PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1994:1406) om fastställande av  omräknade belopp för koldioxidskatt för år 1995 

Regeringen fastställer enligt 2 a § lagen (1990:582) om
koldioxidskatt skatten för bränslen och bränsleblandningar som
avses i 1 § samma lag till följande belopp för år 1995.

--------------------------------------------------------------------
Tulltaxenr 	Bränsle 			Skattebelopp
enligt tull-
taxelagen
(1987:1068)

ur 27.01,
ur 27.02
eller
ur 27.04 	Kolbränslen   			852 kr per ton

ur 27.10
eller
ur 38.14 	Fotogen, motorbrännoljor
		och eldningsoljor samt
		andra oljeprodukter, med
		undantag för smörjoljor
 		och smörjfetter som inte
 		används för energialstring   	980 kr per m/n3/

ur 27.11 	Naturgas   			724 kr per 1 000 m/n3/

ur 27.11
eller
ur 38.23 	Gasol som används för
 		a) drift av motorfordon    	51 öre per liter
 		b) annat ändamål än
 		drift av motorfordon 	     	1 022 kr per ton
----------------------------------------------------------------------

För varuslag som är skattepliktiga enligt 1 § andra stycket lagen
(1990:582) om koldioxidskatt tas skatt ut med 79 öre per liter.
Förordning (1994:1407) om fastställande av  omräknade belopp för bensinskatt för år 1995 

Regeringen fastställer enligt 2 a § lagen (1961:372) om bensinskatt
skatten enligt samma lag för år 1995 till följande belopp:

3 kronor 21 öre per liter för bensin som uppfyller krav för
miljöklass 2,

3 kronor 28 öre per liter för bensin som uppfyller krav för
miljöklass 3,

3 kronor 80 öre per liter för annan bensin,

82 öre per liter för metanol,

82 öre per liter för metanol eller etanol som ingår i en blandning
som avses i 1 § första stycket a eller c lagen (1961:372) om
bensinskatt.
Förordning (1994:1408) om fastställande av omräknade belopp för dieseloljeskatt för år 1995 

Regeringen fastställer enligt 5 a § lagen (1992:1438) om
dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter att
dieseloljeskatten för år 1995 tas ut för oljeprodukter tillhöriga
miljöklass 1 med 863 kronor per kubikmeter, miljöklass 2 med
1 065 kronor per kubikmeter och miljöklass 3 med 1 331 kronor per
kubikmeter.
Förordning (1994:1452) med instruktion  för Lotteriinspektionen 

Uppgifter

1 § Lotteriinspektionen är central förvaltningsmyndighet för frågor
om spel och lotterier.

2 § Inspektionen har de uppgifter som anges i lagen (1982:636)
om anordnande av visst automatspel, lotterilagen (1994:1000)
och kasinolagen (1999:355). Förordning (2004:1068).

3 § Inspektionen skall särskilt

1. svara för en enhetlig tillämpning av lagen (1982:636) om
anordnande av visst automatspel, lotterilagen (1994:1000) och
kasinolagen (1999:355) samt för en ändamålsenlig tillsyn och
kontroll över efterlevnaden av lagstiftningen,

2. följa och underrätta regeringen om utvecklingen på spel- och
lotterimarknaden, nationellt och internationellt,

3. främja allmän kännedom om spel- och lotterilagstiftningen,
och

4. verka för en sund utveckling inom tillsynsområdet.
Förordning (2004:1068).

Myndighetens ledning

4 § Inspektionen leds av en styrelse som ansvarar för verksamheten.

Generaldirektören ansvarar för och leder den löpande
verksamheten enligt styrelsens direktiv och riktlinjer.

Verksförordningens tillämpning

5 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
inspektionen med undantag av 3, 4, 6, 12, 19-25, 32 och 33 §§.

Föreskrifterna i verksförordningen om myndighetens chef skall i
stället avse styrelsen. Förordning (2000:12).

Styrelsen

6 § Styrelsen skall bestå av högst åtta personer,
generaldirektören inräknad. En av ledamöterna är ordförande och
en är vice ordförande. Förordning (2000:12).

Ärendenas handläggning

7 § När ärenden av större vikt handläggs i styrelsen skall om möjligt
samtliga ledamöter vara närvarande.

8 § Om ett ärende är så brådskande att styrelsen inte hinner
sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom
meddelanden mellan ordföranden eller vice ordföranden och minst
så många ledamöter som behövs för beslutförhet.

Om detta förfarande inte kan tillämpas, får ordföranden eller
generaldirektören ensam avgöra ärendet.

Ett sådant beslut skall anmälas vid nästa sammanträde med
styrelsen.

9 § Styrelsen får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna
över till ordföranden, till generaldirektören eller till en annan
tjänsteman hos inspektionen att avgöra ärenden som är av det
slaget att de inte behöver prövas av styrelsen.

10 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt
9 § inte behöver föredras.

Anställning m. m.

11 § Generaldirektören anställs av regeringen för en bestämd tid.

Andra arbetstagare anställs av inspektionen.

12 § Andra styrelseledamöter än generaldirektören utses av
regeringen för en bestämd tid. Regeringen utser en av dessa till
ordförande i styrelsen.

Generaldirektören utser sin ställföreträdare.

13 § Har upphävts genom förordning (2001:1030).

Övergångsbestämmelser

1994:1452

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1995, då
förordningen (1988:1135) med instruktion för Lotterinämnden
skall upphöra att gälla.
Lag (1994:1478) om förverkande av barnpornografi 

En skildring av barn i pornografisk bild skall förklaras
förverkad.

Förverkande får underlåtas om förverkandet är oskäligt.

Första stycket tillämpas inte, om en skildring kan förverkas
enligt bestämmelser i brottsbalken eller i lagen (2000:1253) om
straff för smuggling. Lag (2000:1253).
Förordning (1994:1507) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Vitryssland

1 § Lagen (1994:790) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige
och Vitryssland skall träda i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas
på skatter på inkomst som förvärvas den 1 januari 1995 eller
senare.

Avtalet träder i kraft den 28 december 1994.

