PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Lag (2010:1390) om utnämning av ordinarie domare

Tillämpningsområde

1 § Denna lag avser utnämning av ordinarie domare. Dessa är 

1. justitieråd tillika ordförande, justitieråd tillika 
avdelningsordförande och övriga justitieråd i Högsta 
domstolen och Högsta förvaltningsdomstolen, 

2. president, lagman samt råd tillika vice ordförande på 
avdelning och övriga råd i hovrätt och kammarrätt, 

3. lagman, chefsrådman och rådman i tingsrätt och 
förvaltningsrätt,

4. tekniska råd,

5. patentråd,

6. ordförande tillika chef och övriga ordförande i 
Arbetsdomstolen,

7. ordförande i Försvarsunderrättelsedomstolen.
Lag (2016:227).

Domarnämnden

2 § Ärenden om utnämning av ordinarie domare ska beredas i en
statlig nämnd (Domarnämnden).

3 § Nämnden ska lämna förslag till regeringen i ärenden om 
utnämning av ordinarie domare. Nämnden ska även bedriva ett 
aktivt och långsiktigt arbete för att främja rekryteringen av 
ordinarie domare.

Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om andra uppgifter för nämnden. Lag (2021:75).

4 § Nämnden består av nio ledamöter. Fem ledamöter ska vara,
eller ha varit, ordinarie domare. Två ledamöter ska vara
jurister verksamma utanför domstolsväsendet, varav en ska vara
advokat. Två ledamöter ska representera allmänheten. För varje
ledamot ska det finnas en personlig ersättare.

Ledamöter och ersättare förordnas för en tid av högst fyra år.
Ledamöter och ersättare som representerar allmänheten väljs av
riksdagen. Övriga ledamöter och ersättare förordnas av
regeringen. Ledamöter och ersättare som ska vara, eller ha
varit, ordinarie domare förordnas på förslag av de allmänna
domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Ledamöter
och ersättare som ska vara jurister verksamma utanför
domstolsväsendet förordnas på förslag av de
förvaltningsmyndigheter och organisationer som regeringen
bestämmer.

Nämnden utser inom sig en ordförande och en vice ordförande.

5 § Vid nämnden ska det finnas ett kansli. Chefen för kansliet
ska vara, eller ha varit, ordinarie domare eller ha liknande
yrkeserfarenhet och kompetens.

Domarnämndens handläggning

6 § Nämnden ska på lämpligt sätt informera om en ledig
anställning som ordinarie domare.

7 § Den som vill ansöka om en ledig anställning ska lämna in
en skriftlig ansökan till nämnden.

Därutöver får en generell intresseanmälan för anställningar
som anges i 1 § göras till nämnden.

8 § I ärenden som gäller utnämning av en chef för en domstol 
får en företrädare för Domstolsverket närvara och yttra sig 
vid nämndens sammanträden. Lag (2021:75).

9 § Nämndens förslag till regeringen ska motiveras.

Överklagande

10 § Nämndens förslag i ärenden om utnämning får inte
överklagas.

Regeringens handläggning

11 § Regeringen är inte bunden av nämndens förslag. Innan
regeringen utnämner någon som inte har föreslagits av nämnden,
ska nämnden få tillfälle att yttra sig över honom eller henne.
Förordning (2010:1472) med instruktion för Totalförsvarets plikt- och prövningsverk

Uppgifter

1 § Totalförsvarets plikt- och prövningsverk ansvarar för att 
myndigheter och andra som har bemanningsansvar inom 
totalförsvaret får stöd och service i frågor som avser 
bemanning med totalförsvarspliktiga som skrivs in för 
värnplikt eller civilplikt. Stöd och service ska lämnas till 
de bemanningsansvariga även i fråga om totalförsvarspliktigas 
tjänstgöring och om redovisning av annan personal inom 
totalförsvaret.

På uppdrag av Försvarsmakten ska Totalförsvarets plikt- och 
prövningsverk tillhandahålla urvalstester av dem som ansökt 
till militär utbildning inom Försvarsmakten. Urvalstesterna 
ska vara utformade så att de främjar en jämställd rekrytering. 

Totalförsvarets plikt- och prövningsverk ska vidare utföra 
utredning om personliga förhållanden, mönstra, skriva in och 
krigsplacera totalförsvarspliktiga enligt lagen (1994:1809) om 
totalförsvarsplikt. Förordning (2020:1288).

