Förordning (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning

Allmän bestämmelse

1 § Statistiska centralbyrån ska varje utjämningsår beräkna

1. skatteutjämningsunderlag, standardkostnad och
strukturkostnad enligt 3 § lagen (2004:773) om
kommunalekonomisk utjämning,

2. inkomstutjämningsbidrag enligt 5 § lagen om
kommunalekonomisk utjämning,

3. inkomstutjämningsavgift enligt 6 § lagen om
kommunalekonomisk utjämning,

4. kostnadsutjämningsbidrag enligt 9 § lagen om
kommunalekonomisk utjämning,

5. kostnadsutjämningsavgift enligt 10 § lagen om
kommunalekonomisk utjämning,

6. strukturbidrag enligt 11 och 12 §§ lagen om
kommunalekonomisk utjämning,

7. införandebidrag enligt 13 § lagen om kommunalekonomisk
utjämning,

8. regleringsbidrag enligt 15 § lagen om kommunalekonomisk
utjämning, och

9. regleringsavgift enligt 16 § lagen om kommunalekonomisk
utjämning. Förordning (2013:976).

Inkomstutjämning

2 § Vid beräkning av inkomstutjämningsbidrag för kommuner och 
för regioner ska följande länsvisa skattesatser tillämpas:

Län	                Kommuner	Region

Stockholms	        19,05	        10,03

Uppsala	                19,14	        9,94

Södermanlands	        19,87	        9,21

Östergötlands	        18,93	        10,15

Jönköpings	        19,14	        9,94

Kronobergs	        19,77	        9,31

Kalmar	                20,36	        8,72

Blekinge	        19,11	        9,97

Skåne	                19,70	        9,38

Hallands	        19,28	        9,80

Västra Götalands        19,41	        9,67

Värmlands	        19,97	        9,11

Örebro	                19,00	        10,08

Västmanlands	        20,19	        8,89

Dalarnas	        19,51	        9,57

Gävleborgs	        19,31	        9,77

Västernorrlands	        21,04	        8,04

Jämtlands	        20,17	        8,91

Västerbottens	        20,55	        8,53

Norrbottens	        20,45	        8,63

För en kommun som inte ingår i en region är skattesatsen 
19,60 procent vid beräkning av inkomstutjämningsbidrag för 
kommuner.

För en kommun som inte ingår i en region är skattesatsen 
9,48 procent vid beräkning av inkomstutjämningsbidrag för 
regioner. Förordning (2023:683).

3 § Vid beräkning av inkomstutjämningsavgifter för kommuner 
och för regioner ska följande länsvisa skattesatser tillämpas:

Län                     Kommuner	Region

Stockholms	        16,98	        9,51

Uppsala	                17,07	        9,42

Södermanlands	        17,80	        8,69

Östergötlands	        16,86	        9,63

Jönköpings	        17,07	        9,42

Kronobergs	        17,70	        8,79

Kalmar	                18,29	        8,20

Blekinge	        17,04	        9,45

Skåne	                17,63	        8,86

Hallands	        17,21	        9,28

Västra Götalands	17,34	        9,15

Värmlands	        17,90	        8,59

Örebro	                16,93	        9,56

Västmanlands	        18,12	        8,37

Dalarnas	        17,44	        9,05

Gävleborgs	        17,24	        9,25

Västernorrlands	        18,97	        7,52

Jämtlands	        18,10	        8,39

Västerbottens	        18,48	        8,01

Norrbottens	        18,38	        8,11

För en kommun som inte ingår i en region är skattesatsen 
17,54 procent vid beräkning av inkomstutjämningsavgift för 
kommuner.

För en kommun som inte ingår i en region är skattesatsen 
8,95 procent vid beräkning av inkomstutjämningsavgift för 
regioner. Förordning (2023:683).

3 a § Har upphävts genom förordning (2015:1011).

4 § Inkomstutjämningsbidrag och inkomstutjämningsavgift ska 
anges i kronor per invånare i kommunen respektive regionen och 
avrundas till närmaste hela krontal. Förordning (2019:797).

Kostnadsutjämning

Standardkostnad

5 § Standardkostnaden ska beräknas utifrån 
befolkningsuppgifter per den 31 december två år före 
utjämningsåret, anges i kronor per invånare och avrundas till 
närmaste hela krontal. Standardkostnaden ska, utom i fråga om 
16 § 1 och 2 och 25 a §, beräknas i utjämningsårets prisnivå 
utifrån utvecklingen av konsumentprisindex med fast ränta.
Förordning (2019:797).

Förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet

Standardkostnad för förskola, fritidshem och annan pedagogisk 
verksamhet

6 § En kommuns standardkostnad för förskola, fritidshem och 
sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen 
(2010:800) ska beräknas genom att summera 

1. åldersersättningar för barn i åldern 1-5 år respektive 6-12 
år, 

2. tillägg eller avdrag för skillnader i behov av förskola för 
barn i åldern 1-5 år,

3. tillägg eller avdrag för skillnader i behov av fritidshem 
för barn i åldern 6-12 år,

4. tillägg eller avdrag för socioekonomiska skillnader för 
barn i åldern  1-5 år,

5. tillägg eller avdrag för gles bebyggelse, 

6. tillägg eller avdrag för lönekostnadsskillnader i förskola, 
fritidshem och annan pedagogisk verksamhet, och

7. tillägg eller avdrag för förändringar av antalet barn i 
åldern 1-5 år. Förordning (2019:797).

Åldersersättningar för barn i åldern 1-5 år respektive 6-12 år

6 a § Åldersersättningarna enligt 6 § 1 ska beräknas enligt 
följande. Andelen barn i respektive åldersgrupp i kommunen 
multipliceras med den beräknade genomsnittskostnaden per barn 
i respektive åldersgrupp i landet.

Den beräknade genomsnittskostnaden per barn i respektive 
åldersgrupp beräknas utifrån de genomsnittliga 
standardkostnaderna för förskola och pedagogisk omsorg 
respektive för fritidshem och pedagogisk omsorg per invånare, 
som anges i bilagan till denna förordning. 
Förordning (2019:797).

Behov av förskola 

6 b § Tillägg eller avdrag enligt 6 § 2 ska beräknas enligt 
följande. Åldersersättningen enligt 6 § 1 för barn i åldern 
1-5 år multipliceras med ett index för behov av förskola. 
Därefter minskas produkten med åldersersättningen för barn i 
åldern 1-5 år. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag från tillägget eller avdraget, som 
beräknas så att summan av samtliga avdrag motsvarar summan av 
tilläggen.

Index för behov av förskola anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Behov av fritidshem 

6 c § Tillägg eller avdrag enligt 6 § 3 ska beräknas enligt 
följande. Åldersersättningen enligt 6 § 1 för barn i åldern 6-
12 år multipliceras med ett index för behov av fritidshem. 
Därefter minskas produkten med åldersersättningen för barn i 
åldern 6-12 år. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag från tillägget eller avdraget, som 
beräknas så att summan av samtliga avdrag motsvarar summan av 
tilläggen.

Index för behov av fritidshem anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Socioekonomiska skillnader för barn i åldern 1-5 år

6 d § Tillägg eller avdrag enligt 6 § 4 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att ett socioekonomiskt index 
multipliceras med fem procent av åldersersättningen enligt 6 § 
1 för barn i åldern 1-5 år. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen 
motsvarar summan av tilläggen.

Beräkningen av det socioekonomiska indexet framgår av bilagan 
till denna förordning. Förordning (2019:797).

Gles bebyggelse

6 e § Tillägg eller avdrag enligt 6 § 5 ska beräknas enligt 
följande. Ett glesbygdsindex för förskola multipliceras med 
åldersersättningen enligt 6 § 1 för barn i åldern 1-5 år. 
Produkten minskas sedan med åldersersättningen för barn i 
åldern 1-5 år. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag från tillägget eller avdraget, som 
beräknas så att summan av samtliga avdrag motsvarar summan av 
tilläggen.

Glesbygdsindex för förskola anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Lönekostnadsskillnader i förskola, fritidshem och annan 
pedagogisk verksamhet

6 f § Tillägg eller avdrag enligt 6 § 6 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att den del av kommunens 
löneindex som överstiger 100 multipliceras med den justerade 
lönekostnaden dividerad med 100. Samtliga kommuner får 
därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan 
av avdragen motsvarar summan av tilläggen.

