Lag (2021:579) om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter

Lagens syfte och tillämpningsområde 

1 § Denna lag syftar till att skydda leverantörer av 
jordbruks- och livsmedelsprodukter mot vissa otillbörliga 
handelsmetoder.

2 § Lagen gäller vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter 
om köparen eller leverantören är etablerad i Sverige och 
köparen 

1. har en årsomsättning som motsvarar mer än två miljoner 
euro, eller 

2. är en myndighet som är etablerad i Europeiska unionen. 

Lagen gäller inte om köparen är en konsument.

Ord och uttryck

3 § I denna lag betyder 

1. jordbruks- och livsmedelsprodukter: produkter som 
förtecknas i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt samt produkter som inte förtecknas i den bilagan 
men som framställs för användning som livsmedel genom 
användning av produkter som förtecknas i den bilagan,

2. köpare: en fysisk eller juridisk person, en grupp av 
fysiska eller juridiska personer, eller en myndighet som köper 
jordbruks- och livsmedelsprodukter, och 

3. leverantör: en fysisk eller juridisk person som säljer 
jordbruks- och livsmedelsprodukter.

4 § Vid tillämpning av denna lag ska med myndighet jämställas

1. en beslutande församling i en kommun eller en region, eller 
en motsvarande beslutande församling i en annan medlemsstat i 
Europeiska unionen,

2. ett sådant offentligt styrt organ som avses i 1 kap. 18 § 
lagen (2016:1145) om offentlig upphandling, och

3. en sammanslutning av 

a) en eller flera myndigheter eller beslutande församlingar, 
eller 

b) flera offentligt styrda organ.

Förbud mot otillbörliga handelsmetoder 

5 § Följande metoder som tillämpas av en köpare av jordbruks- 
och livsmedelsprodukter är förbjudna: 

1. att betala senare än 30 dagar efter den tidpunkt som anges 
i 6 eller 7 §, 

2. att annullera en order med kortare varsel än 30 dagar, om 
inte något annat följer av föreskrifter som meddelats med stöd 
av 10 §,

3. att ensidigt genomdriva en ändring av villkoren i ett avtal 
i fråga om intervall, metod, plats, tid eller volym för en 
leverans, kvalitetskrav, betalning eller pris, 

4. att ensidigt genomdriva en ändring av villkoren i ett avtal 
i fråga om de tjänster som anges i 12 § första stycket 3-5 
eller andra stycket, 

5. att kräva betalning av leverantören för sådant som inte är 
kopplat till leverantörens försäljning, 

6. att begära att leverantören ska betala kostnaderna för 
försämring som sker eller förlust som uppkommer i köparens 
lokaler eller efter det att den köprättsliga risken har 
övergått till köparen, när sådan försämring eller förlust inte 
beror på leverantörens försumlighet eller fel, 

7. att inte tillmötesgå leverantörens begäran att få en 
skriftlig bekräftelse av villkoren i ett avtal, 

8. att vidta eller hota med att vidta kommersiella 
repressalier mot en leverantör som utövar sina avtalsenliga 
eller juridiska rättigheter, och

9. att kräva ersättning av leverantören för kostnaden för att 
hantera klagomål från kunder i samband med försäljningen av 
leverantörens jordbruks- och livsmedelsprodukter när det inte 
förekommit försumlighet eller fel från leverantörens sida. 

Bestämmelser om obehöriga angrepp på företagshemligheter finns 
i lagen (2018:558) om företagshemligheter. 

6 § För ett avtal som innebär att jordbruks- och 
livsmedelsprodukter ska levereras regelbundet börjar 
betalningsperioden om 30 dagar löpa från 

1. dagen då leveransperioden löper ut, om leveranser har 
gjorts under den avtalade leveransperioden, eller

2. dagen då det belopp som ska betalas för leveransperioden 
fastställs, om den dagen infaller senare än den dag då 
leveransperioden löper ut. 

Om det är köparen som fastställer det belopp som ska betalas 
tillämpas första stycket 1. 

Vid tillämpningen av första stycket ska den avtalade 
leveransperioden anses omfatta högst 30 dagar.

