Förordning (1983:857) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Italien

1 § Lagen (1983:182) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Italien skall träda i kraft den dag denna förordning träder i kraft
och tillämpas beträffande inkomst som förvärvas den 1 januari 1984
eller senare och beträffande förmögenhet som taxeras år 1985 eller
senare. Avtalet trädde i kraft den 5 juli 1983.

2 § Vid tillämpningen av dubbelbeskattningsavtalet och det till
avtalet fogade protokollet skall iakttas de anvisningar som framgår av
bilagorna 1 och 2.

3 § Ärende, som enligt punkt b i det till avtalet fogade protokollet
skall avgöras genom ömsesidig överenskommelse mellan de behöriga
myndigheterna i de avtalsslutande staterna, skall på svensk sida
handläggas av riksskatteverket. Är sådant ärende av särskild betydelse
eller annars av sådan beskaffenhet att det bör avgöras av
finansministern, skall dock riksskatteverket med eget yttrande
överlämna ärendet till finansdepartementet.

Mot riksskatteverkets beslut enligt denna förordning får talan ej
föras.


Övergångsbestämmelser

1983:857

1. Denna förordning träder i kraft två veckor efter den dag då
förordningen enligt uppgift på den har kommit ut från trycket i Svensk
författningssamling.

2. Genom förordningen upphävs

a) kungörelsen (1958:312) om tillämpning av ett mellan Sverige och
Italien den 20 december 1956 ingånget avtal för undvikande av
dubbelbeskattning och för reglering av vissa andra frågor beträffande
skatter å inkomst och förmögenhet,

b) kungörelsen (1968:526) om tillämpning av tilläggsavtal den 7
december 1965 till avtal mellan Sverige och Italien för undvikande av
dubbelbeskattning och för reglering av vissa andra frågor beträffande
skatter på inkomst och förmögenhet, m. m.,

c) kungörelsen (1974:25) om kupongskatt för person som är bosatt i
Italien, m. m.

3. De upphävda kungörelserna tillämpas dock fortfarande på inkomst som
förvärvas före den 1 januari 1984 och på förmögenhet som taxeras före
år 1985.

Bilaga 1


Anvisningar till bestämmelserna i avtalet

till art. 1 och 4

Avtalets bestämmelser är i allmänhet tillämpliga endast på fysiska
och juridiska personer som har hemvist i Sverige eller Italien.

Huruvida en fysisk eller juridisk person skall anses ha hemvist i
endera staten avgörs i första hand med ledning av lagstiftningen i
denna stat. I art. 4 punkterna 2 och 3 regleras fall av s.k. dubbel
bosättning, dvs. fall där den skattskyldige enligt svenska
beskattningsregler anses bosatt i Sverige och enligt italienska
beskattningsregler anses bosatt i Italien. Vid tillämpningen av
avtalet skall i sådana fall den skattskyldige anses ha hemvist endast
i den avtalsslutande stat i vilken han har hemvist enligt nämnda
avtalsbestämmelser.

Om en fysisk person, som enligt bestämmelserna i punkt 1 andra stycket
av anvisningarna till 53 § kommunalskattelagen (1928:370) anses
bosatt i Sverige, enligt bestämmelserna i artikel 4 punkt 1 anses
bosatt i Italien, skall frågan om hans hemvist, oavsett bestämmelserna
i artikel 4 punkt 2, avgöras genom överenskommelse mellan de behöriga
myndigheterna (se punkt b i protokollet).

Person, som avses i 69 § kommunalsskattelagen, 17 § lagen (1947:576)
om statlig inkomstskatt och 17 § lagen (1947:577) om statlig
förmögenhetsskatt och som tillhör svensk beskickning eller lönat
svenskt konsulat i Italien skall vid tillämpningen av art. 4 punkt
1 anses bosatt i Sverige.

Person, som avses i 70 § 1 mom. kommunalsskattelagen, 18 § 1 mom.
lagen om statlig inkomstskatt och 18 § lagen om statlig förmögenhets
skatt och som tillhör italiensk beskickning eller lönat italienskt
konsulat i Sverige, skall vid tillämpningen av art. 4 punkt 1 anses
bosatt i Italien.

till art. 2

Avtalet gäller de skatter som anges i art. 2. Angående annan
beskattning se dock art. 25 punkt 5 och punkt a i protokollet.

till art. 6

Enligt svensk lagstiftning beskattas inkomst som härrör från fastighet
i vissa fall som inkomst av rörelse /jft bl.a. 27 § kommunalskatte
lagen (1928:370)/. Inkomst som omfattas av art. 6 beskattas emellertid
alltid i den stat där fastigheten är belägen. Denna regel gäller även
beträffande royalty från fastighet eller för nyttjandet av eller
rätten att nyttja mineralfyndighet, källa eller annan naturtillgång.