Den justerade lönekostnaden beräknas som summan av 6 § 1-5 
multiplicerad med lönekostnadsandelen för förskola, fritidshem 
och annan pedagogisk verksamhet. 

Löneindex och lönekostnadsandel för förskola, fritidshem och 
annan pedagogisk verksamhet anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Förändringar av antalet barn i åldern 1-5 år

6 g § Tillägg eller avdrag enligt 6 § 7 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas så att den del av ökningen av 
antalet barn i åldern 1-5 år i kommunen under en femårsperiod 
som överstiger ökningen i landet under samma period med två 
procentenheter multipliceras med ett ersättningsbelopp som 
uppgår till 13 000 kronor per barn i 2016 års prisnivå. 
Motsvarande gäller om antalet barn i åldern 1-5 år i kommunen 
minskat samtidigt som antalet barn i åldersgruppen minskat i 
landet under samma period. Om antalet barn i åldern 1-5 år i 
en kommun minskat när antalet barn i samma åldersgrupp ökat i 
landet eller ökat när antalet barn i åldersgruppen minskat i 
landet, ska den del av minskningen eller ökningen i kommunen 
som överstiger två procentenheter multipliceras med 
ersättningsbeloppet. Ersättningsbeloppet räknas varje år upp 
med utvecklingen av konsumentprisindex med fast ränta till två 
år före utjämningsåret. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen 
motsvarar summan av tilläggen.

Förändringen under en femårsperiod beräknas som skillnaden 
mellan antalet barn i åldern 1-5 år i kommunen den 31 december 
sju år före utjämningsåret och antalet barn i åldern 1-5 år i 
kommunen den 31 december två år före utjämningsåret.
Förordning (2019:797).

Förskoleklass och grundskola

Standardkostnad för förskoleklass och grundskola

7 § En kommuns standardkostnad för förskoleklass och 
grundskola ska beräknas genom att summera 

1. åldersersättning, 

2. tillägg eller avdrag för modersmålsundervisning och 
undervisning i svenska som andraspråk,

3. tillägg eller avdrag för merkostnader för små skolor och 
skolskjutsar,

4. tillägg eller avdrag för lönekostnadsskillnader i 
förskoleklass och grundskola, och

5. tillägg eller avdrag för förändringar av antalet barn i 
åldern 6-15 år. Förordning (2019:797).

Åldersersättning för förskoleklass och grundskola

7 a § Åldersersättning enligt 7 § 1 ska beräknas genom att 
andelen barn i åldrarna 6 respektive 7-15 år i kommunen 
multipliceras med den beräknade genomsnittskostnaden per barn 
i respektive åldersgrupp i landet. Därefter summeras dessa 
produkter.

Den beräknade genomsnittskostnaden per barn i respektive 
åldersgrupp beräknas utifrån den genomsnittliga 
standardkostnaden för förskoleklass och grundskola per 
invånare, som anges i bilagan till denna förordning.
Förordning (2019:797).

Modersmålsundervisning och undervisning i svenska som 
andraspråk 

7 b § Tillägg eller avdrag enligt 7 § 2 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att andelen barn i åldern 7-
15 år som är födda utanför Sverige, Norge eller Danmark eller 
vars båda föräldrar är födda utanför dessa länder i kommunen 
multipliceras med en genomsnittlig kostnad per barn i åldern 
7-15 år i landet för modersmålsundervisning och undervisning i 
svenska som andraspråk. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen 
motsvarar summan av tilläggen.

Beräkningen av den genomsnittliga kostnaden för modersmåls-
undervisning och undervisning i svenska som andraspråk per 
barn i åldern 7-15 år framgår av bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Små skolor och skolskjutsar

7 c § Tillägg eller avdrag enligt 7 § 3 ska beräknas enligt 
följande. Ett glesbygdsindex för förskoleklass och grundskola 
multipliceras med åldersersättningen enligt 7 § 1. Produkten 
minskas sedan med åldersersättningen. Samtliga kommuner får 
därefter ett invånarbaserat avdrag från tillägget eller 
avdraget, som beräknas så att summan av samtliga avdrag 
motsvarar summan av tilläggen.

Glesbygdsindex för förskoleklass och grundskola anges i 
bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Lönekostnadsskillnader i förskoleklass och grundskola

7 d § Tillägg och avdrag enligt 7 § 4 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att den del av löneindexet 
som överstiger 100 multipliceras med den justerade 
lönekostnaden dividerad med 100. Samtliga kommuner får 
därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan 
av avdragen motsvarar summan av tilläggen.

Den justerade lönekostnaden beräknas som summan av 7 § 1-3, 
multiplicerad med lönekostnadsandelen för förskoleklass och 
grundskola.

Löneindex och lönekostnadsandel för förskoleklass och 
grundskola anges i bilagan till denna förordning.
Förordning (2019:797).

Förändringar av antalet barn i åldern 6-15 år

7 e § Tillägg eller avdrag enligt 7 § 5 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas så att den del av ökningen av 
antalet barn i åldern 6-15 år i en kommun som under en 
femårsperiod överstiger ökningen i landet under samma period 
med två procentenheter multipliceras med ett ersättningsbelopp 
som uppgår till 15 600 kronor per barn i 2016 års prisnivå. 
Motsvarande gäller om antalet barn i åldern 6-15 år i kommunen 
minskat samtidigt som antalet barn i åldersgruppen minskat i 
landet under samma period. Om antalet barn i åldern 6-15 år i 
en kommun minskat när antalet barn i samma åldersgrupp ökat i 
landet eller ökat när antalet barn i åldersgruppen minskat i 
landet, ska den del av minskningen eller ökningen i kommunen 
som överstiger två procentenheter multipliceras med 
ersättningsbeloppet. Ersättningsbeloppet räknas varje år upp 
med utvecklingen av konsumentprisindex med fast ränta till två 
år före utjämningsåret. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen 
motsvarar summan av tilläggen. 

Förändringen under en femårsperiod beräknas som skillnaden 
mellan antalet barn i åldern 6-15 år i kommunen den 
31 december sju år före utjämningsåret och antalet barn i 
åldern 6-15 år i kommunen den 31 december två år före 
utjämningsåret. Förordning (2019:797).

Gymnasieskola

Standardkostnad för gymnasieskola

8 § En kommuns standardkostnad för gymnasieskola ska beräknas 
genom att summera 

1. åldersersättning, 

2. tillägg eller avdrag för resor, inackordering och små 
gymnasieskolor,

3. tillägg eller avdrag för programval,

4. tillägg eller avdrag för lönekostnadsskillnader i 
gymnasieskola, och

5. tillägg eller avdrag för förändringar av antalet ungdomar i 
åldern 16-18 år.

Åldersersättning för gymnasieskola

8 a § Åldersersättningen enligt 8 § 1 ska beräknas genom att 
andelen ungdomar i åldern 16-18 år i kommunen multipliceras 
med den beräknade genomsnittskostnaden per ungdom i 
åldersgruppen i landet. 

Den beräknade genomsnittskostnaden per ungdom beräknas utifrån 
den genomsnittliga standardkostnaden för gymnasieskola per 
invånare, som anges i bilagan till denna förordning. 
Förordning (2019:797).

Merkostnader för resor, inackordering och små gymnasieskolor

8 b § Tillägg eller avdrag enligt 8 § 2 ska beräknas enligt 
följande. Ett glesbygdsindex för gymnasieskola multipliceras 
med åldersersättningen enligt 8 § 1. Produkten minskas sedan 
med åldersersättningen. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag från tillägget eller avdraget, som 
beräknas så att summan av samtliga avdrag motsvarar summan av 
tilläggen.

Glesbygdsindex för gymnasieskola anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Programval

8 c § Tillägg eller avdrag enligt 8 § 3 ska beräknas som ett 
genomsnitt av kommunens programvalsfaktor två respektive tre 
år före utjämningsåret. 

Hur programvalsfaktorn beräknas framgår av bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Lönekostnadsskillnader i gymnasieskola

8 d § Tillägg eller avdrag enligt 8 § 4 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att den del av löneindexet 
som överstiger 100 multipliceras med den justerade 
lönekostnaden dividerad med 100. Samtliga kommuner får 
därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan 
av avdragen motsvarar summan av tilläggen.

