Förordning (1977:475) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Polen 

Det avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på
inkomst och förmögenhet som Sverige och Polen ingick den 5 juni 1975
skall tillsammans med det protokoll, som är fogat till avtalet, lända
till efterrättelse för Sveriges del. Avtalets och protokollets innehåll
framgår av bilaga 1 till denna förordning.

Vid tillämpning av avtalet och protokollet skall iakttagas de
anvisningar som är fogade till förordningen som bilaga 2.

Bilaga 1


Avtal mellan Konungariket Sveriges regering och Folkrepubliken Polens
regering för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på
inkomst och förmögenhet

Konungariket Sveriges regering och Folkrepubliken Polens regering har,
föranledda av önskan att ytterligare utveckla och underlätta sina
ekonomiska förbindelser, beslutat att ingå ett avtal för undvikande av
dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet och
överenskommit om följande:

Artikel 1

Personer som omfattas av avtalet

Detta avtal tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande
stat eller i båda staterna.

Artikel 2

Skatter som omfattas av avtalet

1. Detta avtal tillämpas på skatter på inkomst och förmögenhet, som
uttages av envar av de avtalsslutande staterna, dess politiska
underavdelningar eller lokala myndigheter, oberoende av sättet på
vilket skatterna uttages.

2. Med skatter på inkomst och förmögenhet förstås alla skatter, som
utgår på inkomst eller förmögenhet i dess helhet eller på delar av
inkomst eller förmögenhet, däri inbegripna skatter på vinst genom
överlåtelse av lös eller fast egendom samt skatter på värdestegring.

3. De för närvarande utgående skatter, på vilka avtalet tillämpas är:

a) beträffande Polen:

1) inkomstskatten;

2) löneskatten;

3) tilläggsskatten till inkomstskatten eller löneskatten,

b) beträffande Sverige:

1) den statliga inkomstskatten, sjömansskatten och kupongskatten däri
inbegripna;

2) ersättningsskatten och utskiftningsskatten;

3) bevillingsavgiften för vissa offentliga föreställningar;

4) den kommunala inkomstskatten; samt

5) den statliga förmögenhetskatten.

4. Detta avtal tillämpas även på skatter av samma eller i huvudsak
likartat slag, som efter undertecknandet av avtalet uttages vid sidan
av eller i stället för de ovannämnda skatterna. De behöriga
myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall meddela varandra de
väsentliga ändringar som skett i respektive skattelagstiftning.

Artikel 3

Allmänna definitioner

1. Där icke sammanhanget föranleder annat, har i detta avtal följande
uttryck nedan angiven betydelse:

a) Uttrycken "en avtalsslutande stat" och "den andra avtalsslutande
staten" åsyftar Folkrepubliken Polen eller Konungariket Sverige,
alltefter som sammanhanget kräver.

b) Uttrycket "person" inbegriper en fysisk person, bolag och varje
annan sammanslutning av personer.

c) Uttrycket "bolag" åsyftar varje slag av juridisk person eller varje
subjekt, som i beskattningshänseende behandlas såsom juridisk person.

d) Uttrycken "företag i en avtalsslutande stat" och "företag i den
andra avtalsslutande staten" åsyftar ett företag som bedrives av
person med hemvist i en avtalsslutande stat, respektive ett företag,
som bedrives av person med hemvist i den andra avtalsslutande staten.

e) Uttrycket "behörig myndighet" åsyftar,

i Polen, finansministern eller hans befullmäktigade ombud, och

i Sverige, finansministern eller hans befullmäktigade ombud.

f) Uttrycket "medborgare" åsyftar fysiska personer som är medborgare i
en avtalsslutande stat och juridiska personer eller andra subjekt som
bildats enligt gällande lag i en avtalsslutande stat.

g) Uttrycket "internationell trafik" åsyftar varje transport utförd av
fartyg eller luftfartyg eller järnvägs- eller landsvägsfordon, som
användes av företag som har sin verkliga ledning i en avtalsslutande
stat, utom i fall då användningen av ett fartyg, luftfartyg eller
fordon begränsas uteslutande till platser i den andra avtalsslutande
staten.

2. Då en avtalsslutande stat tillämpar detta avtal anses, såvida icke
sammanhanget föranleder annat, varje däri förekommande uttryck, vars
innebörd icke angivits särskilt, ha den betydelse, som uttrycket har
enligt den statens lagstiftning rörande sådana skatter, som omfattas
av avtalet.

Artikel 4

Skatterättsligt hemvist

1. Vid tillämpningen av detta avtal förstås med uttrycket "person med
hemvist i en avtalsslutande stat" varje person, som enligt
lagstiftningen i denna stat är skattskyldig där på grund av hemvist,
bosättning, plats för företagsledning eller varje annan liknande
omständighet. Uttrycket inbegriper dock ej person som är skattskyldig
i denna avtalsslutande stat endast för inkomst från källa i denna stat
eller förmögenhet belägen där.

2. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 fysisk person har hemvist i
båda avtalsslutande staterna fastställes hans hemvist enligt följande
regler:

a) Han anses ha hemvist i den avtalsslutande stat där han har ett hem
som stadigvarande står till hans förfogande. Om han har ett sådant hem
i båda avtalsslutande staterna, anses han ha hemvist i den
avtalsslutande stat, med vilken hans personliga och ekonomiska
förbindelser är starkast (centrum för levnadsintressena).

b) Om det icke kan avgöras i vilken avtalsslutande stat han har
centrum för sina levnadsintressen eller om han icke i någondera
avtalsslutande staten har ett hem som stadigvarande står till hans
förfogande, anses han ha hemvist i den avtalsslutande stat, där han
stadigvarande vistas.

c) Om han stadigvarande vistas i båda avtalsslutande staterna eller om
han icke vistas stadigvarande i någon av dem, anses ha han hemvist i
den avtalsslutande stat där han är medborgare.

d) Om det icke med tillämpning av punkt c) kan avgöras i vilken stat
han har hemvist, avgör de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande
staterna frågan genom ömsesidig överenskommelse.

3. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 person, som ej är fysisk
person, har hemvist i båda avtalsslutande staterna, anses personen i
fråga ha hemvist i den avtalsslutande stat där den har sin verkliga
ledning.

Artikel 5

Fast driftställe

1. Vid tillämpningen av detta avtal förstås med uttrycket "fast
driftställe" en stadigvarande affärsanordning, där företagets
verksamhet helt eller delvis utövas.

2. Uttrycket "fast driftställe" omfattar särskilt:

a) plats för företagsledning,

b) filial,

c) kontor där kommersiell verksamhet utövas,

d) fabrik,

e) verkstad,

f) gruva, stenbrott eller annan plats för utnyttjandet av
naturtillgång samt

g) plats för byggnads-, anläggnings- eller installationsarbete som
varar mer än tolv månader.

3. Uttrycket "fast driftställe" anses icke innefatta:

a) användningen av anordningar, avsedda uteslutande för lagring,
utställning eller utlämnande av företaget tillhöriga varor,

b) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager, avsett uteslutande
för lagring, utställning eller utlämnande,

c) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager, avsett uteslutande
för bearbetning eller förädling genom annat företags försorg.

d) innehavet av stadigvarande affärsanordning, avsedd uteslutande för
inköp av varor eller införskaffande av upplysningar för företagets
räkning,

e) innehavet av stadigvarande affärsanordning, avsedd uteslutande för
att för företagets räkning ombesörja reklam, meddela upplysningar,
bedriva vetenskaplig forskning eller utöva liknande verksamhet, som är
av förberedande eller biträdande art.

4. Person, som är verksam i en avtalsslutnade stat för företag i den
andra avtalsslutande staten - härunder inbegripes icke sådan oberoende
representant som avses i punkt 5 - behandlas såsom ett fast
driftställe i den förstnämnda staten, om han innehar och i denna
förstnämnda stat regelbundet använder en fullmakt att sluta avtal i
företagets namn samt verksamheten icke begränsas till inköp av varor
för företagets räkning.

5. Företag i en avtalsslutande stat anses icke ha fast driftställe i
den andra avtalsslutande staten endast på den grund att företaget
uppehåller affärsförbindelser i denna andra stat genom förmedling av
mäklare, kommissionär eller annan oberoende representant, under
förutsättning att sådan person därvid utövar sin vanliga
affärsverksamhet.

6. Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en avtalsslutande
stat kontrollerar eller kontrolleras av ett bolag med hemvist i den
andra avtalsslutande staten eller ett bolag som utövar
affärsverksamhet i denna andra stat (antingen genom fast driftställe
eller på annat sätt), medför icke i och för sig att någotdera bolaget
betraktas såsom fast driftställe för det andra bolaget.

Artikel 6

Fastighet

1. Inkomst av fastighet, däri inbegripet inkomst av lantbruk eller
skogsbruk, får beskattas i den avtalsslutande stat, där fastigheten är
belägen.