Annan royalty beskattas enligt art. 12.

till art. 7

Inkomst av rörelse, som bedrivs från fast driftställe, beskattas i
regel enligt art. 7. Vad som förstås med uttrycket "fast driftställe"
anges i art. 5.

Om en fysisk eller juridisk person med hemvist i Sverige bedriver
rörelse från fast driftställe i Italien, får den till driftstället
hänförliga inkomsten beskattas i Sverige men italiensk skatt på
inkomsten avräknas från den svenska skatten enligt art. 24 punkt 2.
I fråga om avräkning i vissa fall av högre italiensk skatt än som
faktiskt erlagts (art. 24 punkt 7) samt förfarandet vid avräkningen
hänvisas till anvisningspunkten 2 till art. 24.

Inkomst av rörelse, som en fysisk eller juridisk person med hemvist
i Italien bedriver från fast driftställe i Sverige, beräknas enligt
art. 7 punkterna 2-6. Till grund för inkomstbeskattningen bör läggas
i första hand den särskilda bokföring som kan ha förts vid det fasta
driftstället. I mån av behov skall denna bokföring justeras så, att
inkomstberäkningen sker i enlighet med den i punkterna 2 och 3 angivna
principen. Med uttrycket "kostnader som uppkommit för det fasta
driftställets räkning" i punkt 3 avses enligt punkt c i protokollet
sådana kostnader som är hänförliga till det fasta driftställets
verksamhet. Avdrag medges för så stor del av huvudkontorets allmänna
omkostnader som skäligen kan antas belöpa på det fasta driftstället.

Om beskattning av inkomst av sjöfart och luftfart i internationell
trafik finns särskilda bestämmelser i art. 8.

till art. 8

Inkomst av sjöfart och luftfart i internationell trafik beskattas
enligt art. 8 punkt 1 endast i den stat där företaget har sin verkliga
ledning.

till art. 9

Art. 9 innehåller en allmän regel om omräkning av vinstfördelningen
mellan företag med intressegemenskap. För Sveriges del kan omräkning
vid taxering ske enligt 43 § kommunalskattelagen (1928:370).

Om sådan omräkning sker mellan företag i Sverige och Italien, skall
länsstyrelsen anmäla detta till regeringen och i korthet redogöra
för vad som förekommit.

till art. 10

1. Vad som förstås med uttrycket "utdelning" anges i art. 10 punkt
3.

2. När en fysisk eller juridisk person med hemvist i Sverige uppbär
utdelning från bolag med hemvist i Italien och utdelningen inte är
hänförlig till andel, som äger verkligt samband med fast driftställe
eller stadigvarande anordning som den som har rätt till utdelningen
har i Italien, iakttas bestämmelserna i andra och trejde styckena.

Om utdelningen uppbärs av aktiebolag eller ekonomisk förening, är
utdelningen undantagen från taxering i Sverige i den mån art. 24 punkt
3 föranleder det. De svenska bestämmelserna om befrielse från
skattskyldighet för utdelning som avses i art. 24 punkt 3 finns i
54 § kommunalskattelagen (1928:370) och 7 § lagen (1947:576) om
statlig inkomstskatt.

I övriga fall beräknas svensk skatt på utdelningens bruttobelopp utan
avdrag för italiensk skatt. Avdrag medges dock i vanlig ordning för
förvaltningskostnader och ränta på skuld som belöper på utdelningen.
Svensk skatt på utdelningen nedsätts enligt art. 24 punkt 2 genom
avräkning av italiensk skatt som tagits ut enligt art. 10 punkt 2.
Den italienska skatten får därvid inte överstiga 15 % eller, i fall
som avses i art. 10 punkt 2 a, 10 % av utdelningens bruttobelopp.
I fråga om avräkning i vissa fall av högre italiensk skatt än som
faktiskt erlagts (art. 24 punkt 7) samt förfarandet vid avräkningen
hänvisas till anvisningspunkten 2 till art. 24.

3. När en fysisk eller juridisk person med hemvist i Sverige uppbär
utdelning från bolag med hemvist i Italien och utdelningen är
hänförlig till andel, som äger verkligt samband med fast driftställe
eller stadigvarande anordning som den som har rätt till utdelningen
har i Italien, får italiensk skatt tas ut enligt intern italiensk
lagstiftning. Utdelningen skall, om inte annat gäller på grund av art.
24 punkt 3, i detta fall beskattas i Sverige men italiensk skatt på
utdelningen avräknas från den svenska skatten enligt art. 24 punkt
2. I fråga om avräkning i vissa fall av högre italiensk skatt än som
faktiskt erlagts (art. 24 punkt 7) samt förfarandet vid avräkningen
hänvisas till anvisningspunkten 2 till art. 24.