Den justerade lönekostnaden beräknas som summan av 8 § 1-3, 
multiplicerad med lönekostnadsandelen för gymnasieskola. 

Löneindex och lönekostnadsandel för gymnasieskola anges i 
bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Förändringar av antalet ungdomar i åldern 16-18 år

8 e § Tillägg eller avdrag enligt 8 § 5 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att den del av ökningen av 
antalet ungdomar i åldern 16-18 år i en kommun under en 
femårsperiod som överstiger ökningen i landet under samma 
period med två procentenheter multipliceras med ett er-
sättningsbelopp som uppgår till 15 600 kronor per ungdom i 
2016 års prisnivå. Motsvarande gäller om antalet ungdomar i 
åldern 16-18 år i kommunen minskat samtidigt som antalet 
ungdomar i åldersgruppen minskat i landet under samma period. 
Om antalet ungdomar i åldern 16-18 år i en kommun minskat när 
antalet ungdomar i samma åldersgrupp ökat i landet eller ökat 
när antalet ungdomar i åldersgruppen minskat i landet, ska den 
del av minskningen eller ökningen i kommunen som överstiger 
två procentenheter multipliceras med ersättningsbeloppet. 
Ersättningsbeloppet räknas varje år upp med utvecklingen av 
konsumentprisindex med fast ränta till två år före 
utjämningsåret. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan av avdragen 
motsvarar summan av tilläggen.

Förändringen under en femårsperiod beräknas som skillnaden 
mellan antalet ungdomar i åldern 16-18 år i kommunen den 
31 december sju år före utjämningsåret och antalet ungdomar i 
åldern 16-18 år i kommunen den 31 december två år före 
utjämningsåret. Förordning (2019:797).

Individ- och familjeomsorg

Standardkostnad för individ- och familjeomsorg

9 § En kommuns standardkostnad för individ- och familjeomsorg 
ska beräknas genom att ett modellberäknat värde multipliceras 
med en korrigeringsfaktor. Därefter ska tillägg eller avdrag 
göras för lönekostnadsskillnader.

För att få fram det modellberäknade värdet ska följande 
variabler användas:

- andelen barn och ungdomar i åldern 0-19 år som lever i 
hushåll med låg inkomststandard justerad för inkomster från 
ekonomiskt bistånd i kommunen, 

- andelen lågutbildade personer födda i Sverige i åldern 20-
40 år i kommunen, 

- roten ur tätortsbefolkningen i kommunen, 

- andelen av befolkningen boende i flerfamiljshus byggda 1965-
1975 i kommunen, 

- ohälsotal i kommunen, och 

- en variabel för justering av inkomsteffekt som beror på 
gränspendling till Norge och Danmark i kommunen. 

Korrigeringsfaktorn ska bestämmas så att det modellberäknade 
värdet, som vägts med befolkningen den 31 december två år före 
utjämningsåret, överensstämmer med den genomsnittliga 
standardkostnaden för individ- och familjeomsorg.

Den genomsnittliga standardkostnaden för individ- och 
familjeomsorg samt hur det modellberäknade värdet och 
korrigeringsfaktorn närmare beräknas framgår av bilagan till 
denna förordning. Förordning (2019:797).

Lönekostnadsskillnader i individ- och familjeomsorg

9 a § Tillägg eller avdrag för lönekostnadsskillnader enligt 
9 § första stycket ska beräknas enligt följande. Tillägg 
beräknas genom att den del av löneindexet som överstiger 100 
multipliceras med den justerade lönekostnaden dividerad med 
100. Samtliga kommuner får därefter ett invånarbaserat avdrag, 
som beräknas så att summan av avdragen motsvarar summan av 
tilläggen.

Den justerade lönekostnaden beräknas som produkten av det 
modellberäknade värdet, korrigeringsfaktorn och 
lönekostnadsandelen för individ- och familjeomsorg. 

Löneindex och lönekostnadsandel för individ- och familjeomsorg 
anges i bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Kommunal vuxenutbildning

Standardkostnad för kommunal vuxenutbildning

10 § En kommuns standardkostnad för kommunal vuxenutbildning 
ska beräknas genom att summera 

1. kostnad för behov av vuxenutbildning på grundläggande nivå,

2. kostnad för behov av vuxenutbildning på gymnasial nivå,

3. kostnad för behov av svenska för invandrare, och 

4. tillägg eller avdrag för sysselsättning.
Förordning (2019:797).

Kostnader för behov av vuxenutbildning på grundläggande nivå

11 § Kostnaden enligt 10 § 1 ska beräknas genom att antalet 
personer i åldern 20-56 år utan grundläggande utbildningsnivå 
i kommunen multipliceras med den genomsnittliga kostnaden per 
person i denna målgrupp i landet och divideras med 
befolkningen i kommunen den 31 december två år före 
utjämningsåret.

Den genomsnittliga kostnaden per person i målgruppen beräknas 
utifrån den genomsnittliga standardkostnaden för 
vuxenutbildning på grundläggande nivå per invånare, som anges 
i bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Kostnader för behov av vuxenutbildning på gymnasial nivå

12 § Kostnaden enligt 10 § 2 ska beräknas genom att antalet 
personer i åldern 20-56 år utan gymnasial utbildningsnivå i 
kommunen multipliceras med den genomsnittliga kostnaden per 
person i denna målgrupp i landet och divideras med 
befolkningen i kommunen den 31 december två år före 
utjämningsåret.

Den genomsnittliga kostnaden per person i målgruppen beräknas 
utifrån den genomsnittliga standardkostnaden för 
vuxenutbildning på gymnasial nivå per invånare, som anges i 
bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Kostnader för behov av svenska för invandrare

13 § Kostnaden enligt 10 § 3 ska beräknas genom att antalet 
personer i åldern 20-64 år som haft uppehållstillstånd i 
mindre än fem år i kommunen, med undantag för de första två 
åren efter mottagandet i en kommun för personer som omfattas 
av förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser 
för vissa utlänningar, multipliceras med den genomsnittliga 
kostnaden per person i denna målgrupp och divideras med 
befolkningen i kommunen den 31 december två år före 
utjämningsåret.

Den genomsnittliga kostnaden per person i målgruppen beräknas 
utifrån den genomsnittliga standardkostnaden för svenska för 
invandrare per invånare, som anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Sysselsättning

13 a § Tillägg eller avdrag enligt 10 § 4 ska beräknas enligt 
följande. Summan av 10 § 1-3 multipliceras med kvoten av 
andelen personer som förvärvsarbetar eller bedriver 
eftergymnasiala studier i landet i åldern 20-64 år och samma 
andel i kommunen. Produkten minskas sedan med summan av 10 § 
1-3. Därefter får samtliga kommuner ett invånarbaserat avdrag 
till tillägget eller avdraget, som beräknas så att summan av 
samtliga avdrag motsvarar summan av tilläggen.
Förordning (2019:797).

Äldreomsorg

Standardkostnad för äldreomsorg

14 § En kommuns standardkostnad för äldreomsorg ska beräknas 
genom att summera

1. korrigerad åldersersättning,

2. tillägg eller avdrag för skillnader i dödlighet,

3. tillägg eller avdrag för personer födda utanför Norden,

4. tillägg eller avdrag för institutionsboende i glesbygd, 

5. tillägg eller avdrag för hemtjänst i glesbygd, och 

6. tillägg eller avdrag för lönekostnadsskillnader i 
äldreomsorg. Förordning (2019:797).

Korrigerad åldersersättning

14 a § Den korrigerade åldersersättningen enligt 14 § 1 ska 
beräknas enligt följande. Andelen sammanboende respektive 
ensamboende personer i kommunen i åldersgrupperna 65-79, 80-89 
samt 90 år eller äldre multipliceras med en genomsnittlig 
kostnad per person för respektive åldersgrupp. Därefter 
summeras produkterna för respektive åldersgrupp till en 
åldersersättning som multipliceras med en korrigeringsfaktor.

Korrigeringsfaktorn ska bestämmas så att åldersersättningen, 
som vägts med befolkningen den 31 december två år före 
utjämningsåret, överensstämmer med den genomsnittliga 
standardkostnaden för äldreomsorg.

Den genomsnittliga kostnaden per person för respektive 
åldersgrupp, den genomsnittliga standardkostnaden för 
äldreomsorg samt hur korrigeringsfaktorn närmare beräknas 
framgår av bilagan till denna förordning.
Förordning (2019:797).

