Lag (1961:655) om undanförsel och förstöring

Undanförsel

1 § För att förhindra att varuförråd, maskiner, boskap, fordon,
fartyg, arkivalier, böcker, konstverk och kulturhistoriska föremål
ävensom annan egendom av betydelse för försvaret eller
folkförsörjningen eller eljest för det allmänna genom krigshandlingar
förstöras eller annorledes gå förlorade eller för att nå en från
beredskapssynpunkt ändamålsenligare geografisk fördelning av egendom
av betydelse för försvaret eller folkförsörjningen, äger regeringen
eller den myndighet regeringen bestämmer vid krig eller krigsfara,
vari riket befinner sig, besluta, att sådan egendom skall föras från
den plats där den finnes till annan förvaringsplats undanförsel).
Dylikt beslut må ock avse förflyttning av viss industriell eller annan
verksamhet av betydelse som ovan sagts.

Påkallas eljest av utomordentliga förhållanden undanförsel för
ändamål som i första stycket sägs, äger regeringen med riksdagens
samtycke besluta därom.

Egendom må ej utan tillstånd eller på andra villkor än dem som
angivas i tillståndet flyttas från den plats dit egendomen undanförts.
Vad nu sagts skall icke utgöra hinder för distribution av egendomen i
försörjningssyfte eller förflyttning som eljest är förenlig med
undanförselns ändamål. Lag (1978:266).

2 § För det ändamål och i den ordning som i 1 § sägs kan föreskrivas,
att egendom som avses i nämnda lagrum ej må föras till visst område av
riket eller ock må föras till visst område allenast efter tillstånd
och på villkor, som angivas i tillståndet.

3 § Har beslut om undanförsel meddelats, åligger det ägare eller
innehavare av egendom, som omfattas av beslutet, att, där ej annat
angivits, ombesörja undanförseln och därvid ställa sig till
efterrättelse de bestämmelser rörande denna, som må hava meddelats.
Möter hinder att ombesörja undanförseln skall anmälan härom
ofördröjligen göras till länsstyrelsen i det län där egendomen finnes
eller, om annan myndighet påfordrat undanförseln, till denna
myndighet.

Ägaren eller innehavaren är skyldig att medverka vid förberedande
åtgärder för undanförseln ävensom att, då myndighet ombesörjer
undanförseln, lämna nödigt biträde vid dess genomförande.

4 § För transport av egendom, som dess ägare eller innehavare
verkställt till fullgörande av beslut om undanförsel, så ock för
medverkan vid förberedande åtgärder eller biträde vid undanförselns
genomförande utgår ersättning av statsmedel i den mån särskilda
omständigheter ej annat föranleda. Har kostnad eljest åsamkats ägaren
eller innehavaren till följd av undanförsel och står kostnaden i
uppenbart missförhållande till den nytta åtgärden kan hava medfört för
honom, är han för sådan kostnad berättigad till skälig ersättning av
statsmedel.

Har egendom undanförts genom myndighets försorg, är ägaren eller
innehavaren pliktig att återgälda myndigheten kostnaden härför i den
mån han enligt vad i första stycket sägs skolat svara för kostnaden,
därest han själv verkställt transporten. Vad nu sagts skall äga
motsvarande tillämpning i fråga om kostnad, som myndighet haft för
vård av undanförd egendom.

Anspråk på ersättning enligt första stycket prövas i den ordning som
är stadgad i  förfogandelagen (1978:262). Lag (1978:266).

Förstöring

5 § Föreligger trängande fara för att egendom av beskaffenhet, att
fiendens innehav därav skulle väsentligen underlätta hans
krigsansträngningar, skall falla i fiendens hand och möter hinder mot
undanförsel av egendomen, äger regeringen eller den myndighet
regeringen bestämmer föreskriva, att egendomen skall förstöras eller
eljest försättas ur brukbart skick (förstöring). Lag (1978:266).

6 § Vad i 3 § är stadgat om undanförsel skall i tillämpliga delar
gälla beträffande förstöring.

För medverkan vid förberedande åtgärd för förstöring skall ersättning
av statsmedel utgå efter vad i 4 § sägs.

Särskilda bestämmelser

7 § Har beslut om undanförsel eller förstöring meddelats, äger
myndighet, som regeringen bestämmer, taga i anspråk markområden,
byggnader, utrymmen, transportmedel och materiel ävensom vad eljest må
finnas erforderligt för fullgörande av uppgift enligt denna lag, och
skall därvid vad i förfogandelagen (1978:262) stadgas äga tillämpning.
Lag (1978:266).

8 § Till böter eller fängelse i högst ett år eller, om brottet är grovt,
till fängelse i högst två år döms

1. den som med vetskap om att beslut om undanförsel meddelats underlåter
att verkställa undanförsel eller verkställer undanförsel i strid mot
därom givna bestämmelser eller bryter mot 1 § tredje stycket eller
underlåter att iakttaga i 3 § föreskriven anmälningsskyldighet; samt

2. den som med vetskap om att föreskrift meddelats jämlikt 2 § bryter
mot förbud, som genom föreskriften meddelats eller underlåter att
iakttaga villkor, som jämlikt nämnda lagrum uppställs.

Har någon gjort sig skyldig till brott, som avses i första stycket, får
rätten, i den mån det finnes skäligt, förklara egendom, som undanhållits
genom gärningen, förverkad eller, om egendomen inte kan skaffas till
rätta, ålägga honom att till staten utge ersättning för egendomens
värde. Lag (1991:283).

9 § Mot beslut, som enligt 1, 2, 3 eller 5 § eller 6 § första stycket
meddelats av annan än regeringen, må talan icke föras. Lag
(1978:266).

10 § Om förhållanden, som avses i denna lag, äger regeringen meddela
särskilda föreskrifter, såvitt angår anläggningar eller byggnader, som
äro avsedda för försvarsmaktens behov, kommunikationsverk eller andra
verk samt företag eller inrättningar av större omfattning eller
särskild beskaffenhet. Lag (1978:266).

11 § Regeringen äger föreskriva särskilda åtgärder, ägnade att
genomförandet av undanförsel och förstöring, ävensom i övrigt meddela
de närmare bestämmelser som erfordras för tillämpningen av denna lag.
Lag (1978:266).