4. När aktiebolag i Sverige verkställer utdelning till en fysisk eller
juridisk person med hemvist i Italien och utdelningen inte är
hänförlig till andel som äger verkligt samband med fast driftställe
eller stadigvarande anordning som den som har rätt till utdelningen
har i Sverige, tas kupongskatt ut med 15 % eller, i fall som avses
i art. 10 punkt 2 a, 10 % av utdelningens bruttobelopp. Utdelning
från svensk ekonomisk förening beskattas i sådant fall enligt 6 §
1 mom. a eller c lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt men den
statliga inkomstskatten får inte överstiga 15 % eller, i fall som
avses i art. 10 punkt 2 a, 10 % av udelningens bruttobelopp. Vid
taxering till statlig inkomstskatt för utdelning från svensk ekonomisk
förening skall taxeringsnämnd i deklarationen anteckna de uppgifter
som behövs för debitering. Längdförande myndighet svarar för att sådan
anteckning förs över till skattelängden.

Angående förfarandet vid nedsättning av svensk skatt på utdelning
tillämpas i övrigt särskilda bestämmelser; se bilaga 2.

Om den som har rätt till utdelningen har fast driftställe eller
stadigvarande anordning i Sverige och utdelningen är hänförlig till
andel, som äger verkligt samband med det fasta driftstället eller
den stadigvarande anordningen, gäller inte ovan angivna regler om
begränsning av svensk skatt på utdelning.

till art. 11

1. Vad som förstås med uttrycket "ränta" anges i art. 11 punkt 4.

2. Ränta, som betalas från Italien till en fysisk eller juridisk
person med hemvist i Sverige, beskattas här.

Är räntan inte hänförlig till fordran, som äger verkligt samband med
fast driftställe eller stadigvarande anordning, som den som har rätt
till räntan har i Italien, beräknas svensk skatt på räntans
bruttobelopp utan avdrag för italiensk skatt. Avdrag medges dock i
vanlig ordning för förvaltningskostnader. Svensk skatt på räntan
nedsätts enligt art. 24 punkt 2 genom avräkning av italiensk skatt
som tagits ut enligt art. 11 punkt 2. Denna skatt får inte överstiga
15 % av räntans bruttobelopp. I fråga om avräkning i vissa fall av
högre italiensk skatt än som faktiskt erlagts (art. 24 punkt 7) samt
förfarandet vid avräkningen hänvisas till anvisningspunkten 2 till
art. 24.

Är räntan hänförlig till fordran, som äger verkligt samband med fast
driftställe eller stadigvarande anordning som den som har rätt till
räntan har i Italien, får italiensk skatt tas ut enligt intern
italiensk lagstiftning. Italiensk skatt på räntan avräknas i sådant
fall från den svenska skatten enligt art. 24 punkt 2. I fråga om
avräkning i vissa fall av högre italiensk skatt än som faktiskt
erlagts (art. 24 punkt 7) samt förfarandet vid avräkningen hänvisas
till anvisningspunkten 2 till art. 24.

3. Ränta, som utbetalas från Sverige till en fysisk eller juridisk
person med hemvist i Italien, kan enligt gällande skatteförfattningar
inte beskattas i Sverige. Detta gäller dock endast beträffande ränta
som utgör inkomst av förvärskällan kapital. Är räntan att hänföra
till inkomst av rörelse /jfr punkt 2 av anvisningarna till 28 §
kommunalskattelagen (1928:370)/, beskattas räntan i Sverige, under
förutsättning att räntan är hänförlig till fordran, som äger verkligt
samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning som den
som har rätt till räntan har i Sverige (art. 11 punkt 5).

till art. 12

1. Beträffande beskattning av sådan royalty som avses i art. 12 punkt
3 gäller följande.

Royalty, som utbetalas från Italien till en fysisk eller juridisk
person med hemvist i Sverige, beskattas här.

