Jaktförordning (1987:905)

Inledande bestämmelse

1 § Beteckningar som används i denna förordning har samma
betydelse som i jaktlagen (1987:259).

Jakten

Allmänna jakttider

2 § Jakt efter vilt av olika slag är tillåten under de 
tider av jaktåret (den 1 juli–den 30 juni) som anges i bilaga 
1 till denna förordning (allmänna jakttider). Ingrepp får 
dock inte göras i fåglarnas bon. Deras ägg får inte heller 
tas eller förstöras. 

Länsstyrelsen får meddela föreskrifter om en begränsning av 
den allmänna eller särskilda jakttiden för viss viltart om 
det behövs med hänsyn till snö-, is- eller 
temperaturförhållandena.

Naturvårdsverket ska minst en gång vart sjätte år se över de 
jakttider som regleras i denna förordning och vid behov 
föreslå ändringar till regeringen. Förordning (2018:639).

Jakten efter älg

3 § Om licensjakt efter älg och om älgskötselområden finns
det bestämmelser i 33 § jaktlagen (1987:259).

För ett älgskötselområde ska det finnas en skötselplan.

Trots det som föreskrivs i 33 § tredje stycket jaktlagen
(1987:259) om älgskötselområdes storlek får ett
älgskötselområde registreras även om området endast medger
avskjutning av fem vuxna älgar per år, om det finns
särskilda skäl för en sådan registrering och området i
övrigt är lämpat för älgjakt. Förordning (2012:32).

3 a § Jakt efter älg är tillåten under de tider som anges i
bilaga 2 till denna förordning. Förordning (1991:1770).

3 b § Den som ansöker om registrering av licensområde för
älgjakt eller av älgskötselområde skall betala en avgift enligt
föreskrifter som meddelas av Naturvårdsverket. Förordning
(2000:1216).

3 c § I ett län där det förekommer älg ska länsstyrelsen
besluta om att inrätta älgförvaltningsområden. Ett
älgförvaltningsområde bör omfatta en i huvudsak egen älgstam.

Ett älgförvaltningsområde får inrättas utan hinder av en
länsgräns. Om ett älgförvaltningsområde berör fler än ett län,
fattas beslutet om att inrätta området av länsstyrelsen i det
län där huvuddelen av området ska vara belägen.
Förordning (2011:117).

3 d § För ett älgförvaltningsområde ska länsstyrelsen
inrätta en älgförvaltningsgrupp. Älgförvaltningsgruppen ska
upprätta en älgförvaltningsplan för området. Planen ska
godkännas av länsstyrelsen.

Om ett älgförvaltningsområde berör fler än ett län, ska
älgförvaltningsgruppen för området inrättas av
länsstyrelsen i det län där huvuddelen av området ska vara
belägen.

En älgförvaltningsgrupp ska bestå av sex ledamöter, varav
tre utses på förslag av markägarnas organisationer och tre
på förslag av jägarnas organisationer. Inom
älgförvaltningsområden där medlemmar i en sameby har rätt
till jakt enligt 25 § rennäringslagen (1971:437) ska dock
en av de ledamöter som företräder jaktintresset utses på
förslag av Sametinget. Till ordförande i
älgförvaltningsgruppen ska länsstyrelsen utse en av de
ledamöter som företräder markägarintresset.

Om älgförvaltningsgruppen inte är enig om ett beslut, ska
omröstning ske. Vid omröstning ska den mening gälla som
omfattas av mer än hälften av ledamöternas röster. Vid lika
röstetal har ordföranden utslagsröst. Förordning (2012:32).

Jakten efter kronhjort

4 § Ett område som har sådan storlek och arrondering att det
medger vård av en i huvudsak egen kronhjortsstam får av
länsstyrelsen registreras som kronhjortsskötselområde. Inom ett
sådant område får kronhjort jagas utan licens. För Skåne län
gäller dock att länsstyrelsen beslutar om inrättande av
kronhjortsområden i länet. Inom ett sådant område får kronhjort
jagas endast under särskild jakttid och efter licens av
länsstyrelsen. Förordning (1998:1000).

5 § Jakt efter kronhjort är tillåten under de tider som anges i
bilaga 3 till denna förordning. Förordning (1998:1000).

Skyldighet att anmäla jaktresultat

5 a § För områden som länsstyrelsen har registrerat för jakt
efter kronhjort ska jakträttshavaren anmäla jaktresultatet till
länsstyrelsen inom två veckor efter jakttidens utgång.

För områden som länsstyrelsen har registrerat för jakt efter
älg ska jaktresultatet anmälas inom två veckor efter jakttidens
utgång. Om en älg har fällts ska detta dock anmälas inom två
veckor efter det att djuret fälldes.

Om älg eller kronhjort fälls i andra fall än som avses i första
eller andra stycket, ska jakträttshavaren anmäla detta till
länsstyrelsen inom två veckor efter jakttidens utgång eller, om
djuret fälls under annan tid med stöd av särskilt tillstånd,
inom två veckor efter det att djuret fälldes.
Förordning (2011:117).

5 b § Den som vid tillåten jakt har fällt eller påskjutit
björn, varg, järv eller lo ska anmäla detta till
länsstyrelsen utan dröjsmål och senast samma dag.
Förordning (2009:1265).

5 c § Den som vid tillåten jakt har fällt eller påskjutit 
gråsäl eller knubbsäl ska anmäla detta till Naturvårdsverket 
utan dröjsmål och senast närmaste vardag efter att sälen 
fälldes. Förordning (2021:1332).

6 § I en anmälan enligt 5 a-5 c §§ ska det anges 

1. var och när djuret fälldes eller påsköts, 

2. vilket kön djuret har, om det är möjligt att fastställa, 

3. namn, adress och telefonnummer till den som har fällt eller 
påskjutit djuret, om djuret är en björn, varg, järv, lo eller 
säl, och 

4. i fråga om älg eller kronhjort, om det fällda djuret är en 
årskalv. Förordning (2021:1332).

Föreskrifter om licensjakt efter älg och kronhjort m.m.

7 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om

1. registrering av licensområde för älgjakt och
älgskötselområde,

2. licens för jakt efter älg och kronhjort,

3. älgskötselområde, älgförvaltningsområde, kronhjortsområde
och kronhjortsskötselområde,

4. länsstyrelsens prövning i ärenden som avses i 1–3.
Förordning (2011:117).

Jakt inom vilthägn m.m.

8 § Inom ett vilthägn som uppfyller de krav som
Naturvårdsverket har föreskrivit får djur av den viltart som
hägnet är avsett för jagas trots bestämmelserna om fredning.
För användning av hund gäller dock bestämmelserna i 16 §.

Inom en anläggning för hållande av fåglar i fångenskap får ägg
plockas trots bestämmelserna om fredning. Förordning
(1998:1000).

Inskränkningar i jakten

9 § För jakt med skjutvapen på änder, gäss, björn, varg, järv, 
lo, älg, dovhjort, kronhjort och rådjur gäller följande 
begränsningar.

1. Bläsand, gräsand, ejder, knipa, kricka, sjöorre, 
storskrake, vigg, bläsgås, grågås, kanadagås, sädgås och 
vitkindad gås får jagas bara från och med en timme före solens 
uppgång till och med en timme efter solens nedgång. 

2. Björn får jagas bara under tiden från och med en timme före 
solens uppgång till och med två timmar före solens nedgång.

3. Varg, järv, lo, älg, dovhjort, kronhjort och rådjur får 
jagas bara från och med en timme före solens uppgång till och 
med en timme efter solens nedgång. Under timmen efter solens 
nedgång får jakten endast bedrivas som smyg- eller vaktjakt.

Länsstyrelsen får i enskilda fall besluta om undantag från 
första stycket. Om flera län är berörda prövas frågan av 
länsstyrelsen i det län där huvuddelen av marken är belägen.

Om tillstånd till jakt ges enligt 23 b §, 24 § eller 31 § 
första stycket, prövas dock frågan om undantag från första 
stycket av den myndighet som beslutar om jakten. 

Länsstyrelsen får meddela föreskrifter om undantag från första 
stycket. Förordning (2021:334).

9 a § Valar får inte jagas från svenskt fartyg eller luftfartyg
på det fria havet utanför Sveriges ekonomiska zon. Förordning
(1998:1000).

9 b § I föreskrifter eller beslut som avses i 11, 14 och 15 §§,
20 § 2 samt 21, 23 a–23 d, 24, 24 c, 29 och 31 §§ ska det
anges

1. vilka arter som berörs och antalet djur som får fällas,

2. vilka medel och metoder som får användas,

3. vilken tid och vilket område som avses,

4. de villkor som i övrigt behövs för att så långt som möjligt
undvika skador eller olägenheter av betydelse för den berörda
artens bestånd, och

5. den kontroll som kommer att ske.

Första stycket 1 gäller inte beslut av länsstyrelsen enligt
21 § första stycket i fråga om undantag för rullstolsburen
person med bestående rörelsehinder för jakt efter fågel från
motordrivet fordon. Förordning (2011:188).

9 c § När Naturvårdsverket fattar ett beslut enligt 23 g § 
gäller 9 b § första stycket. Förordning (2021:1332).

Jaktmedel

10 § Vid jakt får vapen och andra jaktmedel användas endast i 
den utsträckning och på det sätt som anges i denna förordning 
eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av 
förordningen. Förordning (2019:174).

10 a § Vid jakt får endast sådana vapen och andra jaktmedel
användas som uppfyller de krav som Naturvårdsverket
föreskriver.

I fråga om vilda fåglar, björn, varg, järv, lo, utter, bäver,
valar och fladdermöss samt i fråga om annat vilt som i bilaga 1
till artskyddsförordningen (2007:845) har markerats med N, n
eller F är det förbjudet att för fångst eller dödande använda
medel eller metoder som anges i bilaga 5 till denna förordning
eller andra medel eller metoder som inte är selektiva och som
lokalt kan medföra att populationen av arten försvinner eller
utsätts för en allvarlig störning. Snaror får dock användas för
jakt efter dalripa och fjällripa norr om 58  nordlig bredd.

Vid jakt med skjutvapen får vapnet inte gillras.
Förordning (2019:174).

11 § Fångstredskap ska vara av godkänd typ för att få 
användas.

Ett fångstredskap av en typ som har prövats i ett annat EU-
land, Turkiet eller ett EFTA-land som har undertecknat EES-
avtalet får dock användas om produkten uppnår en djurskydds- 
och säkerhetsnivå likvärdig den svenska. Ett sådant redskap 
ska anmälas till Naturvårdsverket. 

