Brottsskadelag (2014:322)

Lagens tillämpningsområde

1 § Till den som har drabbats av skada till följd av brott
betalas ersättning av staten (brottsskadeersättning) enligt
denna lag.

2 § Brottsskadeersättning betalas om brottet har begåtts i 
Sverige.

Brottsskadeersättning enligt 4-5 a §§ betalas även om brottet 
har begåtts utomlands, om den skadelidande vid tidpunkten för 
brottet hade sin hemvist i Sverige. Lag (2022:755).

3 § Brottsskadeersättning betalas inte om brottet och den
skadelidande har så ringa anknytning till Sverige att det
inte är rimligt att skadan ersätts av staten.

Första stycket gäller inte i fråga om uppsåtliga våldsbrott
som har begåtts i Sverige, om den skadelidande vid tidpunkten
för brottet var medborgare eller hade hemvist i en annan
medlemsstat i Europeiska unionen.

Brottsskadeersättning

Ersättningsgilla skador

4 § Brottsskadeersättning betalas för personskada. Som
personskada ersätts även skada på kläder, glasögon och
liknande föremål som den skadade bar på sig vid
skadetillfället.

Brottsskadeersättning för personskada bestäms enligt 5 kap.
1–3 §§ skadeståndslagen (1972:207). Ersättning för framtida
inkomstförlust eller förlust av underhåll betalas med ett
engångsbelopp eller i form av livränta eller med ett
engångsbelopp jämte livränta. Livränta betalas dock endast
när ersättningen är av väsentlig betydelse för den
skadelidandes framtida vård eller försörjning. Livränta
värdesäkras enligt lagen (1973:213) om ändring av
skadeståndslivräntor.

5 § Brottsskadeersättning betalas för den skada det innebär 
att någon allvarligt kränker någon annan genom brott som 
innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet eller frid 
eller genom grovt förtal enligt 5 kap. 2 § brottsbalken 
(kränkning).

Brottsskadeersättning för kränkning bestäms enligt 5 kap. 6 § 
första och andra styckena skadeståndslagen (1972:207).

I den utsträckning en domstol i sak har prövat ett yrkande om 
skadestånd för kränkning får brottsskadeersättningen i denna 
del inte bestämmas till ett lägre belopp än vad som följer av 
domstolens avgörande, om inte annat följer av denna lag.
Lag (2022:755).

5 a § Brottsskadeersättning betalas för skada som ersätts 
enligt 2 kap. 3 a § skadeståndslagen (1972:207). Sådan 
brottsskadeersättning bestäms enligt 5 kap. 6 a § samma lag.

I den utsträckning en domstol i sak har prövat ett yrkande om 
ersättning enligt 2 kap. 3 a § skadeståndslagen får 
brottsskadeersättningen i denna del inte bestämmas till ett 
lägre belopp än vad som följer av domstolens avgörande, om 
inte annat följer av denna lag. Lag (2022:755).

6 § Brottsskadeersättning betalas för sakskada, om brottet
har begåtts av någon som var

– intagen i kriminalvårdsanstalt,

– intagen för vård i ett hem som avses i 22 § lagen
(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall,

– intagen för vård i ett hem som avses i 12 § lagen (1990:52)
med särskilda bestämmelser om vård av unga, eller

– häktad enligt beslut som hade verkställts.

Brottsskadeersättning för sakskada bestäms enligt 5 kap. 7 §
skadeståndslagen (1972:207).

7 § Brottsskadeersättning betalas för ren förmögenhetsskada i
de fall som anges i 6 §, om det finns särskilda skäl.

8 § Brottsskadeersättning betalas för sakskada och ren
förmögenhetsskada även i andra fall än som anges i 6 och 7 §§
i den utsträckning den skadelidandes möjligheter att försörja
sig allvarligt har försvårats genom skadan eller ersättningen
annars framstår som särskilt angelägen.

9 § Har upphävts genom lag (2021:399).

Förhållandet till annan ersättning

10 § Brottsskadeersättning betalas till den del skadan inte
täcks av annan ersättning som den skadelidande har rätt till
på grund av skadan.