2 § Totalförsvarets plikt- och prövningsverk ska särskilt 
ansvara för att information om vad lagen (1994:1809) om 
totalförsvarsplikt innebär sprids till den som skriftligen 
lämnar uppgifter enligt 2 kap. 1 § lagen om 
totalförsvarsplikt. Förordning (2020:1288).

3 § Totalförsvarets plikt- och prövningsverk får inom 
sakområdet åta sig att utföra uppdrag åt andra myndigheter 
samt åt kommuner, regioner och enskilda. 
Förordning (2020:1288).

Ledning

4 § Totalförsvarets plikt- och prövningsverk leds av en 
myndighetschef. Förordning (2020:1288).

5 § Vid Totalförsvarets plikt- och prövningsverk ska det 
finnas ett insynsråd som består av högst sju ledamöter.
Förordning (2020:1288).

Anställningar och uppdrag

6 § Generaldirektören är myndighetschef.

Personalansvarsnämnd

7 § Vid Totalförsvarets plikt- och prövningsverk ska det 
finnas en personalansvarsnämnd. Förordning (2020:1288).

Tillämpligheten av vissa förordningar

8 § Totalförsvarets plikt- och prövningsverk ska tillämpa 
personalföreträdarförordningen (1987:1101).
Förordning (2020:1288).

Avgifter

9 § Totalförsvarets plikt- och prövningsverk får ta ut 
avgifter för uppdrag som myndigheten åtar sig enligt 1 § andra 
stycket eller 3 §. Detta gäller inte för uppgifter som avser 
inskrivning eller uppgifter som avser krigsplacering i samband 
med inskrivning eller i samband med grundutbildning enligt 
lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt.

Myndigheten får meddela föreskrifter om avgifternas storlek.
Förordning (2020:1288).
Förordning (2010:1485) om fastställande av minimipunktskatt på cigaretter för år 2011

Regeringen fastställer enligt 2 § första stycket lagen 
(1994:1563) om tobaksskatt den mest efterfrågade priskategorin 
av cigaretter till 47 kronor och 50 öre per förpackning med 19 
cigaretter. Minimipunktskatten på cigaretter enligt samma 
bestämmelse fastställs till 1 krona och 29 öre per cigarett 
för år 2011.
Förordning (2010:1486) om fastställande av omräknade belopp för vägavgift för år 2011

Regeringen fastställer enligt 23 § tredje stycket lagen 
(1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon avgiften till 
följande belopp för år 2011.

Fordon som inte uppfyller de av Europeiska gemenskapen 
fastställda kraven i rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 
december 1987 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning 
om åtgärder mot utsläpp av gasformiga föroreningar från 
dieselmotorer som används i fordon i dess lydelse enligt 
Europaparlamentets och rådets direktiv 96/1/EG av den 22 
januari 1996 om ändring av direktiv 88/77/EEG.

Antal axlar    Avgift per år  Avgift per   Avgift per  Avgift per 
			      månad	   vecka       dag

högst 3 axlar  8 849 kronor   884 kronor   239 kronor  73 kronor

4 eller fler   14 288 kronor  1 428 kronor 377 kronor  73 kronor
axlar

Fordon med de egenskaper som anges i rad A i tabellen i punkt 
8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG i dess lydelse 
enligt direktiv 96/1/EG.

Antal axlar    Avgift per år  Avgift per   Avgift per  Avgift per 
			      månad	   vecka       dag

högst 3 axlar  7 835 kronor   783 kronor   212 kronor  73 kronor

4 eller fler   12 905 kronor  1 290 kronor 341 kronor  73 kronor
axlar

Fordon med de egenskaper som anges i rad B i tabellen i punkt 
8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG i dess lydelse 
enligt direktiv 96/1/EG eller fordon som uppfyller högre 
ställda krav i senare lydelse.

Antal axlar    Avgift per år  Avgift per   Avgift per  Avgift per 
			      månad	   vecka       dag

högst 3 axlar  6 913 kronor   691 kronor   184 kronor  73 kronor

4 eller fler   11 522 kronor  1 152 kronor 304 kronor  73 kronor
axlar

Avgift vid återbetalning av vägavgift tas ut med 230 kronor.
Förordning (2010:1491) om handel med sälprodukter

1 § Denna förordning kompletterar Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 1007/2009 av den 16 september 2009 
om handel med sälprodukter och kommissionens 
genomförandeförordning (EU) 2015/1850 av den 13 oktober 2015 
om genomförandebestämmelser för Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 1007/2009 om handel med sälprodukter.
Förordning (2017:10).

2 § Har upphävts genom förordning (2017:10).