Är royaltyn inte hänförlig till rättighet eller egendom, som äger
verkligt samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning
som den som har rätt till royaltyn har i Italien, beräknas svensk
skatt på royaltyns bruttobelopp utan avdrag för italiensk skatt.
Avdrag medges dock i vanlig ordning för förvaltningskostnader. Svensk
skatt på royaltyn nedsätts enligt art. 24 punkt 2 genom avräkning av
italiensk skatt som tagits ut enligt art. 12 punkt 2. Denna skatt
får inte överstiga 5 % av royaltyns bruttobelopp. I fråga om avräkning
i vissa fall av högre italiensk skatt än som faktiskt erlagts (art.
24 punkt 7) samt förfarandet vid avräkningen hänvisas till anvisnings
punkten 2 till art. 24.

Är royaltyn hänförlig till rättighet eller egendom, som äger verkligt
samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning som den
som har rätt till royaltyn har i Italien, får italiensk skatt tas
ut enligt intern italiensk lagstiftning. Italiensk skatt på royaltyn
avräknas i sådant fall från den svenska skatten enligt art. 24 punkt
2. I fråga om avräkning i vissa fall av högre italiensk skatt än som
faktisk erlagts (art. 24 punkt 7) samt förfarandet vid avräkningen
hänvisas till anvisningspunkten 2 till art. 24.

Royalty, som utbetalas från Sverige till en fysisk eller juridisk
person med hemvist i Italien, beskattas i Sverige enligt 28 § 1 mom.
kommunalskattelagen (1928:370) jämfört med 2 och 3 §§ lagen (1947:576)
om statlig inkomstskatt. Om inte fall som avses i art. 12 punkt 4
föreligger, får emellertid summan av den statliga och kommunala
inkomstskatt som belöper på royaltyn inte överstiger 5 % av royaltyns
bruttobelopp. Vid tillämpningen av denna maximeringsregel iakttas
bestämmelserna i följande stycke.

Om inkomsttagaren uppbär även annan inkomst från Sverige än royaltyn,
anses på royaltyn belöpa så stor andel av hela den statliga
inkomstskatten som royaltyn - efter avdrag för kostnader som är
hänförliga till royaltyn - utgör av inkomsttagarens sammanlagda
inkomst av olika förvärvskällor. Taxeringsnämnd skall i deklaration
anteckna royaltyns bruttobelopp och i förekommande fall den nyss
angivna delen av den statliga inkomstskatten samt ange dels att summan
av den enligt allmänna regler uträknade och på royaltyn belöpande
statliga och kommunala inkomstskatten, skall om den överstiger 5 %
av royaltyns bruttobelopp, nedsättas med det överskjutande beloppet,
dels att den kommunala inkomstskatten får nedbringas endast i den
mån det överskjutande beloppet överstiger den statliga inkomstskatten.
Längdförande myndighet svarar för att sådan anteckning förs över till
skattelängden.

Exempel: En person med hemvist i Italien uppbär sådan royalty som
avses i art. 12 punkt 3 från Sverige med ett bruttobelopp av 10 000
kronor. Till royaltyn hänförliga avdragsgilla kostnader uppgår till
500 kronor. Den skattskyldige antas vidare uppbära i Sverige
skattepliktig nettointäkt av andra i Sverige lokaliserade förvärvs
källor med ett belopp av 5 000 kronor och vid taxeringen till statlig
inkomstskatt åtnjuta allmänna avdrag med 1 000 kronor. Den till
statlig inkomstskatt taxerade inkomsten blir sålunda (9 500 + 5 000
- 1 000=) 13 500 kronor. I deklarationen antecknas: "Enligt avtalet
med Italien skall den statliga resp. den kommunala inkomstskatten
nedsättas med det belopp varmed summan av  9 500 av hela den
                                          14 500
statliga inkomstskatten och den kommunala inkomstskatt, som belöper
på 9 500 kronor, överstiger 5 % av 10 000 kronor. Den kommunala
inkomstskatten får nedbringas endast i den mån det överskjutande
beloppet överstiger  9 500 av hela den statliga inkomstskatten."
                    14 500

Har den skattskyldige flera inkomster från utlandet, kan vid
avräkningsförfarandet även bestämmelserna i 25 § första stycket lagen
(1947:576) om statlig inkomstskatt bli tillämpliga.