Naturvårdsverket prövar efter samråd med Statens jordbruksverk 
frågor om godkännande av fångstredskap. Naturvårdsverket är 
behörig myndighet för fångstredskap enligt Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) 2019/515 av den 19 mars 2019 om 
ömsesidigt erkännande av varor som är lagligen saluförda i en 
annan medlemsstat och om upphävande av förordning (EG) nr 
764/2008.

Den som ansöker om godkännande ska betala en avgift enligt 
föreskrifter som meddelas av Naturvårdsverket.
Förordning (2020:147).

12 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om

1. tillstånd, anmälan, kunskapskrav eller andra villkor för
användande av fångstredskap,

2. vittjande av fångstredskap,

3. befogenhet för länsstyrelsen att i det enskilda fallet ge
tillstånd till användande av vissa fångstredskap, och

4. typgodkännande och fångstredskap enligt 11 §.
Förordning (2013:886).

12 a § Vilt som har fångats i fångstredskap skall vid
vittjningstillfället omedelbart avlivas eller återges friheten.

Första stycket gäller inte vid fångst i vilthägn av den viltart
som hägnet är avsett för.

Vid avlivning av djur som har fångats med fångstredskap gäller
inte bestämmelserna om jaktmedel. Förordning (2001:451).

13 § Bekämpningsmedel får användas för att döda mullvadar,
sorkar (utom bisam), lämlar, råttor, skogsmöss och husmöss,
om medlet har godkänts för sådan användning enligt
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av
den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på
marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och
91/414/EEG, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr
528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden
och användning av biocidprodukter eller förordningen
(2014:425) om bekämpningsmedel. Förordning (2014:427).

13 a § Åtel får användas vid jakt. Förordning (2024:64).

14 § Fast belysning vid väg eller byggnad som satts upp i 
annat syfte än att underlätta jakten får användas vid jakt 
efter vildkanin, rödräv, mårdhund, grävling, mink, mård, 
tvättbjörn eller vildsvin. Vid jakt efter dessa djur får 
vidare ficklampa eller annan liknande lampa användas 

1. när djuret ska avlivas i samband med jakt med ställande 
hund, 

2. för jakt vid gryt eller lya, eller 

3. när ett fångstredskap vittjas.

Fast belysning som har satts upp vid en åtel i syfte att 
underlätta jakten får användas vid jakt efter vildsvin.
Förordning (2024:64).

14 a § Elektronisk bildförstärkare, elektronisk 
bildomvandlare, värmekamera eller rörlig belysning får 
användas i nära anslutning till jaktvapnet vid jakt efter 
vildsvin. 

Termiska sikten får dock endast användas vid jakt i öppen 
terräng eller vid åtelplatser. Förordning (2019:174).

15 § Naturvårdsverket får 

1. meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om 
användning av andra jaktmedel än vad som följer av denna 
förordning,

2. i det enskilda fallet besluta om undantag från kravet i 
11 § att fångstredskap ska vara av godkänd typ och meddela 
föreskrifter om de fall då sådana undantag får beviljas,

3. meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om 
undantag från kravet i 12 a § att fångat vilt omedelbart ska 
avlivas eller återges friheten,

4. meddela föreskrifter om åtling för jakt vid åtelplatser som 
anordnats för ändamålet, och

5. meddela föreskrifter om att åtel inte får användas vid viss 
jakt eller vid jakt efter visst vilt. Förordning (2024:64).

15 a § Naturvårdsverket eller, om beslutet fattas av 
länsstyrelsen, länsstyrelsen får i det enskilda fallet 
besluta om undantag från förbudet att vid jakt använda 
belysning utöver vad som är tillåtet enligt 14 §, om det är 
fråga om skyddsjakt, licensjakt eller jakt som avses i 31 § 
första stycket.

Naturvårdsverket eller, om beslutet fattas av länsstyrelsen, 
länsstyrelsen får i det enskilda fallet besluta om undantag 
från förbudet enligt 10 § andra stycket att använda 
halvautomatiska vapen med magasinkapacitet som överstiger två 
patroner, om det är fråga om skyddsjakt eller licensjakt 
efter björn.

Om beslutet fattas av länsstyrelsen och flera län är berörda, 
prövas frågan av länsstyrelsen i det län där huvuddelen av 
marken är belägen. Förordning (2018:639).

15 b § Naturvårdsverket får utöver vad som anges i 15 § och 
15 a § andra stycket i det enskilda fallet besluta om 
undantag från förbudet i 10 § andra stycket att använda vissa 
jaktmedel och metoder. Förordning (2018:639).

15 c § Länsstyrelsen får i det enskilda fallet besluta

1. att ett godkänt bekämpningsmedel som avses i 13 § får 
användas för att döda fåglar som orsakar allvarliga skador 
eller olägenheter för människors hälsa, 

2. om undantag från förbudet att vid jakt använda belysning 
utöver vad som är tillåtet enligt 14 § eller 14 a §, om det är 
fråga om annan jakt än som avses i 31 § första stycket.

Om flera län är berörda prövas frågan av länsstyrelsen i det 
län där huvuddelen av marken finns. Förordning (2019:174).

15 d § I fråga om vilda fåglar, björn, varg, järv, lo, 
utter, bäver, mård, iller, skogshare och fladdermöss samt i 
fråga om annat vilt som i bilaga 1 till artskyddsförordningen 
(2007:845) har markerats med N, n eller F får föreskrifter 
eller beslut enligt 15 §, 15 a § första stycket, 15 b § eller 
15 c § denna förordning meddelas endast om 

1. det inte finns någon annan lämplig lösning,

2. upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos artens 
bestånd i dess naturliga utbredningsområde inte försvåras, 
och

3. föreskriften eller beslutet behövs av något sådant skäl 
som anges i 23 a § eller 31 § första stycket denna 
förordning. Förordning (2018:639).

15 e § I fråga om jakt efter björn får beslut enligt 15 a 
§ andra stycket meddelas endast om

1. det inte finns någon annan lämplig lösning,

2. upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos artens 
bestånd i dess naturliga utbredningsområde inte försvåras, 
och

3. undantaget är lämpligt med hänsyn till stammarnas storlek 
och sammansättning samt tillämpas selektivt och under strängt 
kontrollerade förhållanden. Förordning (2018:639).

Hundar

16 § Trots 16 § första stycket lagen (2007:1150) om tillsyn 
över hundar och katter, får jakthundar som är lämpade för 
respektive jaktändamål användas av jakträttshavaren eller av 
en annan person med jakträttshavarens medgivande vid tillåten 
jakt och vid jaktträning enligt följande:

Hund som

a) förföljer

björn		i hela landet utom 	
		Norrbottens län 
		väster om 
		odlingsgränsen		den 21 aug.-15 okt.

björn		i Norrbottens län 	
		väster om 
		odlingsgränsen		den 21 aug.-30 sept.

grävling	i hela landet		den 21 aug.-31 jan. 

järv		i hela landet		den 1 sept.-30 nov. 
					eller den senare 
					tidpunkt då jakten 
					har avlysts genom 
					beslut

hjort eller
rådjur		i hela landet		den 1 okt.-31 jan.

lo		i hela landet		den 1 feb.-15 mars 
					eller den senare 
					tidpunkt då jakten 
					har avlysts genom 
					beslut

mink, mårdhund	
eller 
tvättbjörn	i hela landet		den 1 aug.-15 april

rödräv		i hela landet		den 21 aug.-28 (29) 
					feb.

varg		i hela landet		den 1 dec.-15 jan. 
					eller den senare 
					tidpunkt då jakten 
					har avlysts genom 
					beslut

vildsvin	i hela landet		den 1 aug.-31 jan.

älg		i hela landet		den 21 aug.-31 jan.

övriga däggdjur	i hela landet		den 21 aug.-28 (29) 
					feb. eller den 
					tidigare tidpunkt 
					då jakten ska vara 
					avslutad

b) jagar

fågel utan att	
förfölja vilt	i Värmlands län		
		Dalarnas län
		Gävleborgs län
		Västernorrlands län
		Jämtlands län
		Västerbottens län 
		och Norrbottens län	den 16 aug.-30 april


fågel utan att 
förfölja vilt	i övriga delar av 	
		landet			den 16 aug.-15 april



hare, vildkanin 
eller rödräv 
utan att 
förfölja vilt	i hela landet		den 21 aug.-28 (29) 
					feb.

c) används vid 
jakt under jord 
på

vildkanin, 
mårdhund, mink, 
stenmård eller 
tvättbjörn	i hela landet		den 1 juli-30 juni

rödräv, 
skogsmård 
eller grävling	i hela landet		allmän jakt enligt 
					bilaga 1 samt 
					skyddsjakt enligt 
					bilaga 4 till denna 
					förordning
Förordning (2021:334).

16 a § Trots 16 § första stycket lagen (2007:1150) om tillsyn
över hundar och katter, får hundar som är lämpade för ändamålet
användas för jaktträning och prov under hela året i gryt som är
särskilt iordningställda för ändamålet.

Jordbruksverket får i samråd med Naturvårdsverket meddela
föreskrifter om hur sådana gryt ska vara utformade.
Förordning (2011:188).

17 § Vid all jakt får hund användas för spårning eller
apportering av skadat eller fällt vilt, om hunden står under
förarens kontroll. Trots 16 § första stycket lagen (2007:1150)
om tillsyn över hundar och katter, får en hund som står under
sådan kontroll också användas för att söka efter vilt för att
hindra att viltet kommer till skada, exempelvis vid slåtter,
eller för annat viltvårdsändamål.

Vid jakt efter björn, varg, järv, lo, älg, hjort, rådjur,
mufflonfår eller vildsvin ska en hund som är särskilt tränad i
att spåra upp skadat vilt kunna finnas på skottplatsen inom
högst två timmar från påskjutningen.

Vid jakt efter ringduva, gäss eller änder ska en hund som kan
apportera eller markera nedskjuten fågel medföras. Vid jakt
efter övrig fågel ska en hund som kan apportera eller markera
nedskjuten fågel medföras under tiden mellan solens nedgång och
en timme före solens uppgång. Skyldigheten att medföra hund
gäller inte om jakten sker på snötäckt mark eller från båt i
öppet vatten eller vid havskust med hjälp av vettar.
Förordning (2011:188).

18 § En hund som vid jakt eller jaktträning jagar på ett 
olämpligt sätt ska snarast kopplas.

Jakt eller jaktträning med hund ska bedrivas på ett sådant 
sätt att viltet med hänsyn till hundens egenskaper eller snö-, 
is- och temperaturförhållandena inte utsätts för onödiga 
påfrestningar. 

Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om ytterligare 
undantag från 16 § första stycket lagen (2007:1150) om tillsyn 
över hundar och katter. Naturvårdsverket får även besluta om 
sådana undantag i beslut om delegering enligt 24 a §. Om 
Naturvårdsverket inte har meddelat föreskrifter eller beslut 
om sådana undantag, får länsstyrelsen i det enskilda fallet 
besluta om undantag om detta inte strider mot 
Naturvårdsverkets föreskrifter eller beslut. 
Förordning (2021:334).