2. Uttrycket "fastighet" har den betydelse som uttrycket har enligt
gällande lagar i den stat, där fastigheten i fråga är belägen.
Uttrycket inbegriper dock alltid egendom som utgör tillbehör till
fastighet, levande och döda inventarier i lantbruk och skogsbruk,
rättigheter på vilka föreskrifterna i allmän lag angående fastigheter
är tillämpliga, nyttjanderätt till fastighet samt rätt till
föränderliga eller fasta ersättningar för nyttjandet av eller rätten
att nyttja gruva, källa eller annan naturtillgång. Fartyg, båtar och
luftfartyg anses icke som fastighet.

3. Bestämmelserna i punkt 1 äger tillämpning på inkomst, som förvärvas
genom omedelbart brukande, genom uthyrning eller genom annan
användning av fastighet.

4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 3 äger även tillämpning på inkomst
av fastighet som tillhör företag och på inkomst av fastighet som
användes vid utövande av fritt yrke.

Artikel 7

Rörelse

1. Inkomst av rörelse, som förvärvas av företag i en avtalsslutande
stat, beskattas endast i denna stat, såvida icke företaget bedriver
rörelse i den andra avtalsslutande staten från där beläget fast
driftställe. Om företaget bedriver rörelse på nyss angivet sätt, får
företagets inkomst beskattas i den andra avtalsslutande staten men
endast så stor del därav, som är hänförlig till det fasta
driftstället.

2. Om företag i en avtalsslutande stat bedriver rörelse i den andra
avtalsslutande staten från där beläget fast driftställe, hänföres - om
icke bestämmelserna i punkt 3 föranleder annat - i vardera
avtalsslutande staten till det fasta driftstället den inkomst av
rörelse, som det kan antagas att driftstället skulle ha förvärvat, om
det varit ett fristående företag, som bedrivit verksamhet av samma
eller liknande slag under samma eller liknande villkor och
självständigt avslutat affärer med det företag till vilket
driftstället hör.

3. Vid bestämmande av inkomst, som är hänförlig till det fasta
driftstället, medges avdrag för kostnader som uppkommit för det fasta
driftställets räkning, härunder inbegripna kostnader för företagets
ledning och allmänna förvaltning, antingen kostnaderna uppkommit i den
avtalsslutande stat, där det fasta driftstället är beläget eller
annorstädes. Bestämmelserna i denna punkt medför emellertid icke rätt
till avdrag för kostnader som är av sådant slag att avdrag icke skulle
kunnat medges om det fasta driftstället hade varit ett fristående
företag.

4. I den mån inkomst hänförlig till fast driftställe brukat bestämmas
i en avtalsslutande stat på grundval av en fördelning av företagets
hela inkomst på de olika delarna av företaget, skall bestämmelserna i
punkt 2 icke hindra att i denna avtalsslutande stat den skattepliktiga
inkomsten bestämmees genom ett sådant förfarande. Förfarandet skall
dock vara sådant att resultatet står i överensstämmelse med de i denna
artikel angivna principerna.

5. Inkomst anses icke hänförlig till fast driftställe endast av den
anledningen att varor inköpes genom det fasta driftställets försorg
för företagets räkning.

6. Vid tillämpningen av föregående punkter bestämmes inkomst som är
hänförlig till det fasta driftstället genom samma förfarande år från
år, såvida icke särskilda förhållanden föranleder annat.

7. Ingår i rörelseinkomsten inkomstslag, som behandlas särskilt i
andra artiklar av detta avtal, beröres bestämmelserna i dessa artiklar
icke av reglerna i förevarande artikel.

Artikel 8

Internationella transporter

1. Inkomst som förvärvas genom utövande av sjöfart eller luftfart i
internationell trafik beskattas endast i den avtalsslutande stat, där
företaget har sin verkliga ledning.

2. Om företag, som bedriver sjöfart i internationell trafik, har sin
verkliga ledning ombord på ett fartyg, anses ledningen utövad i den
avtalsslutande stat, där fartyget har sin hemmahamn eller, om någon
sådan hamn icke finns, i den avtalsslutande stat, där fartygets redare
har hemvist.

3. Inkomst som förvärvas genom utövande av järnvägs- eller landsvägs
transport i internationell trafik beskattas endast i den
avtalsslutande stat, där företaget har sin verkliga ledning.

4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 3 anses innefatta:

a) Inkomst som förvärvas genom utövande av internationell trafik med
förhyrda fartyg, luftfartyg eller järnvägs- eller landsvägsfordon;

b) inkomst som förvärvas genom transport i internationell trafik av

1) containers i fartygs-, järnvägs-, landsvägs- eller flyktransport,

2) läktare som används inom ramen för läktare-ombord-på-fartyg system,
eller

3) annan utrustning som äger samband med fartygs-, luftfartygs-,
järnvägs- eller landsvägstransport

oavsett om sådan utrustning äges eller hyres av företaget;

c) inkomst som förvärvas genom deltagande i en pool, ett gemensamt
företag eller i en internationell trafikorganisation.

Artikel 9

Företag med intressegemenskap

I fall då

a) ett företag i en avtalsslutande stat direkt eller indirekt deltager
i ledningen eller övervakningen av ett företag i den andra
avtalsslutande staten eller äger del i detta företags kapital, eller

b) samma personer direkt eller indirekt deltager i ledningen eller
övervakningen av såväl ett företag i en avtalsslutande stat som ett
företag i den andra avtalsslutande staten eller äger del i båda dessa
företags kapital, iakttages följande.

Om mellan företagen i fråga om handel eller andra ekonomiska
förbindelser avtalas eller föreskrives vilkor, som avviker från dem
som skulle ha avtalats mellan av varandra oberoende företag, får alla
inkomster, som utan sådana villkor skulle ha tillkommit det ena
företaget men som på grund av villkoren i fråga icke tillkommit detta
företag, inräknas i detta företags inkomst och beskattas i
överenstämmelse därmed.

Artikel 10

Utdelning

1. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till
person med hemvist i den andra avtalsslutnade staten får beskattas i
denna andra stat.

2. Utdelningen får emellertid beskattas även i den avtalsslutande
stat, där bolaget som betalar utdelningen har hemvist, i enlighet med
lagstiftningen i denna stat, men skatten får icke överstiga:

a) 5 procent av utdelningens bruttobelopp om mottagaren är ett bolag
(med undantag för handelsbolag) som direkt behärskar minst 25 procent
av röstetalet för aktierna i det utdelande bolaget;

b) 15 procent av utdelningens bruttobelopp i övriga fall.

Bestämmelserna i denna punkt berör icke bolagets beskattning för vinst
av vilken utdelningen betalas.

3. Med uttrycket "utdelning" förstås i denna artikel inkomst av aktier
eller andra rättigheter, utom fordringar, med rätt till andel i vinst
samt inkomst av andra andelar i bolag, som enligt skattelagstiftningen
i den stat där det utdelande bolaget har hemvist jämställes med
inkomst av aktier.

4. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 är utdelning från bolag med
hemvist i Polen till bolag med hemvist i Sverige undantagen från
beskattning i Sverige i den mån utdelningen enligt svensk lag skulle
ha varit undantagen från beskattning om båda bolagen varit svenska
bolag.

5. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas icke, om mottagaren av
utdelningen har hemvist i en avtalsslutande stat och driver rörelse
genom fast driftställe i den andra avtalsslutande staten, där det
utbetalande bolaget har hemvist, eller utövar fritt yrke i denna andra
stat från en där belägen stadigvarande anordning, samt den andel på
grund av vilken utdelningen i fråga betalas äger verkligt samband med
det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant
fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14.

6. Om bolag med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär inkomst från
den andra avtalsslutande staten, får denna andra stat icke påföra
någon skatt på utdelning, som bolaget betalar till person som ej har
hemvist i denna andra stat, och ej heller någon skatt på bolagets icke
utdelade vinst, även om utdelningen eller den icke utdelade vinsten
helt eller delvis utgöres av inkomst som uppkommit i denna andra
stat.

Artikel 11

Ränta

1. Ränta, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till
person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, beskattas endast
i denna andra stat.

2. Med uttrycket "ränta" förstås i denna artikel inkomst av
värdepapper som utfärdats av staten, av oblikationer eller debentures,
antingen de utfärdats mot säkerhet i fastighet eller ej. Uttrycket
åsyftar även inkomst av varje annat slags fordran samt all annan
inkomst som enligt skattelagstiftningen i den stat från vilken
inkomsten härrör jämställes med inkomst av försträckning.

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas icke, om mottagaren av räntan
har hemvist i en avtalsslutande stat och driver rörelse genom fast
driftställe i den andra avtalsslutande staten, från vilken räntan
härrör, eller utövar fritt yrke i denna andra stat från en där belägen
stadigvarande anordning samt den fordran för vilken räntan i fråga
betalas äger verkligt samband med det fasta driftstället eller den
stadigvarande anordningen. I sådant fall tillämpas bestämmelserna i
artikel 7 respektive artikel 14.

4. Beträffande sådana fall då särskilda förbindelser mellan
utbetalaren och mottagaren eller mellan dem båda och annan person
föranleder att det utbetalade räntebeloppet med hänsyn till den skuld,
för vilken räntan erlägges, överstiger det belopp som skulle ha
avtalats mellan utbetalaren och mottagaren om sådana förbindelser icke
förelegat, gäller bestämmelserna i denna artikel endast för sistnämnda
belopp. I sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt
lagstiftningen i vardera avtalsslutande staten med iakttagande av
övriga bestämmelser i detta avtal.

