall underrätta den utfärdande myndigheten om
frihetsberövanden som har ägt rum i Sverige med anledning av en
begäran om överlämnande.

Underrättelse vid uppskjutet överlämnande

21 § Har verkställigheten av ett beslut om överlämnande
skjutits upp med stöd av 6 kap. 1 § andra stycket 1 lagen
(2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk
arresteringsorder för att den som skall överlämnas avtjänar en
frihetsberövande påföljd, skall den myndighet som ansvarar för
verkställigheten av påföljden underrätta åklagaren i god tid
innan frigivning sker.

Underrättelse vid villkorat överlämnande från Sverige

22 § Om ett överlämnande sker på villkor om återförande enligt 
6 kap. 1 § tredje stycket lagen (2003:1156) om överlämnande 
från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder, ska 
åklagaren underrätta den utfärdande myndigheten om att 
myndigheten ska kontakta åklagaren om när återförandet kan äga 
rum. 

Om den överlämnade personen återförs för att avtjäna en 
frihetsberövande påföljd i Sverige ska åklagaren underrätta 
den ansvariga myndigheten i Sverige. Förordning (2024:50).

23 § Har upphävts genom förordning (2015:111).

24 § Har upphävts genom förordning (2015:111).

25 § Har upphävts genom förordning (2024:50).

Utvidgat överlämnande och vidareöverlämnande

26 § Bestämmelserna i denna förordning gäller i tillämpliga
delar i ärenden om utvidgat överlämnande och vidareöverlämnande
enligt 6 kap. 8 § lagen (2003:1156) om överlämnande från
Sverige enligt en europeisk arresteringsorder.

I fråga om vidareöverlämnande från Sverige av någon som har
överlämnats hit tillämpas 16 och 17 §§ förordningen (2003:1178)
om överlämnande till Sverige enligt en europeisk
arresteringsorder.


Övergångsbestämmelser

2003:1179

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2004.
Förordningen skall dock inte tillämpas i förhållande till en
medlemsstat i Europeiska unionen som när ärendet inleds inte
har genomfört rambeslutet om en europeisk arresteringsorder och
överlämnande mellan medlemsstaterna.

2012:571

1. Denna förordning träder i kraft den 16 oktober 2012.

2. Äldre bestämmelser gäller för ärenden som har inletts före
ikraftträdandet.

2015:111

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2015.

2. Äldre bestämmelser gäller för ärenden som inletts före
ikraftträdandet.

3. Äldre bestämmelser tillämpas vid handläggningen av ett
ärende i förhållande till en medlemsstat inom Europeiska
unionen som när ärendet inleds inte har genomfört rådets
rambeslut 2008/909/RIF av den 27 november 2008 om tillämpning
av principen om ömsesidigt erkännande på brottmålsdomar
avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i
syfte att verkställa dessa inom Europeiska unionen.

4. Äldre bestämmelser tillämpas i förhållande till en
medlemsstat inom Europeiska unionen som avgett en förklaring
enligt artikel 28.2 i rambeslut 2008/909/RIF av den 27
november 2008 om tillämpning av principen om ömsesidigt
erkännande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra
frihetsberövande åtgärder i syfte att verkställa dessa inom
Europeiska unionen om att i förhållande till en dom som fått
laga kraft före ett visst datum ska rambeslutet inte
tillämpas.

2024:50

1. Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2024.

2. Äldre bestämmelser gäller för ärenden som har inletts före 
ikraftträdandet.