19 § Om det behövs till skydd för viltet eller av annat
särskilt skäl, får länsstyrelsen trots 16 § första stycket
lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter och 16 §
denna förordning meddela föreskrifter om

1. att hundar som förföljer vilt inte får användas vid jakt
efter älg, hjort, rådjur, mufflonfår eller vildsvin,

2. att hundar, i marker där det finns vilt, ska hållas under
sådan tillsyn att de hindras från att löpa lösa också under
annan tid än den 1 mars–den 20 augusti,

3. att hundar ska hållas kopplade.

Har länsstyrelsen meddelat föreskrifter som avses i första
stycket 2 till skydd för visst vilt, får dock hundar som inte
driver eller förföljer sådant vilt användas för jakt enligt
föreskrifter som meddelas av länsstyrelsen.
Förordning (2011:188).

Jakt från motordrivna fordon m.m.

20 § Trots bestämmelsen i 31 § första stycket jaktlagen 
(1987:259) gäller följande. 

1. Jakt får bedrivas från båt försedd med motor under 
förutsättning att motorn är avstängd och minst en minut 
förflutit sedan motorn stängts av. 

2. Den som jagar för att förebygga skada av vilt får använda 
ett motordrivet fordon vid jakt som bedrivs på särskilt 
uppdrag av den eller de kommunala nämnder som fullgör 
uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet.

3. Motordrivna fordon får användas vid jakt i vilthägn efter 
den art som hägnet är avsett för.

Första stycket 2–3 gäller inte vid jakt som avser vilda 
fåglar, björn, varg, järv, lo, utter, mård, iller, bäver, 
skogshare, sälar, valar, fladdermöss eller som avser annat 
vilt som har markerats med N, n eller F i bilaga 1 till 
artskyddsförordningen (2007:845). Förordning (2018:632).

20 a § Trots bestämmelsen i 31 § första stycket jaktlagen 
(1987:259) får en rullstolsburen person med bestående 
rörelsehinder jaga däggdjur från ett motordrivet fordon under 
förutsättning att motorn är avstängd.

Om jakten avser björn, varg, järv, lo, utter, mård, iller, 
bäver, skogshare, fladdermöss eller sådant annat vilt som har 
markerats med N, n eller F i bilaga 1 till 
artskyddsförordningen (2007:845) krävs dock att tillstånd i 
det

enskilda fallet har meddelats av Naturvårdsverket eller 
länsstyrelsen. Sådan jakt får påbörjas när minst fem minuter 
förflutit sedan motorn stängts av. 

Beslut om tillstånd enligt andra stycket meddelas av den 
myndighet som i det enskilda fallet prövar om jakt får 
bedrivas efter björn, varg, järv, lo, utter och fladdermöss. 
I övriga fall meddelas sådant tillstånd av länsstyrelsen. Om 
flera län är berörda och det är länsstyrelsen som beslutar om 
tillstånd, prövas frågan av länsstyrelsen i det län där 
huvuddelen av marken är belägen. Förordning (2018:632).

20 b § Länsstyrelsen får i det enskilda fallet besluta att 
en rullstolsburen person med bestående rörelsehinder får jaga 
vilda fåglar från ett motordrivet fordon med avstängd motor 
under de tider som anges i bilaga 1 till denna förordning 
(allmän jakttid). Sådan jakt får påbörjas när minst fem 
minuter förflutit sedan motorn stängts av. Om flera län är 
berörda prövas frågan av länsstyrelsen i det län där 
huvuddelen av marken är belägen. Förordning (2018:632).

21 § Utöver vad som följer av 20, 20 a och 20 b §§ får 
den myndighet som beslutar om jakten i det enskilda fallet 
besluta om undantag från förbudet i 31 § första stycket 
jaktlagen (1987:259) i fråga om jakt efter björn, varg, järv, 
lo, utter, valar och fladdermöss samt när det är fråga om 
jakt som avses i 24 § eller 31 § första stycket 1 denna 
förordning. I övriga fall får länsstyrelsen besluta om sådana 
undantag. Om flera län är berörda och det är länsstyrelsen 
som beslutar om undantag, prövas frågan av länsstyrelsen i 
det län där huvuddelen av marken är belägen.

I fråga om vilda fåglar, björn, varg, järv, lo, utter, bäver, 
mård, iller, skogshare, vikare, valar och fladdermöss samt i 
fråga om andra vilt levande djurarter som har markerats med 
N, n eller F i bilagan till artskyddsförordningen (2007:845) 
får undantag medges endast om

1. det inte finns någon annan lämplig lösning,

2. upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos artens 
bestånd i dess naturliga utbredningsområde inte försvåras, 
och

3. undantaget behövs för att en sådan begränsad jakt som 
avses i 23 c § ska kunna genomföras eller behövs av något 
sådant skäl som anges i 23 a § eller 31 § första stycket 
denna förordning. Förordning (2018:632).

22 § Skjutvapen får inte medföras vid färd med motordrivet 
fordon i terräng. Om ett skjutvapen förvaras i ett motordrivet 
fortskaffningsmedel får det inte finnas ammunition i vapnets 
patronläge eller magasin.

Första stycket gäller inte 

1. bevakningspersonal, militär personal, en polisman eller en 
kustbevakningstjänsteman under tjänsteutövning, 

2. vid sådan jakt som bedrivs med stöd av bestämmelserna i 
20 § och 20 a § första stycket, eller 

3. när undantag medgetts eller tillstånd meddelats med stöd av 
20 a § andra stycket, 20 b eller 21 §§. 

Första stycket första meningen gäller inte heller vid sådan 
transport av fällt vilt som sker med stöd av 1 § andra 
stycket 5 terrängkörningsförordningen (1978:594).
Förordning (2019:89).

23 § Länsstyrelsen får i det enskilda fallet eller genom
föreskrifter medge undantag från 22 § första stycket, om det
behövs för renskötseln eller om det annars finns särskilda
skäl. Förordning (2002:551).

Skyddsjakt och licensjakt

Förutsättningar för skyddsjakt

23 a § Om det inte finns någon annan lämplig lösning, och om
det inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam
bevarandestatus hos artens bestånd i dess naturliga
utbredningsområde, får beslut om jakt som avses i 23 b, 24,
25 och 29 §§ meddelas

1. av hänsyn till allmän hälsa och säkerhet eller av andra
tvingande skäl som har ett allt överskuggande allmänintresse,
inbegripet orsaker av social eller ekonomisk karaktär och
betydelsefulla positiva konsekvenser för miljön,

2. av hänsyn till flygsäkerheten,

3. för att förhindra allvarlig skada, särskilt på gröda,
boskap, skog, fiske, vatten eller annan egendom, eller

4. för att skydda vilda djur eller växter eller bevara
livsmiljöer för sådana djur eller växter.

Ett beslut som avses i första stycket får även avse rätt att
göra ingrepp i fåglars bon eller förstöra fåglars ägg.
Förordning (2009:1265).

23 b § Om det finns förutsättningar enligt 23 a § får
Naturvårdsverket efter ansökan av den som riskerar att
drabbas av skada eller på eget initiativ besluta om
skyddsjakt efter björn, varg, järv, lo, säl eller örn. Om det
finns en stor sannolikhet för att allvarlig skada kommer att
uppstå, får beslut om skyddsjakt fattas även om någon skada
inte har inträffat.

Innan Naturvårdsverket fattar ett beslut enligt första
stycket ska verket höra Havs- och vattenmyndigheten, om
beslutet gäller skyddsjakt efter säl. Förordning (2013:1097).

Förutsättningar för licensjakt efter vissa rovdjur

23 c § Förutsättningen för att licensjakt efter björn, varg,
järv och lo ska kunna tillåtas är att det inte finns någon
annan lämplig lösning och att jakten inte försvårar
upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos artens
bestånd i dess naturliga utbredningsområde. Jakten måste
dessutom vara lämplig med hänsyn till stammarnas storlek och
sammansättning samt ske selektivt och under strängt
kontrollerade förhållanden. Förordning (2009:1265).

23 d § Om det finns förutsättningar enligt 23 c § och något
annat inte följer av 24 a §, får Naturvårdsverket besluta om
licensjakt efter björn, varg, järv och lo.

Ett beslut om jakt enligt första stycket får utformas och
förenas med villkor som är ändamålsenliga med hänsyn till de
olägenheter som förekomsten av täta rovdjurspopulationer
orsakar. Förordning (2011:1571).

23 e § Beslut om licensjakt efter varg får fattas senast den 
1 oktober varje år.

De år som miniminivåer för förekomsten av varg fastställs 
enligt 5 § förordningen (2009:1263) om förvaltning av björn, 
varg, järv, lo och kungsörn får beslut om licensjakt efter 
varg i stället fattas senast den 15 oktober.
Förordning (2016:556).

23 f § Om beslut om licensjakt har fattats enligt 23 e § får 
beslutet ändras om det behövs med hänsyn till nya 
omständigheter eller av någon annan särskild anledning.
Förordning (2016:556).

23 g § Om de förutsättningar som anges i 23 c § är uppfyllda 
får Naturvårdsverket besluta om licensjakt efter gråsäl och 
knubbsäl.

Innan Naturvårdsverket fattar ett beslut enligt första stycket 
ska verket låta Havs- och vattenmyndigheten yttra sig.

När Naturvårdsverket fattar ett beslut enligt första stycket 
gäller 23 d § andra stycket. Förordning (2021:1332).

Skyddsjakt enligt 7 § jaktlagen

24 § Frågor om jakt enligt 7 § jaktlagen (1987:259) prövas av

1. Naturvårdsverket när det gäller jakt efter björn, varg,
järv, lo eller säl samt efter rovfåglar och ugglor, och

2. länsstyrelsen i andra fall.

Innan Naturvårdsverket fattar ett beslut enligt första stycket
ska verket höra Havs- och vattenmyndigheten, om beslutet
gäller jakt efter säl.

Om länsstyrelsens beslut rör arter som annars är fredade, är
länsstyrelsen skyldig att årligen till Naturvårdsverket eller
Havs- och vattenmyndigheten lämna de uppgifter om jakten som
verket eller myndigheten begär. Förordning (2011:645).

Delegering av beslut om skyddsjakt och licensjakt

24 a § Naturvårdsverket får överlämna till länsstyrelsen att 
besluta om skyddsjakt efter björn, varg, järv, lo och kungsörn 
med stöd av 23 b §. 