7 § För ett avtal som inte innebär att jordbruks- och 
livsmedelsprodukter ska levereras regelbundet börjar 
betalningsperioden om 30 dagar löpa från 

1. leveransdagen, eller

2. dagen då det belopp som ska betalas fastställs, om denna 
dag infaller senare än leveransdagen. 

Om det är köparen som fastställer det belopp som ska betalas 
tillämpas första stycket 1.

8 § Förbudet i 5 § första stycket 1 gäller inte en köpare som 
har kommit överens med en leverantör om en 
värdefördelningsklausul i den mening som avses i artikel 172 a 
i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 
av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad 
marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av 
rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 
1037/2001 och (EG) nr 1234/2007. 

9 § Förbudet i 5 § första stycket 1 gäller inte en betalning 
som görs

1. inom ramen för skolprogrammet i enlighet med artikel 23 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013, 

2. av ett offentligt organ som tillhandahåller hälso- och 
sjukvård i den mening som avses i artikel 4.4 b i 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/7/EU av den 16 
februari 2011 om bekämpande av sena betalningar vid 
handelstransaktioner, 

3. enligt ett avtal med en leverantör av druvor eller must för 
vinframställning, förutsatt att

a) de specifika betalningsvillkoren ingår i ett standardavtal 
som före den 1 januari 2019 har förklarats bindande av 
medlemsstaten i enlighet med artikel 164 i Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 och att denna 
utvidgning av standardavtalet förnyas av medlemsstaten från 
och med den dagen utan några betydande förändringar av 
betalningsvillkoren som är till nackdel för leverantörer av 
druvor eller must, och 

b) avtalet gäller i flera år.

10 § Regeringen får meddela föreskrifter om att en kortare 
period än vad som anges i 5 § första stycket 2 ska gälla i 
särskilda sektorer. 

11 § Förbudet i 5 § första stycket 7 gäller inte om avtalet 
avser jordbruks- och livsmedelsprodukter som en medlem av en 
producentorganisation levererar till organisationen, om 
organisationens stadgar eller de regler och beslut som 
fastställs i eller följer av stadgarna innehåller bestämmelser 
med liknande effekt på villkoren i avtalet.

12 § Följande metoder som tillämpas av en köpare av jordbruks- 
och livsmedelsprodukter är förbjudna, om köparen och 
leverantören inte klart och tydligt har avtalat om dem i 
förväg: 

1. att returnera osålda jordbruks- och livsmedelsprodukter 
till leverantören utan att betala för dem, 

2. att returnera osålda jordbruks- och livsmedelsprodukter 
utan att betala för bortskaffandet av dem, 

3. att kräva betalning som ett villkor för att leverantörens 
jordbruks- och livsmedelsprodukter ska lagras, skyltas med 
eller listas, eller för att tillhandahålla sådana produkter på 
marknaden, 

4. att kräva att leverantören ska betala för köparens 
marknadsföring av jordbruks- och livsmedelsprodukter, och 

5. att kräva att leverantören ska betala personalkostnader för 
att inreda lokaler som används vid försäljning av 
leverantörens jordbruks- och livsmedelsprodukter.

En handelsmetod som innebär att leverantören ska bära hela 
eller en del av kostnaden för rabatter på jordbruks- och 
livsmedelsprodukter som köparen säljer som en del av en 
marknadsföringskampanj är förbjuden

1. om köparen och leverantören inte klart och tydligt har 
avtalat om den i förväg, och 

2. om köparen inte innan kampanjen inleds anger under vilken 
tidsperiod som åtgärderna ska genomföras och den förväntade 
mängd produkter som kommer att beställas.

13 § Om en metod som avses i 12 § första stycket 3-5 eller 
andra stycket är tillåten och tillämpas i ett visst fall ska 
köparen på leverantörens begäran lämna en skriftlig beräkning 
av betalningen per enhet eller av den sammanlagda betalningen. 
Om en metod som avses i 12 § första stycket 3-5 är tillåten 
ska köparen också på leverantörens begäran lämna en skriftlig 
kostnadsberäkning och underlaget för denna beräkning.

Tillsyn 

14 § Den myndighet som regeringen bestämmer 
(tillsynsmyndigheten) utövar tillsyn över att denna lag och 
föreskrifter som meddelats med stöd av lagen följs. 