2 § Förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Sovjetunionen skall inte längre tillämpas såvitt avser
förhållandet mellan Sverige och Vitryssland.

Övergångsbestämmelser

1994:1507

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1995.

2. Förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Sovjetunionen skall dock tillsammans med lagen
(1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Sovjetunionen, kungörelsen (1971:130) om tillämpning av
protokoll mellan Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig
skattebefrielse för luftfartsföretag och deras anställda samt
kungörelsen (1973:563) om tillämpning av protokoll mellan Sverige
och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
sjöfartsföretag fortfarande tillämpas såvitt avser förhållandet
mellan Sverige och Vitryssland

a) beträffande skatt på inkomst, på inkomst som förvärvas den 31
december 1994 eller tidigare, och

b) beträffande skatt på förmögenhet, på skatt som påförs vid 1995
eller tidigare års taxering.
Tillkännagivande (1994:1516) av staters tillträde till Luganokonventionen 

Den i Lugano den 16 september 1988 antagna konventionen om domstols
behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område
(Luganokonventionen) har för Sveriges del trätt i kraft den 1 januari
1993. Konventionens svenska, engelska och franska texter har
publicerats i Sveriges internationella överenskommelser (SÖ 1992:45).
Samma texter finns intagna som bilaga till lagen (1992:794) med
anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen. Övriga
texter finns tillgängliga hos Utrikesdepartementet.

Konventionen har tillträtts av följande stater.

----------------------------------------------------------------------
Stat  		Dag för 	Reservationer och förklaringar
		konventionens
		ikraftträdande
		i förhållande
		till staten
----------------------------------------------------------------------
Finland		1993-07-01 	--
Frankrike	1992-01-01	I enlighet med artikel Ib i Protokoll
				nr 1 förbehåller sig Frankrike rätten
				att inte erkänna och verkställa domar
				som har meddelats i andra konventions-
				stater om domstolens behörighet i
				ursprungsstaten, i enlighet med
				artikel 16 punkt 1b), uteslutande har
				grundats på svarandens hemvist i
				ursprungsstaten och egendomen är
				belägen i Frankrike.
Italien		1992-12-01	--	
Irland		1993-12-01 	--
Luxemburg	1992-02-01	--
Nederländerna	1992-01-01	--
Norge		1993-05-01	--
Portugal	1992-07-01	--
Schweiz		1992-01-01	I enlighet med artikel Ia i Protokoll nr 1
				förbehåller sig Schweiz rätten att varken
				erkänna eller verkställa i Schweiz en dom
				som har meddelats i en annan konventionsstat,
				om
				a) domstolen i ursprungsstaten har
				uteslutande grundat sin behörighet på
				artikel 5 punkt 1 i konventionen, och
				b) svaranden hade hemvist i Schweiz vid
				tidpunkten för talans väckande; vid
				tillämpningen av denna artikel skall ett
				bolag eller en annan juridisk person anses
				ha hemvist i Schweiz om dess registrerade
				säte är i Schweiz och dess huvudsakliga
				verksamhet drivs där, och
				c) svaranden motsätter sig att domen
				erkänns eller verkställs i Schweiz förutsatt
				att han inte har avstått från förmånen av
				förklaringen som avses i denna artikel.
				Schweiz förbehåller sig i enlighet med
				artikel IV andra stycket i Protokoll nr 1
				rätt att kräva andra förfaranden vid
				översändande mellan tjänstemän av
				handlingar som sänds till eller från
				Schweiz.
Spanien		1994-11-01 	--
Storbritannien	1992-05-01 	--
och Nordirland
Sverige		1993-01-01	Sverige har motsatt sig det förfarande vid
				delgivning som beskrivs i artikel IV andra
				stycket i Protokoll nr 1, varigenom
				handlingar också kan sändas från
				tjänsteman i den stat där handlingen har
				upprättats direkt till tjänsteman i
				den stat där mottagaren befinner sig.

Denna tillkännagivande ersätter tillkännagivandet (1994:91) av
staters tillträde till Luganokonventionen. Det är föranlett av att
Spanien har tillträtt konventionen.
Förordning (1994:1535) om reglemente för Sveriges allmänna hypoteksbank

1 § Sveriges allmänna hypoteksbank skall

1. före den 1 juli 1997 låna upp och till det nybildade
kreditmarknadsbolaget, Landshypotek Aktiebolag, låna ut medel
som bolaget behöver till sin rörelse,

2. förvalta sina fordringar och skulder.

Bankstyrelsens arbetsformer

2 § Bankstyrelsen skall sammanträda när det behövs.

Vid styrelsens sammanträden skall protokoll föras.

3 § En ledamot får inte delta i styrelsens behandling av en fråga om
ledamoten har ett intresse i frågan som kan strida mot bankens.

Firmatecknare

4 § Bankens firma tecknas av minst två personer i förening.
Styrelsen utser firmatecknare.

Årsredovisning

5 § Styrelsen skall senast den 15 mars varje år upprätta en
årsredovisning bestående av resultaträkning, balansräkning och
förvaltningsberättelse för närmast föregående verksamhetsår.
Årsredovisningen skall överlämnas till revisorerna.

Revision

6 § På begäran av en revisor skall styrelsen ställa allt material till
förfogande som behövs för att genomföra revision.

Revisorerna skall årligen senast den 31 mars lämna en
revisionsberättelse med ett utlåtande över styrelsens förvaltning.

Styrelsen skall överlämna årsredovisningen och
revisionsberättelsen till Finansdepartementet.

7 § Finansinspektionen bestämmer arvodet till bankens revisorer
och dessas suppleanter.

Upplåning för Landshypotek AB

8 § Banken skall träffa avtal med Landshypotek AB om
förutsättningarna och villkoren för sin upplåning och
vidareutlåning till bolaget. Banken får inte utan regeringens
medgivande ta upp nya lån med längre löptid än åtta år.

Medelsplacering

9 § Medel som inflyter till banken, och som denna inte omedelbart
använder för att infria sina förbindelser eller för att lämna lån till
Landshypotek AB, skall göras räntebärande genom insättning hos
bank eller genom placering i statsobligationer eller andra
statspapper.