Naturvårdsverket får överlämna till länsstyrelserna i ett 
sådant rovdjursförvaltningsområde som avses i 2 § förordningen 
(2009:1263) om förvaltning av björn, varg, järv, lo och 
kungsörn att besluta om licensjakt efter björn, varg, järv och 
lo med stöd av 23 d §, under förutsättning att antalet 
individer av arten i rovdjursförvaltningsområdet överstiger de 
fastställda miniminivåerna enligt 5 § samma förordning.
Förordning (2022:1374).

24 b § Har upphävts genom förordning (2013:1097).

24 c § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om beslut
enligt 24 a §.

Naturvårdsverket ska fortlöpande bedöma om möjligheten att
jaga rovdjur med stöd av beslut enligt 24 a § försvårar
upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos artens
bestånd i dess naturliga utbredningsområde, eller möjligheten
annars utnyttjas i stor omfattning. Om Naturvårdsverket
bedömer att så är fallet, får verket ändra eller återkalla
ett sådant beslut. Förordning (2013:1097).

24 d § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om eller i
det enskilda fallet besluta hur man ska förfara med dödade
djur.

I ett beslut om jakt enligt 23 b eller 23 d § får den
beslutande myndigheten bestämma hur man ska förfara med ett
dödat djur. Om inte myndigheten beslutat något annat får
djuret behållas av jakträttshavaren. När beslut om jakt
meddelas enligt 23 b eller 23 d § får myndigheten även medge
undantag från 31 § första stycket jaktlagen (1987:259) och,
när det gäller skyddsjakt, också medge att jakten bedrivs på
annans jaktområde.

Innan Naturvårdsverket meddelar sådana föreskrifter eller
fattar ett sådant beslut som avses i första eller andra
stycket, ska verket höra Havs- och vattenmyndigheten, om
föreskrifterna eller beslutet gäller jakt efter vilt som lever
i hav eller vatten. Förordning (2011:645).

24 e § När Naturvårdsverket fattar ett beslut om licensjakt 
enligt 23 g § får verket i beslutet bestämma hur man ska 
förfara med ett dödat djur. Om inte verket har beslutat något 
annat får djuret behållas av jakträttshavaren.

Naturvårdsverket får i beslutet även medge undantag från 31 § 
första stycket jaktlagen (1987:259). Förordning (2021:1332).

25 § Frågor om jakt enligt 8 § jaktlagen (1987:259) prövas av
Naturvårdsverket. Ett sådant beslut får avse däggdjur och
fåglar av sådan art eller ras som inte genom naturlig
utbredning tillhörde landets viltbestånd vid utgången av år
1987, dock inte vildsvin och mufflonfår.

Innan Naturvårdsverket meddelar ett beslut som avses i första
stycket ska verket höra Havs- och vattenmyndigheten, om
beslutet gäller jakt efter vilt som lever i hav eller vatten.
Förordning (2011:645).

Skyddsjakt på enskilds initiativ

26 § För att förebygga skador av vilt får jakträttshavare 
bedriva jakt under de tider och övriga villkor som anges i 
bilaga 4 till denna förordning. Vidare får sådan jakt bedrivas 
av personer som avses i 23 § första stycket jaktlagen 
(1987:259) under de tider som anges i punkterna 2 och 3 samt, 
när det gäller vildkanin, punkten 1 i bilaga 4.

Vid jakt som avses i första stycket får ingrepp även göras i 
fåglars bon och fåglars ägg förstöras.

Den som jagar med stöd av första eller andra stycket är 
skyldig att till länsstyrelsen lämna de uppgifter om jakten 
som Naturvårdsverket föreskriver. Länsstyrelsen är skyldig att 
årligen lämna dessa uppgifter till Naturvårdsverket.
Förordning (2021:334).

27 § Har upphävts genom förordning (2009:1265).

28 § Om något av rovdjuren björn, varg, järv eller lo
angriper tamdjur eller om det finns skälig anledning att
befara ett sådant angrepp, får åtgärder vidtas för att
skrämma bort rovdjuret.

Rovdjur som avses i första stycket får dödas av ett tamdjurs
ägare eller vårdare för att skydda tamdjuret

1. när rovdjuret angriper och skadar tamdjuret eller om det
är uppenbart att ett sådant angrepp är omedelbart
förestående,

2. om det finns skälig anledning att befara ett angrepp på
tamdjuret och dödandet sker i omedelbar anslutning till att
rovdjuret har angripit och skadat eller dödat tamdjur, eller

3. om rovdjuret befinner sig inom inhägnat område avsett för
skötsel av tamdjuret och det finns skälig anledning att
befara ett angrepp där.

Rovdjuret får bara dödas när det inte går att skrämma bort
rovdjuret eller på något annat lämpligt sätt avbryta eller
avvärja angreppet.

Åtgärder enligt andra stycket 3 får, när det gäller lo,
vidtas även för att skydda vilt som hålls i vilthägn eller
liknande anläggning enligt 41 a §. Förordning (2009:310).

28 a § Åtgärder enligt 28 § andra–fjärde styckena får även
vidtas av annan som handlar på uppdrag av ägaren eller
vårdaren för att skydda jakthund som används i jaktlag,
tamdjur som befinner sig inom inhägnat område avsett för
skötsel av tamdjuret eller vilt som hålls i vilthägn eller
liknande anläggning enligt
41 a §.

Detsamma gäller när uppdrag saknas men den som vidtar
åtgärden har skälig anledning att anta att ett sådant skulle
ha lämnats om det funnits möjlighet till det.
Förordning (2009:310).

28 b § Åtgärder enligt 28 och 28 a §§ får vidtas på någon 
annans jaktområde och trots bestämmelserna i 9 §. Inom 
nationalparker är sådan jakt endast tillåten för att förhindra 
angrepp på ren. Förordning (2021:334).

28 c § Naturvårdsverket ska fortlöpande bedöma om möjligheten
att döda rovdjur med stöd av 28 § andra–fjärde styckena och
28 a § försvårar upprätthållandet av en gynnsam
bevarandestatus hos artens bestånd i dess naturliga
utbredningsområde eller annars används i stor omfattning. Om
Naturvårdsverket bedömer att så är fallet ska verket genast
anmäla detta till regeringen. Förordning (2009:310).

28 d § Den som i fall som avses i 28–28 b §§ har dödat ett
djur ska snarast möjligt anmäla händelsen till länsstyrelsen.
Djuret får inte flyttas utan medgivande från länsstyrelsen.

Länsstyrelsen ska anmäla händelsen till Polismyndigheten,
om det finns misstanke om brott. Förordning (2014:1232).

29 § Om förutsättningarna enligt 23 a § är uppfyllda för andra 
djur än björn, varg, järv, lo, säl eller örn, får 
länsstyrelsen ge tillstånd till skyddsjakt.

Länsstyrelsen ska i beslutet om tillstånd bestämma hur man ska 
förfara med ett fångat eller dödat djur av en art som avses i 
33 § första stycket. 

Länsstyrelsen får med stöd av första stycket ge tillstånd till 
att bävrars boplats och dammbyggnad förstörs. Tillstånd till 
sådan förstörelse under tiden den 1 oktober-30 april får dock 
bara lämnas om det är absolut nödvändigt för att förhindra 
allvarliga skador.

Utan sådant tillstånd som avses i tredje stycket första 
meningen och trots att jakt med andra medel inte är tillåten 
får bävrars dammbyggnad, med undantag av boplats, förstöras 
under tiden den 1 maj-30 september.

Tillstånd till jakt på duvhök i syfte att skydda fåglar som är 
uppfödda för att sättas ut för jakt får endast avse fångst av 
duvhök för förflyttning till en annan plats för att åter 
släppas fri.

Om beslutet rör arter som annars är fredade, är länsstyrelsen 
skyldig att årligen till Naturvårdsverket lämna de uppgifter 
om jakten som verket begär. Förordning (2021:334).

29 a § Har upphävts genom förordning (2001:451).

30 § Polismyndigheten får låta avliva eller fånga moderlös
årsunge av älg, hjort, rådjur, mufflonfår eller vildsvin.

31 § Även om jakt annars inte är tillåten får genom
föreskrifter eller beslut i det enskilda fallet

1. Naturvårdsverket ge tillstånd till jakt om det behövs för
forsknings- eller utbildningsändamål, för återinplantering
eller återinförande av en art eller för den uppfödning som
krävs för detta, och

2. länsstyrelsen ge tillstånd till en selektiv jakt efter ett
litet antal djur under strängt kontrollerade förhållanden, om
det behövs för att tillgodose viltförvaltningen.

En förutsättning för att jakt enligt första stycket ska kunna
tillåtas är att det inte finns någon annan lämplig lösning och
att jakten inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam
bevarandestatus hos artens bestånd i dess naturliga
utbredningsområde. Tillstånd enligt första stycket 2 får inte
avse arter som i bilaga 1 till artskyddsförordningen
(2007:845) har markerats med N eller n.

Innan Naturvårdsverket ger ett tillstånd enligt första stycket
1 ska verket höra Havs- och vattenmyndigheten, om tillståndet
gäller jakt efter vilt som lever i hav eller vatten.

Länsstyrelsen ska årligen till Naturvårdsverket lämna de
uppgifter om medgivna tillstånd som verket begär.
Förordning (2011:645).

31 a § Naturvårdsverket eller den till vilken myndigheten
uppdrar detta får i syfte att åstadkomma en ökad genetisk
variation i vargstammen fånga en varg på någon annans
jaktområde för att flytta den till en annan plats och efter
medgivande enligt 41 § tredje stycket släppa den fri där.
Ägaren och jakträttshavaren till det jaktområde där djuret
fångas ska underrättas om åtgärden.

En förutsättning för att en åtgärd enligt första stycket ska få
vidtas är att det inte finns någon annan lämplig lösning och
att det inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam
bevarandestatus hos artens bestånd i dess naturliga
utbredningsområde. Förordning (2011:188).

Ringmärkning m.m.

32 § Den som har Naturhistoriska riksmuseets uppdrag att
ringmärka fåglar får för sådant ändamål fånga fåglar på annans
jaktområde. Om ett fångstredskap kan komma att lämnas utan
omedelbar tillsyn, skall jakträttshavaren underrättas innan
redskapet sätts ut. Ringmärkningen får ske utan hinder av att
fåglarna är fredade.

För att i andra fall få fånga eller fälla djur eller ta fåglars
ägg på någon annans jaktmark i syfte att märka eller undersöka
djuren eller äggen fordras tillstånd av Naturvårdsverket. Den
som har fått ett sådant tillstånd skall underrätta
jakträttshavaren om sin verksamhet. Förordning (1995:443).