Artikel 12

Royalty

1. Royalty, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas
till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, får
beskattas i denna andra stat.

2. Royaltyn får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat
från vilken den härrör i enlighet med denna stats lagstiftning men
skatten får icke överstiga 10 procent av royaltyns belopp.

3. Med uttrycket "royalty" förstås i denna artikel varje slag av
belopp som betalas såsom ersättning för nyttjandet av eller rätten att
nyttja upphovsrätt till litterära, konstnärliga eller vetenskapliga
verk, biograffilmer samt filmer och band för radio- och televisions
utsändningar häri inbegripna, patent, varumärke, mönster eller modell,
ritning, hemligt recept eller hemlig tillverkningsmetod samt för
nyttjandet av eller rätten att nyttja industriell, kommersiell eller
vetenskaplig utrusning eller för upplysningar om erfarenhetsrön eller
kunskap (know-how) av industriell, kommersiell eller vetenskaplig
natur.

4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas icke, om mottagaren av
roytaltyn har hemvist i en avtalsslutande stat och driver rörelse
genom fast driftställe i den andra avtalsslutande staten från vilken
royaltyn härrör, eller utövar fritt yrke i denna andra stat från en
där belägen stadigvarande anordning samt den rätt eller egendom för
vilken royaltyn i fråga betalas äger verkligt samband med det fasta
driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant fall
tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14.

5. Royalty anses härröra från en avtalsslutande stat om utbetalaren är
denna stat själv, politisk underavdelning, lokal myndighet eller
person med hemvist i denna stat. Om den person som betalar royaltyn,
antingen han har hemvist i en avtalsslutande stat eller ej, innehar
fast driftställe i en avtalsslutande stat för vilket rätten eller
egendomen, som ger upphov till royaltyn, förvärvats och royaltyn
bestrides av det fasta driftstället, anses dock royaltyn härröra från
den avtalsslutande stat, där det fasta driftstället är beläget.

6. Beträffande sådana fall, då särskilda förbindelser mellan
utbetalaren och mottagaren eller mellan dem båda och annan person
föranleder att beloppet av utbetalad royalty med hänsyn till det
nyttjande, den rätt, egendom eller upplysning för vilken royaltyn
erlägges, överstiger det belopp, som skulle ha avtalats mellan
utbetalaren och mottagaren om sådana förbindelser icke förelegat,
gäller bestämmelserna i denna artikel endast för sistnämnda belopp. I
sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i
vardera avtalsslutande staten med iakttagande av övriga bestämmelser i
detta avtal.

Artikel 13

Realisationsvinst

1. Vinst genom överlåtelse av sådan fastighet som avses i artikel 6
punkt 2 liksom vinst genom överlåtelse av aktier eller liknande
rättigheter i ett bolag, vars tillgångar huvusakligen utgöres av
fastighet, får beskattas i den avtalsslutande stat, där fastigheten är
belägen.

2. Vinst genom överlåtelse av lös egendom hänförlig till tillgångar
nedlagda i fast driftställe, vilket ett företag i en avtalsslutande
stat har i den andra avtalsslutande staten, eller av lös egendom
hänförlig till stadigvarande anordning för utövande av fritt yrke,
vilken en person med hemvist i en avtalsslutande stat har i den andra
avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat. Motsvarande
gäller vinst genom överlåtelse av sådant fast driftställe (för sig
eller i samband med överlåtelse av hela företaget) eller sådan
stadigvarande anordning. Vinst genom överlåtelse av sådan lös egendom
som avses i artikel 21 punkt 3 beskattas emellertid endast i den
avtalsslutande stat, där sådan lös egendom beskattas enligt nämnda
artikel.

3. Vinst genom överlåtelse av annan än i punkterna 1 och 2 angiven
egendom beskattas endast i den avtalsslutande stat där överlåtaren har
hemvist.

Artikel 14

Fritt yrke

1. Inkomst, som förvärvas av person med hemvist i en avtalsslutande
stat genom utövande av fritt yrke eller annan därmed jämförbar
självständig verksamhet, beskattas endast i denna stat, såvida han
icke i den andra avtalsslutande staten har en stadigvarande anordning,
som regelmässigt står till hans förfogande för utövande av
verksamheten. Om han har en sådan stadigvarande anordning får
inkomsten beskattas i denna andra avtalsslutande stat men endast så
stor del därav som är hänförlig till denna anordning.

2. Uttrycket "fritt yrke" inbegriper särskilt självständig
vetenskaplig, litterär och konstnärlig verksamhet, uppfostrings- och
undervisningsverksamhet samt sådan självständig verksamhet som utövas
av läkare, advokater, ingenjörer, arkitekter och tandläkare.

Artikel 15

Enskild tjänst

1. Där icke bestämmelserna i artiklarna 16, 18 och 19 föranleder
annat, beskattas löner och liknande ersättningar, som person med
hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom anställning, endast i
denna stat såvida icke arbetet utföres i den andra avtalsslutande
staten. Om arbetet utföres i denna andra stat, får ersättning som
uppbäres för arbetet beskattas där.

2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 beskattas inkomst, vilken
uppbäres av person med hemvist i en avtalsslutande stat för arbete som
utföres i den andra avtalsslutande staten, endast i den förstnämnda
avtalsslutande staten, under förutsättning att

a) inkomsttagaren vistas i den andra staten under tidrymd eller
tidrymder, som sammanlagt icke överstiger 183 dagar under
kalenderåret, och

b) ersättningen betalas av eller på uppdrag av arbetsgivare, som ej
har hemvist i den andra staten, samt

c) ersättningen icke såsom omkostnad belastar fast driftställe eller
stadigvarande anordning, som arbetsgivaren har i den andra staten.

3. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel får inkomst
av arbete, som utföres ombord på fartyg, luftfartyg, järnvägs- eller
landsvägsfordon i internationell trafik, beskattas i den
avtalsslutande stat där företaget har sin verkliga ledning.

Artikel 16

Styrelsearvoden

Styrelsearvoden och liknande ersättningar, som uppbäres av person med
hemvist i en avtalsslutande stat i egenskap av styrelseledamot i bolag
med hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna
andra stat.

Artikel 17

Artister och idrottsmän

1. Utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 14 och 15 får inkomst,
som teater- eller filmskådespelare, radio- eller televisionsartister,
musiker och idrottsmän och liknande yrkesutövare förvärvar genom sin
personliga verksamhet i denna egenskap, beskattas i den avtalsslutande
stat där verksamheten utövas.

2. I fall då inkomst genom personligt arbete, som utföres av artist
eller professionell idrottsman, icke tillfaller artisten eller
idrottsmannen själv utan annan person, får denna inkomst, utan hinder
av bestämmelserna i artiklarna 7, 14 och 15, beskattas i den
avtalsslutande stat där artisten eller idrottsmannen utför arbetet.

3. Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall inkomst,
som förvärvas genom sådan verksamhet som avses i punkt 1 och som
utövas inom ramen för kulturutbyte mellan de avtalsslutande staterna,
vara undantagen från beskattning i den stat där verksamheten utövas.

Artikel 18

Allmän tjänst

1. a) Ersättning (med undantag för pension), som betalas av en
avtalsslutande stat, dess politiska underavdelningar eller lokala
myndigheter till fysisk person på grund av arbete som utföres i denna
stats, dess politiska underavdelningars eller lokala myndigheters
tjänst, beskattas endast i denna stat.

b) Sådan ersättning beskattas emellertid endast i den andra
avtalsslutande staten, om arbetet utföres i denna andra stat och
mottagaren är en person med hemvist i denna stat som

1) är medborgare i denna stat eller

2) icke erhöll hemvist där endast för att utföra arbetet eller

3) icke är skattskyldig för ersättningen i den avtalsslutande stat
från vilken den utbetalas.

2. a) Pension, som betalas av - eller från fonder inrättade av - en
avtalsslutande stat, dess politiska underavdelningar eller lokala
myndigheter till fysisk person på grund av arbete som utförts i denna
stats, dess politiska underavdelningars eller lokala myndigheters
tjänst, beskattas endast i denna stat.

b) Sådan pension beskattas emellertid endast i den andra
avtalsslutande staten, om mottagaren av pensionen är medborgare och
har hemvist i denna stat.

3. Bestämmelserna i artiklarna 15, 16 och 20 tillämpas på ersättning
och pension, som utbetalas på grund av arbete utfört i samband med
rörelse som bedrives av en avtalsslutande stat, dess politiska
underavdelningar eller lokala myndigheter.

Artikel 19

Professorer och studerande

1. En professor eller lärare, som vistas i en avtalsslutande stat
under en tidrymd icke överstigande två år i syfte att bedriva
undervisning eller forskning vid universitet, högskola, skola eller
annan undervisningsanstalt i denna avtalsslutande stat och som har -
eller omedelbart före vistelsen hade - hemvist i den andra
avtalsslutande staten, är befriad från skatt i den förstnämnda
avtalsslutande staten på ersättning, som han uppbär för sådan
undervisning eller forskning.