Vid bestämmande av brottsskadeersättning avräknas skadestånd
dock endast till den del skadeståndet har betalats eller bedöms
bli betalat. Europeisk brottsskadeersättning enligt 35 § eller
annan ersättning av utländska statliga medel avräknas endast
till den del den utländska ersättningen har betalats.

Ersättning som motsvarar ett sparande på den skadelidandes sida
ska inte avräknas från brottsskadeersättningen.

11 § Vid bestämmande av brottsskadeersättning för sakskada
avseende egendom som inte var försäkrad mot skaderisken och
som den skadelidande måste antas ha avstått från att försäkra
på grund av omfattningen av sina tillgångar och
riskspridningen i sin verksamhet avräknas
försäkringsersättning som skulle ha betalats om försäkring
hade funnits.

Vid bestämmande av brottsskadeersättning för sakskada
avseende egendom som enligt vedertaget bruk borde ha hållits
försäkrad mot skaderisken men som den skadelidande har
försummat att försäkra avräknas i skälig omfattning
försäkringsersättning som skulle ha betalats om försäkring
hade funnits.

Jämkning

12 § Brottsskadeersättning får jämkas om det är skäligt med
hänsyn till att den skadelidande eller, om skadan har lett
till döden, den avlidne genom sitt uppträdande i samband med
brottet eller på annat liknande sätt uppsåtligen eller av
oaktsamhet har ökat skaderisken.

Brottsskadeersättning för sakskada eller ren
förmögenhetsskada får även jämkas om det är skäligt med
hänsyn till att den skadelidande genom att inte vidta
sedvanliga försiktighetsåtgärder uppsåtligen eller av
oaktsamhet har ökat skaderisken.

13 § Har upphävts genom lag (2020:284).

Beloppsgränser

14 § Brottsskadeersättning för personskada som fastställs i
form av ett engångsbelopp betalas med högst tjugo gånger det
prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken som gäller vid den tidpunkt
ersättningen bestäms. Brottsskadeersättning för personskada
som fastställs i form av livränta betalas för varje år med
högst tre gånger det prisbasbelopp som gäller vid den
tidpunkt ersättningen bestäms.

Brottsskadeersättning för sakskada och ren förmögenhetsskada
betalas med sammanlagt högst tio gånger det prisbasbelopp som
gäller vid den tidpunkt ersättningen bestäms.

Brottsskadeersättning betalas inte om den sammanlagda
ersättningen är lägre än 100 kronor.

Förutsättningar för att pröva en ansökan om
brottsskadeersättning

15 § Om allmänt åtal har väckts, ska en ansökan om 
brottsskadeersättning göras inom tre år från det att dom eller 
slutligt beslut fick laga kraft. Om allmänt åtal inte har 
väckts men förundersökning inletts, ska en ansökan göras inom 
tre år från det att förundersökningen lades ned eller beslut 
fattades i åtalsfrågan. I övriga fall ska en ansökan göras 
inom tre år från det att brottet begicks. 

Om brott har begåtts mot ett barn, får barnet trots första 
stycket göra en ansökan fram till den dag han eller hon fyller 
21 år. 

Om det finns synnerliga skäl, får en ansökan prövas även om 
den har kommit in för sent. Lag (2021:399).

16 § En ansökan om brottsskadeersättning får prövas endast om

1. brottet har anmälts till en brottsutredande myndighet
eller sökanden visar giltig anledning till att någon sådan
anmälan inte har gjorts, samt

2. den skadelidande i skälig utsträckning har bidragit till
att det anmälda brottet kan utredas.

17 § Rätten till brottsskadeersättning för personskada enligt 
5 kap. 1 § första stycket 3 skadeståndslagen (1972:207), för 
kränkning och för skada som ersätts enligt 2 kap. 3 a § 
skadeståndslagen faller bort om den skadelidande avlider innan 
en ansökan om brottsskadeersättning har gjorts. Detta gäller 
dock inte om han eller hon dessförinnan har framställt krav på 
skadestånd för sådan skada. Lag (2022:755).

18 § En ansökan om brottsskadeersättning till ett barn får
göras av endast en vårdnadshavare, om den andra
vårdnadshavaren har begått brottet eller det annars finns
särskilda skäl.