Skillnader i dödlighet

14 b § Tillägg eller avdrag enligt 14 § 2 ska beräknas utifrån 
skillnaden mellan faktiskt och förväntat antal avlidna 
personer i kommunen under en femårsperiod och den korrigerade 
åldersersättningen enligt 14 § 1 per person i åldern 65 år och 
äldre i kommunen. Samtliga kommuner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag från tillägget eller avdraget, som 
beräknas så att summan av samtliga avdrag motsvarar summan av 
tilläggen.

Hur tillägg och avdrag för skillnader i dödlighet närmare 
beräknas framgår av bilagan till denna förordning. 
Förordning (2019:797).

Personer födda utanför Norden

14 c § Tillägg eller avdrag enligt 14 § 3 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att varje kommun får ett 
tillägg med fem procent av genomsnittskostnaden per person i 
åldern 65 år eller äldre för andelen personer i åldersgruppen 
i kommunen som är födda utanför Norden. Samtliga kommuner får 
därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan 
av avdragen motsvarar summan av tilläggen.

Genomsnittskostnaden per person i åldersgruppen beräknas 
utifrån den genomsnittliga standardkostnaden för äldreomsorg 
per invånare, som anges i bilagan till denna förordning.
Förordning (2019:797).

Institutionsboende i glesbygd

14 d § Tillägg eller avdrag enligt 14 § 4 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas för de kommuner som har en 
glesbygdsfaktor som är lägre än 0,8. Glesbygdsfaktorn baseras 
på tätortsgrad och antalet invånare per kvadratkilometer. 
Samtliga kommuner får därefter ett invånarbaserat avdrag, som 
beräknas så att summan av avdragen motsvarar summan av 
tilläggen.

Hur beräkningarna görs framgår av bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Hemtjänst i glesbygd

14 e § Tillägg eller avdrag enligt 14 § 5 ska beräknas enligt 
följande. Ett glesbygdsindex multipliceras med den korrigerade 
åldersersättningen enligt 14 § 1. Därefter minskas produkten 
med den korrigerade åldersersättningen. Samtliga kommuner får 
därefter ett invånarbaserat avdrag från tillägget eller 
avdraget, som beräknas så att summan av samtliga avdrag 
motsvarar summan av tilläggen.

Glesbygdsindex för äldreomsorg anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Lönekostnadsskillnader i äldreomsorg

14 f § Tillägg eller avdrag enligt 14 § 6 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att den del av löneindexet 
som överstiger 100 multipliceras med den justerade 
lönekostnaden dividerad med 100. Samtliga kommuner får 
därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan 
av avdragen motsvarar summan av tilläggen.

Den justerade lönekostnaden beräknas som summan av 14 § 1-5 
multiplicerad med lönekostnadsandelen för äldreomsorg.

Löneindex och lönekostnadsandel för äldreomsorg anges i 
bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Infrastruktur och skydd

15 § En kommuns standardkostnad för infrastruktur och skydd 
ska beräknas genom att summera  

1. klimattillägg för gator och vägar,

2. ortstillägg för gator och vägar, och

3. tillägg för räddningstjänst.

Ortstillägg, klimattillägg och tillägg för räddningstjänst 
anges i bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Verksamhetsövergripande kostnader

Standardkostnad för verksamhetsövergripande kostnader

16 § En kommuns standardkostnad för verksamhetsövergripande 
kostnader ska beräknas genom att summera 

1. tillägg för befolkningsminskning,

2. tillägg för eftersläpning av intäkter,

3. tillägg eller avdrag för uppvärmning,

4. tillägg eller avdrag för byggnation, och 

5. tillägg för administration.
Förordning (2019:797).

Befolkningsminskning

17 § Tillägg enligt 16 § 1 ska beräknas så att den del av 
befolkningsminskningen i kommunen, räknat i antal personer 
under en tioårsperiod, som överstiger två procentenheter 
multipliceras med ett ersättningsbelopp som uppgår till 
200 kronor per invånare.

Befolkningsminskning under en tioårsperiod ska beräknas som 
skillnaden mellan befolkningen i kommunen den 31 december tolv 
år före utjämningsåret och befolkningen i kommunen den 
31 december två år före utjämningsåret. Förordning (2019:797).

Eftersläpning av intäkter

18 § Tillägg enligt 16 § 2 ska beräknas för kommuner som under 
en fyraårsperiod haft en befolkningsökning med i genomsnitt 
minst 1,2 procent per år och där antalet invånare från och med 
den 1 november två år före utjämningsåret till och med den 1 
november året före utjämningsåret ökat med minst 1,2 procent.

Befolkningsökningen under en fyraårsperiod ska beräknas som 
skillnaden mellan befolkningen i kommunen den 1 november sex 
år före utjämningsåret och befolkningen i kommunen den 1 
november två år före utjämningsåret.

Hur tillägget närmare beräknas framgår av bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Uppvärmning

19 § Tillägg eller avdrag enligt 16 § 3 ska beräknas enligt 
följande. Ett uppvärmningsindex multipliceras med ett 
ersättningsbelopp som uppgår till 356 kronor i 2016 års 
prisnivå. Produkten minskas sedan med ersättningsbeloppet.

Uppvärmningsindex anges i bilagan till denna förordningen.
Förordning (2019:797).

Byggnation

20 § Tillägg eller avdrag enligt 16 § 4 ska göras enligt 
bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Administration

20 a § Tillägg enligt 16 § 5 ska göras enligt bilagan till 
denna förordning. Förordning (2019:797).

Hälso- och sjukvård

Standardkostnad för hälso- och sjukvård

21 § En regions standardkostnad för hälso- och sjukvård ska 
beräknas genom att summera

1. korrigerad kostnad för befolkningens vårdbehov,

2. tillägg eller avdrag för hälso- och sjukvård i glesbygd,

3. tillägg eller avdrag för bemanning i glesbygd, och

4. tillägg eller avdrag för lönekostnadsskillnader i hälso- 
och sjukvård. Förordning (2019:797).

Korrigerad kostnad för befolkningens vårdbehov

22 § Den korrigerade kostnaden för befolkningens vårdbehov 
enligt 21 § 1 ska beräknas enligt följande. Befolkningen delas 
in i olika grupper enligt bilagan till denna förordning. 
Antalet personer i respektive grupp den 31 december tre år 
före utjämningsåret i varje region multipliceras med den 
genomsnittliga kostnaden för respektive grupp och summeras 
till en genomsnittlig kostnad för befolkningens vårdbehov. 
Summan divideras med antalet invånare i regionen den 
31 december tre år före utjämningsåret och multipliceras 
därefter med en korrigeringsfaktor.

Korrigeringsfaktorn ska bestämmas så att den genomsnittliga 
kostnaden för befolkningens vårdbehov, som vägts med 
befolkningen den 31 december två år före utjämningsåret, 
överensstämmer med den genomsnittliga standardkostnaden för 
hälso- och sjukvård.

Den genomsnittliga standardkostnaden för hälso- och sjukvård 
samt hur korrigeringsfaktorn närmare beräknas framgår av 
bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Hälso- och sjukvård i glesbygd

23 § Tillägg eller avdrag enligt 21 § 2 ska beräknas enligt 
följande. Ett index för vård i glesbygd multipliceras med den 
korrigerade kostnaden för befolkningens vårdbehov enligt 21 § 
1. Därefter minskas produkten med den korrigerade kostnaden 
för befolkningens vårdbehov. Samtliga regioner får därefter 
ett invånarbaserat avdrag från tillägget eller avdraget, som 
beräknas så att summan av samtliga avdrag motsvarar summan av 
tilläggen.

Index för vård i glesbygd anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Bemanning i glesbygd

24 § Tillägg eller avdrag enligt 21 § 3 ska beräknas enligt 
följande. Ett index för bemanning i glesbygd multipliceras med 
summan av den korrigerade kostnaden för befolkningens 
vårdbehov och tillägg eller avdrag för vård i glesbygd. 
Därefter minskas produkten med summan av den korrigerade 
kostnaden för befolkningens vårdbehov och tillägg eller avdrag 
för vård i glesbygd. Samtliga regioner får därefter ett 
invånarbaserat avdrag från tillägget och avdraget, som 
beräknas så att summan av samtliga avdrag motsvarar summan av 
tilläggen. 