Bankens fonder

10 § Riksgäldskontoret skall utfärda den garantiförbindelse som
enligt 6 § första stycket lagen (1994:759) om Sveriges allmänna
hypoteksbank skall utgöra grundfond för banken.
Garantiförbindelsen ersätter den förbindelse som utfärdats
enligt 27 § lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank
och om landshypoteksföreningar.

Grundfonden skall tills vidare uppgå till noll kronor.

För grundfonden skall banken betala en årlig avgift till
staten. Avgiften skall beräknas på grundfondens storlek den 1
juli och betalas före utgången av juli månad.
Förordning (2007:379).

11 § Behållen årsvinst i banken skall avsättas till en reservfond.

Om banken inte kan upprätthålla det i 7 § lagen (1994:759) om
Sveriges allmänna hypoteksbank föreskrivna förhållandet mellan
bankens låneskuld och fonder, skall banken anmäla detta till
regeringen.
Förordning (1994:1545) med bemyndigande att meddela vissa föreskrifter för verkställighet av lagen (1994:308) om bostadstillägg till pensionärer 

Riksförsäkringsverket får meddela de ytterligare föreskrifter som
behövs för verkställighet av lagen (1994:308) om bostadstillägg till
pensionärer i fråga om

1. ansökningsförfarandet,

2. beräkning av bostadskostnad,

3. beräkning av årsinkomst,

4. beräkning av förmögenhet samt avkastning därav,

5. ändrad folkbokföring,

6. utbetalning av bostadstillägg.
Lag (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m.

1 § I rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992
om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen och
kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om
tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92
om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen och i rådets
förordning (EG) nr 150/2003 av den 21 januari 2003 om
upphävande av importtullar på vissa vapen och militär
utrustning finns föreskrifter om

- gynnsam behandling i tullhänseende,

- varors ursprung,

- tullvärde,

- autonoma undantagsbestämmelser angående nedsättning av eller
befrielse från importtull för vissa varor,

- tullförfaranden med ekonomisk verkan,

- gynnade förfaranden, och

- återbetalning och eftergift av tull.

I denna lag finns vissa kompletterande bestämmelser till de i
första stycket angivna bestämmelserna. Lag (2003:453).

2 § Uttryck som används i denna lag har samma innebörd som i
förordning (EEG) nr 2913/92 och tullagen (2000:1281).
Lag (2000:1295).

3 § Vid kontroll av uppgift som lämnas i ursprungsintyg ägnat
att leda till förmånsbehandling eller i ansökan om sådant intyg
är bestämmelserna i 6 kap. 10, 15, 18 och 25-38 §§ samt 10 kap.
4 § tullagen (2000:1281) tilllämpliga. Lag (2000:1295).

4 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får
meddela föreskrifter om skyldighet för näringsidkare att lämna
uppgift om genomsnittliga priser på importerade varor samt om
importkvantiteter och transportkostnader avseende sådana varor i
samband med bestämmande av tullvärde på vissa lättfördärvliga
varor.

5 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer,
får meddela föreskrifter till utfyllnad av unionsrätten på
områden enligt 1 §. Lag (2010:1020).

Övergångsbestämmelser

1994:1548

1. Denna lag träder i kraft samtidigt med lagen (1994:1500) med
anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

2. Övergångsbestämmelser rörande varors ursprung,
tullförfaranden med ekonomisk verkan samt återbetalning och
eftergift av tull finns i bilaga VI till fördraget den 24 juni 1994 om
Konungariket Norges, Republiken Österrikes, Republiken Finlands
och Konungariket Sveriges anslutning till Europeiska unionen, se
lagen (1994:1500) med anledning av Sveriges anslutning till
Europeiska unionen och SFS 1994:1501.

3. Att lagen (1987:1069) om tullfrihet m. m., i vissa fall fortfarande
skall tillämpas efter ikraftträdandet framgår av punkterna 2 och 3
av övergångsbestämmelserna till lagen (1994:1547) om tullfrihet m. m.

4. Varor som utförts till annat land för reparation eller bearbetning
före ikraftträdandet och som återinförs från tredje land får
deklareras till övergång till fri omsättning med anspråk på
tullättnad i enlighet med tullförfarandet passiv förädling, dock
längst under ett år efter ikraftträdandet.
Lag (1994:1552) om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. 

1 § Denna lag innehåller kompletterande bestämmelser till rådets
förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994 om fastställande
av åtgärder för att förbjuda övergång till fri omsättning, export,
återexport eller införsel under suspensivt arrangemang av förfalskade
varor eller piratkopior, nedan kallad EG-förordningen. Lag (1995:763).

2 § Tullverket är behörig myndighet enligt artikel 3 i
EG-förordningen. Tullverket skall, om det behövs, samråda
med andra myndigheter. Lag (1999:427).

3 § Varor som kvarhålls av Tullverket skall förvaras på
betryggande sätt. Förvaringen skall ske på sökandens bekostnad.
När lagakraftvunnet beslut om förstöring av eller annan åtgärd med
de berörda varorna föreligger, har sökanden rätt till ersättning för
dessa kostnader från den eller dem som beslutet gått emot. Kan
kravet riktas mot mer än en person har dessa ett solidariskt ansvar.
Lag (1999:427).

4 § Har Tullverket uppskjutit frigörandet av eller kvarhållit
varor med stöd av artikel 6 i EG-förordningen skall verket till
rättighetsinnehavaren lämna ut namn- och adressuppgifter, i
enlighet med vad som framgår av artikel 6.1, om
rättighetsinnehavaren begär det. Om varorna befunnits vara
varumärkesförfalskade eller pirattillverkade gäller en vidare
uppgiftsskyldighet enligt artikel 8.3. Vem som är
rättighetsinnehavare framgår av artikel 1.2 c.

Frågan om ett rättighetsintrång skett och hur det skall
förfaras med varorna i sådant fall prövas av behörig domstol.

Domstolen får meddela interimistiskt beslut om att
kvarhållandet skall upphöra.

Tullverket skall verkställa lagakraftvunna beslut från
domstolen om frigörande, ändring eller förstöring av varorna.