3 § Statens jordbruksverk är den behöriga myndighet som ska 
utföra uppgifter enligt artikel 6.1 a i kommissionens 
genomförandeförordning (EU) 2015/1850. Förordning (2017:10).

4 § Jordbruksverket får meddela verkställighetsföreskrifter 
som kompletterar verkställigheten av Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 1007/2009 och kommissionens 
genomförandeförordning (EU) 2015/1850. Förordning (2017:10).
Förordning (2010:1521) om fastställande av omräknade belopp för energiskatt på elektrisk kraft för år 2011

1 § Regeringen fastställer enligt 11 kap. 3 § lagen
(1994:1776) om skatt på energi att energiskatten för år 2011
ska utgöra

1. 0,5 öre per kilowattimme för elektrisk kraft som förbrukas
i  industriell verksamhet i tillverkningsprocessen eller vid
yrkesmässig växthusodling,

2. 18,7 öre per kilowattimme för annan elektrisk kraft än som
avses under 1 och som förbrukas i kommuner som anges i 11 kap.
4 § lagen om skatt på energi, och

3. 28,3 öre per kilowattimme för elektrisk kraft som förbrukas
i övriga fall.

För kalendermånaderna november och december år 2011 ska dock
energiskatten utgöra 0,5 öre per kilowattimme för elektrisk
kraft som förbrukas i skepp som används för sjöfart och som
har en bruttodräktighet om minst 400, när skeppet ligger i
hamn och spänningen på den elektriska kraft som överförs till
skeppet är minst 380 volt. Förordning (2011:1107).
Lag (2010:1539) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till den ideella föreningen Svenskt Friluftsliv

1 § Svenskt Friluftsliv prövar frågor om fördelning av
statsbidrag till friluftsorganisationer i enlighet med vad
regeringen bestämmer.
Förordning (2010:1579) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget

1 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om avgifter för
tillsyn enligt lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för
flygpersonal inom civilflyget.
Förordning (2010:1773) med instruktion för Internationella programkontoret för utbildningsområdet

Uppgifter

1 § Internationella programkontoret för utbildningsområdet är
det svenska programkontoret för de EU-program och andra
internationella program inom utbildningsområdet som regeringen
i ett enskilt fall beslutar.

Information, råd och bidrag

2 § Myndigheten ska informera och ge råd om de program som
avses i 1 §, handlägga ansökningar och besluta om deltagande
inom programmen samt besluta om bidrag och följa upp
användningen av bidrag.

Redovisning och analys

3 § Myndigheten ska redovisa och analysera omfattningen och
utvecklingen av programmen.

Främjande och samverkan

4 § Myndigheten ska främja svenskt deltagande i programmen samt
följa upp, analysera och sprida resultat och andra erfarenheter
från programmen i syfte att öka kvaliteten inom
utbildningsområdet.

Myndigheten ska samverka med berörda myndigheter och
organisationer samt ha kontakt med Europeiska kommissionen och
institutioner i andra  länder.

Andra uppgifter

5 § Myndigheten ska

1. informera om andra EU-program inom utbildningsområdet än de
som avses i 1 §, och

2. vara ett nationellt centrum för Europass enligt
Europaparlamentets och rådets beslut nr 2241/2004/EG av den 15
december 2004 om en enhetlig gemenskapsram för tydlighet i
kvalifikationer och meriter (Europass).

6 § Myndigheten får inom ramen för sin verksamhet ta emot
uppdrag från Europeiska kommissionen, Nordiska ministerrådet
och Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete (Sida),
om kostnaderna för sådana  uppdrag kan täckas av befintliga
resurser eller genom bidrag från

kommissionen, Nordiska ministerrådet eller Sida.

Ledning

7 § Myndigheten leds av en myndighetschef.

8 § Vid myndigheten ska det finnas ett insynsråd som består av
högst nio ledamöter.

Anställningar och uppdrag

9 § Generaldirektören är myndighetschef.

Personalansvarsnämnd

10 § Vid myndigheten ska det finnas en personalansvarsnämnd.

Tillämpligheten av vissa förordningar

11 § Myndigheten ska tillämpa personalföreträdarförordningen
(1987:1101) och internrevisionsförordningen (2006:1228).

Bidrag

12 § Utöver de bidrag som myndigheten får genom avtal mellan
regeringen och Europeiska kommissionen om nationella
programkontor, kan myndigheten begära bidrag från kommissionen
för särskilda aktiviteter.