Index för bemanning i glesbygd anges i bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Lönekostnadsskillnader i hälso- och sjukvård

25 § Tillägg eller avdrag enligt 21 § 4 ska beräknas enligt 
följande. Tillägg beräknas genom att den del av löneindexet 
som överstiger 100 multipliceras med den justerade 
lönekostnaden dividerad med 100. Samtliga regioner får 
därefter ett invånarbaserat avdrag, som beräknas så att summan 
av avdragen motsvarar summan av tilläggen.

Den justerade lönekostnaden beräknas som summan av 21 § 1-3 
multiplicerad med lönekostnadsandelen för hälso- och sjukvård. 

Löneindex och lönekostnadsandel för hälso- och sjukvård anges 
i bilagan till denna förordning. Förordning (2019:797).

Befolkningsförändringar

Standardkostnad för befolkningsförändringar

25 a § En regions standardkostnad för befolkningsförändringar 
ska beräknas genom att summera tillägg för eftersläpning av 
intäkter och tillägg för befolkningsförändringar.
Förordning (2019:797).

Eftersläpning av intäkter

25 b § Tillägg för eftersläpning av intäkter enligt 25 a § ska 
beräknas för regioner som under en fyraårsperiod haft en 
befolkningsökning med i genomsnitt minst 1,2 procent per år 
och där antalet invånare från och med den 1 november två år 
före utjämningsåret till och med den 1 november året före 
utjämningsåret ökat med minst 1,2 procent.

Befolkningsökning under en fyraårsperiod ska beräknas som 
skillnaden mellan befolkningen i regionen den 1 november sex 
år före utjämningsåret och befolkningen i regionen den 
1 november två år före utjämningsåret. 

Hur tillägget beräknas framgår av bilagan till denna 
förordning. Förordning (2019:797).

Tillägg för befolkningsförändringar

25 c § Tillägg för befolkningsförändringar enligt 25 a § ska 
beräknas genom att den del av en befolkningsökning i regionen, 
räknat i antal personer under en tioårsperiod, som överstiger 
ökningen i landet under samma period med två procentenheter 
multipliceras med ett ersättningsbelopp som uppgår till 100 
kronor per person. Motsvarande gäller om befolkningen i 
regionen minskat samtidigt som befolkningen i landet minskat 
under samma period. Om regionens befolkning minskat när 
befolkningen i landet ökat eller ökat när befolkningen i 
landet minskat, ska den del av minskningen eller ökningen i 
regionen, räknat i antal personer, som överstiger två procent-
enheter multipliceras med ersättningsbeloppet.

Befolkningsförändringarna under en tioårsperiod ska beräknas 
som skillnaden mellan befolkningen i regionen den 31 december 
tolv år före utjämningsåret och befolkningen i regionen två år 
före utjämningsåret. Förordning (2019:797).

Kollektivtrafik

Standardkostnad för kollektivtrafik

26 § Standardkostnaden för kollektivtrafik ska beräknas för 
respektive län enligt följande. Ett modellberäknat värde 
multipliceras med en korrigeringsfaktor. Hälften av 
standardkostnaden tillförs därefter kommunerna i länet i 
enlighet med 26 a § och hälften regionen, med undantag för 
Stockholms län där kommunernas andel är 40 procent och 
regionens andel är 60 procent av standardkostnaden.

För att få fram det modellberäknade värdet ska följande 
variabler användas: 

- antal boende i tätort i länet, 

- andelen personer som arbetspendlar över kommungräns i länet, 
och

- roten ur det genomsnittliga avståndet mellan invånarna i 
länet. 

Korrigeringsfaktorn ska bestämmas så att det modellberäknade 
värdet, som vägts med befolkningen den 31 december två år före 
utjämningsåret, överensstämmer med den genomsnittliga 
standardkostnaden för kollektivtrafik.

Den genomsnittliga standardkostnaden för kollektivtrafik samt 
hur det modellberäknade värdet och korrigeringsfaktorn närmare 
beräknas framgår av bilagan till denna förordning.
Förordning (2019:797).

Fördelning av kommunernas andel av standardkostnaden

26 a § Fördelningen av kommunernas andel av standardkostnaden 
mellan kommunerna i länet ska göras på följande sätt:

1. För kommunerna i Västmanlands län, Västernorrlands län, 
Västerbottens län och Norrbottens län ska andelen beräknas 
genom att använda variablerna det genomsnittliga avståndet 
mellan invånarna, pendlingsavstånd och tätortsbefolkning på 
det sätt som framgår av bilagan till denna förordning.

2. För kommunerna i Stockholms län, Uppsala län, Östergötlands 
län, Jönköpings län, Kronobergs län, Kalmar län, Blekinge län, 
Skåne län, Hallands län, Västra Götalands län, Värmlands län, 
Örebro län, Dalarnas län, Gävleborgs län, Jämtlands län och i 
Gotlands kommun görs fördelningen med lika stora belopp per 
invånare.

3. För kommunerna i Södermanlands län fattar regeringen 
särskilda beslut om varje kommuns andel av de totala 
kostnaderna i länet. Förordning (2019:797).

Beräkningsmetoder och närmare detaljer för kostnadsutjämningen

27 § För beräkningarna gäller i övrigt de beräkningsmetoder och
närmare detaljer som anges i bilagan till denna förordning.

28 § Har upphävts genom förordning (2013:976).

Uppgiftslämnande

29 § Statistiska centralbyrån ska senast den 1 oktober året 
före utjämningsåret lämna uppgifter till varje kommun och 
varje region om preliminära bidrag och avgifter enligt 5, 6 
och 9-16 §§ lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning.
Förordning (2019:797).

30 § Statistiska centralbyrån skall senast den 10 januari varje
år till Skatteverket lämna uppgifter som beräknats enligt denna
förordning.

Verkställighetsföreskrifter

31 § Statistiska centralbyrån får meddela de ytterligare
föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna
förordning.


Övergångsbestämmelser

2004:881

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2005.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1995:1645) om
utjämningsbidrag och utjämningsavgift för kommuner och
landsting samt förordningen (1995:1646) om skattesatser vid
beräkning av utjämningsbidrag och utjämningsavgift för kommuner
och landsting. De upphävda förordningarna gäller dock
fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden
före den 1 januari 2005.

2011:680

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2011.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om underlaget
för beräkningen av åldersersättningen enligt 6 § andra och
fjärde styckena till och med utjämningsåret 2013.

2012:704

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2013.

2. Vid beräkning av en kommuns skattekraft ska 2013 och
tidigare års taxeringar anses som beslut om slutlig skatt
enligt 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244).

2013:976

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om bidrag
och avgifter som avser tiden före ikraftträdandet.


Bilaga 

Beräkningsmetoder och närmare detaljer för kostnadsutjämningen

Generella bestämmelser för kostnadsutjämningen

Uppgifter i beräkningen av kostnadsutjämningen

De uppgifter som används i beräkningen av kostnadsutjämningen 
ska, om inte annat anges i denna bilaga, hämtas från 
Statistiska centralbyråns statistik.

Genomsnittlig standardkostnad

Den för landet genomsnittliga standardkostnaden i kronor per 
invånare före uppräkning till utjämningsårets kostnadsnivå för 
var och en av följande verksamheter är:

Verksamhet	Genomsnittlig standardkostnad

Förskola 	                        7 587

Pedagogisk omsorg               	84

Fritidshem                      	1 706

Förskoleklass                   	805

Grundskola                      	13 094

Gymnasieskola                   	4 622

Individ- och familjeomsorg      	5 235

Vuxenutbildning på grundläggande nivå	138

Vuxenutbildning på gymnasial nivå	276

Svenska för invandrare	                278

Äldreomsorg	                        12 651

Hälso- och sjukvård             	30 094

Kollektivtrafik                 	3 093

Beloppen avser år 2023.

Uppräkning med prisindex

Uppräkning till utjämningsårets prisnivå sker med hjälp av 
utvecklingen av konsumentprisindex med fast ränta. Som 
genomsnittlig procentuell förändring i konsumentprisindex med 
fast ränta för respektive år används för

- 2017: 2,0

- 2018: 2,1

- 2019: 1,7

- 2020: 0,5

- 2021: 2,4

- 2022: 7,7

- 2023: 6,0

- 2024: 1,9

- 2025: 1,7.