Om beslutet innebär att varorna skall ändras, skall ändringen
bekostas av den som har rätten till varorna. Lag (1999:427).

5 § Regeringen får föreskriva att avgift skall tas ut för ansökan
enligt artikel 3 i EG-förordningen.

Tullverket kan kräva att sökanden ställer säkerhet för
förvaringskostnaden enligt 3 §. Lag (1999:427).

6 § Generaltullstyrelsens beslut enligt artikel 3 i EG-förordningen
och enligt 5 § andra stycket denna lag får överklagas till allmän
förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Övergångsbestämmelser

2000:1281

Den upphävda lagen skall dock fortfarande tillämpas i fråga om

1. varor som har eller borde ha deklarerats för övergång till fri
omsättning före ikraftträdandet och

2. ansökningar enligt artikel 3 i förordningen (EG) nr 3295/94
som inkommit till Tullverket före ikraftträdandet.
Förordning (1994:1559) om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. 

1 § När Tullverket verkställer ett beslut om kvarhållande
enligt artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 3295/94 av den 22
december 1994 om fastställande av åtgärder för att förbjuda
övergång till fri omsättning, export, återexport eller införsel
under suspensivt arrangemang av förfalskade varor eller
piratkopior, skall verket omedelbart informera sökanden om
åtgärden. Av informationen skall det framgå inom vilken tid
sökanden skall inkomma med bevis till Tullverket om att talan
enligt nämnda artikel har väckts vid behörig domstol.
Förordning (1999:525).

2 § Har en sökande inkommit med sådant bevis som avses i 1 §
skall Tullverket meddela domstolen om varorna kvarhålls hos
verket. Förordning (1999:525).

3 § En domstol som fått meddelande enligt 2 § skall underrätta
Tullverket om sina beslut i frågan samt om sådant beslut
överklagats eller har vunnit laga kraft.

Detsamma gäller domstol där sådant överklagande som avses i
första stycket skall prövas.

Underrättelsen skall lämnas till det tullkontor som verkställt
ett beslut om kvarhållande. Förordning (1999:525).

4 § Avgift skall tas ut för ansökan enligt artikel 3.4 i förordning
(EG) nr 3295/94. För ansökningsavgiftens storlek m. m. gäller
bestämmelserna i 9 -- 14 §§ avgiftsförordningen (1992:191) varvid
avgiftsklass 5 tillämpas. Förordning (1995:857).

Övergångsbestämmelser

2000:1306

Den upphävda förordningen skall dock fortfarande tillämpas i
fråga om

1. varor som har eller borde ha deklarerats för övergång till fri
omsättning före ikraftträdandet och

2. ansökningar enligt artikel 3 i förordningen (EG) nr 3295/94
som inkommit till Tullverket före ikraftträdandet.
Förordning (1994:157) om kompensation  till passagerare som nekas ombordstigning på  luftfartyg i regelbunden lufttrafik 

Regeringen föreskriver att Konsumentverket för Sveriges del skall
vara den myndighet till vilken sådana uppgifter skall lämnas som
sägs i artikel 3.1 i rådets förordning (EEG) nr 295/91 av den 4
februari 1991. Artikeln gäller som svensk lag enligt lagen (1993:42)
om kompensation till passagerare som nekas ombordstigning på
luftfartyg i regelbunden lufttrafik.

Övergångsbestämmelser

1994:1808

Den upphävda förordningen skall dock fortsätta att tillämpas på
förhållanden som hänför sig till den tid under vilken förordningen
varit i kraft.
Förordning (1994:158) om datoriserade  bokningssystem för luftfart 

Regeringen föreskriver att Konkurrensverket för Sveriges del skall
fullgöra de uppgifter som enligt artiklarna 1--16, 19 och 22 i rådets
förordning (EEG) nr 2299/89 av den 24 juli 1989 skall fullgöras av
en medlemsstat. Innan Konkurrensverket lämnar in klagomål
enligt artikel 11.2 i förordningen skall dock verket samråda med
Luftfartsverket. Artiklarna gäller som svensk lag enligt lagen
(1993:41) om datoriserade bokningssystem för luftfart.

Övergångsbestämmelser

1994:1808

Den upphävda förordningen skall dock fortsätta att tillämpas på
förhållanden som hänför sig till den tid under vilken förordningen
varit i kraft.
Lag (1994:1596) om frivillig miljöledning och miljörevision

1 § Denna lag innehåller kompletterande bestämmelser till
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1221/2009 av
den 25 november 2009 om frivilligt deltagande för
organisationer i gemenskapens miljölednings- och
miljörevisionsordning (Emas) och om upphävande av förordning
(EG) nr 761/2001 och kommissionens beslut 2001/681/EG och
2006/193/EG. Lag (2011:695).

2 § Regeringen utser de organ som avses i artikel 11 i
förordning (EG) nr 1221/2009. Lag (2011:695).

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om sådana avgifter som avses i
artikel 39 i förordning (EG) nr 1221/2009. Lag (2011:695).

4 § Har upphävts genom lag (2002:174).
Riksgäldskontorets föreskrifter (1994:16) om gällande räntesats  för allemanssparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen (1983:890) om
allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion för
Riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och med den 18
februari 1994 och tills vidare årlig ränta med 6,5 procent. Räntan skall
dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar det av Riksbanken
fastställda vid varje tid gällande diskontot minskat med tre
procentenheter.
Förordning (1994:1615) om beskattning av viss privatinförsel  

1 § Riksskatteverket och Tullverket, efter samråd med
Riksskatteverket, får meddela de ytterligare föreskrifter som
behövs för verkställigheten av lagen (1994:1565) om beskattning
av viss privatinförsel. Förordning (1999:1336).

2 § Deklaration enligt 4 § lagen (1994:1565) om beskattning av
viss privatinförsel skall upprättas på blankett enligt formulär
som fastställs av Riksskatteverket. Lag (1999:1336).

3 § Har upphävts genom förordning (1996:695).