32 a § Naturvårdsverket eller den till vilken myndigheten
uppdrar detta får för forskningsändamål fånga en varg på någon
annans jaktområde i syfte att märka och undersöka djuret.
Ägaren och jakträttshavaren till det jaktområde där djuret
fångas ska underrättas om åtgärden.

En förutsättning för att en åtgärd enligt första stycket ska få
vidtas är att det inte finns någon annan lämplig lösning och
att det inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam
bevarandestatus hos artens bestånd i dess naturliga
utbredningsområde. Förordning (2011:188).

Vilt som tillfaller staten

33 § Vilt av arterna björn, varg, järv, lo, myskoxe, fjällräv,
utter, valar, fiskgjuse, bivråk, tornuggla, hökuggla, berguv,
fjälluggla, lappuggla, slaguggla, rördrom, lunnefågel,
salskrake, svarthalsad dopping, skärfläcka, gråspett, vitryggig
hackspett, mellanspett, kungsfiskare, blåkråka, härfågel,
sommargylling, fjällgås, skräntärna, svarttärna, storkar,
örnar, glador, falkar och kärrhökar som omhändertas, påträffas
dött eller dödas när sådant djur är fredat, tillfaller staten.

Älg eller hjort som påträffas död eller dödas när sådant djur
är fredat tillfaller staten med de undantag som följer av 34 §.
Vidare gäller att älg för vilken det betalas avgift enligt
52 c § får behållas av jakträttshavaren. Förordning
(1998:1000).

34 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om eftersök av
annat statens vilt än sådant som har varit inblandat i en
sammanstötning med ett motorfordon eller med ett spårbundet
fordon och om tillvaratagande av sådant vilt som tillfaller
staten och som har skadats eller dödats av annan orsak än
påskjutning under legal jakt.

Om en älg eller hjort har skadats av någon annan orsak än
påskjutning och till följd av detta dött eller avlivats under
fredningstid, får djuret behållas av jakträttshavaren, om denne
har hjälpt till med att vid behov spåra och avliva djuret eller
ta hand om det.

Inom ett viltvårdsområde där jakt efter älg eller hjort sker
gemensamt får dock viltvårdsområdesföreningen behålla sådant
vilt på villkor som anges i andra stycket.

Andra och tredje styckena gäller även i fråga om älg eller
hjort som under fredningstid har avlivats eller fångats enligt
30 eller 40 §. Förordning (2012:154).

35 § Har upphävts genom förordning (1992:82).

36 § Den som har påträffat ett dött djur av sådan art som
avses i 33 § första stycket eller har omhändertagit eller vid
annat än tillåten jakt har dödat ett sådant djur ska, utom i
fall som avses i 28 d §, snarast möjligt anmäla händelsen
till Polismyndigheten, oberoende av vem djuret tillfaller.
Detsamma gäller i fråga om älg eller hjort när djuret är
fredat.

Får en markägare veta att ett djur som avses i 33 § har
omhändertagits eller påträffats på hans eller hennes marker,
är markägaren skyldig att förvissa sig om att en anmälan har
gjorts eller själv göra en anmälan. En arrendator och en
jakträttshavare har samma skyldighet. Förordning (2014:1232).

36 a § Har upphävts genom förordning (2009:1265).

37 § En anmälan enligt 28 d eller 36 § ska innehålla
uppgifter om var och när djuret har dödats, omhändertagits
eller påträffats. Förordning (2009:1265).

38 § När Polismyndigheten har tagit emot en anmälan enligt 36 §
ska den se till att djuret tas om hand. Detsamma gäller
länsstyrelsen när den har tagit emot en anmälan enligt 28 d §.
Naturvårdsverket ska genom föreskrifter eller beslut i det
enskilda fallet bestämma hur omhändertagna djur ska hanteras.
Förordning (2014:1232).

39 § Har upphävts genom förordning (2009:1265).

Viltolyckor och skadat vilt m.m.

40 § Har ett djur av arterna björn, varg, järv, lo, älg,
hjort, rådjur, utter, vildsvin, mufflonfår eller örn varit
inblandat i en sammanstötning med ett motorfordon, är
fordonets förare skyldig att snarast möjligt märka ut
olycksplatsen och underrätta Polismyndigheten. Har ett sådant
djur varit inblandat i en sammanstötning med ett spårbundet
fordon, ska dock infrastrukturförvaltaren, i stället för att
märka ut olycksplatsen, i samband med underrättelse till
Polismyndigheten ange var olycksplatsen är belägen.

Har Polismyndigheten underrättats om att det har inträffat en
sammanstötning med ett djur av en art som anges i första
stycket eller i 33 § första stycket, får myndigheten uppdra
åt någon annan att eftersöka djuret. Berörd jakträttshavare
eller markägare ska om möjligt underrättas om beslutet.

Naturvårdsverket får meddela föreskrifter som rör annat än
Polismyndighetens medverkan vid eftersök av djur av sådan art
som avses i första stycket och i 33 § första stycket. Innan
sådana föreskrifter meddelas ska Naturvårdsverket höra
Polismyndigheten. Förordning (2014:1232).

Ersättning för kostnader

40 a § Ersättning får lämnas ur viltvårdsfonden för 

1. Polismyndighetens kostnader för att eftersöka eller på 
något annat sätt spåra, döda eller omhänderta djur av sådan 
art som avses i 33 §, och 

2. kostnader med anledning av en anmälan enligt 36 §. 

Ersättning ur fonden får även lämnas till den som har hjälpt 
Polismyndigheten vid eftersök, dock inte till den som har 
skadskjutit det djur som eftersöktes eller till deltagarna i 
det jaktlag som han eller hon tillhör. 

Frågor om ersättning prövas av Polismyndigheten. 

Naturvårdsverket får, efter att ha gett Polismyndigheten 
tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om sådan 
ersättning. 

Om ett djur överlämnas till Naturhistoriska riksmuseet, en 
institution för forskning eller undervisning, Statens 
veterinärmedicinska anstalt eller annan mottagare, ersätts 
kostnaderna för överlämnandet av mottagaren. 
Förordning (2018:639).

40 b § Polismyndigheten prövar frågor om ersättning för 
Polismyndighetens kostnader för eftersök enligt 40 § andra 
stycket och om ersättning till den som har hjälpt 
Polismyndigheten vid ett sådant eftersök. 

Naturvårdsverket får, efter att ha gett Polismyndigheten 
tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om sådan 
ersättning. Förordning (2018:639).

40 c § Om frilevande vilt anträffas så skadat eller i en 
sådan belägenhet att det snarast bör avlivas av 
djurskyddsskäl, får djuret avlivas även om det är fredat 
eller om avlivningen sker på någon annans mark.
Förordning (2018:639).

Utsättning av vilt m.m.

41 § Vilt får inte sättas ut i frihet om inte annat följer av
12 a §.

Naturvårdsverket får meddela föreskrifter eller i det enskilda
fallet besluta om undantag från första stycket.

Efter medgivande av markägaren och jakträttshavaren får
Naturvårdsverket eller den till vilken myndigheten uppdrar
detta sätta ut varg i syfte att åstadkomma en ökad genetisk
variation i vargstammen. Förordning (2011:188).

41 a § Vilt får hållas i ett vilthägn eller liknande anläggning
endast efter tillstånd av länsstyrelsen. Tillstånd får inte ges
om det finns risk för spridning av smittsamma sjukdomar.
Tillståndet får återkallas om viltet eller hägnet inte sköts på
rätt sätt eller om anläggningen ger upphov till allvarliga
hälsorisker.

Länsstyrelsen får besluta om närmare villkor för tillstånd
enligt första stycket.

Vilt i vilthägn eller liknande anläggning skall hållas
betryggande instängt i enlighet med föreskrifter som meddelas
av Naturvårdsverket. Förordning (1998:1000).

42 § Naturvårdsverket får efter samråd med Jordbruksverket
meddela föreskrifter om

1. vilka viltarter som får hållas i vilthägn,

2. hur hägn för olika viltarter skall vara beskaffade,

3. registrering av vilthägn,

4. registrering och märkning av vilt som hålls i vilthägn,

5. länsstyrelsens prövning i ärende som avses i 41 a §.
Förordning (1994:108).

Utfodring

43 § Beslut enligt 6 § jaktlagen (1987:259) om förbud mot 
eller villkor för utfodring av vilt som inte hålls i hägn får 
endast omfatta utfodring av klövvilt. Ett sådant beslut får 
dock även omfatta utfodring av annat vilt, om utfodringen 
bedrivs på ett sådant sätt att klövvilt kan nyttja fodret.

Beslutet får inte omfatta utfodring i form av saltstenar, 
viltåkrar eller foder som placeras på åtelplatser för att 
bedriva åteljakt. Förordning (2021:807).

44 § har upphävts genom förordning (1998:183).

45 § har upphävts genom förordning (1998:183).

46 § Har upphävts genom förordning (2009:1265).

Jakt på allmänt vatten

47 § Genom beslut i det enskilda fallet eller genom
föreskrifter får länsstyrelsen meddela tillstånd till jakt på
sådant allmänt vatten och sådana holmar, klippor och skär som
avses i 12 § andra stycket jaktlagen (1987:259).

När enskilda jakttillstånd meddelas, bör företräde ges åt
personer som är fast bosatta i skärgården eller vid kusten och
som har erfarenhet av jakt och goda kunskaper om djurlivet och
naturförhållandena i dessa områden. Förordning (2000:1216).

48 § Jakttillstånd enligt 47 § bör avse en viss tid som inte
överstiger tre år. Tillståndet får begränsas till att avse
visst område eller vissa djurarter.

Avgift tas ut för prövning av en ansökan enligt 47 § första
stycket enligt bestämmelserna i 9-14 §§ avgiftsförordningen
(1992:191), varvid avgiftsklass tre skall tillämpas. Förordning
(1992:238).

Användning av viltvårdsfondens medel

48 a § Naturvårdsverket får använda medel ur viltvårdsfonden 
för att se till att åtgärder utförs som

1. avser uppföljning och övervakning av viltstammarna,

2. syftar till att minska lidandet för trafikskadat vilt, 
eller

3. bidrar till en adaptiv klövviltsförvaltning.

Åtgärder som finansieras med medel ur viltvårdsfonden ska 
främja viltvården eller andra liknande ändamål som är 
förenliga med syftet med jaktlagen (1987:259). 

Regeringen beslutar hur mycket medel ur viltvårdsfonden 
Naturvårdsverket ska få använda för att se till att sådana 
åtgärder utförs. Förordning (2024:277).

48 b § Ytterligare bestämmelser om användningen av 
viltvårdsfondens medel finns i 40 a § samt i förordningen 
(1980:896) om viltvårdsområden och förordningen (2021:12) om 
vissa bidrag ur viltvårdsfonden. Förordning (2024:277).