Undantag från myndighetsförordningen

13 § Följande bestämmelser i myndighetsförordningen (2007:515)
ska inte tillämpas på myndigheten:

– 27 § om myndighetens rätt att företräda staten vid domstol,
och

– 29 § om ärendeförteckning.

Överklagande

14 § Myndighetens beslut i ärenden om deltagande i program,
fördelning av bidrag och annat ekonomiskt stöd får inte
överklagas.
Finansinspektionens tillkännagivande (2010:1842) om ändring av vissa skadelivräntor

Finansinspektionen har, med stöd av 2 § kungörelsen (1967:667)
med tilllämpningsföreskrifter till lagen (1967:663) om tillägg
till vissa trafiklivräntor och 2 § förordningen (2003:832) om
värdesäkring av vissa skadeståndslivräntor, beslutat om
ändring av vissa skadelivräntor enligt följande.

1. Livränta föranledd av en händelse som inträffat före
utgången av år 1973:

a) Trafiklivränta ökas med 0,94 procent (jfr SFS 1967:663).

b) Skadelivränta som betalas med statsmedel ökas med 0,94
procent (jfr SFS 1971:14).

c) Annan ansvarslivränta än sådan som dels anges i 1 a och 1
b, dels har fastställts före den 1 januari 2004, ökas med fyra
procent (jfr SFS 1973:214). Sådan livränta som har fastställts
den 1 januari 2004 eller senare ökas med 0,94 procent.

2. Livränta föranledd av en händelse som dels har inträffat
efter utgången av år 1973, dels har fastställts före den 1
januari 2004:

a) Skadelivränta enligt lagen (1973:213) om ändring av
skadeståndslivräntor ökas med en procent. Detsamma gäller
livränta enligt samma lag som har fastställts genom dom den 1
januari 2004 eller senare, om dom i målet i första instans har
meddelats före den 1 januari 2004.

b) Det som anges i 2 a ska enligt 9 § trafikskadelagen
(1975:1410) tillämpas även när det gäller
trafikskadeersättning.

3. Livränta föranledd av en händelse som dels har inträffat
efter utgången av år 1973, dels har fastställts den 1 januari
2004 eller senare:

a) Skadelivränta enligt lagen (1973:213) om ändring av
skadeståndslivräntor ökas med 0,94 procent.

b) Det som anges i 3 a ska enligt 9 § trafikskadelagen
(1975:1410) tillämpas även när det gäller
trafikskadeersättning.
Förordning (2010:1855) om beräkning av effektiv ränta vid konsumentkrediter

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om beräkning av 
effektiv ränta enligt konsumentkreditlagen (2010:1846). 

Förordningen gäller inte bostadskrediter enligt 
konsumentkreditlagen. Bestämmelser om beräkning av den 
effektiva räntan vid sådana konsumentkrediter finns i 
förordningen (2016:1034) om standardiserat EU-faktablad och 
beräkning av effektiv ränta vid bostadskrediter.
Förordning (2016:1039).

2 § Den effektiva räntan enligt konsumentkreditlagen
(2010:1846) ska beräknas i enlighet med den matematiska formel
som anges i del I av bilaga I till Europaparlamentets och
rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om
konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv
87/102/EG. Förordning (2016:1039).

3 § För beräkningen av den effektiva räntan ska
kreditkostnaden bestämmas. När kreditkostnaden bestäms enligt
denna paragraf ska inte sådana avgifter tas med som ska
betalas av konsumenten på grund av att en skyldighet enligt
kreditavtalet inte har fullgjorts. Vid kreditköp ska inte
heller sådana avgifter tas med som skulle ha tagits ut även
om varan eller tjänsten hade betalats kontant. Som en del av
kreditkostnaden ska anses kostnader för hantering av ett
konto för registrering av utnyttjade krediter och gjorda
betalningar, kostnader för användning av ett betalningsmedel
anknutet till kontot samt andra kostnader för betalningar
över kontot, om det inte är frivilligt att öppna kontot och
kostnaderna tydligt och separat anges i kreditavtalet eller i
något annat avtal som ingås med konsumenten.
Förordning (2016:1039).

4 § Vid beräkningen av den effektiva räntan ska det antas att
kreditavtalet gäller under den tid som har avtalats och att
avtalsparterna fullgör sina skyldigheter enligt de villkor och
vid de tidpunkter som anges i kreditavtalet.

Om kreditavtalet innehåller villkor som tillåter ändringar av
krediträntan eller avgifter, som inte kan förutses när den
effektiva räntan beräknas, ska krediträntan och avgifterna
antas vara fasta och gälla tills kreditavtalet löper ut.

