Förordning (1994:634) med instruktion  för Kammarkollegiet 

Uppgifter

1 § Kammarkollegiet är central förvaltningsmyndighet bland
annat för Sveriges indelning och för frågor om statlig egendom,
registrering av trossamfund, fastställande av avgiftssatser för
begravningsavgift samt permutation.

Kollegiet bevakar i vissa ärenden statens rätt och allmänna
intressen, bland annat i vattenrättsliga ärenden och ärenden om
stämpelskatt vid inskrivningsmyndighet samt frågor som gäller
Allmänna arvsfonden.

Kollegiet tillhandahåller kapitalförvaltning, redovisning och
andra administrativa tjänster för stiftelser och fonder inom
det statliga och kyrkliga området samt, efter medgivande av
regeringen för särskilt fall, för aktiebolag inom samma område.
Kollegiet tillhandahåller också administrativ, ekonomisk och
juridisk service till myndigheter under regeringen. Kollegiet
har även uppgifter som rör riskhantering för myndigheter under
regeringen och utför också kansligöromål åt vissa nämnder och
styrelser. Förordning (2005:148).

2 § Kammarkollegiet skall företräda staten

1. i ärenden om ersättning enligt 4 § 1 förordningen
(1995:1301) om handläggning av skadeståndsanspråk mot staten.

2. i andra ärenden som regeringen, Justitiekanslern eller,
efter regeringens bestämmande, någon annan statlig myndighet
har uppdragit åt kollegiet att handlägga. Förordning
(1995:1351).

2 a § Kammarkollegiet beslutar om ersättning enligt

-– lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada
m.m.,

-– förordningen (1986:259) om ersättning till följd av sjukdom
eller skada som ådragits utom riket,

-– förordningen (SKOLFS 1991:47) om ersättning vid personskada
till elev i viss gymnasieskolutbildning, och

-– förordningen (1998:1785) om ersättning vid skada till
deltagare i vissa arbetsmarknadspolitiska program m.m.

Kammarkollegiet får av allmänna medel bevilja den som kan
lämna upplysningar i ett sådant ärende hos kollegiet skälig
ersättning för inställelsekostnader. Förordning (2002:246).

2 b § Om ett ersättningsbeslut enligt 2 a § avser en
arbetstagare hos en myndighet, skall den myndigheten
underrättas om beslutet.

Om Försvarsmakten har avgett yttrande i ett ärende enligt
2 a §, skall Försvarsmakten underrättas om beslutet.

Beträffande arbetstagare hos riksdagen eller dess myndigheter
lämnas underrättelser enligt första stycket till
riksdagsförvaltningen. Förordning (2002:246).

2 c § När utbetald personskadeersättning kan krävas åter från
någon annan, gäller förordningen (1993:1138) om hantering av
statliga fordringar i fråga om Kammarkollegiets hantering av
återkravet. Förordning (2002:246).

3 § Kammarkollegiet skall föra talan för det allmänna

1. mot beslut som avses i

- 19 kap. 22 § jordabalken,

- 19 kap. 4 § tredje stycket fastighetsbildningslagen
(1970:988),

- 2 kap. 26 § lagen (2003:528) om företagsinteckning, samt

- 2 kap. 29 § sjölagen (1994:1009),

2. i vattenrättsliga mål vid Finsk-svenska
gränsälvskommissionen.

Kollegiet skall också företräda allmänt vattenområde, i den
utsträckning någon annan myndighet inte har till uppgift att
göra det. Förordning (2003:555).

4 § Kammarkollegiet skall vidare

1. se till att statens fasta egendom i övrigt vars vård och
tillsyn någon annan inte har till uppgift att sköta inte
disponeras mot givna föreskrifter, bevaka rätten till egendomen
och föra talan för denna samt avgöra ärenden om
nyttjanderättsupplåtelser, i den utsträckning någon annan inte
har till uppgift att göra det,

2. svara för uppbörd av statens inkomster och betala dess
utgifter, om något annat inte följer av särskilda föreskrifter,

3. förvalta kapital och statliga lån som anförtrotts kollegiet,

4. svara för det interna statliga riskfinansieringssystemet,

5. utveckla metoder för riskhantering hos myndigheter under
regeringen,

6. avgöra ärenden om jordnatur samt rättigheter och
skyldigheter som åtföljer fast egendom på grund av dess
särskilda natur. Förordning (2002:1148).

5 § Efter överenskommelse skall Kammarkollegiet för myndigheter
under regeringen

1. överta deras risker i ekonomiskt avseende och ansvar för
skadereglering enligt förordningen (1995:1300) om statliga
myndigheters riskhantering och förordningen (1993:674) om
försäkringsskydd vid statliga tjänsteresor,

2. i övrigt biträda i deras riskhantering. Förordning
(1995:1351).

6 § Kammarkollegiet skall också

1. på plats som regeringen godkänner, under fyra olika lås
förvara och vårda rikets regalier och dyrbarheter enligt
särskilda förteckningar,

2. förvara förteckningar över sådan lös egendom i de kungliga
slotten och hovstallet som tillhör staten,

3. förvara åtkomsthandlingar till statens fasta egendom som
står under kollegiets förvaltning,

4. föra liggare över Sveriges indelning. Förordning
(1999:1072).