Viltvårdsavgift och jaktkort

49 § Den som jagar är skyldig att betala viltvårdsavgift. 
Avgiften är 400 kronor och gäller för ett jaktår. Skyldigheten 
gäller inte sådan jakt som avses i 28 § eller i punkterna 2-4 
i bilaga 4 (skyddsjakt i vissa fall) och inte heller sådan 
jakt som avses i 31 § första stycket (jakt för bl.a. 
vetenskapliga behov) eller 32 § (ringmärkning m.m.). Avgift 
behöver inte heller betalas av den som vid jaktårets början är 
under arton år och vid samma tidpunkt inte har tillstånd att 
inneha skjutvapen för jaktändamål. 

Den som avser att bedriva sådan licensjakt efter varg, järv 
eller lo som avses i 23 c § ska anmäla det till 
jaktkortsregistret. Naturvårdsverket får i enskilda fall 
besluta om undantag från anmälningsskyldigheten.

Viltvårdsfonden förvaltas av Kammarkollegiet.
Förordning (2021:334).

50 § Viltvårdsavgiften betalas in till ett postgirokonto som
disponeras av Kammarkollegiet.

Kammarkollegiet skall bokföra influtna viltvårdsavgifter på
viltvårdsfonden. Efter bokföringen skall kollegiet lämna
Naturvårdsverket uppgift om vilka som har betalat avgiften.
(Förordning 2000:1216).

51 § Jaktkort tillhandahålls av Naturvårdsverket. Ett
jaktkort gäller som bevis för att viltvårdsavgift har
betalats. Ett jaktkort ska innehålla uppgifter om den
betalandes namn, personnummer och adress. För den som saknar
personnummer ska födelsedatum anges. Förordning (2009:655).

52 § Den som jagar ska ha med sig sitt jaktkort. Kortet ska på 
uppmaning visas för en polisman, jakttillsynsman, 
naturvårdsvakt, tillsynsman i nationalpark eller 
naturreservat, kustbevakningstjänsteman eller för den som äger 
eller innehar marken eller har jakträtten där.

En kustbevakningstjänsteman får ge en sådan uppmaning som 
framgår av första stycket även på land i anslutning till de 
områden som anges 1 kap. 4 och 5 §§ kustbevakningslagen 
(2019:32). Förordning (2024:766).

Älgavgift m.m.

52 a § För varje län finns en älgvårdsfond som bildas av de
älgavgifter som skall betalas enligt 52 b och 52 c §§.
Förordning (1994:1454).

52 b § För en älg som fälls ska jakträttshavaren betala en
avgift som fastställs av länsstyrelsen enligt föreskrifter som
meddelas av Naturvårdsverket. Förordning (2011:117).

52 c § Har fler älgar fällts än vad som följer av en licens,
skall en särskild avgift betalas till länsstyrelsen utöver
avgiften enligt 52 b §.

Avgiften uppgår till 7 000 kr för en vuxen älg och 3 000 kr för
en kalv.

Avgift enligt första stycket skall inte betalas om djuret eller
dess värde förklaras förverkat, eller om det är uppenbart
oskäligt att kräva ut en avgift. Förordning (1994:1454).

52 d § Ur älgvårdsfonden får länsstyrelsen enligt föreskrifter
som meddelas av Naturvårdsverket lämna bidrag till kostnaderna
för administration av älgjakten, däribland

1. registerhållning som avser områden som registrerats för jakt
efter älg,

2. tilldelning av djur inom områden som registrerats för jakt
efter älg, samt

3. viltvård, information och utbildning i jaktliga frågor.
Förordning (2011:117).

52 e § Har upphävts genom förordning (2011:117).
Jaktkorts- och jägarexamensregistren

52 f § Naturvårdsverket ska med hjälp av automatiserad 
behandling föra register över vilka personer som

1. betalat viltvårdsavgift, och 

2. avlagt prov som ingår i jägarexamen.

I ärenden om tillstånd att inneha jaktvapen ska 
Naturvårdsverket på begäran av Polismyndigheten lämna 
uppgifter om avlagt prov som ingår i jägarexamen. Uppgifterna 
får lämnas ut på medium för automatiserad behandling. 
Förordning (2016:1004).

Jaktkorts- och jägarexamensregistrens ändamål

52 g § Jaktkortsregistret skall ha till ändamål att redovisa
vilka personer som betalat viltvårdsavgift.
Jägarexamensregistret skall ha till ändamål att underlätta
handläggningen av ansökningar om att inneha skjutvapen eller
ammunition.

Jaktkorts- och jägarexamensregistren får användas för att
underlätta utsändning av information från statliga myndigheter
till jägarna. Förordning (2000:1216).

52 h § Har upphävts genom förordning (2018:380).

52 i § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om jaktkorts-
och jägarexamensregistren. Förordning (2001:846).

Jakttillsynsmän

53 § Jakttillsynsman förordnas av länsstyrelsen i det län där
han eller hon har sin hemvist. Förordnandet får omfatta ett
eller flera län.

Föreskrifter om förordnande och utbildning av jakttillsynsmän
och om deras utrustning meddelas av Polismyndigheten.
Förordning (2014:1232).

Förverkat vilt

54 § Om beslag av vilt och om försäljning av sådant vilt finns
bestämmelser i 47 § jaktlagen (1987:259).

55 § Förverkat vilt tillfaller jakträttshavaren, om jakten har
skett med tilllåtna jaktmedel och under den tid då jakt efter
viltet var tillåten.

56 § Förverkat vilt som inte tillfaller jakträttshavaren får
efter beslut av Naturvårdsverket och i samråd med mottagaren
överlämnas till Naturhistoriska riksmuseet, institution för
forskning eller undervisning eller någon annan mottagare som
verket bestämmer.

Domstol som har beslutat om förverkande av vilt skall skicka en
kopia av domen eller beslutet till Naturvårdsverket. Förordning
(1994:108).

57 § Vad som sägs om vilt i 55 och 56 §§ gäller även i fråga om
delar av däggdjur och fåglar samt ägg och bon. Förordning
(1998:1000).

Överklagande m.m.

58 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns 
bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. 

Följande beslut enligt denna förordning får inte överklagas: 

1. Naturvårdsverkets beslut i ett överklagat ärende, 

2. länsstyrelsens beslut enligt 4 § om beslutet avser något 
annat än registrering av kronhjortsområde, 

3. Naturvårdsverkets eller länsstyrelsens beslut enligt 9 § 
andra eller tredje stycket, 

4. Naturvårdsverkets eller länsstyrelsens beslut enligt 15 §, 
15 a § första stycket och 15 b §,

5. Naturvårdsverkets beslut enligt 24 a §, 

6. Polismyndighetens beslut enligt 30 §, 

7. Naturvårdsverkets beslut enligt 38 §, 

8. Polismyndighetens beslut i frågor om ersättning enligt 40 
a § tredje stycket eller 40 b §, 

9. länsstyrelsens beslut enligt 47 § första stycket, och 

10. länsstyrelsens beslut enligt 52 d §. 

Andra beslut av länsstyrelsen än de som anges i 1–4 nedan får 
överklagas till Naturvårdsverket: 

1. beslut som anges i andra stycket, 

2. beslut om avgift enligt 52 b och 52 c §§, 

3. beslut om jakt efter vilda fåglar eller beslut om jakt 
efter björn, varg, järv, lo eller någon annan art som har 
markerats med N eller F i bilaga 1 till artskyddsförordningen 
(2007:845), och 

4. beslut om undantag eller tillstånd enligt 15 a § andra 
stycket, 20 a § andra stycket, 20 b eller 21 §§. 

Andra beslut av Polismyndigheten än de som anges i andra 
stycket får överklagas till länsstyrelsen.
Förordning (2018:639).

58 a § Ärenden om jakt efter vilda fåglar, björn, varg, järv, 
lo eller annan art som är markerad med N eller F i bilaga 1 
till artskyddsförordningen (2007:845) ska handläggas 
skyndsamt. Förordning (2016:556).

59 § Polismyndigheten, länsstyrelsen och Naturvårdsverket får
förordna att beslut enligt denna förordning skall gälla utan
hinder av att det har överklagats. Förordning (1994:108).


Övergångsbestämmelser

1987:905

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1988.

Genom förordningen upphävs jaktstadgan (1938:279),
jakttidsförordningen (1976:432) och förordningen (1981:175) om
frilevande vildsvin samt breven den 8 juni 1951 och den 8
december 1967 ang. tillämpningen av 2 §  3 mom. jaktlagen
(om jakt å allmänt vatten).

2000:1216

1. Denna förordning träder i kraft, i fråga om 5 a och 5 b §§
samt bilaga 1 och 2 den 1 juli 2001, i fråga om bilaga 3 den 1
mars 2001, i fråga om 50 och 52 f-52 h §§ den 1 januari 2002
och i övrigt den 1 januari 2001. Förordning (2001:450).

2. Erlagd jaktvårdsavgift för jaktåret 2000/2001 gäller som
viltvårdsavgift för samma tid.

3. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för beslut som
meddelats före ikraftträdandet.

2011:117

Denna förordning träder i kraft den 15 mars 2011 i fråga om 7 §
och i övrigt den 1 januari 2012. Älgjakt får dock bedrivas
enligt äldre föreskrifter till och med den 29 februari 2012.

2012:32

Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2012. Licenser
som beviljats enligt 3 § fjärde stycket i dess lydelse före
ikraftträdandet gäller fortfarande.

2014:297

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juni 2014.

2. Äldre föreskrifter gäller för beslut som har fattats före
ikraftträdandet.

2014:427

1. Denna förordning träder i kraft den 15 juli 2014.

2. Vid tillämpningen av 13 § ska ett godkännande som enligt
förordningen (2006:1010) om växtskyddsmedel eller
förordningen (2000:338) om biocidprodukter har getts före den
15 juli 2014 anses som ett godkännande enligt förordningen
(2014:425) om bekämpningsmedel.

2016:125

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2016.

2. Förordningen tillämpas även på beslut som har fattats före 
ikraftträdandet och som inte fått laga kraft.

3. Ärenden om jakt efter björn, varg, järv, lo eller kungsörn 
som har överklagats till Naturvårdsverket men som ännu inte 
har avgjorts ska efter ikraftträdandet handläggas av allmän 
förvaltningsdomstol. Naturvårdsverket ska överlämna 
handlingarna till domstolen.

2018:639

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2018.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för överklagande av 
beslut som har meddelats före den 1 juli 2018.

2021:11

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2021.