Preskription av anspråk på brottsskadeersättning

19 § I fråga om preskription av ett anspråk på 
brottsskadeersättning gäller 2 och 3 §§ preskriptionslagen 
(1981:130). Ett anspråk på brottsskadeersättning ska då anses 
som en fordran på skadestånd i anledning av brott. 

Om brott har begåtts mot ett barn, preskriberas barnets 
anspråk på brottsskadeersättning tidigast den dag han eller 
hon fyller 21 år. Lag (2021:399).

20 § Preskription av ett anspråk på brottsskadeersättning
avbryts genom att den skadelidande med anledning av brottet
framställer krav på skadestånd, försäkringsersättning eller
brottsskadeersättning.

Ett krav enligt första stycket verkar avbrytande på
preskriptionen för samtliga skadeposter som kan ersättas
genom brottsskadeersättning med anledning av brottet.

Förfarandet hos Brottsoffermyndigheten

Brottsoffermyndigheten och Nämnden för brottsskadeersättning

21 § En ansökan om brottsskadeersättning prövas av
Brottsoffermyndigheten.

22 § Hos Brottsoffermyndigheten finns en nämnd (Nämnden för
brottsskadeersättning) som avgör ärenden om
brottsskadeersättning som är av principiell betydelse eller
annars av större vikt. Nämnden får avgöra även andra ärenden
om brottsskadeersättning.

Nämndens ordförande och vice ordförande ska vara eller ha
varit ordinarie domare.

Nämnden utses av regeringen.

Muntlig förhandling

23 § Nämnden för brottsskadeersättning ska hålla muntlig
förhandling, om sökanden begär det och det inte är uppenbart
obehövligt.

En muntlig förhandling ska vara offentlig. Om det kan antas
att det vid en förhandling kommer att lämnas någon uppgift
för vilken det hos Brottsoffermyndigheten gäller sekretess
enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), får
ordföranden besluta att förhandlingen ska hållas inom stängda
dörrar. Detsamma gäller om sökanden är under 15 år eller
lider av en psykisk störning.

Överklagande och omprövning

24 § Brottsoffermyndighetens beslut får inte överklagas.

25 § Om Brottsoffermyndigheten finner att ett beslut om
brottsskadeersättning är oriktigt på grund av nya
omständigheter eller av någon annan anledning, ska
myndigheten ändra beslutet, om det kan ske utan att det blir
till nackdel för sökanden.

26 § Om ett beslut i ett ärende om brottsskadeersättning har
fattats av en tjänsteman vid Brottsoffermyndigheten, ska
beslutet omprövas av Nämnden för brottsskadeersättning om
sökanden begär det.

Beslutet behöver dock inte omprövas av nämnden, om det är
uppenbart att beslutet ska ändras i enlighet med sökandens
begäran.

Kostnader

27 § Brottsoffermyndigheten får besluta om ersättning av
allmänna medel för biträde och för utredning i ett ärende om
brottsskadeersättning, om det finns särskilda skäl med hänsyn
till sökandens ekonomiska förhållanden och övriga
omständigheter.

Brottsoffermyndigheten får också besluta om ersättning av
allmänna medel för kostnader avseende resa och uppehälle i
samband med sökandens inställelse till en muntlig
förhandling, om sådana kostnader skäligen bör ersättas.
Myndigheten får även bevilja förskott på sådan ersättning.
Regeringen meddelar närmare föreskrifter om ersättning och
förskott.

Regress

28 § Om brottsskadeersättning betalas, inträder staten i den
skadelidandes rätt till skadestånd intill det betalade
beloppet samt på beloppet löpande ränta från betalningsdagen.
Brottsoffermyndigheten får helt eller delvis efterge statens
regressfordran, om det finns synnerliga skäl.

Staten inträder även i den skadelidandes rätt till annan
förmån som inte avräknades när brottsskadeersättningen
bestämdes fastän avräkning borde ha gjorts.

29 § Brottsoffermyndigheten ska av gärningsmannen, om denne
är känd, kräva vad staten har rätt till enligt 28 § första
stycket, om det inte är olämpligt med hänsyn till
gärningsmannens personliga förhållanden eller till
möjligheten att få fordran betalad.