Övergångsbestämmelser

2003:814
Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för förhållanden
som hänför sig till tiden före den 1 januari 2004.
Förordning (1994:1618) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Gambia

Lagen (1994:281) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Gambia skall träda i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas på
inkomst som förvärvas samma dag eller senare.

Avtalet trädde i kraft den 30 november 1994.
Lag (1994:1650) om riksdagens val av företrädare för Sverige i Europaparlamentet 

1 § I denna lag finns bestämmelser om riksdagens val av företrädare
för Sverige i Europaparlamentet intill dess sådana företrädare
utsetts i allmänt val. Lagen innehåller också bestämmelser om
ekonomiska förmåner för sådana av riksdagen valda företrädare.

2 § Riksdagen skall inom sig utse 22 företrädare för Sverige i
Europaparlamentet. Detta skall ske genom att kammaren företar val
bland riksdagens ledamöter.

Bestämmelser i 7 kap. 2-5, 7 och 10-12 §§ riksdagsordningen skall
gälla för valet av företrädare.

3 § Valet av företrädare skall avse tiden från Sveriges anslutning
till Europeiska unionen till dess de företrädare för Sverige i
Europaparlamentet som utses i det första allmänna valet tillträder
sina uppdrag.

Om val till riksdagen äger rum under den i första stycket angivna
tiden gäller riksdagens val av företrädare till dess riksdagen under
nästa valperiod företar nytt val av företrädare. Även det nya valet
skall dock gälla längst till utgången av den i första stycket angivna
tiden.

4 § Utan hinder av vad som sägs i 1 kap. 1 § lagen (1994:1065) om
ekonomiska villkor för riksdagens ledamöter skall en riksdagsledamot
som valts till företrädare för Sverige i Europaparlamentet, för den
tid som valet avser, vara berättigad till förmåner enligt samma lag
med undantag av de förmåner som avses i 4-6 kap. Arvode som betalas
till riksdagsledamoten enligt 3 kap. 1 § nämnda lag skall därvid
anses utgöra sådant arvode som företrädare skall erhålla från
medlemsstaten Sverige.

Har riksdagsval ägt rum under den tid som valet av företrädare
avser, skall en företrädare som inte längre är riksdagsledamot vara
berättigad till förmåner enligt första stycket fram till dess
uppdraget som företrädare upphör enligt 3 §.
Förordning (1994:1666) om vissa sanktioner mot Irak 

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller kompletterande
bestämmelser till rådets förordning (EG) nr 2465/96 av den 17
december 1996 om avbrytande av de ekonomiska och finansiella
förbindelserna mellan Europeiska gemenskapen och Irak1 .

I rådets förordning (EEG) nr 3541/92 av den 7 december 1992
om förbud mot att tillmötesgå irakiska krav i samband med
kontrakt och transaktioner som omfattas av FN:s säkerhetsråds
resolution 661 (1990) och därmed förknippade resolutioner2,
finns bestämmelser om förbud mot uppfyllande av rättsanspråk.
Förordning (1997:4).

Undantag från förbuden

2 § Tillstånd enligt artikel 2.3 a i förordningen (EG)
nr 2465/96 meddelas av regeringen. Förordning (1997:4).

Förbud mot betalningar

3 § Till Iraks regering eller någon annan mottagare i Irak
får inte utifrån lämnas betalning eller kredit. Inte heller
får betalning eller kredit lämnas till någon utanför Irak, om
betalningen eller krediten är avsedd för någon i Irak eller
för verksamhet av ekonomisk art som drivs i eller från Irak.

Inte heller får uppdrag lämnas eller förmedlas för sådana
åtgärder som är förbjudna enligt första stycket.

Förbuden i första och andra stycket omfattar inte betalningar
som avser olja eller oljeprodukter med ursprung i Irak, när
Iraks export har godkänts i enlighet med Förenta nationernas
(FN) säkerhetsråds resolution 986 (1995) och på de
betalningsvillkor som fastställts av FN:s sanktionskommitté
som inrättats genom säkerhetsrådets resolution 661 (1990).
Förordning (1997:4).

Gemensamma bestämmelser

4 § En svensk medborgare som utomlands utför en handling som är
förbjuden enligt 1 eller 3 § döms enligt lagen (1971:176) om vissa
internationella sanktioner och vid svensk domstol, även om 2 kap.
2 eller 3 § brottsbalken inte är tillämplig och trots 2 kap. 5 a § första
och andra stycket den balken.

5 § Bestämmelser om licenstvång för in- och utförsel av varor i
vissa fall finns i förordningen (KFS 1987:1) om import- och
exportlicenser inom Kommerskollegiets licensområde.
Förordning (1998:1353).

Övergångsbestämmelser

1997:4

Denna förordning träder i kraft den 1 februari 1997 men skall
dock tillämpas för tid från och med den 10 december 1996.
Förordning (1994:1667) om vissa sanktioner mot Libyen 

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller kompletterande bestämmelser till
rådets förordning (EEG) nr 3274/93 av den 29 november 1993.

I rådets förordning (EEG) nr 3275/93 av den 29 november 1993
finns bestämmelser om förbud mot uppfyllande av rättsanspråk.

Undantag från förbuden

2 § Tillstånd enligt artikel 3 i förordningen (EEG) nr 3274/93
meddelas av regeringen.

Förbud mot handel med krigsmateriel och liknande materiel

3 § Med krigsmateriel och liknande materiel avses i denna
förordning

1. materiel som är upptagen i bilagan till förordningen (1992:1303)
om krigsmateriel,

2. motsvarande materiel utformad för polisiärt bruk, och

3. förnödenheter särskilt avsedda för tillverkning eller underhåll av
materiel som anges i 1 och 2.

4 § Krigsmateriel och liknande materiel får inte föras ut ur Sverige,
om bestämmelselandet är Libyen.

5 § Krigsmateriel och liknande materiel får inte föras in i Libyen.

6 § Krigsmateriel och liknande materiel får inte tillhandahållas
utanför Libyen om den är avsedd för verksamhet av ekonomisk art
som drivs från Libyen.

Inte heller får genom upplåtelse av licens för tillverkning eller
underhåll sådan materiel tillhandahållas inom Libyen i verksamhet
av ekonomisk art.