Härutöver ska de antaganden beaktas som anges i del II av
bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG
av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal och om upphävande
av rådets direktiv 87/102/EEG, ändrat genom kommissionens
direktiv 2011/90/EU. Vid beaktandet av antagandena avses med
kontokredit endast en kontokredit i form av ett uttryckligt
kreditavtal genom vilket en kreditgivare ger en konsument
tillgång till medel som överskrider det aktuella saldot på
konsumentens konto. Förordning (2016:1039).
Förordning (2010:1856) om formulär för förhandsinformation vid konsumentkrediter

1 § Det formulär som det hänvisas till i 8 § andra stycket
konsumentkreditlagen (2010:1846) har den utformning som
framgår av bilaga II till Europaparlamentets och rådets
direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om
konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv
87/102/EG.
Förordning (2010:1857) om ersättning för kostnader i vissa mål om handräckning

1 § Ersättning enligt 40 § femte stycket konsumentkreditlagen
(2010:1846) och 9 § femte stycket lagen (1978:599) om
avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. lämnas med högst
trehundratio kronor, om det inte finns särskilda skäl till
annat.

Övergångsbestämmelser

2010:1857

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2011, då
förordningen (1992:1013) om ersättning för kostnader i mål om
handräckning enligt konsumentkreditlagen (1992:830) m.m. ska
upphöra att gälla.

2. Den nya förordningen ska tillämpas även i fråga om
ersättning enligt 27 § femte stycket konsumentkreditlagen
(1992:830) när handräckning sker med tillämpning av den lagen.
Förordning (2010:1905) om upphävande av Läkemedelsverkets föreskrifter och allmänna råd (LVFS 1997:5) om erläggande av ansöknings- och årsavgifter för partihandelstillstånd

Regeringen föreskriver att Läkemedelsverkets föreskrifter och 
allmänna råd (LVFS 1997:5) om erläggande av ansöknings- och 
årsavgifter för partihandelstillstånd ska upphöra att gälla vid 
utgången av februari 2011.
Förordning (2010:1906) om ränta på återbetalning för år 2011 enligt lagen (1996:1030) om underhållsstöd

Regeringen föreskriver att den ränta som enligt 36 § lagen 
(1996:1030) om underhållsstöd ska betalas på skuld som avser 
återbetalningsskyldighet enligt samma lag ska vara 1,9 procent 
för år 2011.
Lag (2010:1919) om fördelning av vissa statsbidrag till regional kulturverksamhet

1 § En region får fördela vissa statsbidrag till regional 
kulturverksamhet om 

1. en regional kulturplan har upprättats av regionen, och

2. kulturplanen överensstämmer med de föreskrifter som 
regeringen meddelar.

Det som sägs om regioner i denna lag gäller även för Gotlands 
kommun. Lag (2019:952).

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om regionala kulturplaner samt om
uppföljning och redovisning av statsbidragen.
Förordning (2010:1921) om statsbidrag till musiklivet

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag
till musiklivet.

Bidrag lämnas i mån av tillgång på medel.

Statsbidragets syfte

2 § Syftet med statsbidraget är att främja ett varierat
musikaliskt utbud i hela landet som präglas av konstnärlig
förnyelse och hög kvalitet.

Villkor för statsbidrag

3 § Bidrag får lämnas i form av projektbidrag till juridiska
och fysiska personer som är verksamma inom musikområdet.

4 § Bidrag får lämnas till samarbetsprojekt av professionell
art och av nationellt intresse.

Samarbetsprojekten kan innefatta aktörer inom det fria
musiklivet, myndigheter och institutioner. En förutsättning för
bidrag är att Statens musikverk medverkar i projektet genom
stödjande insatser i form av information, rådgivning och
samordning eller andra.

5 § Vid fördelning av bidrag ska det fria musiklivet,
musikalisk mångfald och barn- och ungdomsperspektivet
prioriteras.

6 § Bidrag får inte lämnas till den som har skulder för svenska
skatter eller avgifter hos Kronofogdemyndigheten eller som är i
likvidation eller försatt i konkurs.

Ärendenas handläggning

7 § Det konstnärliga rådet vid Statens musikverk prövar frågor
om bidrag enligt denna förordning.

8 § Ansökan om bidrag ska göras skriftligen och ges in till
Statens musikverk.

9 § Beslut om bidrag får förenas med villkor. Dessa ska framgå
av beslutet.

Redovisning

10 § Den som har fått bidrag ska redovisa till Statens
musikverk hur medlen har använts.

