Lag (1957:585) om jordfästning m.m. 

Allmänna bestämmelser

1 § När någon avlidit bör, såvitt det är möjligt, hans önskan rörande
jordfästning och gravsättning iakttagas av den som i egenskap av anhörig
eller närstående eller eljest ombesörjer begravningen. Härvid skall
särskilt beaktas, om den avlidne givit uttryck åt sin önskan i
skriftligt förordnande eller om denna framgår av hans anslutning till
visst trossamfund.

2 § Avliden må gravsättas endast på kyrkogård eller annan allmän
begravningsplats, som blivit för sådant ändamål behörigen anordnad och
invigd, eller på enskild begravningsplats. Efter eldbegängelse må dock
med askan förfaras på sätt Konungen bestämmer.

3 § har upphävts genom lag (1963:538).

4 § Rätt till gravsättning på allmän begravningsplats skall ej vara
beroende av att den avlidne tillhörde visst trossamfund eller att
jordfästning ägt rum eller förrättats i viss ordning.

5 § Vid jordfästning och gravsättning må intet förekomma som strider mot
förrättningens helgd och allvarliga innebörd. Lag (1963:538).

Om jordfästning inom svenska kyrkan m.m.

6 § Var den avlidne medlem av svenska kyrkan, ombesörjer pastor i
församling där den avlidne var kyrkobokförd att dödsfallet i den ordning
kyrkohandboken föreskriver tillkännagives vid högmässogudstjänst, så
snart det lämpligen kan ske.

Ändå att den avlidne icke tillhörde kyrkan, skall sådant
tillkännagivnade ske, om det begäres av den som ombesörjer begravningen.

7 § Avliden som var medlem av svenska kyrkan, skall jordfästas i svenska
kyrkans ordning, om ej annat följer av 1 §. I fråga om barn, som avlidit
före femton års ålder, tillkomme dock vårdnadshavaren att avgöra,
huvuvida sådan jordfästning skall förrättas. Om sådan jordfästning av
dödfött barn bestämme föräldrarna.

Hur jordfästning i svenska kyrkans ordning skall ske, föreskrives i
kyrkohandboken. Jordfästningen skall äga rum i den församling, där den
avlidne var kyrkobokförd eller dödsfallet timade; dock må, om det
åstundas, jordfästningen förrättas i annan församling.

8 § Ändå att den avlidne icke tillhörde svenska kyrkan, må på
framställning av den som ombesörjer begravningen jordfästning förrättas
i svenska kyrkans ordning, därest den avlidne önskat sådan jordfästning
eller det eljest föreligger skäl därtill.

9 § Jordfästning i svenska kyrkans ordning förrättas i kyrkorum som
invigts för svenska kyrkans gudstjänst eller ock på kyrkogård eller
annan begravningsplats eller i begravningskapell, krematorium eller
annat rum, som inrättats för sådant ändamål.

10 § För jordfästning i annan ordning än svenska kyrkans får kyrkorum
som har invigts för svenska kyrkans gudstjänst upplåtas enligt lagen
(1982:377) om tillfällig upplåtelse av kyrka. Lag (1982:378).

11 § Klockringning vid jordfästning eller gravsättning skall, då det
begäres av den som ombesörjer begravningen, äga rum på vanligt sätt,
även om jordfästning icke förrättas i svenska kyrkans ordning.

Övergångsbestämmelser

1990:1144

1. Denna lag träder i kraft, i fråga om 2 kap. 2 § den 1 januari 1993
och i övrigt den 1 april 1991.

2. Genom den nya lagen upphävs

 -- lagen (1957:585) om jordfästning m. m.,

 -- lagen (1963:537) om gravrätt m. m. och

 -- begravningskungörelsen (1963:540).

3. Tillstånd att anordna enskild begravningsplats som har meddelats av
regeringen enligt äldre föreskrifter gäller fortfarande. Detsamma gäller
tillstånd till framtida gravsättning inom en sådan begravningsplats.

Frågor om och på vilka villkor som ytterligare gravsättning får ske inom
begravningsplatsen prövas efter den nya lagens ikraftträdande av
länsstyrelsen.

I fråga om överklagande av länsstyrelsens beslut gäller föreskrifterna i
9 kap. 9 §.

4. Tillstånd för en enskild person, enskild sammanslutning eller
stiftelse att anlägga krematorium som har meddelats av regeringen enligt
äldre föreskrifter gäller fortfarande.

För ett sådant krematorium skall det finnas en föreståndare. Vid
tillämpningen av den nya lagen skall med krematoriemyndigheten därvid
avses föreståndaren.

5. Vad som före den nya lagens ikraftträdande kan ha blivit förordnat
vid upplåtelse av gravrätt eller genom senare skriftligt förordnande i
fråga om övergång av gravrätt vid gravrättsinnehavarens död skall gälla
utan hinder av vad som följer av 7 kap. 15 §.

6. Den nya lagen innebär inte någon inskränkning i den rätt som kan
tillkomma en innehavare av gravplats i kyrka enligt äldre författningar.

7. I fråga om förvaltning av medel, som har betalats in för vård och
underhåll av gravplats innan lagen (1963:537) om gravrätt m. m. trädde i
kraft den 1 januari 1964, skall övergångsbestämmelserna till den lagen
fortfarande tillämpas.

8. Äldre föreskrifter skall fortfarande tillämpas i fråga om
överklagande av beslut som har meddelats före den nya lagens
ikraftträdande.