7 § Åtgärder får inte vidtas som är ägnade att främja sådana
handlingar som nämns i 4--6 §§ och som innebär att

1. tillverka, bearbeta, sätta samman, installera, underhålla eller
reparera krigsmateriel eller liknande materiel eller lämna tekniskt
bistånd till sådana åtgärder,

2. lasta, lossa, transportera eller ta emot krigsmateriel eller liknande
materiel till förvaring,

3. överlåta krigsmateriel eller liknande materiel eller upplåta
särskild rätt till materielen,

4. överlåta en uppfinning av krigsmateriel eller liknande materiel
eller upplåta särskild rätt därtill, eller

5. lämna eller förmedla uppdrag för åtgärder som anges i 1--4.

Frysning av tillgångar

8 § Penningmedel som tillhör Libyen eller en juridisk person som
ägs av eller kontrolleras från Libyen får inte betalas ut. Inte heller
får penningmedel, fordringar, finansiella instrument eller andra
liknande tillgångar som tillhör Libyen eller en sådan juridisk person
överlåtas, pantsättas eller förfogas över på annat sätt.

Inte heller får uppdrag lämnas eller förmedlas för sådana åtgärder
som är förbjudna enligt första och andra stycket.

Förbuden enligt första och andra stycket omfattar inte tillgångar
som avses i artikel 4 i förordningen (EEG) nr 3274/93.

Gemensamma bestämmelser

9 § En svensk medborgare som utomlands utför en handling som är
förbjuden enligt 1 eller 4--8 §§ döms enligt lagen (1971:176) om
vissa internationella sanktioner och vid svensk domstol, även om 2
kap. 2 eller 3 § brottsbalken inte är tillämplig och trots 2 kap. 5 a §
första och andra stycket den balken.
Förordning (1994:1668) om vissa sanktioner mot  "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) 

Inledande bestämmelse

1 § "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) anges i
denna förordning som Förbundsrepubliken Jugoslavien.
Förordning (1995:1272).

Behöriga myndigheter

2 § Regeringen prövar frågor om tillstånd att leverera eller
sälja utrustning till Förbundsrepubliken Jugoslavien enligt
rådets förordning (EG) nr 926/98 av den 27 april 1998 om att
inskränka vissa ekonomiska förbindelser med Förbundsrepubliken
Jugoslavien. Förordning (2000:897).

2 a § har upphävts genom förordning (2000:897).

3 § har upphävts genom förordning (2000:897).

3 a § har upphävts genom förordning (2000:752).

Förbud mot förfogande över penningmedel

4 § Penningmedel som tillhör Förbundsrepubliken Jugoslavien eller
en juridisk person som ägs eller kontrolleras av Förbundsrepubliken
Jugoslavien får inte betalas ut. Inte heller får penningmedel,
fordringar, finansiella instrument eller andra liknande tillgångar
som tillhör någon enligt första meningen överlåtas, pantsättas eller
förfogas över på annat sätt.

Inte heller får uppdrag lämnas eller förmedlas för sådana åtgärder
som är förbjudna enligt första stycket.

Förbuden i första och andra styckena gäller inte penningmedel,
fordringar, finansiella instrument eller andra liknande tillgångar
som har tagits emot eller uppkommit efter den 21 november 1995.
Förordning (1996:17).

5 § har upphävts genom förordning (1995:1272).

Gemensamma bestämmelser

6 § En svensk medborgare som utomlands utför en handling som är
förbjuden enligt 4 § döms enligt lagen (1971:176) om vissa
internationella sanktioner och vid svensk domstol, även om 2 kap. 2
eller 3 § brottsbalken inte är tillämplig och trots 2 kap. 5 a §
första och andra stycket den balken. Förordning (1995:1272).

7 § har upphävts genom förordning (1995:1272).

Övergångsbestämmelser

1995:1272

1. Denna förordning träder i kraft den 11 december 1995.

2. Förordningen skall dock tillämpas för tid från och med den 22
november 1995.

3. De upphävda paragraferna skall inte tillämpas för tid från och
med den 22 november 1995.

1996:17

1. Denna förordning träder i kraft den 1 februari 1996.

2. Förordningen skall dock tillämpas för tid från och med den 22
november 1995.
Förordning (1994:1669) om vissa sanktioner avseende Angola 

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser som behövs för
att Sverige skall kunna uppfylla sina åtaganden enligt FN:s
säkerhetsråds resolution nr 864 (1993) den 15 september 1993
såvitt avser beslutet att förhindra försäljning och leverans av
krigsmateriel till Unita (União Nacional para a Independência
Total de Angola).

Ytterligare bestämmelser om sanktioner som gäller Angola finns
i rådets förordning (EG) nr 1705/98 av den 28 juli 1998 om
avbrytande av vissa ekonomiska förbindelser med Angola för att
få "União Nacional para a Independência Total de Angola"
(Unita) att uppfylla sina skyldigheter i fredsprocessen samt om
upphävande av rådets förordning (EG) nr 2229/97.
Förordning (1998:1354).

Förbud mot handel med krigsmateriel och liknande materiel

2 § Med krigsmateriel och liknande materiel avses i denna
förordning materiel som är upptagen i bilagan till förordningen
(1992:1303) om krigsmateriel.

3 § Krigsmateriel och liknande materiel får inte föras ut ur Sverige,
om bestämmelselandet är Angola.

4 § Krigsmateriel och liknande materiel får inte föras in i Angola.

Undantag från förbuden

5 § har upphävts genom förordning (1998:12).

6 § Efter beslut av regeringen i det enskilda fallet får varor
som anges i 3 och 4 §§ föras in i Angola vid sådana
gränsstationer i landet som anges i bilaga 4 till rådets
förordning (EG) nr 1705/98. Förordning (1998:1354).