2. Förordningen tillämpas första gången för jaktåret 2021/22.


Bilaga 1 

Ord och uttryck i bilagan

I denna bilaga avses med 

gränsälvsområdet: Torne, Muonio och Könkämä älvar, där dessa 
utgör gräns mot Finland samt längs dessa älvsträckor ett 
område på 200 meters bredd räknat från älv- respektive 
sjöstrand.

inlandsområde: allt område på större avstånd från salt eller 
bräckt vatten än 500 meter.

kustområde: allt salt eller bräckt vatten samt allt område 
inom 500 meter från sådant vatten.

Allmänna jakttider

Slag av vilt	Område			Jakttid

1)
Fälthare	Hela landet		den 1 sept.-28 (29) feb.

Skyddsjakt, se bilaga 4, punkterna 2 och 3.

2)
Skogshare	Gotlands län		
		Hallands län
		Jönköpings län
		Kalmar län
		Kronobergs län
		Skåne län
		Södermanlands län
		Västra Götalands län
		Östergötlands län	den 1 sept.-15 feb.

		Övriga delar av landet	den 1 sept.-28 (29) feb.

3)
Bäver		Dalarnas län
		Gävleborgs län
		Västernorrlands län
		Jämtlands län
		Västerbottens län
		Norrbottens län		den 1 okt.-15 maj
		
		Övriga delar av landet	den 1 okt.-10 maj

4)
Rödräv		Blekinge län
		Skåne län
		Hallands län		den 1 aug.-28 (29) feb.

		Värmlands län
		Örebro län
		Dalarnas län utom 
		Älvdalens kommun
		Gävleborgs län		den 1 aug.-31 mars

		Dalarnas län: 
		Älvdalens kommun	den 1 aug.-15 april

		Västernorrlands län
		Jämtlands län
		Västerbottens län
		Norrbottens län		den 1 aug.-15 april

		Övriga delar av landet	den 1 aug.-15 mars

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 2, 6, 7, 8 och 13.

5) 
Iller		Hela landet		den 1 sept.-28 (29) feb.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 2 och 13.

6) 
Skogsmård	Värmlands län
		Dalarnas län
		Gävleborgs län
		Västernorrlands län
		Jämtlands län
		Västerbottens län
		Norrbottens län		den 1 sept.-31 mars

		Övriga delar av landet	den 1 sept.-28 (29) feb.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 2, 6 och 13.

7)
Grävling	Hela landet		den 1 aug.-31 jan. 

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 2, 6, 9 och 13.

8) 
Vildsvin, 
utom sugga 
som följs 
av randiga 
eller 
bruna små 
kultingar	Hela landet		den 1 april-31 jan.

Vildsvin, 
årsunge		Hela landet		den 1 juli-30 juni

Skyddsjakt se bilaga 4, punkt 2.

9)
Dovhjort - 
alla djur	Hela landet		den 1-20 okt. och den 
					16 nov.-28 (29) feb.

Dovhjort - 
hornbärande 
djur och kalv	Hela landet		den 1-30 sept. endast 
					smyg- eller vaktjakt

Dovhjort - 
hind och kalv	Hela landet		den 21 okt.-15 nov. och 
					under perioden den 1-31 
					mars endast smyg- eller 
					vaktjakt

Skyddsjakt se bilaga 4, punkt 17.

10)
Kronhjort	Skåne län (utanför 
		kronhjortsområden)	den 8 okt.-31 jan.

Kronhjort 
årskalv		Hela landet utom 	
		Skåne län (utanför 
		kronhjortsskötsel-
		områden)		den 16 aug.-31 jan.
					(under perioden den 
					16 aug.-30 sept. endast 
					smyg- eller vaktjakt)

Jakt i kronhjortsområde och kronhjortsskötselområde, se bilaga 3.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 17 och 18.

11)
Rådjur - 
hornbärande	Hela landet		den 16 aug.-30 sept. och 
					den 1 maj-15 juni endast 
					smyg- eller vaktjakt

Rådjur - kid	Hela landet		den 1-30 sept. endast 
					smyg- eller vaktjakt

Rådjur		Hela landet		den 1 okt.-31 jan.

12) 
Bläsgås		Skåne län		den 1 okt.-31 jan.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkt 5.

13) 
Grågås och 
kanadagås	Hela landet utom 
		gränsälvsområdet i 
		Norrbottens län		den 11 aug.-31 jan.

		Norrbottens län: 
		gränsälvsområdet	den 20 aug. kl. 
					11:00-31 jan.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 5 och 12. 

14)
Bläsand, 
gräsand och 
kricka		Gotlands län
		Blekinge län
		Skåne län		den 21 aug.-31 dec.

		Dalarnas län
		Gävleborgs län
		Västernorrlands län
		Jämtlands län
		Västerbottens län
		Norrbottens län: 
		länet utom 
		gränsälvsområdet	den 25 aug.-30 nov.

		Norrbottens län: 
		gränsälvsområdet	den 20 aug. kl. 
					11.00-30 nov.

Bläsand och 
kricka		Övriga delar av landet	den 21 aug.-30 nov.

Gräsand		Övriga delar av landet	den 21 aug.-31 dec.

15)

Knipa och 
storskrake	Hela landet utom 
		gränsälvsområdet i 
		Norrbottens län		den 21 aug.-31 jan.

		Norrbottens län: 
		gränsälvsområdet	den 20 aug. kl. 
					11.00-31 jan.

16)
Sjöorre		Hela landet		den 21 sept.-31 jan.

17)
Vigg		Hela landet utom 
		gränsälvsområdet i 
		Norrbottens län 	den 21 aug.-31 jan.

		Norrbottens län: 
		gränsälvsområdet	den 20 aug. kl. 
					11:00-31 jan.

18)
Dalripa och 
fjällripa	Dalarnas län:
                Älvdalens kommun
                Jämtlands län	        den 25 aug.-28 (29) feb.

	        Dalarnas län: 
	        övriga delar av länet                   
                Västerbottens och 
                Norrbottens län: 
                nedanför 
                lappmarksgränsen        den 25 aug.-15 feb.

	        Västerbottens och 
	        Norrbottens län: 
	        ovanför 
                lappmarksgränsen	den 25 aug.-15 mars

	        Värmlands län
                Gävleborgs län
                Västernorrlands län	den 25 aug.-15 nov.
                
19)
Järpe		Norrbottens län 
		Västerbottens län
		Jämtlands län
		Västernorrlands län
		Gävleborgs län
		Dalarnas län
		Värmlands län		den 25 aug.-15 nov.

20)
Orre och 
tjäder		Östergötlands län
		Jönköpings län
		Kronobergs län
		Kalmar län
		Blekinge län
		Hallands län
		Västra Götalands län	den 25 aug.-30 sept. 

		Övriga delar av landet 
		utom Gotlands län och
		Skåne län 		den 25 aug.-15 nov.

21)
Orrtupp och 
tjädertupp	Östergötlands län
		Jönköpings län
		Kronobergs län
		Kalmar län
		Blekinge län
		Hallands län
		Västra Götalands län	den 1-31 jan. 

		Skåne län		den 1-15 sept. och 
					den 1-31 jan.

		Övriga delar av landet 
		utom Gotlands län	den 16 nov.-15 feb. 

22)
Rapphöna	Hela landet 		den 16 sept.-30 nov.

23)
Fasan		Hela landet		den 1 okt.-31 jan. 

24)
Morkulla	Hela landet		den 11 sept.-31 dec.

25)
Fiskmås		Hela landet		den 11 aug.-28 (29) feb.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 2 och 5.

26)
Gråtrut		Hela landet		den 1 aug.-31 mars

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 2 och 5.

27)
Ringduva	Dalarnas län
		Gävleborgs län
		Västernorrlands län
		Jämtlands län
		Västerbottens län 
		Norrbottens län		den 1 aug.-31 dec.

		Övriga delar av landet	den 16 aug.-31 dec.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 5 och 15.

28)
Nötskrika	Hela landet		den 21 aug.-10 mars 

29)
Kaja, kråka 
och skata	Västernorrlands län
		Jämtlands län
		Västerbottens län
		Norrbottens län		den 16 juli-30 april

		Övriga delar av landet	den 1 juli-15 april

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 2 och 5. 

30)
Råka		Skåne län
		Hallands län		den 21 juli-31 jan. 

Skyddsjakt se bilaga 4, punkt 2.
Förordning (2021:651). 

Bilaga 2 

Tider för jakt på älg

Län		Kommun			Jakttid

Värmlands län	Torsby kommun		den 1 sept.-31 jan.

Dalarnas län	Malung-Sälens kommun, 
		Orsa kommun, Rättviks 
		kommun, Älvdalens 
		kommun och de delar 
		av Mora kommun som 
		ligger norr om sjön 
		Siljan och de delar 
		av kommunen som ligger 	
		norr om väg 45 väster 
		om tätorten Mora

Gävleborgs län	Ljusdals kommun, 
		Ovanåkers kommun, 
		Hudiksvalls kommun 
		och Nordanstigs 
		kommun

Västernorrlands 
län

Jämtlands län

Västerbottens 
län

Norrbottens län	

Övriga delar av	 
landet					den 8 okt.-31 jan. 

Jaktens starttid

I ett älgförvaltningsområde där skilda tider gäller för 
jakttidens början ska den länsstyrelse som har inrättat 
älgförvaltningsområdet besluta vilken dag jakten ska 
börja så att jaktstarten blir densamma i hela 
älgförvaltningsområdet.

Länsstyrelserna i Värmlands, Dalarnas och Gävleborgs 
län får besluta att jakten ska börja den 1 september 
i fler delar av länet än vad som anges i första stycket 
om det kan öka möjligheterna att nå beslutade mål inom 
länet avseende skadenivåer på skog och trafik orsakade 
av älg.

Uppehåll i jakttiden

Om möjligheterna att uppnå beslutade mål inom länet 
avseende skadenivåer på skog och trafik orsakade av älg 
inte försvåras, får länsstyrelsen i län där jakten ska 
börja den 1 september besluta om uppehåll i jakten om en 
period om högst 14 dagar under älgens parningstid.

För områden som är belägna i Jämtlands län på 
renbetesfjällen, i Västerbottens län ovanför 
odlingsgränsen och i Malå sameby samt i Norrbottens län 
ovanför lappmarksgränsen får länsstyrelsen i respektive 
län besluta om uppehåll i jakten om det behövs med 
hänsyn till renskötseln eller snöförhållanden.

Jakten på älgkalv

För jakt som sker utanför licens- och älgskötselområden 
och som endast avser älgkalv ska jakttiden vara fem 
dagar. Jakttidens början ska vara densamma som den som 
gäller i det älgförvaltningsområde i vilken jakten ska 
ske.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkt 10.
Förordning (2021:334).

Bilaga 3 

Tider för jakt på kronhjort

Skåne län, inom kronhjortsområden

Inom kronhjortsområdena ska länsstyrelsen besluta jakttiden 
till en eller flera perioder under tiden den 8 okt.-31 jan.

