Lag (1989:532) om tillstånd för anställning på fartyg

1 § En utlänning ska ha tillstånd för att ha anställning som
avser befattning på svenskt fartyg i utrikes trafik
(anställningstillstånd) om inte utlänningen har permanent
uppehållstillstånd i Sverige eller är medborgare i Danmark,
Finland, Island eller Norge.

Kravet på anställningstillstånd gäller inte för annan utlänning
som är medborgare i en stat inom Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES).

Kravet på anställningstillstånd omfattar inte heller annan
utlänning än som avses i första och andra styckena, om fartyget
huvudsakligen används i sådan fjärrfart som avses i 64 kap. 6 §
inkomstskattelagen (1999:1229).

Regeringen får föreskriva andra undantag från kravet på
anställningstillstånd. Regeringen eller den myndighet som
regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för
prövning av ansökan om undantag. Lag (2010:1560).

2 § Anställningstillstånd ges för tjänstgöring i en befattning på ett visst
fartyg eller vissa fartyg eller på fartyg som tillhör ett visst rederi.
Tillståndet får förenas med de villkor som behövs.

3 § Anställningstillstånd lämnas av Arbetsförmedlingen.
Tillstånd får dessutom lämnas

1. av den sjöarbetsförmedling, som utses av regeringen eller av
den myndighet som regeringen bestämmer, och

2. av de svenska utlandsmyndigheter som Utrikesdepartementet
bestämmer.

Arbetsförmedlingen får återkalla ett anställningstillstånd om
utlänningen medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller
svikligen har förtigit vissa omständigheter eller om det i
övrigt finns särskilda skäl. Lag (2007:405).

4 § Den som har en utlänning i sin tjänst trots att utlänningen 
inte har föreskrivet anställningstillstånd döms till böter 
eller, när omständigheterna är försvårande, till fängelse i 
högst ett år.

5 § Fysisk eller juridisk person som har en utlänning i sin
tjänst, trots att denne inte har föreskrivet
anställningstillstånd, ska erlägga en särskild avgift.

För varje utlänning som avses i första stycket utgör avgiften
hälften av det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken som gällde när överträdelsen upphörde.
Har överträdelsen pågått under längre tid än tre månader, utgör
avgiften för varje utlänning i stället hela prisbasbeloppet.
Avgiften får nedsättas eller efterges, om särskilda
omständigheter föreligger. Lag (2010:1242).

6 § Frågor om påförande av avgift enligt 5 § prövas av allmän
domstol efter ansökan, som skall göras av allmän åklagare inom
två år efter det att överträdelsen upphörde. I frågor om sådan
talan gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i
rättegångsbalken om åtal för brott på vilket inte kan följa
svårare straff än böter och om kvarstad i brottmål. Sedan fem
år har förflutit efter det att överträdelsen upphörde, får
avgift inte påföras. Avgiften tillfaller staten.

Avgiften skall betalas till länsstyrelsen inom två månader från
det att beslutet vann laga kraft. En upplysning om detta skall
tas in i beslutet. Om avgiften inte betalas inom denna tid,
skall dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen (1997:484) om
dröjsmålsavgift. Den obetalda avgiften och dröjsmålsavgift
skall lämnas för indrivning. Indrivningsåtgärder får dock inte
vidtas sedan fem år har förflutit från det beslutet vann laga
kraft. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver
begäras för ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns
i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m.
Lag (1997:537).

Övergångsbestämmelser

1992:647

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993. Äldre föreskrifter gäller dock
fortfarande i fråga om avgift enligt 5 § som förfallit till betalning före
ikraftträdandet.

1992:1724

Denna lag träder i kraft, såvitt avser 1 § andra stycket, den dag regeringen
bestämmer och såvitt avser 1 § i övrigt den 1 januari 1993.

1994:84

Regeringen föreskriver att lagen (1992:1724) om ändring i lagen (1989:532) om
tillstånd för anställning på fartyg skall, i den del för vilken en bestämd
ikraftträdandedag inte angivits, träda i kraft den 1 april 1994.

1996:1343

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998 och tillämpas på
anställningstillstånd från och med ikraftträdandet.

1999:1259

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser
gäller fortfarande i fråga om förhållanden som avser tid före
ikraftträdandet.