2. Royalty eller annat belopp, som utbetalas såsom ersättning för
nyttjandet av mineralfyndighet, källa eller annan naturtillgång,
beskattas enligt art. 6.

till art. 13

Vinst, som en fysisk eller juridisk person med hemvist i Italien
förvärvar genom avyttring av fastighet i Sverige, beskattas här (art.
13 punkt 1). Med fastighet i Sverige likställs i fall som anges i
art. 13 punkt 5 andelar i bolag vars huvudsakliga tillgångar utgörs
av sådan fastighet. Angående tolkningen av art. 13 punkt 5, se punkt
d i protokollet. Har italiensk skatt erlagts på vinst som enligt art.
13 punkt 5 beskattas här, avräknas den italienska skatten från svensk
skatt enligt bestämmelserna i art. 24 punkt 6 (jfr anvisningspunkten
4 till art. 24). Vidare beskattas i Sverige vinst genom icke
yrkesmässig avyttring av lös egendom hänförlig till tillgångar
nedlagda i fast driftställe som en person med hemvist i Italien har
här (art. 13 punkt 2). Motsvarande gäller i fråga om lös egendom
hänförlig till stadigvarande anordning för att utöva fritt yrke vilken
inkomsttagaren har i Sverige.

Realisationsvinst, som förvärvas av en fysisk eller juridisk person
med hemvist i Sverige, beskattas här. Enligt art. 13 punkt 1 får
italiensk skatt tas ut på realisationsvinsten, om den avyttrade
egendomen utgörs av fastighet i Italien eller, i fall som angivits
i art. 13 punkt 5, av andelar i bolag vars huvudsakliga tillgångar
utgörs av sådan fastighet. Motsvarande gäller enligt art. 13 punkt
2 i fråga om lös egendom, som ingår i fast driftställe som
inkomststagaren har i Italien, eller lös egendom, som ingår i
stadigvarande anordning för att utöva fritt yrke vilken inkomsttagaren
har i Italien.

Svensk skatt på realisationsvinsten nedsätts, utom i fall som avses
i art. 13 punkt 5 (jfr art. 24 punkt 6), enligt art. 24 punkt 2 genom
avräkning av den italienska skatt som i enlighet med bestämmelserna
i art. 13 påförts samma vinst. I fråga om avräkning i vissa fall av
högre italiensk skatt än som faktiskt erlagts (art. 24 punkt 7) samt
förfarandet vid avräkningen hänvisas till anvisningspunkten 2 till
art. 24.

till art. 14

1. Vad som förstås med uttrycket "fritt yrke" exemplifieras i art.
14 punkt 2.

2. Inkomst av fritt yrke eller annan därmed jämförbar självständig
verksamhet beskattas i regel endast i den stat där den skattskyldige
har hemvist. Är inkomsten hänförlig till verksamhet, som utövas vid
sådan stadigvarande anordning som avses i art. 14 punkt 1, får
inkomsten beskattas i den stat där anordningen finns.

Om en person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst av fritt yrke
eller annan därmed jämförbar självständig verksamhet vid stadig
varande anordning i Italien, får inkomsten beskattas i Sverige men
italiensk skatt på samma inkomst avräknas från den svenska skatten
enligt art. 24 punkt 2. I fråga om avräkning i vissa fall av högre
italiensk skatt än som faktiskt erlagts (art. 24 punkt 7) samt
förfarandet vid avräkningen hänvisas till anvisningspunkten 2 till
art. 24.

3. Beträffande beskattning av inkomst som förvärvas av idrottsmän,
skådespelare, musiker m.fl. se anvisningarna till art. 17.

till art. 15

Inkomst av enskild tjänst får enligt art. 15 punkt 1 i regel beskattas
i den stat där arbetet utförs. Undantag från denna regel föreskriv i
art. 15 punkterna 2 och 3, samt i art. 16, 18, 19, 20 och 21.

Enligt punkt e i protokollet anses Scandinavian Airlines System (SAS)
vid tillämpningen av avtalet ha sin verkliga ledning i Sverige.

Beträffande beskattning av inkomst som förvärvas av idrottsmän,
skådespelare, musiker m.fl. se anvisningarna till art. 17.

till art. 16

När ett svenskt bolag utbetalar styrelsearvode till en person med
hemvist i Italien, beskattas ersättningen i Sverige, om det kan ske
enligt gällande beskattningsregler. Har sådan ersättning uppburits
av en person med hemvist i Sverige från bolag med hemvist i Italien,
får inkomsten beskattas i Sverige men italiensk skatt på inkomsten
avräknas från den svenska skatten enligt art. 24 punkt 2. I fråga
om avräkning i vissa fall av högre italiensk skatt än som faktiskt
erlagts (art. 24 punkt 7) samt förfarandet vid avräkningen hänvisas
till anvisningspunkten 2 till art. 24.