15 § Om det behövs för att tillsynsmyndigheten ska kunna utöva 
tillsyn får myndigheten förelägga

1. en köpare, leverantör eller någon annan att tillhandahålla 
uppgifter, handlingar eller annat, och 

2. den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att 
inställa sig till förhör på tid och plats som myndigheten 
beslutar.

Tillsynsmyndigheten får besluta att ett föreläggande enligt 
första stycket ska gälla omedelbart. 

16 § Den som ett föreläggande enligt 15 § första stycket 1 
riktas mot är inte skyldig att tillhandahålla en skriftlig 
handling 

1. vars innehåll kan antas vara sådant att en advokat eller en 
advokats biträde inte får höras som vittne om innehållet, och 

2. som innehas av advokaten eller biträdet eller av den som 
tystnads-plikten gäller till förmån för.

17 § Om det behövs för att tillsynsmyndigheten ska kunna utöva 
tillsyn har myndigheten rätt att få tillträde till områden, 
lokaler och andra utrymmen där köparen bedriver verksamhet, 
dock inte bostäder. 

18 § Tillsynsmyndigheten får begära handräckning av 
Kronofogde-myndigheten för att genomföra en sådan åtgärd som 
anges i 17 §. Vid handräckning gäller bestämmelserna i 
utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte 
avser betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande. 
Kronofogdemyndigheten ska dock inte underrätta den som 
åtgärden ska genomföras hos innan verkställighet sker. 

Åtgärder mot otillbörliga handelsmetoder 

Förelägganden 

19 § Tillsynsmyndigheten får förelägga en köpare att upphöra 
med 

1. att tillämpa en sådan handelsmetod som är förbjuden enligt 
5 § första stycket eller 12 §, och

2. att obehörigen angripa leverantörens företagshemligheter 
enligt lagen (2018:558) om företagshemligheter.

Tillsynsmyndigheten får även förelägga en köpare att lämna en 
sådan skriftlig beräkning som avses i 13 §.

Ett föreläggande enligt första stycket gäller omedelbart, om 
något annat inte beslutas.

Sanktionsavgift 

20 § Tillsynsmyndigheten får besluta att en köpare som har 
tillämpat en sådan handelsmetod som är förbjuden enligt 5 § 
första stycket eller 12 § ska betala en sanktionsavgift. En 
sanktionsavgift får även beslutas om en köpare obehörigen har 
angripit leverantörens företagshemligheter enligt lagen 
(2018:558) om företagshemligheter.

En sanktionsavgift ska inte beslutas i ringa fall. 

Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. 

21 § En sanktionsavgift får inte beslutas för en överträdelse 
som omfattas av ett föreläggande vid vite enligt denna lag om 
överträdelsen ligger till grund för en ansökan om utdömande av 
vitet.

22 § Sanktionsavgiften får inte överstiga en procent av 
omsättningen föregående räkenskapsår för den som beslutet 
riktas mot. 

När sanktionsavgiftens storlek fastställs ska särskild hänsyn 
tas till överträdelsens art, varaktighet och omfattning. 
Hänsyn ska också tas till om den som beslutet riktar sig mot 
tidigare har överträtt förbudet och vilka förutsättningar som 
finns för att betala avgiften. 

23 § Ett beslut om sanktionsavgift enligt 20 § ska meddelas 
inom fem år från det att överträdelsen upphörde. 

24 § En sanktionsavgift ska betalas till tillsynsmyndigheten 
inom 30 dagar från det att beslutet om att ta ut avgiften har 
fått laga kraft eller inom den längre tid som anges i 
beslutet. 

Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i 
första stycket, ska tillsynsmyndigheten lämna den obetalda 
avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning av 
statliga fordringar finns i lagen (1993:891) om indrivning av 
statliga fordringar m.m. Verkställighet får ske enligt 
utsökningsbalkens bestämmelser.

25 § Sanktionsavgiften faller bort till den del beslutet om 
avgift inte har verkställts inom fem år från det att beslutet 
fick laga kraft.

Vite

26 § Ett föreläggande enligt 15 eller 19 § får förenas med 
vite. 

Överklagande

27 § Tillsynsmyndighetens beslut enligt denna lag får 
överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.