Återbetalning och återkrav

11 § Mottagaren av ett bidrag enligt denna förordning är
återbetalningsskyldig om

1. mottagaren genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något
annat sätt har förorsakat att bidraget har lämnats felaktigt
eller med för högt belopp,

2. bidraget av något annat skäl än vad som avses i 1 har
lämnats felaktigt eller med för högt belopp och mottagaren
borde ha insett detta,

3. bidraget inte använts för det ändamål som det har beviljats
för,

4. mottagaren inte lämnar sådan redovisning som avses i 10 §,
eller

5. villkor i beslutet inte har följts.

12 § Om en bidragsmottagare är återbetalningsskyldig enligt
11 §, ska Statens musikverk besluta att helt eller delvis kräva
tillbaka bidraget, inklusive ränta enligt räntelagen
(1975:635). Om det finns särskilda skäl för det, får Statens
musikverk besluta att efterge återkrav helt eller delvis.

Bemyndigande

13 § Statens musikverk får meddela de föreskrifter som behövs
för verkställigheten av denna förordning.

Överklagande

14 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.


Övergångsbestämmelser

2021:1276

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för 
bidrag som har beviljats före utgången av 2021. 

3. Det som i den upphävda förordningen gäller för Statens 
musikverk ska efter den 31 december 2021 i stället gälla för 
Statens kulturråd.
Förordning (2010:1923) med instruktion för Statens medieråd

Uppgifter

1 § Statens medieråd ska verka för att stärka barn och unga som
medvetna medieanvändare och skydda dem från skadlig
mediepåverkan.

Myndigheten ska följa medieutvecklingen när det gäller barn-
och unga samt sprida information och ge vägledning om barns och
ungas mediesituation.

Myndigheten ska fastställa åldersgränser för film som är avsedd
att visas för barn under 15 år enligt lagen (2010:1882) om
åldersgränser för film som ska visas offentligt.

2 § Statens medieråd ska inom sitt verksamhetsområde särskilt

1. beakta och utveckla myndighetens expertroll,

2. tillvarata forskning och annan kunskap,

3. tillvarata barns och ungas egna erfarenheter,

4. verka för mediebranschernas självreglering, och

5. följa och delta i internationellt arbete.

3 § Myndigheten ska ha ett jämställdhets- och
mångfaldsperspektiv i verksamheten.

Samverkan

3 a § Myndigheten ska samverka med berörda myndigheter och 
aktörer, däribland det civila samhällets organisationer, i 
syfte att stärka barn och unga som medvetna medieanvändare 
och skydda dem mot skadlig mediepåverkan. 

Myndigheten ska särskilt samverka med Myndigheten för press, 
radio och tv, Myndigheten för tillgängliga medier och 
Nordiskt informationscenter för medie- och 
kommunikationsforskning (Nordicom) vid Göteborgs universitet 
i uppgiften att följa medieutvecklingen när det gäller barn 
och unga. Förordning (2015:623).

Ledning

4 § Myndigheten leds av en myndighetschef.

5 § Vid myndigheten ska det finnas ett insynsråd som består av 
högst sex ledamöter. Förordning (2020:960).

Organisation

6 § Vid myndigheten ska det finnas filmgranskare.


Handläggningen av ärenden om fastställande av åldersgränser

7 § Frågan om godkännande av en framställning i en film som
avses att visas offentligt för barn under 15 år ska prövas av
filmgranskare.

Framställningen ska alltid prövas av två filmgranskare. Minst
en av dem ska ha kvalificerad utbildning och erfarenhet i
barnpsykologi, sociologi, pedagogik, barnpsykiatri eller något
annat ämne som är av värde vid prövningen. Kan filmgranskarna
inte enas om beslutet ska även en tredje filmgranskare pröva
framställningen.

När ett ärende prövas av tre filmgranskare gäller den mening
som majoriteten är enig om som myndighetens beslut eller, vid
tre olika meningar, den mening som den i tjänsten äldste
filmgranskaren har.

8 § Myndigheten får hämta in yttranden från någon som har
särskild sakkunskap.

9 § Utan myndighetschefens medverkan får det i ett ärende om
fastställande av åldersgränser inte fattas ett beslut som
innebär att myndighetens praxis ändras.

Anställningar och uppdrag

10 § Direktören är myndighetschef. Myndighetschefen ska även
vara filmgranskare.

11 § Har upphävts genom förordning (2017:76).