till art. 17

Inkomst, som teater- eller filmskådespelare, radio- eller televisions
artister, musiker och liknande yrkesutövare samt idrottsmän förvärvar
genom sin yrkesverksamhet, beskattas i regel i den stat där
verksamheten utövas (art. 17 punkt 1). Detta gäller oavsett om
inkomsten förvärvas under utövande av fritt yrke eller på grund av
anställning. Enligt art. 17 punkt 2 får inkomsten i regel beskattas
i den stat där artisten eller idrottsmannen utför arbetet, även om
ersättningen utbetalas till en annan person (t.ex. arbetsgivare hos
vilken artisten är anställd) än artisten eller idrottsmannen själv.
För Sveriges vidkommande iakttas vid tillämpning av art. 17 punkterna
1 och 2 bestämmelserna i 54 § första stycket c kommunalskattelagen
(1928:370) och 7 § första stycket b lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt.

till art. 18

Pension på grund av enskild tjänst och annan liknande ersättning
beskattas endast i inkomsstagarens hemviststat (art. 18 punkt 1) om
inte fall som avses i art. 18 punkt 2 föreligger.

Pension och annan liknande ersättning som utbetalas enligt svensk
socialförsäkringslagstiftning till en svensk medborgare med hemvist
i Italien får enligt art. 18 punkt 2 beskattas här, men italiensk
skatt på inkomsten skall avräknas från den svenska skatten enligt
bestämmelserna i art. 24 punkt 6 (jfr anvisningspunkten 4 till art.
24).

Utbetalning till en svensk medborgare med hemvist i Italien på grund
av en pensionsförsäkring som har meddelats i Sverige får enligt art.
18 punkt 2 beskattas i Sverige om så kan ske enligt gällande
beskattningsregler men italiensk skatt på inkomsten skall avräknas
från den svenska skatten enligt bestämmelserna i art. 24 punkt 6 (jfr
anvisningspunkten 4 till art. 24).

En italiensk medborgare med hemvist i Sverige, som uppbär utbetalning
enligt italiensk socialförsäkringslagstiftning eller på grund av en
pensionsförsäkring meddelad i Italien, beskattas i Sverige för sådan
inkomst. Har italiensk skatt utgått på inkomsten, skall denna skatt
inte avräknas från svensk skatt (jfr art. 24 punkt 6).

till art. 19

Ersättning, med undantag för pension, som utbetalas av någon av
staterna, dess politiska eller administrativa underavdelningar eller
lokala myndigheter för arbete utfört i allmän tjänst, beskattas enligt
huvudregeln i art. 19 punkt 1 a endast i den stat varifrån ersättninge
utbetalas. Har arbetet utförts i den andra staten av en person med
hemvist i denna stat, beskattas emellertid ersättningen enligt art.
19 punkt 1 b endast i den staten, om mottagaren är medborgare i den
staten eller inte fick hemvist där endast för att utföra ifrågavarande
arbete.

Pension, som betalas av, eller från fonder inrättade av en av
staterna, dess politiska eller administrativa underavdelningar eller
lokala myndigheter på grund av allmän tjänst, beskattas enligt art.
19 punkt 2 a i regel endast i denna stat. Om mottgaren av pensionen
är medborgare i den andra staten och har hemvist där, beskattas
emellertid pensionen enligt art. 19 punkt 2 b endast i denna stat.

Ersättning, däri inbegripen pension, som utbetalas för tjänst utförd
i samband med rörelse, som den utbetalande staten, dess politiska
eller administrativa underavdelningar eller lokala myndigheter
bedrivit, beskattas som inkomst på grund av enskild tjänst enligt
art. 15, 16 och 18.

till art. 24

1. Inkomst från Sverige, som uppbärs av en person med hemvist i
Italien, beskattas här i den mån svenska skatteförfattningar
föranleder det och inskränkning av skattskyldigheten inte följer av
övriga artiklar. Detsamma gäller i fråga om förmögenhetstillgång som
är belägen i Sverige. Om inkomsten eller förmögenheten beskattas även
i Italien, medges lättnad vid den italienska beskattningen enligt
art. 24 punkt 4 (jfr punkt f i protokollet). Undantag från denna regel
gäller enligt art. 24 punkt 6; se anvisningspunkten 4 nedan.

2. Inkomst från Italien, som uppbärs av en person med hemvist i
Sverige, tas med vid taxering i Sverige med undantag för utdelning
i vissa fall från bolag i Italien. I fråga om utdelning se punkt 2
andra stycket och punkt 3 av anvisningarna till art. 10. Likaså tas
förmögenhetstillgång, som är belägen i Italien, med vid taxering till
svensk förmögenhetskatt. Svensk skatt på inkomsten eller förmögenheten
sätts ned genom avräkning enligt art. 24 punkt 2, om inte fall
föreligger som anges i anvisningspunkten 3 eller i art. 13 punkt 5
resp. art. 18 punkt 2 (jfr art. 24 punkt 6).