Följande verksamheters och kostnadsslags standardkostnad 
räknas upp till utjämningsårets prisnivå med hjälp av 
konsumentprisindex med fast ränta året före utjämningsåret 
samt utjämningsåret: förskola, fritidshem och annan pedagogisk 
verksamhet, förskoleklass och grundskola, gymnasieskola, 
individ- och familjeomsorg, kommunal vuxenutbildning, 
äldreomsorg, hälso- och sjukvård och kollektivtrafik.

Följande verksamheters och kostnadsslags standardkostnad 
räknas upp till utjämningsårets prisnivå med hjälp av 
konsumentprisindex med fast ränta från år 2016 till och med 
utjämningsåret: infrastruktur och skydd samt 
verksamhetsövergripande kostnader med undantag för 16 § 1 
och 2.

Förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet

Index för behov av förskola respektive fritidshem

Index för behov av förskola respektive fritidshem anges under 
rubriken Fasta index för kommuner.

Socioekonomiskt index för barn i åldern 1-5 år

Det socioekonomiska indexet per kommun beräknas som 
genomsnittet av följande kvoter:

1. andelen barn i åldern 1-5 år i kommunen med föräldrar som 
saknar eftergymnasial utbildning, dividerad med medelvärdet 
för motsvarande grupp i landet två år före utjämningsåret,

2. andelen barn i åldern 1-5 år i kommunen som bor i hushåll 
med låg disponibel inkomst, dividerad med medelvärdet för 
motsvarande grupp i landet tre år före utjämningsåret, och

3. andelen barn i åldern 1-5 år i kommunen med minst en 
förälder som har haft uppehållstillstånd i högst fyra år, 
dividerad med medelvärdet för motsvarande grupp i landet två 
år före utjämningsåret.

Med låg disponibel inkomst avses personer som lever i hushåll 
som har en disponibel inkomst per konsumtionsenhet som är 
mindre än 60 procent av medianvärdet för samtliga hushåll, i 
enlighet med Statistiska centralbyråns definition.

Glesbygds- respektive löneindex

Glesbygds- respektive löneindex för förskola anges under 
rubriken Fasta index för kommuner.

Lönekostnadsandel förskola, fritidshem och annan pedagogisk 
verksamhet

Lönekostnadsandelen i förskola, fritidshem och annan 
pedagogisk verksamhet är 0,738.

Förskoleklass och grundskola

Genomsnittlig kostnad för modersmålsundervisning och 
undervisning i svenska som andraspråk

Genomsnittlig kostnad för modersmålsundervisning och 
undervisning i svenska som andraspråk beräknas genom att den 
genomsnittliga lärarlönen i landet per månad i kommunal skola 
för grundskollärare, inklusive lönekostnadspålägg, två år före 
utjämningsåret multipliceras med 12. Produkten multipliceras 
därefter med kvoten av antal lärare (heltid) i landet för 
modersmålsundervisning och svenska som andraspråk under det 
läsår som avser höstterminen två år före utjämningsåret och 
vårterminen ett år före utjämningsåret och antalet elever i 
landet som deltog i modersmålsundervisning eller svenska som 
andraspråk under samma läsår.

Statistik över antal lärare och elever hämtas från Statens 
skolverk.

Lönekostnadspålägget i beräkningen av den genomsnittliga 
kostnaden är 44,53 procent.

Glesbygds- respektive löneindex för förskoleklass och 
grundskola

Glesbygds- respektive löneindex för förskoleklass och 
grundskola anges under rubriken Fasta index för kommuner.

Lönekostnadsandel förskoleklass och grundskola

Lönekostnadsandelen i förskoleklass och grundskola är 0,688.

Programvalsfaktor för gymnasieskola

Programvalsfaktorn för respektive kommun beräknas genom att 
produkten av antalet folkbokförda elever per hemkommun och 
program och landets genomsnittskostnad per program summeras 
med produkten av antalet ungdomar i åldern 16-18 år i kommunen 
som inte är inskrivna i gymnasieskolan och 
genomsnittskostnaden för nationella gymnasieprogram och 
introduktionsprogram. Denna summa ska sedan minskas med ett 
relationstal. 

Relationstalet ska beräknas genom att antalet ungdomar i 
åldern 16-18 år i kommunen multipliceras med gymnasiets 
genomsnittskostnad i landet per ungdom i åldersgruppen. 
Därefter divideras denna produkt med antalet invånare i 
kommunen.

Uppgifter om kostnader för de nationella gymnasieprogrammen 
hämtas från Statens skolverks statistik. Kostnaden för 
introduktionsprogrammen uppgår till 111 523 kronor i 2016 års 
prisnivå och ska räknas upp med den genomsnittliga 
kostnadsutvecklingen för de nationella programmen 
(riksprislistan) till motsvarande år.

Lönekostnadsandel gymnasieskola

Lönekostnadsandelen i gymnasieskola är 0,678. 

Individ- och familjeomsorg

Beräkning av det modellberäknade värdet

Det modellberäknade värdet för individ- och familjeomsorg 
beräknas genom att summera

1. 488,71,

2. 11 523,54 multiplicerat med andelen barn och ungdomar i 
kommunen i åldersgruppen 0-19 år som lever i hushåll med låg 
inkomststandard justerad för inkomster från ekonomiskt 
bistånd,

3. 26 610,39 multiplicerat med andelen lågutbildade personer 
födda i Sverige i åldern 20-40 år i kommunen,

4. 2,60 multiplicerat med roten ur tätortsbefolkningen i 
kommunen,

5. 2 797,15 multiplicerat med andelen av befolkningen i 
kommunen boende i flerfamiljshus byggda 1965-1975,

6. 17,29 multiplicerat med ohälsotalet i kommunen,

7. -495,53 multiplicerat med en variabel för justering av en 
inkomsteffekt av gränspendling i kommunen.

Med låg inkomststandard avses den definition som används av 
Statistiska centralbyrån, där hushållets disponibla inkomst 
sätts i relation till hushållets baskonsumtion, med 
justeringen att inkomster från andra länder exkluderas. 
Uppgiften avser tre år före utjämningsåret.

Med andel lågutbildade personer avses personer som har 
grundskola som högsta avslutade utbildningsnivå.

Med ohälsotal avses genomsnittligt antal dagar med sjukpenning 
eller sjukersättning i åldersgruppen 16-64 år i kommunen. 
Uppgifter om ohälsotal hämtas från Försäkringskassan.

Variabeln roten ur tätortsbefolkningen i kommunen avser 
år 2015 och uppdateras vart femte år.

Variabeln för justering av en inkomsteffekt av gränspendling 
definieras som produkten av andelen av befolkningen i åldern 
16-74 år som gränspendlar till Norge eller Danmark 
multiplicerad med andelen barn och ungdomar i åldern 0-19 år 
som lever i hushåll med låg inkomststandard. Uppgifterna som 
avser andelen i befolkningen som gränspendlar till Danmark är 
från 2015 och motsvarande uppgifter avseende Norge är från 
2014 och dessa uppgifter uppdateras inte.

Beräkning av korrigeringsfaktorn

Korrigeringsfaktorn bestäms så att det genomsnittliga 
modellberäknade värdet överensstämmer med den genomsnittliga 
standardkostnaden för individ- och familjeomsorg enligt 
följande. Det modellberäknade värdet multipliceras med 
befolkningen i kommunen, därefter summeras produkterna för 
samtliga kommuner. Summan divideras därefter med befolkningen 
i landet den 31 december två år före utjämningsåret. Den 
genomsnittliga standardkostnaden för individ- och 
familjeomsorg divideras därefter med denna kvot.

Lönekostnadsandel individ- och familjeomsorg

Lönekostnadsandelen i individ- och familjeomsorg är 0,578.