2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas icke på inkomst genom forskning,
om forskningen sker, icke i allmänt intresse utan företrädesvis till
gagn för en eller flera personers privata intressen.

3. Studerande eller affärs- eller hantverkspraktikant, som vistas i en
avtalsslutande stat uteslutande för sin undervisning eller utbildning
och som har - eller omedelbart före vistelsen i denna stat hade -
hemvist i den andra avtalsslutande staten, är befriad från skatt i den
förstnämnda avtalsslutande staten på belopp som han erhåller för sitt
uppehälle, sin undervisning eller utbildning, under förutsättning att
beloppen utbetalas till honom från källa utanför denna förstnämnda
stat.

4. Studerande vid universitet eller annan undervisningsanstalt i en
avtalsslutande stat, som under tillfällig vistelse i den andra
avtalsslutande staten innehar anställning i denna stat under en
tidrymd av högst 100 dagar under ett och samma kalenderår för att
erhålla praktisk erfarenhet i anslutning till studierna, beskattas i
sistnämnda stat endast för den del av inkomsten av anställningen som
för kalendermånad överstiger en tredjedel av det årliga grundavdrag
som medges person med hemvist i Sverige eller motvärdet i polsk
valuta. Skattebefrielse enligt denna punkt medges dock med ett
sammanlagt belopp av högst ett helt sådant årligt grundavdrag eller
motvärdet i polsk valuta. Belopp för vilket skattefrihet erhålles
enligt denna punkt innefattar personliga avdrag för ifrågavarande
kalenderår.

Artikel 20

Övriga inkomster

Inkomst, beträffande vilken ingen bestämmelse meddelats i föregående
artiklar i avtalet och som uppbäres av person med hemvist i en
avtalsslutande stat, får beskattas i båda avtalsslutande staterna,
oavsett varifrån inkomsten härrör.

Artikel 21

Förmögenhet

1. Förmögenhet bestående av sådan fastighet som avses i artikel 6
punkt 2 får beskattas i den avtalsslutande stat där fastigheten är
belägen.

2. Förmögenhet bestående av lös egendom, som är hänförlig till
tillgångar nedlagda i ett företags fasta driftställe eller av lös
egendom, som ingår i en stadigvarande anordning för utövande av fritt
yrke, får beskattas i den avtalsslutande stat där det fasta
driftstället eller den stadigvarande anordningen är belägen.

3. Fartyg, luftfartyg, järnvägs- eller landsvägsfordon, som användes i
internationell trafik, samt lös egendom, som är hänförlig till
användningen av sådana fartyg, luftfartyg eller fordon, beskattas
endast i den avtalsslutande stat där företaget har sin verkliga
ledning.

4. Alla andra slag av förmögenhet, som innehas av person med hemvist i
en avtalsslutande stat, beskattas endast i denna stat.

Artikel 22

Undvikande av dubbelbeskattning

1. Om person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär inkomst eller
innehar förmögenhet, som enligt bestämmelserna i detta avtal får
beskattas i den andra avtalsslutande staten skall, såvida icke
bestämmelserna i punkt 3 föranleder annat, den förstnämnda
avtalsslutande staten,

a) från vederbörande persons inkomstsskatt avräkna ett belopp
motsvarande den inkomstskatt som erlagts i den andra avtalsslutande
staten;

b) från vederbörande persons förmögenhetsskatt avräkna ett belopp
motsvarande den förmögenhetsskatt som erlagts i den andra
avtalsslutande staten.

2. Avräkningsbeloppet skall emellertid icke i någotdera fallet
överstiga beloppet av den del av inkomstskatten respektive
förmögenhetsskatten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den
inkomst eller den förmögenhet som får beskattas i den andra
avtalsslutande staten.

3. Om person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär inkomst eller
innehar förmögenhet som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas
endast i den andra avtalsslutande staten, får den förstnämnda
avtalsslutande staten inräkna inkomsten eller förmögenheten i
beskattningsunderlaget men skall från skatten på inkomsten eller
förmögenheten avräkna den del av inkomstskatten respektive
förmögenhetsskatten som belöper på den inkomst som förvärvats från den
andra avtalsslutande staten eller den förmögenhet som innehas där.

Artikel 23

Förbud mot diskriminering

1. Medborgare i en avtalsslutande stat skall, oavsett om de har
hemvist i en avtalsslutande stat eller ej, icke i den andra
avtalsslutande staten bli föremål för någon beskattning eller något
därmed sammanhängande skattekrav av annat slag eller mer tyngande än
medborgarna i denna andra stat under samma förhållanden är eller kan
bli underkastade.

2. Beskattningen av fast driftställe, som företag i en avtalsslutande
stat har i den andra avtalsslutande staten, skall i denna andra stat
icke vara mindre fördelaktig än beskattningen av företag i denna stat,
som bedriver samma verksamhet.

Denna bestämmelse anses icke medföra förpliktelse för en
avtalsslutande stat att medge personer med hemvist i den andra
avtalsslutande staten sådana personliga avdrag vid beskattningen,
skattebefrielser eller skattenedsättningar på grund av civilstånd
eller försörjningsplikt mot familj, som medges personer med hemvist i
den förstnämnda avtalsslutande staten. Bestämmelsen medför icke heller
rätt att i en avtalsslutande stat erhålla skattebefrielse för
utdelning eller andra utbetalningar till bolag med hemvist i den andra
avtalsslutande staten.

Bestämmelserna i första stycket hindrar icke en avtalsslutande stat
att beskatta inkomst, som uppbäres av fast driftställe, enligt
reglerna i denna stats egen lagstiftning, om det fasta driftstället
tillhör aktiebolag eller därmed jämförligt bolag i den andra
avtalsslutande staten. Beskattningen skall dock motsvara den
beskattning som tillämpas för aktiebolag och därmed jämförliga bolag
med hemvist i den förstnämnda avtalsslutande staten på deras icke
utdelade vinst.

3. Utom i de fall då artikel 9, artikel 11 punkt 4 eller artikel 12
punkt 6 tillämpas, skall ränta, royalty eller annan utbetalning från
ett företag i en avtalsslutande stat till person med hemvist i den
andra avtalsslutande staten vara avdragsgill vid beräkningen av
beskattningsbar vinst för sådant företag på samma villkor som
motsvarande utbetalning till person med hemvist i den förstnämnda
staten.

På samma sätt skall skuld, som företag i en avtalsslutande stat har
till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, vid
beräkningen av företagets beskattningsbara förmögenhet vara
avdragsgill som om skulden uppkommit i förhållande till person med
hemvist i den förstnämnda staten.

4. Företag i en avtalsslutande stat, vilkas kapital helt eller delvis
äges eller kontrolleras, direkt eller indirekt, av en eller flera
personer med hemvist i den andra avtalsslutande staten, skall icke i
den förstnämnda avtalsslutande staten bli föremål för någon
beskattning eller något därmed sammanhängande skattekrav, som är av
annat slag eller mer tyngande än den beskattning och därmed
sammanhängande skattekrav, som andra liknande företag i denna
förstnämnda stat är eller kan bli underkastade.

5. Med uttrycket "beskattning" avses i denna artikel skatter av varje
slag och beskaffenhet med undantag för den polska avgiften för
registrering av bosättning och den polska avgiften för att få påbörja
affärsverksamhet.

6. Det särskilda uppbördsförfarande i fråga om skatt på inkomst, vinst
och förmögenhet, som förekommer i Folkrepubliken Polen beträffande de
socialistiska företagen, skall icke påverkas av bestämmelserna i denna
artikel.

7. Bestämmelserna i denna artikel skall icke anses medföra
förpliktelse för en avtalsslutande stat att medge personer med hemvist
i den andra avtalsslutanade staten förmåner som medges personer med
hemvist i annan stat på grund av avtal som slutits med sådan annan
stat.

Artikel 24

Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse

1. Om person med hemvist i en avtalsslutande stat gör gällande, att i
en avtalsslutande stat eller i båda staterna vidtagits åtgärder, som
för honom medför eller kommer att medföra en mot detta avtal stridande
beskattning, äger han - utan att detta påverkar hans rätt att använda
sig av de rättsmedel som finns i dessa staters interna rättsordning -
göra framställning i saken hos den behöriga myndigheten i den
avtalsslutande stat, där han har hemvist eller, om fråga är om
tillämpning av artikel 23 punkt 1, i den avtalsslutande stat där han
är medborgare. Sådan framställning skall göras inom tre år från den
tidpunkt då personen i fråga fick vetskap om den åtgärd som givit
upphov till beskattning som strider mot avtalet.

2. Om denna behöriga myndighet finner framställningen grundad men ej
själv kan få till stånd en tillfredsställande lösning, skall
myndigheten söka lösa frågan genom ömesidig överenskommelse med den
behöriga myndigheten i den andra avtalsslutande staten i syfte att
undvika en mot detta avtal stridande beskattning. Överenskommelse som
träffats skall genomföras utan hinder av tidsfrister i de
avtalsslutande staternas interna lagstiftning.

3. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall genom
ömsesidig överenskommelse söka avgöra svårigheter eller tvivelsmål som
uppkommer rörande tolkningen eller tillämpningen av detta avtal. De
kan även överlägga i syfte att undanröja dubbelbeskattning i sådana
fall som ej omfattas av detta avtal.

4. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna kan träda i
direkt förbindelse med varandra för att träffa överenskommelse i de
fall som angivits i föregående punkter. Om muntliga överläggningar
anses underlätta en överenskommelse, kan sådana överläggningar äga rum
inom ramen för en kommission bestående av representanter för de
behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna.

5. De behöriga myndigheterna skall genom särskild ömsesidig
överenskommelse besluta om bestämmelser för tillämpning av avtalet
särskilt med avseende på de formföreskrifter som skall iakttagas av en
person med hemvist i en avtalsslutande stat för att i den andra
avtalsslutande staten erhålla befrielse från eller lindring av skatt
på sådan inkomst, som anges i artiklarna 10, 11 och 12 och som
förvärvars i denna andra stat.

Artikel 25

Utbyte av upplysningar

1. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall utbyta
sådana upplysningar som är nödvändiga för att tillämpa detta avtal och
för att genomföra bestämmelserna i de avtalsslutande staternas
lagstiftning beträffande skatter som omfattas av avtalet, i den mån
beskattningen enligt denna lagstiftning står i överensstämmelse med
detta avtal. De utbytta upplysningarna skall behandlas som hemliga och
får yppas endast för personer eller myndigheter (däri inräknat
domstolar och administrativa myndigheter) som handlägger taxering
eller uppbörd av skatter som omfattas av detta avtal eller handhar
ärenden, besvär eller andra åtgärder som rör beskattningsärenden.

2. Bestämmelserna i punkt 1 skall icke anses medföra skyldighet för en
avtalsslutande stat

a) att vidtaga förvaltningsåtgärder, som strider mot lagstiftning
eller administrativ praxis i denna stat eller i den andra
avtalsslutande staten,

b) att lämna upplysningar, som icke är tillgängliga enligt
lagstiftning eller under sedvanlig tjänsteutövning i denna stat eller
i den andra avtalsslutande staten,

c) att lämna upplysningar, som skulle röja affärshemlighet, industri-,
handels- eller yrkeshemlighet eller i näringsverksamhet nyttjat
förfaringssätt, eller upplysningar, vilkas överlämnande skulle strida
mot allmänna hänsyn.

Artikel 26

Diplomatiska och konsulära befattningshavare

Detta avtal påverkar icke de privilegier i beskattningshänseende, som
enligt folkrättens allmänna regler eller föreskrifter i särskilda
överenskommelser tillkommer diplomatiska eller konsulära
befattningshavare.

Artikel 27

Område som omfattas av avtalet

Där icke sammanhanget föranleder annat, har i detta avtal följande
uttryck nedan angivna betydelse:

a) Uttrycket "Polen" åsyftar Folkrepubliken Polen och inbegriper varje
utanför Polens territorialvatten beläget område, inom vilket Polen i
överenstämmelse med folkrättens allmänna regler äger utöva sina
rättigheter med avseende på utforskandet och utnyttjandet av
naturtillgångarna på havsbottnen eller i dennas underlag.

b) Uttrycket "Sverige" åsyftar Konungariket Sverige och inbegriper
varje utanför Sveriges territorialvatten beläget område, inom vilket
Sverige i överensstämmelse med folkrättens allmänna regler äger utöva
sina rättigheter med avseende på utnyttjandet och utforskandet av
naturtillgångarna på havsbottnen eller i dennas underlag.

Artikel 28

Ikraftträdande

1. Detta avtal skall ratificeras och ratifikationshandlingarna
utväxlas i Warszawa.

2. Avtalet träder i kraft med utväxlingen av ratifikationshandlingarna
och dess bestämmelser tillämpas beträffande inkomst, som förvärvas den
1 januari 1974 eller senare samt beträffande förmögenhet för vilken
taxering sker år 1975 eller senare.

Artikel 29

Upphörande

Detta avtal förblir i kraft utan tidsbegränsning men envar av de
avtalsslutande staterna äger att - senast den 30 juni under ett
kalenderår, som börjar efter utgången av en tidsrymd av fem år efter
dagen för avtalets ikraftträdande - på diplomatisk väg skriftligen
uppsäga avtalet hos den andra avtalsslutande staten.

I händelse av sådan uppsägning upphör avtalet att gälla beträffande
inkomst som förvärvas den 1 januari året närmast efter det
uppsägning sker eller senare samt beträffande skatt på förmögenhet för
vilken taxering sker andra kalenderåret närmast efter det uppsägning
sker eller senare.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen
bemyndigade, undertecknat detta avtal och försett detsamma med sina
sigill.

Som skedde i Stockholm den 5 juni 1975 i två exemplar på engelska
språket.

På uppdrag av Konungariket
Sveriges regering

Sven Andersson

På uppdrag av Folkrepubliken
Polens regering

Stefan Olszowski

Protokoll


Vid undertecknandet av avtalet för undvikande av dubbelbeskattning
beträffande skatter på inkomst och förmögenhet som denna dag slutits
mellan Konungariket Sveriges regering och Folkrepubliken Polens
regering har undertecknade överenskommit, att följande bestämmelser
skall utgöra en integrerande del av avtalet.

I. Till artikel 5

Vid tillämpning av artikel 5 punkt 2 g är parterna överens om att så
länge långtidsöverenskommelsen om handeln mellan Sverige och
Folkrepubliken Polen den 25 oktober 1972 gäller, skall en plats för
byggnads-, anläggnings- eller installationsarbete icke anses som fast
driftställe med mindre arbetet pågår mer än aderton månader.

II. Till artikel 7

Parterna är överens om att inkomst som förvärvas av ett försäkrings-
eller återförsäkringsföretag skall beskattas enligt bestämmelserna i
artikel 7.

III. Till artikel 8

Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas beträffande inkomst som förvärvas
av luftfartskonsortiet Scandinavian Airlines System (SAS) men endast i
fråga om den del av inkomsten som motsvarar den andel i konsortiet
vilken innehas av AB Aerotransport (ABA), den svenske delägaren i
Scandinavian Airlines System (SAS).

IV. Till artikel 15

Om person med hemvist i Sverige uppbär inkomst av arbete vilket
utföres ombord på luftfartyg som användes i internationell trafik av
luftfartskonsortiet Scandinavian Airlines System (SAS), beskattas
sådan ersättning endast i Sverige.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen
bemyndigade, av respektive regering, undertecknat detta protokoll.

Som skedde i Stockholm den 5 juni 1975 i två exemplar på engelska
språket.

På uppdrag av Konungariket
Sveriges regering

Sven Andersson

På uppdrag av Folkrepubliken
Polens regering

Stefan Olszowski

Bilaga 2


Anvisningar

A. Allmänna anvisningar

Frågan huruvida och i vilken omfattning en person är skattskyldig i
Sverige avgöres i första hand med ledning av de svenska
skatteförfattningarna. Om enligt dessa författningar skattskyldighet
icke föreligger, kan sådan ej heller inträda på grund av avtalet. I
den mån avtalet innebär inskräkning av den skattskyldighet i Sverige,
som föreskrives i de svenska skatteförfattningarna, skall avtalet
därom lända till efterrättelse.

Även om enligt avtalet skattskyldigs inkomst eller förmögenhet helt
eller delvis skall vara undantagen från beskattning i Sverige, skall
den skattskyldige lämna alla de uppgifter till ledning för taxeringen
som han annars varit skyldig att lämna.

Om skattskyldig kan visa att åtgärd som beskattningsmyndighet eller
domstol vidtagit har medfört eller kommer att medföra beskattning som
strider mot avtalets bestämmelser, får han enligt art. 24 punkt 1 göra
framställning om rättelse. Sådan framställning göres hos regeringen
och bör inges snarast möjligt efter det den skattskyldige erhöll
kännedom om den avtalsstridiga beskattningen.

Sådan prövning av avtalets tillämpning som avses i föregående stycke
kan påkallas av fysisk person, som är bosatt eller stadigvarande
vistas i Sverige, av svensk juridisk person eller, om fråga är om
tillämpning av art. 23 punkt 1, av svensk medborgare.

De flesta inkomstslagen är särskilt behandlade i avtalet. Några
speciella arter av inkomst - t.ex. pensioner på grund av enskild
tjänst samt vissa slag av periodiskt understöd - är dock ej nämnda i
avtalet. I sådana fall tillämpas art. 20.

Vissa slag av förmögenhet är särskilt behandlade i art. 21 punkterna
1--3 I övrigt sker beskattningen enligt art. 21 punkt 4. Jfr även art.
22.

B. Särskilda anvisningar

till art. 1 och 4.

Avtalets bestämmelser är i allmänhet tillämpliga endast på fysiska och
juridiska personer som har hemvist i Sverige eller Polen.

Huruvida fysisk eller juridisk person skall anses ha hemvist i endera
staten avgöres i första hand med ledning av lagstiftningen i denna
stat. I art. 4 punkterna 2 och 3 regleras fall av s.k. dubbel
bosättning, dvs. fall där den skattskyldige enligt svenska
beskattningsregler anses bosatt i Sverige och enligt polska
beskattningsregler anses bosatt i Polen. Vid tillämpning av avtalet
skall i sådana fall den skattskyldige anses ha hemvist endast i den
avtalsslutande stat i vilken han har hemvist enligt nämnda
avtalsbestämmelser.