Svensk inkomstskatt beräknas på inkomstens bruttobelopp utan avdrag
för italiensk skatt som omfattas av avtalet. Avdrag medges i vanlig
ordning för kostnader som hänför sig till inkomsten. Från den sålunda
beräknade svenska skatten avräknas enligt art. 24 punkt 2 ett belopp
motsvarande den italienska skatt som belöper på inkomsten. Beträffande
storleken av italiensk skatt på utdelning, ränta och royalty hänvisas
till anvisningspunkten 2 till art. 10, anvisningspunkten 2 till art.
11 och anvisningspunkten 1 till art. 12. Vidare iakttas att i fall
som avses i art. 24 punkt 7 högre italiensk skatt skall avräknas än
vad som utgått på inkomsten i fråga. Har italiensk skatt enligt
avtalet tagits ut på inkomst av rörelse som har bedrivits i Italien,
iakttas att inkomsten beräknats enligt art. 7.

Den skattskyldige bör i samband med sin självdeklaration för det
beskattningsår, för vilket inkomsten resp. förmögenheten tas upp till
beskattning, förete bevis eller annan utredning om den italienska
skatt som har påförts inkomsten resp. förmögenheten eller som skulle
ha påförts inkomsten om skattebefrielse eller skattenedsättning som
avses i föregående stycke inte hade medgivits.

Avräkning av italiensk inkomstskatt får ske med belopp motsvarande
högst summan av de svenska skatter som belöper på inkomsten. Vid
tillämpningen av denna regel anses på inkomsten från Italien belöpa
så stor andel av hela den statliga inkomstskatten som inkomsten -
efter avdrag för kostnader - utgör av den skattskyldiges sammanlagda
inkomst av olika förvärvskällor som skall taxeras i samma kommun som
inkomsten från Italien.

Avräkning sker i första hand från den statliga inkomstskatten.
Föreslår ej denna, avräknas återstoden från kommunal inkomstskatt
som belöper på inkomsten.

Taxeringsnämnd skall i deklaration anteckna motvärdet i svenska kronor
av den italienska skatten på inkomsten och ange att avräkning skall
ske med detta skatteblopp, dock högst med beloppet av de svenska
skatterna på inkomsten. Längdförande myndighet svarar för att
anteckning om avräkning görs i skattelängden.

Exempel: En person med hemvist i Sverige uppbär inkomst av fastighet
i Italien med ett belopp av 10 000 kronor. På inkomsten antas belöpa
italiensk skatt med ett belopp av 1 500 kronor. Avdragsgilla kostnader
uppgår till 500 kronor. Den skattskyldige antas vidare uppbära
nettointäkter av i Sverige lokaliserade förvärvskällor med ett belopp
av 90 000 kronor och vid taxeringen till statlig inkomstskatt åtnjuta
allmänna avdrag med 10 000 kronor. Den till statlig inkomstskatt
taxerade inkomsten blir sålunda (9 500 + 90 000 - 10 000=) 89 500
kronor. I deklarationen antecknas: "Avräkning från inkomstskatt enligt
avtalet med Italien skall ske med 1 500 kronor, dock högst med summan
av den kommunala inkomstskatt som belöper på 9 500 kronor, och
9 500  av hela den statliga inkomstskatten.
99 500

Avräkning sker i första hand från den statliga inkomstskatten."

Har den skattskyldige flera inkomster från utlandet, kan vid
avräkningsförfarandet även bestämmelserna i 25 § första stycket lagen
(1947:576) om statlig inkomstskatt bli tillämpliga.

3. Om en person med hemvist i Sverige uppbär inkomst som enligt art.
8 punkt 1, art. 13 punkt 3 eller art. 19 punkt 1 a eller punkt 2 a
skall beskattas endast i Italien, medtas inkomsten vid taxering i
Sverige. Statlig och kommunal inkomstskatt uträknas i vanlig ordning.
De sålunda uträknade inkomstskatterna sätts ned med ett belopp
motsvarande den del av inkomstskatterna som vid en proportionell
beräkning belöper på den inkomst som enligt avtalet skall beskattas
endast i Italien. Motsvarande gäller i fråga om förmögenhet som enligt
art. 23 punkt 3 skall beskattas endast i Italien.