Äldreomsorg 

Genomsnittliga kostnader per person för äldreomsorg

Sammanboende (65-79 år)			6 948

Sammanboende (80-89 år)			47 954

Sammanboende (90 år eller äldre)	129 050

Ensamboende (65-79 år)			32 678

Ensamboende (80-89 år)			127 094

Ensamboende (90 år eller äldre)		258 543

Beräkning av korrigeringsfaktorn

Korrigeringsfaktorn bestäms så att den genomsnittliga 
åldersersättningen överensstämmer med den genomsnittliga 
standardkostnaden för äldreomsorg enligt följande. Den ålders-
ersättningen multipliceras med befolkningen i kommunen, 
därefter summeras produkterna för samtliga kommuner. Summan 
divideras därefter med befolkningen i landet den 31 december 
två år före utjämningsåret. Den genomsnittliga standard-
kostnaden för äldreomsorg divideras därefter med denna kvot. 

Beräkning av skillnader i dödlighet

Tillägg eller avdrag för skillnader i dödlighet beräknas 
enligt följande. Skillnaden mellan faktiskt antal avlidna och 
förväntat antal avlidna personer i kommunen för perioden sex 
år före utjämningsåret och två år före utjämningsåret 
beräknas. Skillnaden summeras sedan med det faktiska antalet 
invånare 65 år eller äldre i kommunen. Summan multipliceras 
därefter med den korrigerade åldersersättningen omräknad från 
kronor per invånare till kronor per invånare 65 år eller äldre 
och divideras med befolkningen i kommunen den 31 december två 
år före utjämningsåret. Denna kvot minskas med den korrigerade 
åldersersättningen för de kommuner som har fler avlidna 
personer än förväntat. För de kommuner som har färre avlidna 
personer än förväntat minskas den uppkomna skillnaden med 
hälften. 

Med förväntat antal avlidna avses hur många personer som 
skulle avlida per kommun om dödligheten skulle vara lika hög 
per ålder som riksgenomsnittet.

Beräkning tillägg för institutionsboende i glesbygd

Kommunens glesbygdsfaktor beräknas genom att tätortsgraden i 
kvadrat multipliceras med roten ur antalet invånare per 
kvadratkilometer. 

Tillägg för institutionsboende i glesbygd beräknas enligt 
följande. Kommunens glesbygdsfaktor divideras med tio. 
Därefter minskas 0,08 med denna kvot. Differensen 
multipliceras sedan med den korrigerade åldersersättningen. 

Variabeln tätortsgrad i kommunen avser år 2015 och uppdateras 
vart femte år. 

Glesbygdsindex för äldreomsorg

Glesbygdsindex för äldreomsorg anges under rubriken Fasta 
index för kommuner.

Lönekostnadsandel äldreomsorg

Lönekostnadsandelen i äldreomsorg är 0,739.

Infrastruktur och skydd

Klimattillägg

Följande kommuner får ett klimattillägg på 103 kronor per 
invånare: kommunerna i Jämtlands, Västerbottens och 
Norrbottens län.

Följande kommuner får ett klimattillägg på 66 kronor per 
invånare: kommunerna i Värmlands, Dalarnas, Gävleborgs och 
Västernorrlands län samt Tierps, Älvkarleby och Östhammars 
kommuner.

Övriga kommuner får ett klimattillägg på 44 kronor per 
invånare.

Beloppen anges i 2016 års prisnivå. 

Ortstillägg

Om inget annat anges får samtliga kommuner i Värmlands, 
Dalarnas, Gävleborgs, Västernorrlands, Jämtlands, 
Västerbottens och Norrbottens län och följande kommuner ett 
ortstillägg på 65 kronor per invånare: Södertälje, Uppsala, 
Eskilstuna, Linköping, Norrköping, Jönköping, Växjö, Kalmar, 
Karlskrona, Helsingborg, Kristianstad, Lund, Halmstad, Borås, 
Örebro och Västerås.

Följande kommuner får ett ortstillägg på 80 kronor per 
invånare: Botkyrka, Danderyd, Ekerö, Haninge, Huddinge, 
Järfälla, Lidingö, Nacka, Nynäshamn, Salem, Sigtuna, 
Sollentuna, Solna, Sundbyberg, Tyresö, Täby, Upplands Väsby, 
Upplands-Bro, Vallentuna, Vaxholm, Värmdö, Österåker, Håbo, 
Burlöv, Kävlinge, Lomma, Skurup, Staffanstorp, Svedala, 
Trelleborg, Vellinge, Kungsbacka, Ale, Alingsås, Bollebygd, 
Härryda, Kungälv, Lerum, Lilla Edet, Mölndal, Partille, 
Stenungssund och Öckerö. 

Följande kommuner får ett ortstillägg på 128 kronor per 
invånare: Malmö, Karlstad, Falun, Gävle, Sundsvall, 
Örnsköldsvik, Härjedalen, Östersund, Skellefteå, Umeå, Åsele 
och Luleå.

Göteborgs kommun får ett ortstillägg på 193 kronor per 
invånare.

Stockholms kommun får ett ortstillägg på 580 kronor per 
invånare.

Övriga kommuner får inget ortstillägg. 

Beloppen anges i 2016 års prisnivå. 

Räddningstjänst

Följande kommuner får ett tillägg för räddningstjänst på 150 
kronor per invånare: Heby, Boxholm, Valdemarsvik, Ydre, 
Ödeshög, Aneby, Tingsryd, Uppvidinge, Högsby, Hylte, 
Bengtsfors, Dals-Ed, Färgelanda, Svenljunga, Eda, Filipstad, 
Hagfors, Storfors, Sunne, Säffle, Torsby, Laxå, Ljusnarsberg, 
Skinnskatteberg, Leksand, Mora, Orsa, Rättvik, Smedjebacken, 
Ljusdal, Nordanstig, Ockelbo, Ovanåker, Kramfors, Sollefteå, 
Örnsköldsvik, Krokom, Skellefteå, Boden och Kiruna. 

Följande kommuner får ett tillägg för räddningstjänst på 300 
kronor per invånare: Kinda, Årjäng, Hällefors, Malung-Sälen, 
Vansbro, Älvdalen, Ånge, Berg, Bräcke, Strömsund, Åre, 
Bjurholm, Lycksele, Nordmaling, Robertsfors, Vindeln, 
Gällivare, Haparanda, Kalix och Älvsbyn. 

Följande kommuner får ett tillägg för räddningstjänst på 700 
kronor per invånare: Härjedalen, Ragunda, Dorotea, Malå, 
Norsjö, Sorsele, Storuman, Vilhelmina, Åsele, Arjeplog, 
Arvidsjaur, Jokkmokk, Pajala, Överkalix och Övertorneå.

Övriga kommuner får inget tillägg för räddningstjänst. 

Beloppen anges i 2016 års prisnivå. 

Verksamhetsövergripande kostnader 

Eftersläpning av intäkter

Tillägg för eftersläpning av intäkter beräknas som differensen 
mellan kommunens bidrag eller avgift i utjämningssystemet året 
före utjämningsåret och motsvarande bidrag eller avgift där 
inkomstutjämningsbidraget eller inkomstutjämningsavgiften har 
omräknats utifrån en uppräknad folkmängd. Differensen 
divideras med antalet invånare den 31 december två år före 
utjämningsåret.

Den uppräknade folkmängden utgör summan av antalet personer 
som motsvarar den befolkningsökning i kommunen som överskrider 
1,2 procent mellan den 1 november två år före utjämningsåret 
och den 1 november året före utjämningsåret samt kommunens 
folkmängd den 1 november två år före utjämningsåret.

Omräkningen av inkomstutjämningsbidraget eller 
inkomstutjämningsavgiften sker genom att kommunens 
inkomstutjämningsbidrag eller inkomstutjämningsavgift omräknas 
med den uppräknade folkmängden utifrån landets och kommunens 
skatteunderlag som användes vid beräkningen av inkomst-
utjämningen året före utjämningsåret. Summan, i kronor per 
invånare året före utjämningsåret, av bidrag eller avgift i 
kostnadsutjämning, strukturbidrag, införandebidrag och 
regleringspost samt det inkomstutjämningsbidrag eller den 
inkomstutjämningsavgift som omräknats utifrån den uppräknade 
folkmängden multipliceras med den uppräknade folkmängden.

Uppvärmningsindex

Uppvärmningsindex anges under rubriken Fasta index för 
kommuner.

Byggnation

Tillägg eller avdrag för byggnation anges efter kommunens 
länstillhörighet, med undantag för Västra Götalands län.

I Västra Götalands län får kommunerna Härryda, Partille, 
Öckerö, Stenungsund, Tjörn, Ale, Lerum, Lilla Edet, Göteborg, 
Mölndal, Kungälv och Alingsås ett tillägg om 18 kronor per 
invånare. Övriga kommuner i länet får ett avdrag om 79 kronor 
per invånare.