Person, som avses i 69 § kommunalskattelagen (1928:370), 17 § lagen
(1947:576) om statlig inkomstskatt och 17 § lagen (1947:577) om
statlig förmögenhetskatt, skall vid tillämpning av art. 4 anses bosatt
i Sverige, såvitt fråga är om svensk beskickning eller lönat svenskt
konsulat i Polen.

Person, som avses i 70 § 1 mom. kommunalskattelagen (1928:370), 18 § 1
mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och 18 § lagen
(1947:577) om statlig förmögenhetskatt, skall vid tillämpning av art.
4 anses bosatt i Polen, såvitt fråga är om polsk beskickning eller
lönat polskt konsulat i Sverige.

till art. 2.

Avtalet gäller de skatter som anges i art. 2. Angående annan
beskattning se dock art. 23 punkt 5.

till art. 5.

I punkt I i protokollet till avtalet föreskrivs att vid tillämpningen
av art. 5 punkt 2 g skall, så länge långtidsöverenskommelsen om
handeln mellan Sverige och Folkrepubliken Polen den 25 oktober 1972
gäller, en plats för byggnads-, anläggnings- eller installationsarbete
inte anses som fast driftställe med mindre arbetet pågår mer än
aderton månader. Överenskommelsen har ersatts av en ny
långtidsöverenskommelse den 13 april 1978 om handeln mellan Sverige
och Folkrepubliken Polen. Genom noteväxling har överenskommits att vad
som sägs i punkt I i protokollet till avtalet även skall gälla så
länge sistnämnda långtidsöverenskommelse är i kraft. Förordning
(1980:802).

till art. 6.

Enligt svensk skattelagstiftning beskattas inkomst som härrör från
fastighet i vissa fall som inkomst av rörelse (jfr bl.a. 27 §
kommunalskattelagen (1928:370)). Inkomst som omfattas av art. 6
beskattas emellertid alltid i den stat där fastigheten är belägen.
Denna regel gäller även beträffande royalty från fastighet eller för
nyttjandet av eller rätten att nyttja gruva, källa eller annan
naturtillgång.

Annan royalty beskattas enligt art. 12.

till art. 7.

Inkomst av rörelse, som bedrives från fast driftställe, beskattas i
regel enligt art. 7. Vad som förstår med uttrycket "fast driftställe"
anges i art. 5 (se även punkt I i det till avtalet fogade
protokollet samt anvisningarna till art. 5).

Om fysisk eller juridisk person med hemvist i Sverige bedriver rörelse
från fast driftställe i Polen, får den till verksamheten vid
driftstället hänförliga inkomsten beskattas i Sverige men polsk skatt
på inkomsten avräknas från den svenska skatten enligt art. 22
punkterna 1 och 2. I fråga om förfarandet vid avräkningen hänvisas
till anvisningspunkten 2 till art. 22.

Inkomst av rörelse, som fysisk eller juridisk person med hemvist i
Polen bedriver från fast driftställe i Sverige, beräknas enligt art. 7
punkterna 2 och 3. Till grund för inkomstberäkningen bör läggas i
första hand den särskilda boköring som kan ha förts vid det fasta
driftstället. I mån av behov skall denna bokföring justeras så att
inkomstberäkningen sker i enlighet med den i nämnda bestämmelser
angivna principen. Avdrag medges för så stor del av huvudkontorets
allmänna omkostnader som skäligen kan anses belöpa på det fasta
driftstället.

Om inkomst av internationella transporter finns särskilda bestämmelser
i art. 8. Förordning (1980:802).

till art. 8.

Inkomst av sjöfart eller luftfart i internationell trafik beskattas
enligt art. 8 punkt 1 endast i den stat där företaget har sin verkliga
ledning. Motsvarande regel gäller enligt art. 8 punkt 3 beträffande
inkomst av internationella järnvägs- och landsvägstransporter.

till art. 9.

Art. 9 innehåller en allmän regel om omräkning av vinstfördelningen
mellan koncernföretag. För Sveriges del kan omräkning vid taxering ske
enligt 43 § 1 mom. kommunalskattelagen (1928:370).

Äger sådan omräkning rum mellan företag i Sverige och Polen, skall
skattechefen anmäla detta till regeringen och i korthet redogöra för
vad som förekommit.

till art. 10.

1. Vad som förstås med uttrycket "utdelning" anges i art. 10 punkt 3.

2. När fysisk eller juridisk person med hemvist i Sverige uppbär
utdelning från bolag med hemvist i Polen och utdelningen icke är
hänförlig till andel, som äger verkligt samband med fast driftställe
eller stadigvarande anordning som den utdelningsberättigade har i
Polen, iakttages bestämmelserna i andra och tredje styckena.

Om utdelningen uppbäres av aktiebolag eller ekonomisk förening, är
utdelningen undantagen från beskattning i Sverige i den mån art. 10
punkt 4 föranleder det. De svenska bestämmelserna om befrielse från
skattskyldighet för utdelning som avses i art. 10 punkt 4 finns i 54 §
kommunalskattelagen (1928:370) och 7 § lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt. Frågan om avdrag för ränta på skuld, som belöper på
aktier eller andelar i det polska bolaget, bedömes vid tillämpningen
av 39 § 1 mom. kommunalskattelgen (1928:370) som om utdelning, för
vilken skattefrihet åtnjutes enligt avtalet, hade undantagits från
skatteplikt enligt 54 § samma lag.

I övriga fall beräknas svensk skatt på utdelningens bruttobelopp utan
avdrag för polsk skatt. Avdrag medges dock i vanlig ordning för
förvaltningskostnader och ränta på skuld som belöper på utdelningen.
Svensk skatt på utdelningen nedsättes enligt art. 22 punkterna 1 och 2
genom avräkning av polsk skatt som uttagits enligt art. 10 punkt 2.
Den polska skatten får därvid icke överstiga 15 % eller, i fall som
avses i art. 10 punkt 2 a), 5 % av utdelningens bruttobelopp. I fråga
om förfarandet vid avräkningen hänvisas till anvisningspunkten 2 till
art. 22.

3. När fysisk eller juridisk person med hemvist i Sverige uppbär
utdelning från bolag med hemvist i Polen och utdelningen är hänförlig
till andel, som äger verkligt samband med fast driftställe eller
stadigvarande anordning som den utdelningsberättigade har i Polen,
tillämpas art. 7 resp. art. 14. Utdelningen skall, om inte annat
gäller på grund av art. 10 punkt 4, i detta fall beskattas i Sverige
men polsk skatt på utdelningen avräknas från den svenska skatten
enligt art. 22 punkterna 1 och 2. I fråga om förfarandet vid
avräkningen hänvisas till anvisningspunkten 2 till art. 22.

4. När aktiebolag i Sverige verkställer utdelning till fysisk eller
juridisk person med hemvist i Polen och utdelningen icke är hänförlig
till andel som äger verkligt samband med fast driftställe eller
stadigvarande anordning som den utdelningsberättigade har i Sverige,
uttages kupongskatt med 15 % eller, i fall som avses i art. 10 punkt 2
a), med 5 % av utdelningens bruttobelopp. Utdelning från svensk
ekonomisk förening beskattas i sådant fall enligt 6 § 1 mom. a eller c
lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt men den statliga
inkomstskatten får icke överstiga 15 % eller, i fall som avses i art.
10 punkt 2 a), 5 % av utdelningens bruttobelopp. Vid taxering till
statlig inkomstskatt för utdelning från svensk ekonomisk förening
skall taxeringsnämnd i deklaration anteckna de uppgifter som behövs
för debitering. Längdförande myndighet svarar för att sådan anteckning
överföres till inkomst- och debiteringslängderna.

Angående förfarandet vid nedsättning av svensk skatt på utdelning
tillämpas i övrigt särskilda bestämmelser.

Om den utdelningsberättigade har fast driftställe eller stadigvarande
anordning i Sverige och utdelningen är hänförlig till andel, som äger
verkligt samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande
anordningen, tillämpas art. 7 resp. art. 14. I sådant fall gäller icke
ovan angivna regler om begränsning av svensk skatt på utdelning.

till art. 11.

1. Ränta som utbetalas från Polen till fysisk eller juridisk person
med hemvist i Sverige beskattas här. Är räntan hänförlig till fordran
som äger verkligt samband med fast driftställe eller stadigvarande
anordning som inkomsttagaren har i Polen, får räntan beskattas även i
polen. Polsk skatt på räntan avräknas i sådant fall från den svenska
skatten enligt art. 22 punkterna 1 och 2. I fråga om avräkningsför
farandet hänvisas till anvisningspunkten 2 till art. 22.