Övriga delar av landet, inom kronhjortsskötselområden

Kronhjort, hjort			den 8 okt.-31 jan.

Kronhjort, hind och årskalv		den 16 aug.-28 (29) feb.
					Under perioden den 
					16 aug.-30 sept. och 
					1-28 (29) feb. endast 
					smyg- eller vaktjakt.

Skyddsjakt se bilaga 4, punkterna 17 och 18.
Förordning (2021:334).

Bilaga 4 

Jakt för att förebygga skador av vilt

1) 
Axishjort, 
bisam, bison, 
frett, 
guldfläckig 
mangust, mink, 
mufflonfår, 
mårdhund, röd 
muntjak, 
sikahjort, 
stenmård, 
strimmig skunk, 
sumpbäver, 
svartsvansad 
präriehund, 
tvättbjörn, 
vildkanin, 
vitsvanshjort 
och 
wapitihjort	får jagas för att 
		förhindra skador 
		orsakade av främmande 	
		viltarter		den 1 juli-30 juni.

2) 
Ekorre, 
grävling, 
hermelin, 
husmus, iller, 
lämlar, mink, 
mullvad, mård, 
mårdhund, 
råttor, räv, 
skogsmöss, 
sorkar, vessla, 
vildkanin och 
vildsvin	som kommer in på 
		gården eller i 
		trädgården och där kan 	
		orsaka skada eller 
		annan olägenhet får 
		jagas			den 1 juli-30 juni.

Jakträttshavare 
får under samma 
tid bedriva 
jakt efter 
sådana 
djur samt 
björktrast, 
fiskmås, 
fälthare, 
gråsparv, 
gråtrut, 
havstrut, kaja, 
korp, kråka, 
näbbmus, 
pilfink, råka, 
skata, skrattmås 
och tamduva	1. i en anläggning för 
		att där förhindra skada
		eller annan olägenhet
		2. på mark med 
		jordbruksgrödor eller 
		som används till 
		yrkesmässig 
		trädgårdsodling om 
		djuren där orsakar 
		skada på grödor och 
		odling
		3. om jakten sker på 
		särskilt uppdrag av den
		eller de kommunala 
		nämnder som fullgör 
		uppgifter inom miljö- 
		och hälsoskyddsområdet	den 1 juli-30 juni.

3) 
Fälthare	får jagas i 
		handelsträdgård, 
		anläggning för 
		yrkesmässig fruktodling
		eller plantskola, om 
		det behövs för att 
		förhindra skador på 
		träd eller trädplantor	den 1 jan.-15 april.

Fälthare	får jagas i 
		handelsträdgård, 
		anläggning för 
		yrkesmässig fruktodling	 
		eller plantskola om 
		anläggningen är 
		inhägnad med stängsel 
		och grindar på sådant 
		sätt att hare hindras 
		att komma in eller ut	den 1 juli-30 juni.

Vildkanin	får jagas i 
		handelsträdgård, 
		anläggning för 
		yrkesmässig fruktodling 
		eller plantskola, om 
		det behövs för att 
		förhindra skador på 
		träd eller trädplantor	den 1 juli-30 juni.

4)		
Gråsparv och 
pilfink		som orsakar olägenhet 
		för människors hälsa 
		eller boskaps hälsa i 
		ladugårdar, 
		livsmedelslager eller 
		andra motsvarande 
		anläggningar får jagas	den 1 juli-30 juni.

5)		
Bläsgås, 
fiskmås, 
grågås, 
gråtrut, 
havstrut, kaja, 
kanadagås, korp, 
kråka, ringduva,	 
skrattmås, 
skata, 
storskarv, 
tamduva och 
vitkindad gås	som uppträder vid 
		flygplatser får jagas 
		med hänsyn till 
		flygsäkerheten		den 1 juli-30 juni.

6)		
Grävling	som förekommer i 
		vilthägn, får jagas om 
		det behövs med hänsyn 
		till viltvården		den 1 juli-30 juni.

Grävling, 
rödräv och 
skogsmård	som förekommer 
		tillfälligt på ö, holme 
		eller skär, får jagas 
		om det behövs med 
		hänsyn till viltvården	den 1 juli-30 juni.

7)		
Rödräv och korp	får jagas, om det 
		behövs för att skydda 
		ungar av tamdjur inom 
		område för uppfödning 
		av tamdjur och för att 
		skydda renkalvar i 
		renskötselområdets 
		kalvningsland		den 1 juli-30 juni.

8)		
Årsunge av 
rödräv		får jagas, om det 
		behövs för att 
		tillgodose viltvården	den 1 juli-30 juni.

9)		
Årsunge av 
grävling	får jagas, om det 
		behövs för att 
		tillgodose lantbruket 
		eller viltvården	den 1 juli-30 juni.

10)		
Årskalv av älg	som uppträder vid fält 
		med oskördad gröda, får	
		jagas om det behövs för 
		att förebygga skada, om 
		länsstyrelsen inte 
		föreskrivit annat	den 1 aug.-den särskilda 
					älgjaktstidens början 
					enligt bilaga 2.

11)		
Sädgås		som uppträder i flock 
		om minst fem individer 
		vid fält med oskördad 
		gröda, får jagas i 
		Blekinge län och Skåne 
		län			den 21 april-20 feb.

12)		
Grågås, 
kanadagås och 
vitkindad gås	som uppträder i flock 
		om minst fem individer 
		vid fält med oskördad 
		gröda eller kan medföra	 
		olägenhet för 
		människors hälsa, får 
		jagas			den 1 juli-30 juni.

13)		
Grävling, 
hermelin, 
iller, korp, 
mård, rödräv 
och vessla	får jagas inom område 
		för viltuppfödning, 
		hönsgård eller 
		liknande anläggning 
		samt inom ett avstånd 
		av 200 meter från 
		sådana anläggningar, 
		om det behövs för att 
		förhindra skada inom 
		anläggningarna		den 1 juli-30 juni.

14)		
Koltrast och 
stare		får jagas inom 
		trädgård eller annan 
		anläggning för 
		yrkesmässig bär- eller 
		fruktodling samt inom 
		ett avstånd av 200 
		meter från sådana 
		anläggningar, om det 
		behövs för att 
		förhindra skada inom 
		anläggningarna		den 1 juli-30 juni.

15)		
Ringduva 	som uppträder i flock 
		om minst fem individer
		och som orsakar skada i 
		yrkesmässiga odlingar, 
		får jagas i sådana 
		odlingar i:
		Dalarnas län, 
		Gävleborgs län, 
		Västernorrlands län, 
		Jämtlands län, 
		Västerbottens län och 
		Norrbottens län		den 1 jan.-31 juli.

		och som orsakar skada i 
		yrkesmässiga odlingar, 
		får jagas i sådana 
		odlingar i:
		övriga delar av landet	den 1 jan.-15 aug.

16)		
Fågelbo samt 
ägg eller ungar	får flyttas om 
		allvarlig skada eller 
		olägenhet orsakas av 
		att fågel byggt bo i 
		ett hus eller en gård	den 1 juli-30 juni.

17)		
Årskalv av dov- 
och kronhjort	som uppträder vid fält 
		med oskördad gröda, får
		jagas om det behövs för 
		att förebygga skada	den 1 juli-15 april.

18)		
Årskalv av 
kronhjort	får jagas om kronhjort 
		orsakar stamskada på 
		barrträd		den 1 juli-15 april.

19)		
Storskarv får 
jagas för att 
förebygga 
skada, dock 
inte närmare 
än 300 	meter 
från boplats 
för skarv, 
havsörn eller 
fiskgjuse	vid fasta och rörliga 
		fiskeredskap (inte 
		handredskap) samt inom 
		ett avstånd av 300 
		meter från sådana 
		redskap			den 1 aug.-28 (29) feb.

		vid fiskodling och 
		utsättningsplatser 
		(inom sju dygn innan 
		och sju dygn efter 
		utsättningstillfälle) 
		samt inom ett avstånd 
		av 300 meter från 
		sådana områden		den 1 juli-30 juni.

		i fredningsområden för 
		fisk			den 1 aug.-28 (29) feb.

20)		
Trana		som uppträder i flock 
		om minst fem individer, 
		får jagas vid fält med 
		oskördad gröda om det 
		behövs för att 
		förebygga skada		den 1 aug.-30 sept. och 
					den 1 april-30 maj.

21)		
Sångsvan	som uppträder i flock 
		om minst fem individer 
		får jagas vid fält med 
		oskördad gröda om det 
		behövs för att 
		förebygga skada		den 1 okt.-31 mars.
Förordning (2021:334).

Bilaga 5

Förbjudna medel och metoder för fångst och dödande

Icke-selektiva medel

Förbjudna medel eller metoder för fångst eller dödande av
fåglar

-  Användning av snaror, lim, krokar, bandspelare och elektriska
eller elektroniska anordningar med förmåga att döda eller
förlama.

-  Användning av blinda eller lemlästade levande fåglar som
lockfåglar.

-  Användning av artificiella ljuskällor, speglar, anordningar
för belysning av målet eller siktanordningar för mörkerskytte
vari elektronisk bildförstärkare eller bildomvandlare ingår.

-  Användning av sprängämnen.

-  Användning av nät eller fällor eller användning av beten som
innehåller gift eller bedövningsmedel.

-  Användning av halv- eller helautomatiska vapen med magasin
som rymmer mer än två patroner.

Förbjudna medel eller metoder för fångst eller dödande av
däggdjur

-  Användning av blinda eller lemlästade djur som levande
lockbete.

-  Användning av bandspelare.

-  Användning av elektriska eller elektroniska anordningar med
förmåga att döda eller förlama.

-  Användning av artificiella ljuskällor.

-  Användning av speglar eller andra bländande anordningar.

-  Användning av anordningar för belysning av målet.

-  Användning av nattriktmedel med elektronisk bildförstärkare
eller bildomvandlare.

-  Användning av sprängämnen.

-  Användning av nät med icke-selektivt utförande eller icke-
selektiv användning av nät.

-  Användning av fällor med icke-selektivt utförande eller
icke-selektiv användning av fällor.

-  Användning av gift eller beten som innehåller gift eller
bedövningsmedel.

-  Gasning eller utrökning.

-  Användning av halv- eller helautomatiska vapen med
magasinskapacitet som överstiger två patroner.

Transportmedel

Transportmedel från vilka fångst eller dödande av fåglar inte
får ske

-  Flygplan och motordrivna fordon.

-  Båtar som framförs med högre hastighet än fem kilometer i
timmen.

Transportmedel från vilka fångst eller dödande av andra djur än
fåglar inte får ske

-  Flygplan.

-  Motorfordon i rörelse.
Förordning (2007:682).