7 § Efter överenskommelse skall Kammarkollegiet

1. tillhandahålla administrativ, ekonomisk och juridisk
service,

2. göra fastighetsrättsliga arkivutredningar,

3. tillhandahålla kapitalförvaltning, redovisning och andra
administrativa tjänster för stiftelser och fonder.

Förordning (1999:1072).

Finansiering

8 § Kammarkollegiets verksamhet enligt 2 a §, 4 § 3 och 4 samt
5 och 7 §§ skall finansieras genom avgifter. Det gäller även
ärenden som lämnas över enligt 9 § första stycket förordningen
(1995:1301) om handläggning av skadeståndsanspråk mot staten.

Avgiftens storlek bestäms av kollegiet.

För kapitalförvaltningen får avgiften bestämmas till högst 0,5
procent årligen, beräknat efter marknadsvärdet på tillgångarna.
Förordning (2002:246).

Verksförordningens tillämpning

9 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
Kammarkollegiet med undantag av 17 och 21 §§. Förordning
(1995:1351).

Myndighetens ledning

10 § Kammarkollegiets generaldirektör är chef för myndigheten.
Förordning (1995:1351).

Styrelsen

11 § Kammarkollegiets styrelse består av högst åtta personer,
generaldirektören medräknad. Generaldirektören är styrelsens
ordförande. Förordning (1995:1351).

Organisation

12 § Kammarkollegiet bestämmer själv sin organisation, med
undantag för vad som anges i 13 §. Förordning (1999:1072).

Fonddelegationen

13 § Inom kollegiet finns ett särskilt beslutsorgan för fond-
och förmögenhetsförvaltningen, fonddelegationen. Delegationen
har till uppgift att för fond- och förmögenhetsförvaltningen
besluta om

- långsiktig placeringsstrategi,

- allmän placeringsinriktning på kort sikt,

- uppföljnings- och rapporteringsrutiner för
placeringsverksamheten,

- viktigare frågor som rör avtal om anförtrodda medel och
redovisningen av dessa. Förordning (1999:1072).

14 § Delegationen består av högst fem ledamöter.
Generaldirektören ingår i delegationen och är dess ordförande.
När generaldirektören har förhinder skall chefen för fond- och
förmögenhetsförvaltningen vara ersättare. Förordning
(1999:1072).

Statens skaderegleringsnämnd

15 § Statens skaderegleringsnämnd har till uppgift att på
begäran av en myndighet under regeringen avge yttranden i
ärenden om ersättning för personskada eller annan skada.
Förordning (1995:1351).

16 § Skaderegleringsnämnden består av högst fem ledamöter. En
av ledamöterna är ordförande och en är vice ordförande.
Ledamöterna skall vara jurister med erfarenhet som domare.
Nämnden är beslutför med tre ledamöter.

Hos nämnden finns också sakkunniga med erfarenhet av
skaderegleringsarbete inom försäkringsverksamhet.

Personalföreträdare

17 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas
på Kammarkollegiet.

Ärendenas handläggning

18 § Generaldirektören skall avgöra ärenden som inte skall
avgöras av styrelsen, av fonddelegationen eller av
personalansvarsnämnden.

Om sådana ärenden som avses i första stycket inte behöver
prövas av generaldirektören, får de avgöras av någon annan
tjänsteman.

Andra stycket gäller inte föreskrifter och sådana ärenden som
styrelsen skall besluta om enligt 13 § 1-3 verksförordningen
(1995:1322). Förordning (1995:1351).

19 § Fonddelegationen är beslutför när ordföranden och minst
hälften av de andra ledamöterna är närvarande. När ärenden av
större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter vara
närvarande.

Om ett ärende är så brådskande att delegationen inte hinner
sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom
meddelanden mellan ordföranden och minst så många ledamöter som
behövs för beslutförhet. Om detta förfarande inte kan
tillämpas, får ordföranden ensam avgöra ärendet. Ett sådant
beslut skall anmälas vid nästa sammanträde med delegationen.

Delegationen får överlämna till ordföranden eller till någon
annan tjänsteman att avgöra ärenden som är av det slaget att de
inte behöver prövas av delegationen. Hur detta skall ske anges
i arbetsordningen eller i särskilda beslut.

Ärendena avgörs efter föredragning. Delegationen får dock medge
att ärenden som inte behöver prövas av delegationen inte heller
behöver föredras. Förordning (1995:1351).

Anställningar

20 § Förordnande att vara generaldirektörens ställföreträdare
meddelas av generaldirektören för en bestämd tid. Förordning
(1994:1370).

21 § Andra ledamöter i fonddelegationen än generaldirektören
utses av regeringen för en bestämd tid. Förordning (1995:1351).

22 § Ledamöter och sakkunniga i statens skaderegleringsnämnd
utses av regeringen för en bestämd tid.

Regeringen utser ordförande och vice ordförande. Förordnandena
ges för en bestämd tid.