2. Ränta, som utbetalas från Sverige till fysisk eller juridisk person
med hemvist i Polen, kan enligt gällande skatteförfattningar icke
beskattas i Sverige. Detta gäller dock endast beträffaned ränta som
utgör inkomst i förvärvskällan kapital. Är räntan att hänföra till
inkomst av rörelse (jfr punkt 2 av anvisningarna till 28 §
kommunalskattelagen (1928:370)), beskattas räntan i Sverige, under
förutsättning att räntan är hänförlig till fordran, som äger verkligt
samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning som
inkomsttagaren har i Sverige.

till art. 12.

1. Beträffande beskattning av sådan royalty som avses i art. 12 punkt
3 gäller följande.

Royalty, som utbetalas från Polen till fysisk eller juridisk person
med hemvist i Sverige, beskattas här.

Är royaltyn icke hänförlig till rätt eller egendom, som äger verkligt
samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning som
inkomsttagaren har i Polen, beräknas svensk skatt på royaltyns
bruttobelopp utan avdrag för polsk skatt. Avdrag medges dock i vanlig
ordning för kostnader. Svensk skatt på royaltyn nedsättes enligt art.
22 punkterna 1 och 2 genom avräkning av polsk skatt som uttagits
enligt art. 12 punkt 2. Denna skatt får icke överstiga 10 % av
royaltyns bruttobelopp.

Är royaltyn hänförlig till rätt eller egendom, som äger verkligt
samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning som
inkomsttagaren har i Polen, tillämpas art. 7 resp. art. 14. Polsk
skatt på royaltyn avräknas i sådant fall från den svenska skatten
enligt art. 22 punkterna 1 och 2. I fråga om förfarandet vid
avräkningen hänvisas till anvisningspunkten 2 till art. 22.

Royalty, som utbetalas från Sverige till fysisk eller juridisk person
med hemvist i Polen, beskattas i Sverige enligt 28 § 1 mom. tredje
stycket och punkt 3 av anvisningarna till 53 § kommunalskattelagen
(1928:370) jämfört med 2 och 3 §§ lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt. Om icke fall som avses i art. 12 punkt 4 föreligger, får
emellertid summan av den statliga och kommunala inkomstskatt som
belöper på royaltyn enligt art. 12 punkt 2 icke överstiga 10 % av
royaltyns bruttobelopp. Vid tillämpningen av denna maximeringsregel
iakttages bestämmelserna i följande stycke.

Om inkomsttagaren uppbär även annan inkomst från Sverige än royaltyn,
anses på royaltyn belöpa så stor andel av hela den statliga
inkomstskatten som royaltyn - efter avdrag för kostnader som är
hänförliga till royaltyn - utgör av inkomsttagarens sammanlagda
inkomst av olika förvärvskällor. Taxeringsnämnd skall i deklaration
anteckna royaltyns bruttobelopp och i förekommande fall den nyss
angivna delen av den statliga inkomstskatten samt ange dels att summan
av den enligt allmänna regler uträknade och på royaltyn belöpande
statliga och kommunala inkomstskatten skall, om den överstiger 10 % av
royaltyns bruttobelopp, nedsättas med det överskjutande beloppet, dels
av den kommunala inkomstskatten får nedbringas endast i den mån det
överskjutande beloppet överstiger den statliga inkomstskatten.
Längdförande myndighet svarar för att sådan anteckning överföres till
inkomst- och debiteringslängderna.

Exempel: En person med hemvist i Polen uppbär royalty från Sverige med
ett bruttobelopp av 10 000 kronor. Till royaltyn hänförliga
avdragsgilla kostnader uppgår till 500 kronor. Den skattskyldige
antages vidare uppbära i Sverige skattepliktig nettointäkt av andra
förvärvskällor med ett belopp av 5 000 kronor och vid taxeringen till
statlig inkomstskatt åtnjuta allmänna avdrag med 1 000 kronor. Den
till statlig inkomstskatt taxerade inkomsten blir sålunda (9 500 -
5 000 - 1 000=) 13 500 kronor. I deklarationen antecknas: "Enligt
avtalet med Polen skall den statliga resp. den kommunala inkomst
skatten nedsättas med det belopp varmed summan av  9 500   av hela
                                                  14 500
den statliga inkomstskatten och den kommunala inkomstskatt, som
belöper på 9 500 kronor, överstiger 10 % av 10 000 kronor. Den
kommunala inkomstskatten får nedbringas endast i den mån det
överskjutande beloppet överstiger  9 500  av hela den statliga
                                  14 500
inkomstskatten."

2. Royalty eller annat belopp, som utbetalas såsom ersättning för
nyttjandet av gruva, källa eller annan naturtillgång, beskattas enligt
art. 6.

till art. 13.

Vinst, som fysisk eller juridisk person med hemvist i Polen förvärvar
genom avyttring av fastighet i Sverige eller aktier i bolag vars
väsentliga tillgång utgöres av här belägen fastighet, beskattas här.
De svenska bestämmelserna om beskattning av vinst genom avyttring av
aktier i bolag som avses i art. 13 punkt 1 finns i 35 § 3 mom. sjunde
stycket kommunalskattelagen (1928:370). Vidare beskattas i Sverige
vinst genom icke yrkesmässig avyttring av lös egendom som utgör
anläggnings- eller driftkapital i fast driftställe, som inkomsttagaren
har här. Motsvarande gäller i fråga om lös egendom, som ingår i en i
Sverige belägen stadigvarande anordning för utövande av fritt yrke.

Realisationsvinst, som förvärvas av fysisk eller juridisk person med
hemvist i Sverige, beskattas här, om icke annat följer av sista
meningen av art. 13 punkt 2. Enligt art. 13 punkt 1 får polsk skatt
uttagas på realisationsvinsten, om den avyttrade egendomen utgöres av
fastighet belägen i Polen eller aktier i bolag vars väsentliga
tillgång utgöres av där belägen fastighet. Motsvarande gäller enligt
art. 13 punkt 2 i fråga om lös egendom som utgör anläggnings- eller
driftkapital i fast driftställe, som inkomsttagaren har i  Polen,
eller lös egendom hänförlig till stadigvarande anordning för utövande
av fritt yrke, vilken inkomsttagaren har i Polen.

Svensk skatt på realisationsvinsten nedsättes enligt art. 22 punkterna
1 och 2 genom avräkning av den polska skatt som har påförts samma
vinst. I fråga om förfarandet vid avräkningen hänvisas till
anvisningspunkten 2 till art. 22.

till art. 14.

1. Vad som förstås med uttrycket "fritt yrke" anges i art. 14 punkt
2.

2. Inkomst av fritt yrke beskattas i regel endast i den stat där den
skattskyldige har hemvist. Är inkomsten hänförlig till verksamhet, som
utövas vid sådan stadigvarande anordning som avses i art. 14 punkt 1,
får inkomsten beskattas i den stat där anordningen finns.

Om person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst av fritt yrke genom
verksamhet vid stadigvarande anordning i Polen, får inkomsten
beskattas i Sverige men polsk skatt på samma inkomst avräknas från den
svenska skatten enligt art. 22 punkterna 1 och 2. I fråga om
förfarandet vid avräkningen hänvisas till anvisningspunkten 2 till
art. 22.

3. Beträffande beskattning av inkomst som förvärvas av skådespelare,
musiker m.fl. se anvisningarna till art. 17.

till art. 15.

Inkomst av enskild tjänst får enligt art. 15 punkt 1 i regel beskattas
i den stat där arbetet utföres. Undantag från denna regel föreskrives
i art. 15 punkterna 2 och 3, art. 16 samt art. 17 punkt 3 och art.
19.

Beträffande beskattning av inkomst som förvärvas av skådespelare,
musiker m.fl. se anvisningarna till art. 17.

till art. 16.

När svenskt bolag utbetalar styrelsearvode till person med hemvist i
Polen, beskattas ersättningen i Sverige, om det kan ske enligt
gällande beskattningsregler. Har sådan ersättning uppburits av person
med hemvist i Sverige från bolag med hemvist i Polen, får inkomsten
beskattas i Sverige men polsk skatt på inkomsten avräknas från den
svenska skatten enligt art. 22 punkterna 1 och 2. I fråga om
förfarandet vid avräkningen hänvisas till anvisningspunkten 2 till
art. 22.

till art. 17.

Inkomst, som teater- eller filmskådespelare, radio- eller televisions
artister, musiker och liknande yrkesutövare samt professionella
idrottsmän förvärvar genom sin yrkesverksamhet, beskattas i regel i
den stat där verksamheten utövas (art. 17 punkt 1). Detta gäller
oavsett om inkomsten förvärvas under utövande av fritt yrke eller på
grund av anställning. Enligt art. 17 punkt 2 får inkomsten i regel
beskattas i den stat där artisten eller idrottsmannen utför arbetet,
även om ersättningen utbetalas till annan person (t.ex. arbetsgivare
hos vilken artisten är anställd) än artisten eller idrottsmannen
själv. Bestämmelserna i art. 17 punkterna 1 och 2 tillämpas icke i
fall som avses i art. 17 punkt 3. För Sveriges vidkommande iakttages
vid tillämpningen av art. 17 punkterna 1 och 2 bestämmelserna i 54 §
första stycket c kommunalskattelagen (1928:370) och 7 § första stycket
b lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

till art. 18.