Gemensamma bestämmelser

7 § En svensk medborgare som utomlands utför en handling som är
förbjuden enligt 1, 3 eller 4 § döms enligt lagen (1971:176) om vissa
internationella sanktioner och vid svensk domstol, även om 2 kap.
2 eller 3 § brottsbalken inte är tillämplig och trots 2 kap. 5 a § första
och andra stycket den balken.
Förordning (1994:1670) om vissa sanktioner  mot områden i Bosnien-Hercegovina under  bosnisk-serbiska styrkors kontroll 

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller kompletterande bestämmelser till
rådets förordning (EG) nr 2471/94 av den 10 oktober 1994.

Undantag från förbuden

2 § Tillstånd enligt artiklarna 2--5, 7 och 9 i förordningen (EG) nr
2471/94 meddelas av regeringen.

Gemensamma bestämmelser

3 § En svensk medborgare som utomlands utför en handling som är
förbjuden enligt 1 § döms enligt lagen (1971:176) om vissa
internationella sanktioner och vid svensk domstol, även om 2 kap.
2 eller 3 § brottsbalken inte är tillämplig och trots 2 kap. 5 a § första
och andra styckena den balken.

4 § Bestämmelser om licenstvång för in- och utförsel av varor i
vissa fall finns i förordningen (KFS 1987:1) om import- och
exportlicenser inom Kommerskollegiets licensområde,
förordningen (JNFS 1987:25) om import- och exportlicenser inom
Statens jordbruksverks licensområde och förordningen (FIFS
1991:5) om import- och exportlicenser inom Fiskeriverkets
licensområde.
Lag (1994:1748) om förvaltning av vissa tilläggspensionsavgifter 

1 § Denna lag gäller förvaltningen av de penningmedel som enligt
4 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter skall placeras på konto
hos Riksgäldskontoret.

Förvaltade medel skall finansiera framtida pensioner.

2 § Medlen skall placeras på räntebärande konto hos
Riksgäldskontoret. Räntan på medlen skall vara marknadsmässig
och läggas till kapitalet.

3 § Riksgäldskontoret skall senast den 31 mars varje år till
regeringen lämna uppgift om ställningen på kontot den 31
december året före och den ränta som under det året
tillgodoräknats kontot.

Övergångsbestämmelser

1998:675

Bestämmelserna i 3 § den upphävda lagen skall fortfarande
tillämpas i fråga om redovisning år 1999.
Förordning (1994:1756) om vissa gränsarbetares rätt till tillfällig föräldrapenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring

1 § En förälder som är bosatt i Danmark, Finland eller Norge har
för vård av barn som är bosatt med föräldern i något av dessa
länder rätt till tillfällig föräldrapenning enligt 4 kap. 10 §
första--tredje styckena, 10 a och 11  §§ lagen (1962:381) om allmän
försäkring under förutsättning

1. att han eller hon på grund av förvärvsarbete i Sverige skall
omfattas av svensk lagstiftning om social trygghet enligt vad som
följer av

a) förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för
social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras
familjemedlemmar  flyttar inom gemenskapen, eller

b) av den nordiska konventionen den 15 juni l992 om social
trygghet,  och

2. att han eller hon enligt artikel 1. b i förordning (EEG) nr 1408/71
är att anse som gränsarbetare.
Förordning (1994:1763) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare

1 § Har åklagaren med stöd av 15 § lagen (1964:167) med 
särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare utfärdat ett 
strafföreläggande, ska den unge underrättas om beslutet vid 
ett personligt möte och, om det är möjligt, i vårdnadshavarens 
närvaro. Om ett personligt möte inte är möjligt eller brottet 
är ringa, får underrättelsen vara skriftlig. 

Har åklagaren med stöd av 48 kap. 4 § rättegångsbalken 
utfärdat ett strafföreläggande som avser ungdomstjänst ska 
åklagaren underrätta den misstänkte om beslutet vid ett 
personligt möte. 

Om det är lämpligare, får en underrättelse lämnas av en annan 
åklagare än den som meddelat beslutet. Förordning (2023:316).

2 § I ärenden om åtalsprövning enligt 17 § lagen (1964:167) med
särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall protokoll
föras, om svårare straff än böter är föreskrivet för brottet.
Åklagarmyndigheten får meddela närmare föreskrifter om hur
protokollen skall föras.

Åklagare skall i den utsträckning och den ordning riksåklagaren
bestämmer lämna uppgifter till denne om åtalsprövningar som har
gjorts enligt nämnda lag. Förordning (2004:1271).

3 § Har åklagaren vid ett beslut om straffvarning enligt 17 §
lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga
lagöverträdare förutsatt att socialnämnden vidtar en åtgärd,
ska han eller hon ta reda på om åtgärden kommer till stånd.
Om nämnden inte vidtar åtgärden, ska åklagaren anmäla detta
till Inspektionen för vård och omsorg. Förordning (2015:88).

4 § Har upphävts genom förordning (2013:199).

5 § Om det på grund av en underrättelse enligt 12 kap. 8 § 
socialtjänstlagen (2001:453) eller 26 § lagen (2020:616) om 
verkställighet av ungdomsövervakning uppkommer en fråga om 
undanröjande av påföljd enligt 32 kap. 4 § brottsbalken, ska 
åklagaren genast vidta de åtgärder som är nödvändiga. 
Förordning (2020:795).
Lag (1994:1772) om tillämpningen av det europeiska miljömärkningssystemet

1 § I denna lag finns vissa föreskrifter för tillämpningen av rådets
förordning (EEG) nr 880/92 av den 23 mars 1992 om ett
gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke./n2/

2 § Organ som avses i artikel 9.1 i den rådsförordning som anges i 1 §
bestäms för Sveriges del av regeringen.

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om vilka kriterier som skall vara uppfyllda för
att en produkt skall få märkas med EG:s miljömärke.
Förordning (1994:1785) om Europeiska gemenskapens punktskatteområde

1 § Vid tillämpningen av lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen
(1994:1564) om alkoholskatt och lagen (1994:1776) om skatt på
energi skall Europeiska gemenskapens punktskatteområde avse
gemenskapens territorium, såsom detta definieras av Fördraget om
upprättande av Europeiska ekonomiska gemenskapen och särskilt
artikel 227 i detta, utom följande nationella territorier:

1. Tyskland: ön Helgoland och territoriet Bu'singen,

2. Italien: Livigno, Campione d'Italia och de italienska delarna av
Luganosjön,

3. Spanien: Ceuta och Melilla.

2 § Kanarieöarna och Frankrikes utomeuropeiska departement
skall inte ingå i Europeiska gemenskapens punktskatteområde.