Brottsoffermyndigheten får ingå avtal med gärningsmannen om
räntan och om hur betalning enligt första stycket ska ske.

30 § Statens regressfordran enligt 28 § första stycket
preskriberas tio år efter det att brottsskadeersättningen
betalades, om inte preskriptionen avbryts dessförinnan.

Förbud mot överlåtelse av anspråk på brottsskadeersättning

31 § Ett anspråk på brottsskadeersättning får inte överlåtas
innan ersättningen är tillgänglig för lyftning.

Efter ansökan av den skadelidande får Brottsoffermyndigheten
dock besluta att brottsskadeersättning avseende ännu inte
uppkomna kostnader för nödvändig vård ska betalas till
vårdgivaren när kostnaden har uppkommit. Detsamma gäller för
andra nödvändiga kostnader av liknande slag.

Undantag från utmätning

32 § Ett anspråk på brottsskadeersättning enligt 4, 5 eller 
5 a § får inte utmätas för den skadelidandes skuld. 
Livräntebelopp får dock utmätas enligt 7 kap. 
utsökningsbalken.

I fråga om förbud mot utmätning sedan brottsskadeersättning 
enligt 4, 5 eller 5 a § har betalats ut tillämpas 5 kap. 7 § 
andra stycket utsökningsbalken. Lag (2022:755).

Återbetalning av brottsskadeersättning

33 § Brottsoffermyndigheten ska, i den utsträckning det inte
är oskäligt, kräva tillbaka utbetalad brottsskadeersättning,
om sökanden har lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit
förhållanden av betydelse för beslutet att betala
brottsskadeersättning. Detsamma gäller om sökanden efter
utbetalningen av brottsskadeersättning får annan ersättning
för skadan.

Första stycket gäller också om brottsskadeersättning i annat
fall har betalats felaktigt eller med ett för högt belopp och
den som har fått ersättningen har insett eller borde ha
insett detta.

Kvittning

34 § Om den som har rätt till brottsskadeersättning enligt
denna lag är betalningsskyldig enligt 28 § första stycket
eller 33 §, ska ersättningen minskas med ett belopp som
motsvarar betalningsskyldigheten.

Trots första stycket får Brottsoffermyndigheten betala ut
brottsskadeersättningen i den utsträckning det är skäligt.

Europeisk brottsskadeersättning

35 § Europeisk brottsskadeersättning är en ersättning som på
grund av föreskrift i en annan medlemsstat i Europeiska
unionen betalas av den staten för skada till följd av brott
som begåtts där.

36 § Om en ansökan om brottsskadeersättning gäller en skada
till följd av ett uppsåtligt våldsbrott som har begåtts i en
annan medlemsstat i Europeiska unionen, ska ansökan på
sökandens begäran även behandlas som en ansökan om europeisk
brottsskadeersättning.

37 § En ansökan om europeisk brottsskadeersättning ska av
Brottsoffermyndigheten överlämnas till en behörig myndighet i
den andra medlemsstaten.

Brottsoffermyndigheten får besluta om brottsskadeersättning
även om ett överlämnande har skett enligt första stycket.

Om en myndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen
beslutar om europeisk brottsskadeersättning efter det att
Brottsoffermyndigheten har betalat brottsskadeersättning,
inträder staten intill det av Brottsoffermyndigheten betalade
beloppet i den skadelidandes anspråk på ersättning från den
utländska myndigheten.


Övergångsbestämmelser

2014:322

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2014, då
brottsskadelagen (1978:413) ska upphöra att gälla.

2. Bestämmelserna i 33 § om återbetalning av
brottsskadeersättning tillämpas endast i fråga om
brottsskadeersättning som har betalats ut efter
ikraftträdandet.

3. Bestämmelserna i 34 § om kvittning tillämpas även i fråga
om regressfordringar som har uppkommit före ikraftträdandet.

2021:399

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2021.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för ansökningar om 
brottsskadeersättning till barn som bevittnat ett brott som 
har begåtts före ikraftträdandet.