Exempel: En italiensk medborgare med hemvist i Sverige uppbär pension
från italienska staten med ett belopp som efter avdrag för kostnader
motsvarar 10 050 kronor. Den skattskyldige antas uppbära i Sverige
skattepliktiga nettointäkter av andra förvärvskällor med 50 000 kronor
samt åtnjuta allmänna avdrag och grundavdrag med 4 500 kronor resp.
7 500 kronor. Den beskattningsbara inkomsten blir statligt
(10 050 + 50 000 - 4 500=) 55 500 kronor och kommunalt (10 050 +
50 000 - 4 500 - 7 500=) 48 000 kronor, sedan avrundning skett. Hade
pensionen inte medräknats skulle den beskattningsbara inkomsten ha
blivit statligt (50 000 - 4 500=) 45 500 kronor och kommunalt (50 000
- 4 500 - 7 500=) 38 000 kronor. Den statliga och kommunala
inkomstskatten, beräknad på 55 500 resp. 48 000 kronor, nedsätts med
55 500 - 45 500  resp. 48 000 - 38 000.
     55 500                 48 000

I fall som nu nämnts skall taxeringsnämnd i deklarationen anteckna
grunden för uträkningen av inkomstskatterna resp. förmögenhetskatten.
Längdförande myndighet svarar för att anteckning om nedsättning görs
i skattelängden.

4. När en person med hemvist i Italien uppbär inkomst som avses i
art. 13 punkt 5 och art. 18 punkt 2 beskattas inkomsten i Sverige
men italiensk skatt på inkomsten avräknas enligt art. 24 punkt 6
från den svenska skatten. Därvid gäller i tillämpliga delar
anvisningspunkten 2 ovan. Avräkningsbeloppet får enligt art. 24 punkt
6 inte överstiga den svenska skatten på inkomsten.

till art. 25

Av art. 25 punkt 2 följer att bolag i Italien inte får påföras
förmögenhetskatt i Sverige. Bestämmelsen innebär ett undantg från
regeln i 6 § 1 mom. första stycket c lagen (1947:577) om statlig
förmögenhetsskatt.

Bilaga 2


Anvisningar om kupongskatt, m.m.

Kupongskatt för person med hemvist i Italien

1. Den som enligt lagen (1983:182) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Italien har hemvist i Italien kan, under de förutsätt
ningar som anges i art. 10 i avtalet, få nedsättning av den skatt
på utdelning som annars skulle utgå enligt kupongskattelagen
(1970:624).

2. Om rätt till nedsättning föreligger enligt art. 10 i avtalet, tas
kupongskatt ut efter den skattesats som anges där. I övrigt skall
den som betalar utdelningen tillämpa bestämmelserna i kupongskatte
lagen (1970:624) och kupongskattekungörelsen (1971:49).

Sålunda gäller att uppgifter enligt 14 § kupongskattelagen (1970:624)
skall lämnas då det är fråga om utdelning från aktiebolag eller
aktiefond som avses i 13 § samma lag. Som ytterligare förutsättning
för nedsättning av kupongskatten på sådan utdelning gäller att
utbetalaren genom intyg av italiensk myndighet eller bank i Italien
visar att den utdelningsberättigade har hemvist i Italien.

3. har kupongskatt innehållits med högre belopp än den skattskyldige
skall erlägga enligt lagen (1983:182) om dubbelbeskattningsavtal
mellan Sverige och Italien, kan den skattskyldige få ut det för högt
uttagna beloppet (restitution) efter ansökan hos riksskatteverket
enligt 27 § kupongskattelagen (1970:624).

4. Riksskatteverkets beslut i ärende om resititution får överklagas
på det sätt som anges i 29 § kupongskattelagen (1970:624).

Statlig inkomstskatt på utdelning från svensk ekonomisk förening till
person med hemvist i Italien.

5. Den som enligt lagen (1983:182) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Italien har hemvist i Italien och som enligt 6 § 1 mom.
a) och c) lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt är skattskyldig
i Sverige för utdelning på andel i svensk ekonomisk förening kan
erhålla nedsättning av statlig inkomstskatt enligt art. 10 i avtalet
under de förutsättningar som anges där.

6. Ansökan om nedsättning görs hos den taxeringsnämnd som taxerar
den utdelningsberättigade till statlig inkomstskatt för det år då
utdelningen beskattas eller, om taxeringsnämndens arbete beträffande
taxeringen detta år avslutats, hos den domstol som handlägger besvär
över nämnda taxering. Ansökan bör göras före utgången av tredje
kalenderåret efter det då utdelningen blev tillgänglig för lyftning.

I samband med ansökningen skall den utdelningsberättigade genom intyg
från italiensk myndighet eller bank i Italien visa att han har hemvist
i Italien.

7. Beslut i ärende som avses i punkt 6 får överklagas på det sätt
som anges i taxeringslagen (1956:623) och förvaltningsprocesslagen
(1971:291).