Ersättning, med undantag för pension, som utbetalas av någon av
staterna, dess politiska underavdelningar eller lokala myndigheter för
arbete utfört i allmän tjänst beskattas enligt huvudregeln i art. 18
punkt 1 a endast i den stat varifrån ersättningen utbetalas. Har
arbetet utförts i den andra staten av person med hemvist i denna stat,
beskattas emellertid ersättningen enligt art. 18 punkt 1 b endast i
den staten, om mottagaren är medborgare i den staten eller icke har
hemvist där endast för att utföra ifrågavarande arbete eller om
ersättningen icke kan beskattas i den stat varifrån utbetalningen
sker.

Pension, som utbetalas från en av staterna på grund av allmän tjänst,
beskattas enligt art. 18 punkt 2 a i regel endast i denna stat. Om
mottagaren av pensionen är medborgare i den andra staten och har
hemvist där, beskattas emellertid pensionen enligt art. 18 punkt 2 b
endast i denna stat.

Ersättning (inklusive pension), som utbetalas för tjänst utförd i
samband med rörelse, som den utbetalande staten, dess politiska
underavdelningar eller lokala myndigheter bedrivit, beskattas som
inkomst på grund av enskild tjänst enligt art. 15, 16 och 20.

till art. 20

Enligt art. 20 får inkomst som icke har behandlats särskilt i
föregående artiklar beskattas i båda avtalsslutande staterna. Detta
innebär bl.a. att pension från Sverige på grund av enskild tjänst,
t.ex. ATP, SPP-pension o.dyl. som utbetalas till person med hemvist i
Polen, beskattas här, om det kan ske enligt gällande beskattnings
regler. Motsvarande gäller även vissa andra utbetalningar, exempelvis
folkpension och livräntor.

Person med hemvist i Sverige som uppbär inkomst som avses i art. 20
från Polen beskattas här för sådan inkomst men polsk skatt på
inkomsten avräknas från den svenska skatten enligt art. 22 punkterna
1 och 2. I fråga om förfarandet vid avräkningen hänvisas till
anvisningspunkten 2 till art. 22.

till art. 22.

1. Inkomst från Sverige beskattas här i den mån svenska skatteförfatt
ningar föranleder det och inskränkning av skattskyldigheten icke
följer av övriga artiklar. Detsamma gäller i fråga om förmögenhets
tillgång som är belägen i Sverige. Om inkomsten eller förmögenheten
kan beskattas även i Polen, medges lättnad vid den polska
beskattningen enligt art. 22 punkterna 1 och 2.

2. Inkomst från Polen, som uppbäres av person med hemvist i Sverige,
medtages vid taxering i Sverige med undantag för utdelning i vissa
fall från bolag i Polen. I fråga om utdelning se punkt 2 andra stycket
och punkt 3 av anvisningarna till art. 10. Likaså medtages
förmögenhetstillgång, som är belägen i Polen, vid taxering till svensk
förmögenhetsskatt. Svensk skatt på inkomsten eller förmögenheten
nedsättes genom avräkning enligt art. 22 punkterna 1 och 2, om icke
fall föreligger som anges i anvisningspunkten 3.

Svensk inkomstskatt beräknas på inkomstens bruttobelopp utan avdrag
för polsk skatt som omfattas av avtalet. Avdrag medges i vanlig
ordning för kostnader som hänför sig till inkomsten. Från den sålunda
beräknade svenska skatten avräknas enligt art. 22 punkt 1 ett belopp
motsvarande den polska skatt som belöper på inkomsten. Beträffande
storleken av polsk skatt på utdelning och royalty hänvisas till
anvisningspunkten 2 till art. 10 och anvisningspunkten 1 till art. 12.
Har polsk skatt enligt avtalet uttagits på inkomst av rörelse, som har
bedrivits i Polen, iakttages att inkomsten beräknats enligt art. 7.
Den skattskyldige bör i samband med sin självdeklaration för det
beskattningsår, för vilket inkomsten upptages till beskattning, förete
bevis eller annan utredning av den polska skatt som har påförts
inkomsten.

Avräkning av polsk inkomstskatt enligt art. 22 punkterna 1 och 2 får
ske med belopp motsvarande högst summan av de svenska skatter som
belöper på inkomsten. Vid tillämpningen av denna regel anses på
inkomsten från Polen belöpa så stor andel av hela den statliga
inkomstskatten som inkomsten - efter avdrag för kostnader - utgör av
den skattskyldiges sammanlagda inkomst av olika förvärvskällor.
Kommunal inkomstskatt anses belöpa på inkomst från Polen till så stor
andel som inkomsten - efter avdrag för kostnader - utgör av den
skattskyldiges sammanlagda inkomst av olika förvärvskällor som skall
taxeras i samma kommun som inkomsten från Polen.

Avräkning sker i första hand från den statliga inkomstskatten. Förslår
ej denna, avräknas återstoden från kommunal inkomstskatt som belöper
på inkomsten.

Taxeringsnämnd skall i deklaration anteckna motvärdet i svenska kronor
av den polska skatten på inkomsten och ange att avräkning skall ske
med detta skattebelopp, dock högst med de svenska skatterna på
inkomsten. Längdförande myndighet svarar för att sådan anteckning
överföres till inkomst- och debiteringslängderna.

Exempel: En person med hemvist i Sverige uppbär inkomst av fastighet i
Polen med ett belopp av 10 000 kronor. På inkomsten antages belöpa
polsk skatt med ett belopp av 1 500 kronor. Avdragsgilla kostnader
uppgår till 500 kronor. Den skattskyldige antages vidare uppbära
nettointäkter av andra förvärvskällor med ett belopp av 90 000 kronor
och vid taxeringen till statlig inkomstskatt åtnjuta allmänna avdrag
med 10 000 kronor. Den till statlig inkomstskatt taxerade inkomsten
blir sålunda (9 500+90 000-10 000=) 89 500 kronor. I deklarationen
antecknas: "Avräkning från inkomstskatt enligt avtalet med Polen skall
ske med 1 500 kronor, dock högst med summan av den kommunala
inkomstskatt, som belöper på 9 500 kronor, och 9 500  av hela den
                                               99 500
statliga inkomstskatten. Avräkning sker i första hand från den
statliga inkomstskatten."

Anvisningarna i denna punkt om avräkning av svensk inkomstskatt gäller
i tillämpliga delar även i fråga om avräkning av polsk skatt på
förmögenhet från svensk förmögenhetskatt.

3. Om en person med hemvist i Sverige uppbär inkomst eller innehar
förmögenhet, som enligt art. 8 punkterna 1 och 3, art. 13 punkt 2
sista meningen, art. 18 punkt 1 a eller punkt 2 a eller art. 21 punkt
3 skall beskattas endast i Polen, medtages inkomsten eller
förmögenheten vid taxering i Sverige. Statlig och kommunal
inkomstskatt respektive statlig förmögenhetskatt uträknas i vanlig
ordning. Från de sålunda uträknade inkomstskatterna respektive
förmögenhetskatten avräknas ett belopp motsvarande den del av
inkomstskatterna respektive förmögenhetskatten som vid proportionell
fördelning belöper på den inkomst eller förmögenhet som enligt avtalet
skall beskattas endast i Polen.

Exempel: En polsk medborgare med hemvist i Sverige uppbär pension från
polska staten med ett belopp som efter avdrag för kostnader motsvarar
10 050 kronor. Den skattskyldige antas uppbära i Sverige skatte
pliktiga nettointäkter av andra förvärvskällor med 50 000 kronor och
åtnjuta allmänna avdrag och grundavdrag med 9 000 kronor. Den
beskattningsbara inkomsten blir såväl statligt som kommunalt
(10 050+50 000-9 000=) 51 000 kronor, sedan avrundning skett. Hade
pensionen inte medräknats skulle den beskattningsbara inkomsten ha
blivit (50 000-9 000=) 41 000 kronor. Den statliga och kommunala
inkomstskatten, beräknad på 51 000 kronor, nedsätts med vardera
51 000-41 000.
  51 000

I fall som nu har nämnts skall taxeringsnämnd i deklarationen anteckna
grunden för uträkningen av inkomstskatterna eller förmögenhetskatten.
Längdförande myndighet svarar för att sådan anteckning överföres till
inkomst- respektive förmögenhetslängden samt debiteringslängden.
Förordning (1979:836).

till art. 23.

Av art 23. punkt 2 första stycket följer att bolag i Polen icke får
påföras förmögenhetsskatt i Sverige. Bestämmelsen innbär ett undantag
från regeln i 6 § 1 mom. första stycket c lagen (1947:577) om statlig
förmögenhetskatt.


Övergångsbestämmelser

2005:248

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer och
tillämpas beträffande skatter på inkomst, på inkomst som
förvärvas den 1 januari det år som följer närmast efter det år
då lagen träder i kraft eller senare.

2. Genom lagen upphävs

- förordningen (1977:475) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Polen, och

- förordningen (1977:476) om kupongskatt för person med hemvist
i Polen m.m.

De upphävda författningarna skall dock fortfarande tillämpas
beträffande skatt på inkomst som förvärvas, respektive
beträffande skatt på förmögenhet som innehas, före utgången av
det år då lagen träder i kraft.