Lag (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik

1 § För att främja en tillfredsställande trafikförsörjning
skall det i varje län finnas länstrafikansvariga som ansvarar
för den lokala och regionala linjetrafiken för
persontransporter. De länstrafikansvarigas uppgifter skall
handhas av en trafikhuvudman.

De länstrafikansvariga ansvarar också för persontransporter
enligt lagen (1997:736) om färdtjänst eller lagen (1997:735) om
riksfärdtjänst i sådana kommuner som överlåtit sina uppgifter
enligt någon av dessa lagar till trafikhuvudmannen i länet.

2 § Trafikhuvudmannen skall verka för att transporter som avses
i 1 § första stycket skall vara tillgängliga för
funktionshindrade.

3 § Trafikhuvudmannen skall ägna uppmärksamhet åt taxifrågorna
i länet och verka för en tillfredsställande taxiförsörjning.

4 § Länstrafikansvariga är landstinget och kommunerna i länet
gemensamt. I Stockholms län är landstinget länstrafikansvarigt
och i Gotlands län är kommunen länstrafikansvarig. Landstinget
och kommunerna i övriga län kan komma överens om att antingen
landstinget eller kommunerna skall vara länstrafikansvariga.
Lag (2002:36).

5 § Ett landsting som ensamt är länstrafikansvarigt eller en
kommun som ensam är länstrafikansvarig, skall också vara
trafikhuvudman. I övriga fall skall trafikhuvudmannen vara ett
kommunalförbund. Om de som är länstrafikansvariga är överens om
det, får dock trafikhuvudmannen i stället för ett
kommunalförbund vara ett aktiebolag, som har bildats för
ändamålet. De som är länstrafikansvariga skall inneha samtliga
aktier i bolaget.

I fråga om kommunalförbund gäller vad som föreskrivs i
kommunallagen (1991:900) om inte annat följer av 9 - 12 §§.
Lag (2002:36).

6 § Omfattningen av trafik som avses i 1 § första stycket och
grunderna för prissättningen för resor med sådan trafik skall
anges i en trafikförsörjningsplan som trafikhuvudmannen årligen
antar efter samråd med dem som är länstrafikansvariga. I planen
skall det tas upp åtgärder för handikappanpassning av trafiken.

Omfattningen av trafik enligt lagen (1997:736) om färdtjänst
och lagen (1997:735) om riksfärdtjänst och grunderna för
prissättningen för resor med sådan trafik skall anges i en
trafikförsörjningsplan som kommunen årligen antar efter samråd
med trafikhuvudmannen och landstinget i länet.

Har en kommun överlåtit sina uppgifter enligt lagen om
färdtjänst eller lagen om riksfärdtjänst till
trafikhuvudmannen, skall trafikhuvudmannens
trafikförsörjningsplan omfatta även resor enligt dessa lagar.

I trafikförsörjningsplanerna skall det redogöras för
miljöskyddande åtgärder.

7 § Efter överenskommelse med landstinget eller en kommun i
länet får trafikhuvudmannen upphandla persontransport- och
samordningstjänster för sådana transportändamål som kommunerna
eller landstinget skall tillgodose samt samordna sådana
transporttjänster.

När en kommun, ett landsting eller en trafikhuvudman upphandlar
taxitjänster får man även beakta åtaganden av anbudsgivaren att
hålla en god taxiservice för allmänheten.

8 § Regeringen får efter framställning av en trafikhuvudman,
ett landsting eller en kommun meddela föreskrifter om samverkan
i fråga om trafik mellan trafikhuvudmän i olika län.

9 § Regeringen skall besluta, om enighet inte kan uppnås om
förbundsordningen för kommunalförbund som avses i 5 § första
stycket eller om ändring av förbundsordningen eller om vem som
skall vara ordförande i förbundets beslutande församling eller
styrelse. Vid oenighet i de avseenden som anges i 10 eller 11 §
gäller dock vad som sägs där, om inte annat föreskrivs med stöd
av 12 §.

10 § Om inte enighet uppnås i fråga om hur antalet ledamöter
och ersättare i ett kommunalförbunds beslutande församling
skall fördelas mellan landstinget och kommunerna i länet, skall
landstinget utse hälften och kommunerna tillsammans hälften.
Antalet ledamöter och ersättare som varje kommun skall utse
bestäms av länsstyrelsen i förhållande till folkmängden i
kommunerna vid ingången av det år när val av
förbundsfullmäktige förrättas. Varje kommun skall dock utse
minst en ledamot och en ersättare.

11 § Om inte enighet uppnås i fråga om sättet att mellan
medlemmarna i kommunalförbund fördela underskott i
förbundsverksamheten, skall landstinget täcka hälften av
underskottet och kommunerna i länet tillsammans resten. Varje
kommuns skyldighet att tillhandahålla medel skall bestämmas i
förhållande till det trafikarbete som har lagts ned i kommunen
under verksamhetsåret.

12 § Om det finns synnerliga skäl, får regeringen meddela
föreskrifter om begränsning av länstrafikansvarigas skyldighet
enligt 1 § och föreskriva eller i särskilt fall besluta om
undantag från 10 eller 11 §. Regeringen får meddela dessa
föreskrifter efter framställning av ett landsting, en kommun
som inte tillhör ett landsting eller minst en tredjedel av de
kommuner i ett visst län som tillhör ett landsting, om de är
länstrafikansvariga. Beslut om undantag får förenas med
särskilda villkor.

Övergångsbestämmelser

1997:734

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998, då lagen
(1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik
skall upphöra att gälla.

2. För Skåne län skall det fram till utgången av år 1998 finnas
länstrafikansvariga i vardera den del av länet som utgjort
Malmöhus län och Kristianstads län. Därvid skall i stället för
4, 10 och 11 §§ gälla 2, 5 och 6 §§ i den upphävda lagen i dess
lydelse enligt SFS 1991:1714. Vad som därvid stadgas om
huvudman skall gälla för länstrafikansvariga. Kommunerna och
landstingen kan dock med stöd av 4 § i den nya lagen komma
överens om att regionförbundet i stället skall vara
länstrafikansvarigt.

3. För Västra Götalands län skall det fram till utgången av år
1998 finnas länstrafikansvariga i vardera den del av länet som
utgjort Göteborgs och Bohus län, Skaraborgs län och Älvsborgs
län. Därvid skall i stället för 10 och 11 §§ gälla 5 och 6 §§ i
den upphävda lagen i dess lydelse enligt SFS 1996:1417.

4. I fråga om kommunalförbund som har bildats före den 1
januari 1998 får till utgången av år 2002 i stället för 5 §
andra stycket tillämpas 3 § andra stycket i den upphävda lagen
i dess lydelse enligt SFS 1991:1714.