3 § Transaktioner som utgår från eller är avsedda för

1. Monaco behandlas som transaktioner som har sitt ursprung i
eller är avsedda för Frankrike,

2. Jungholz och Mittelberg (Kleines Walsertal) behandlas som
transaktioner som har sitt ursprung i eller är avsedda för Tyskland,

3. Isle of Man behandlas som transaktioner som har sitt ursprung i
eller är avsedda för Storbritannien och Nordirland,

4. San Marino behandlas som transaktioner som har sitt ursprung i
eller är avsedda för Italien.

4 § Transaktioner som utgår från eller är avsedda för Kanalöarna
skall behandlas som transaktioner som har sitt ursprung i eller är
avsedda för land utanför den Europeiska gemenskapens
punktskatteområde.
Lag (1994:1799) om kommuners och landstings hantering av mervärdesskatt för år 1995 

1 § Kommuner och landsting får ansöka om återbetalning av
ingående skatt som en kommun eller ett landsting inte dragit av
enligt mervärdesskattelagen (1994:200).

Återbetalning får inte medges för sådan ingående skatt som avses i
8 kap. 2 § första stycket 2 och 3 mervärdesskattelagen. I övrigt
gäller bestämmelserna i 8 kap. 9 och 10 §§ mervärdesskattelagen i
tillämpliga delar för återbetalning enligt första stycket.

2 § Kommuner och landsting får ansöka om återbetalning för de
ökade kostnader som till följd av bestämmelserna om
mervärdesskatt uppkommer vid upphandling i jämförelse med egen
verksamhet inom sjukvård, tandvård, social omsorg och
utbildning. Återbetalning till kommun och landsting skall ske även
då kommunen och landstinget lämnar bidrag till näringsidkare för
dennes verksamhet inom nämnda områden.

Återbetalning enligt första stycket skall alltid ske då en kommun
eller ett landsting lämnar bidrag eller annan ersättning till sådant
kommunalförbund som avses i kommunalförbundslagen
(1985:894), om förbundets verksamhet inte medför skattskyldighet
enligt mervärdesskattelagen (1994:200).

Återbetalning enligt första stycket lämnas också till ett
kommunalförbund eller ett beställarförbund som bedriver
försöksverksamhet enligt lagen (1994:566) om lokal
försöksverksamhet med finansiell samordning mellan
socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst för att
kompensera förbundet för de ökade kostnader som till följd av
bestämmelserna om mervärdesskatt uppkommer vid upphandling
från annan än kommun och landsting i jämförelse med kommunens
och landstingets verksamhet inom sjukvård, tandvård och social
omsorg.

3 § Återbetalningsbeloppet enligt 2 § beräknas enligt schablon.

Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer,
meddelar föreskrifter om schablonberäkning och om förfarandet
vid ansökan om återbetalning.

4 § Skattemyndigheten i Kopparbergs län beslutar om
återbetalning. Myndighetens beslut får överklagas till
Riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

1994:1799

1. Denna lag träder i kraft samtidigt med lagen (1994:1500) med
anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen. Genom
lagen upphävs lagen (1990:578) om särskilt bidrag till kommuner
m. fl.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om särskilt bidrag för
tiden fram till den nya lagens ikraftträdande.

1995:1518

Lagen tillämpas dock fortfarande i fråga om förhållanden som hänför
sig till tiden före den 1 januari 1996.
Förordning (1994:1832) om stöd till  avbytarverksamhet inom jordbruket 

1 § Statligt stöd lämnas i mån av tillgång på medel till företag som
tillhandahåller avbytartjänster inom jordbruket och som har godkänts
av Statens jordbruksverk.

Stöd kan lämnas i form av startbidrag och bidrag till verksamheten.
Startbidraget skall användas till kostnader för administration.
Förordning (1995:554).

2 § För att ett företag skall godkännas krävs att företaget
tillhandahåller avbytare motsvarande minst tre heltidstjänster och
att minst 20 jordbrukare abonnerar på företagets avbytartjänster.

För nystartade företag gäller i stället, såvitt avser det första
verksamhetsåret, att företaget tillhandahåller avbytare motsvarande
minst två heltidstjänster och att minst 15 jordbrukare abonnerar på
företagets avbytartjänster. Förordning (1995:554).

3 § Jordbruksverket får meddela föreskrifter om vilka
avbytartjänster som är stödberättigade.

4 § Jordbruksverket får meddela föreskrifter om stödbeloppens
storlek. Förhöjt stödbelopp skall bestämmas för företag som genom sin
länstäckande verksamhet kan erbjuda avbytartjänster även i glesbygd.
Förordning (1995:554).

5 § Avbytare skall ha den utbildning eller de kunskaper i övrigt som
Jordbruksverket föreskriver.

6 § Som villkor för stöd gäller att Jordbruksverket får genomföra
den kontroll av stödtagaren som behövs.

7 § Frågor om stöd enligt denna förordning prövas av
Jordbruksverket.

8 § I fråga om stöd enligt denna förordning gäller i övrigt
föreskrifterna i förordningen (1988:764) om statligt stöd till
näringslivet med undantag av 2, 4 och 8 §§.

9 § Jordbruksverket får meddela ytterligare föreskrifter om stöd
till avbytarverksamheten.

I föreskrifterna får verket ange vilka villkor som skall vara
uppfyllda med avseende på företagets juridiska form, drift och
räkenskaper. Förordning (1995:554).

Övergångsbestämmelser

1996:1562

Förordningen gäller fortfarande i fråga om stöd som avser tid
före ikraftträdandet.
Lag (1994:1835) om praktik för ungdomar i ungdomsintroduktion 

Ungdomar som av länsarbetsnämnden anvisats praktikplats skall
inte anses som arbetstagare när de fullgör sådan praktik som ingår i
ungdomsintroduktion.