Förordning (2015:212) om statligt stöd inom Europeiska regionala utvecklingsfonden

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning tillämpas på sådant statligt stöd inom
Europeiska regionala utvecklingsfonden  som beslutas av en
förvaltande myndighet för det nationella
regionalfondsprogrammet, de regionala strukturfondsprogrammen
eller de territoriella samarbetsprogrammen.

Förordningen kompletterar förordningen (2014:1383) om
förvaltning av EU:s strukturfonder. Bestämmelser om
handläggningen av stödärenden finns i den förordningen.

2 § Termer och uttryck som används i denna förordning har
samma betydelse som i kommissionens förordningar (EU) nr
651/2014 av den 17 juni 2014 genom vilken vissa kategorier av
stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt
artiklarna 107 och 108 i fördraget och (EU) nr 1407/2013 av
den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och
108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd
av mindre betydelse.

Stödåtgärder

3 § En förvaltande myndighet får lämna statligt stöd i 
enlighet med de villkor som framgår av 

1. 13–19, 22, 23, 25 a och 30 a §§ förordningen (2015:211) om 
statligt stöd till regionala investeringar, och

2. 12–19 och 21 §§ förordningen (2015:210) om statligt stöd 
för att regionalt främja små och medelstora företag.

Det som sägs i 4, 5 och 8–10 §§ förordningen om statligt stöd 
till regionala investeringar och i 6–8 §§ förordningen om 
statligt stöd för att regionalt främja små och medelstora 
företag, ska gälla även stöd som lämnas av en förvaltande 
myndighet. Förordning (2017:1286).

4 § Stöd till nystartade företag får lämnas i enlighet med
kapitel I och artikel 22 i kommissionens förordning (EU) nr
651/2014.

4 a § Stöd till hamninfrastruktur får lämnas i enlighet 
med kapitel I och artikel 56b i kommissionens förordning (EU) 
nr 651/2014. Förordning (2018:317).

5 § Stöd till bredbandsinfrastruktur får lämnas i enlighet
med kapitel I och artikel 52 i kommissionens förordning (EU)
nr 651/2014 med den begränsning som följer av 6 §.

6 § Stöd får lämnas endast för utbyggnad av sådana 
förbindelser som utgör den förmedlande länken mellan stomnät 
och accessnät. Förordning (2022:28).

Särskilda handläggningsbestämmelser

7 § Ett stöd enligt denna förordning får inte betalas ut till
ett företag som är föremål för betalningskrav på grund av ett
beslut av Europeiska kommissionen som förklarar ett stöd
olagligt och oförenligt med den inre marknaden.

8 § En stödmottagare är skyldig att på begäran av den
förvaltande myndigheten lämna det underlag som behövs för att
Sverige ska kunna fullgöra de skyldigheter som följer av
kommissionens förordningar (EU) nr 651/2014 och (EU) nr
1407/2013 och i övrigt lämna sådana uppgifter som den
förvaltande myndigheten behöver för att kunna utvärdera
projektet.

9 § När stöd lämnas till bredbandsinfrastruktur enligt 5 och 
6 §§ ska den förvaltande myndigheten se till att ett beslut om 
stöd i tillämpliga fall förenas med villkor om sådan 
övervakning och återvinning som avses i artikel 52.9 i 
kommissionens förordning (EU) nr 651/2014.
Förordning (2022:28).

10 § En myndighet som har beslutat om stöd ska föra de
register som avses i

1. artikel 12 i kommissionens förordning (EU) nr 651/2014,
och

2. artikel 6.4 i kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013.
Om ansökan avser stöd enligt kommissionens förordning (EU)
nr 1407/2013, ska myndigheten lämna de upplysningar till
företaget som framgår av artikel 6.1 i den förordningen.

11 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns 
bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. 
Ytterligare bestämmelser om överklagande finns i förordningen 
(2014:1383) om förvaltning av EU:s strukturfonder.
Förordning (2018:883).