Undantag från myndighetsförordningen

12 § Myndigheten ska inte tillämpa 29 § myndighetsförordningen
(2007:515).
Förordning (2010:1925) om åldersgränser för film som ska visas offentligt

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter i anslutning till
lagen (2010:1882) om åldersgränser för film som ska visas
offentligt.

Med framställning i film avses detsamma som i 2 § lagen om
åldersgränser för film som ska visas offentligt.

2 § Ansökan om godkännande av en framställning i en film som 
ska visas offentligt för barn under 15 år ska vara skriftlig 
och lämnas in till Mediemyndigheten. Ansökan ska innehålla 
uppgift om

1. framställningens titel och längd,

2. distributörens namn,

3. den åldersgräns som godkännandet ska avse, och

4. framställningens innehåll.

Den framställning som ansökan avser ska bifogas. För 
framställningar på andra språk än svenska får Mediemyndigheten 
kräva att den svenska översättningen ska finnas inlagd på 
framställningen eller att det till ansökan bifogas en 
fullständig förteckning över de texter som framställningen är 
avsedd att visas med. Förordning (2023:850).

2 a § Frågor om godkännande av en framställning i en film som 
är avsedd att visas offentligt för barn under 15 år ska prövas 
av filmgranskare vid Mediemyndigheten.

Prövningen ska göras av två filmgranskare. Minst en av dem ska 
ha kvalificerad utbildning i och erfarenhet av barnpsykologi, 
sociologi, pedagogik, barnpsykiatri eller något annat ämne som 
är av betydelse vid prövningen. Om filmgranskarna inte kan 
enas om beslutet ska även en tredje filmgranskare delta i 
prövningen.

När ett ärende prövas av tre filmgranskare gäller den 
bedömning som majoriteten är enig om. Om de tre granskarna gör 
tre olika bedömningar, gäller den bedömning som den som 
arbetat längst som filmgranskare gör. Förordning (2023:850).

2 b § Mediemyndigheten får hämta in yttranden från någon som 
har särskild sakkunskap. Förordning (2023:850).

3 § Har upphävts genom förordning (2017:77).

Anslag om åldersgräns

4 § Genom tydliga anslag ska det anges vilken åldersgräns som
gäller för tillträde till en visning av en framställning i en
film vid en allmän sammankomst eller en offentlig
tillställning.
Förordning (2010:1992) om ränta på studielån för 2011

Regeringen föreskriver att den ränta som ska betalas på 
studielån enligt 4 kap. 1 § andra stycket studiestödslagen 
(1999:1395) respektive 8 kap. 2 § studiestödslagen (1973:349) 
jämförd med punkten 1 i ikraftträdande- och 
övergångsbestämmelserna till studiestödslagen (1999:1395) ska 
vara 1,9 procent för 2011.
Tillkännagivande (2010:1995) om staters tillträde till Luganokonventionen

Den i Lugano den 30 oktober 2007 antagna konventionen om 
domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av 
domar på privaträttens område har tillträtts av följande parter.  

Part					Dag för konventionens 
					ikraftträdande i 
					förhållande till parten  
   
Danmark					2010-01-01

Europeiska gemenskapen (numera
Europeiska unionen)			2010-01-01

Norge					2010-01-01

Schweiz					2011-01-01
Förordning (2010:1996) om ränta på lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar för år 2011

Regeringen föreskriver att den ränta som ska betalas på lån till 
hemutrustning enligt 16 § första stycket förordningen 
(1990:1361) om lån till hemutrustning för flyktingar och vissa 
andra utlänningar ska vara 4,2 procent för år 2011.
Förordning (2010:2004) om effektreserv

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser i anslutning till
lagen (2003:436) om effektreserv.

2 § Effektreserven ska uppgå till

1. högst 1 750 megawatt under perioden den 16 mars 2011 till
och med den 15 mars 2013,

2. högst 1 500 megawatt under perioden den 16 mars 2013 till
och med den 15 mars 2015,

3. högst 1 000 megawatt under perioden den 16 mars 2015 till
och med den 15 mars 2017, och

4. högst 750 megawatt under perioden den 16 mars 2017 till och
med den 15 mars 2020.

3 § Den andel av effektreserven som skapas genom avtal om
minskad elförbrukning ska vara minst 25 procent. Andelen får
vara mindre i den utsträckning det saknas förutsättningar för
sådana avtal med hänsyn till de anbud som har lämnats eller
om det annars finns särskilda skäl. Förordning (2014:213).
Förordning (2010:2021) om tillträde till utbildning som leder till yrkeslärarexamen

Tillämpningsområde

1 § I denna förordning finns det bestämmelser om tillträde till
högskoleutbildning på grundnivå som leder fram till en sådan
yrkeslärarexamen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen
(1993:100).