Län				Belopp, kronor per invånare

Stockholms			73

Uppsala				-7

Södermanlands			-7

Östergötlands			-37

Jönköpings			-117

Kronobergs			-117

Kalmar				-117

Gotlands 			-117

Blekinge			-8

Skåne				-8

Hallands			-79

Värmlands			-48

Örebro				-7

Västmanlands			-7

Dalarnas			-48

Gävleborgs			13

Västernorrlands			11

Jämtlands			11

Västerbottens			52

Norrbottens			52

Beloppen anges i 2016 års prisnivå. 

Administration

Följande kommuner får ett tillägg för administrationskostnader 
på 150 kronor per invånare: Boxholm, Vadstena, Valdemarsvik, 
Ödeshög, Aneby, Mullsjö, Torsås, Perstorp, Essunga, 
Färgelanda, Grästorp, Gullspång, Karlsborg, Munkfors, 
Storfors, Laxå, Lekeberg och Norberg.

Följande kommuner får ett tillägg för administrationskostnader 
på 950 kronor per invånare: Kinda, Uppvidinge, Filipstad, 
Hagfors, Torsby, Årjäng, Malung-Sälen, Mora, Rättvik, Ljusdal, 
Nordanstig, Ovanåker, Sollefteå, Ånge, Härjedalen, Krokom, 
Strömsund, Åre, Lycksele, Gällivare, Kalix, Kiruna och 
Älvsbyn.

Följande kommuner får ett tillägg för administrationskostnader 
på 1 900 kronor per invånare: Ydre, Högsby, Dals-Ed, 
Hällefors, Ljusnarsberg, Skinnskatteberg, Orsa, Vansbro, 
Älvdalen, Ockelbo, Berg, Bräcke, Ragunda, Bjurholm, Dorotea, 
Malå, Nordmaling, Norsjö, Robertsfors, Sorsele, Storuman, 
Vilhelmina, Vindeln, Åsele, Arjeplog, Arvidsjaur, Jokkmokk, 
Pajala, Överkalix och Övertorneå.

Övriga kommuner får inget tillägg för 
administrationskostnader. 

Beloppen anges i 2016 års prisnivå. 

Hälso- och sjukvård

Befolkningens indelning i grupper och genomsnittliga kostnader 
för respektive grupp

Uppgifter om genomsnittliga kostnader för befolkningen hämtas 
från Skåne län, Västra Götalands län och Norrbottens län och 
avser år 2016.

Genomsnittlig kostnad för barn och ungdomar

Ålder		Låg disponibel inkomst	Hög disponibel inkomst

0 år		35 029			31 318

1-5 år		12 885			11 144

6-18 		9 731			9 424

Genomsnittlig kostnad för vuxna under 80 år

Ålder	  Låg disponibel inkomst	Hög disponibel inkomst

	  Låg utbild-	Hög utbild-   Låg utbild-   Hög utbild-
	  ning		ning	      ning	    ning

19-49 år  18 079	13 155	      10 750	    9 697

50-69 år  30 922	25 095	      18 657	    16 700

70-79 år  41 479	39 951	      36 448	    34 058

Genomsnittlig kostnad för 80 år eller äldre

Ålder		Ensamboende		Sammanboende

80-90 år	53 830			52 209

90 eller äldre	57 849			62 064

Beräkning av korrigeringsfaktorn

Korrigeringsfaktorn bestäms så att den genomsnittliga 
kostnaden för befolkningens vårdbehov överensstämmer med den 
genomsnittliga standardkostnaden för hälso- och sjukvård 
enligt följande. Kostnaden för befolkningens vårdbehov 
multipliceras med befolkningen i regionen och därefter 
summeras produkterna för samtliga regioner. Summan divideras 
därefter med befolkningen i landet den 31 december två år före 
utjämningsåret. Den genomsnittliga standardkostnaden för 
hälso- och sjukvård divideras därefter med denna kvot. 

Index för vård respektive bemanning i glesbygd

Index för vård i glesbygd respektive för bemanning i glesbygd 
anges under rubriken Fasta index för regioner.

Lönekostnadsandel för regioner

Lönekostnadsandelen i hälso- och sjukvård är 0,706.

Befolkningsförändringar

Eftersläpning av intäkter i region

Tillägg för eftersläpning av intäkter beräknas som differensen 
mellan regionens bidrag eller avgift i utjämningssystemet året 
före utjämningsåret och motsvarande bidrag eller avgift där 
inkomstutjämningsbidraget eller inkomstutjämningsavgiften har 
omräknats utifrån en uppräknad folkmängd. Differensen 
divideras med antalet invånare den 31 december två år före 
utjämningsåret.

Den uppräknade folkmängden utgör summan av antalet personer 
som motsvarar den befolkningsökning i regionen som överskrider 
1,2 procent mellan den 1 november två år före utjämningsåret 
och den 1 november året före utjämningsåret samt regionens 
folkmängd den 1 november två år före utjämningsåret.

Omräkningen av inkomstutjämningsbidraget eller 
inkomstutjämningsavgiften sker genom att regionens 
inkomstutjämningsbidrag eller inkomstutjämningsavgift omräknas 
med den uppräknade folkmängden utifrån landets och regionens 
skatteunderlag som användes vid beräkningen av 
inkomstutjämningen året före utjämningsåret. Summan, i kronor 
per invånare året före utjämningsåret, av bidrag eller avgift 
i kostnadsutjämning, strukturbidrag, införandebidrag och 
regleringspost samt det inkomstutjämningsbidrag eller den 
inkomstutjämningsavgift som omräknats utifrån den uppräknade 
folkmängden multipliceras med den uppräknade folkmängden.

Kollektivtrafik

Beräkning av det modellberäknade värdet

Det modellberäknade värdet per län ska beräknas genom att 
summera

1. 23,10668,

2. 0,0006133 multiplicerat med antalet boende i tätort med mer 
än 11 000 invånare i länet,

3. 28,33119 multiplicerat med andelen personer som 
arbetspendlar över kommungräns i länet, och 

4. 16,09601 multiplicerat med roten ur det genomsnittliga 
avståndet mellan invånarna i länet.

Uppgift om tätortsgrad i beräkningen av antal boende i tätort 
avser år 2015 och uppdateras vart femte år.

Beräkning av korrigeringsfaktorn

Korrigeringsfaktorn bestäms så att det genomsnittliga 
modellberäknade värdet överensstämmer med den genomsnittliga 
standardkostnaden för kollektivtrafik enligt följande. Det 
modellberäknade värdet multipliceras med befolkningen i länet, 
därefter summeras produkterna för samtliga län. Summan 
divideras därefter med befolkningen i landet den 31 december 
två år före utjämningsåret. Den genomsnittliga 
standardkostnaden för kollektivtrafik divideras därefter med 
denna kvot.

Fördelningen av kommunernas andel av standardkostnaden i vissa 
län

Fördelningen av kommunernas andel av standardkostnaden i 
Västmanlands län, Västernorrlands län, Västerbottens län och 
Norrbottens län ska beräknas genom att summera 

1. Ett länsspecifikt värde,

2. - 1 114,609 multiplicerat med den naturliga logaritmen av 
antal boende i tätort med mer än 11 000 invånare i kommunen,

3. 65,1762 multiplicerat med den naturliga logaritmen av antal 
boende i tätort med mer än 11 000 invånare i kommunen i 
kvadrat,

4. 22,12085 multiplicerat med roten ur det genomsnittliga 
avståndet mellan invånarna i kommunen,

5. 0,016393 multiplicerat med pendlingsavstånd i kommunen. 

Summan av 1-5 ska sedan multipliceras med folkmängden i 
kommunen till en kostnad per kommun. Därefter divideras denna 
produkt med summan av kostnaderna för alla kommuner i länet.

Uppgift om tätortsgrad i beräkningen av antal boende i tätort 
avser år 2015 och uppdateras vart femte år.

De länsspecifika värden som ska användas i beräkningen är

Västmanland	4 508,60

Västernorrland	4 575,85

Västerbotten	4 574,97

Norrbotten	4 160,17

Fasta index för kommuner /inte med här - se SFS 2019:797/
Förordning (2024:1070).