Tillämpliga bestämmelser

2 § Högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen
(1993:100) ska tillämpas i fråga om tillträde till utbildningen,
om inte något annat följer av denna förordning.

Särskild behörighet

3 § För särskild behörighet till utbildningen gäller 4 § i denna
förordning i stället för bestämmelserna om särskild behörighet i
7 kap. 8–11 och 25 §§ högskoleförordningen (1993:100).

4 § Särskild behörighet till utbildning som leder till
yrkeslärarexamen har den som genom yrkeserfarenhet,
högskoleutbildning eller annan eftergymnasial utbildning har
tillägnat sig kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper.

Universitets- och högskolerådet får meddela närmare
föreskrifter om vad som är kvalificerade och relevanta
yrkeskunskaper.

Bestämmelserna om undantag från något eller några
behörighetsvillkor i 7 kap. 3 § högskoleförordningen
(1993:100) gäller även behörighetsvillkor enligt denna
förordning. Förordning (2012:733).

Urval

5 § Vid urval ska hänsyn tas till den sökandes meriter och 
förmåga att tillgodogöra sig utbildningen. I stället för 
bestämmelserna om urval i 7 kap. 12 § andra stycket, 12 a–19, 
23, 26 och 27 §§ högskoleförordningen (1993:100) får 
universitetet eller högskolan meddela föreskrifter om vilka 
urvalsgrunder som ska användas. Förordning (2018:1507).


Övergångsbestämmelser

2010:2021

Denna förordning träder i kraft den 15 januari 2011 och ska
tillämpas första gången vid antagning till utbildning som börjar
efter den 31 maj 2011. 

2018:1507
  
1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Förordningen tillämpas första gången vid antagning till 
utbildning som börjar efter utgången av maj 2022.
Förordning (2010:241) om riksgränsen mellan Sverige och Finland

1 § I enlighet med överenskommelse mellan Sverige och Finland
den 25 mars 2010 ska riksgränsen mellan länderna från och med
den 1 maj 2010 ha den sträckning som gemensamt föreslagits av
den svenska och den finska gränskommissionen vid 2006 års
gränsöversyn.

2 § De av gränskommissionerna upprättade tekniska
beskrivningarna över gränsen (ett huvuddokument på svenska
och ett huvuddokument på finska) och den av kommissionerna
upprättade kartan, omfattande 49 blad, fastställs att från
och med den 1 maj 2010 gälla som officiella gränsdokument.
Förordning (2010:274) om beredskapslagring av oljeprodukter under lagringsåret 2010/11

Regeringen föreskriver enligt 9 § lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol att följande andelar av
basmängderna för vissa lagringsbränslen ska lagras under
lagringsåret 2010/11.

Varuslag                                Procentandel
                                        av basmängden

Motorbensin                             25

Fotogen                                 25

Dieselbrännolja/eldningsolja 1          25

Övriga eldningsoljor                    25
Förordning (2010:282) om EU-miljömärket

1 § Miljömärkning Sverige Aktiebolag är behörigt organ enligt
artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
nr 66/2010 av den 25 november 2009 om ett EU-miljömärke.

2 § Konsumentverket får meddela föreskrifter om vilka
kriterier som i enlighet med Europeiska kommissionens
beslutade åtgärder ska vara uppfyllda för att en produkt ska
få märkas med EU-miljömärket.
Förordning (2010:349) om vårdgaranti

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om vårdgarantin
enligt 3 g § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och om
landstingens rapporteringsskyldighet enligt 3 i § samma lag.
De termer och uttryck som används i lagen har samma betydelse
i denna förordning.

Tidsperioder för vårdgarantin

2 § Vårdgarantin enligt 3 g § hälso- och sjukvårdslagen
(1982:763) ska innehålla en försäkran om att landstingen
uppfyller

1. tillgänglighetsgarantin samma dag som den enskilde söker
kontakt med primärvården,

2. besöksgarantin inom primärvården inom 7 dagar från det att
den enskilde har sökt kontakt med primärvården, om vårdgivaren
har bedömt att den enskilde behöver besöka läkare,

3. besöksgarantin inom den specialiserade vården inom 90 dagar
från det att remiss har utfärdats eller, om någon remiss inte
är nödvändig, från det att den enskilde har sökt kontakt med
den specialiserade vården, och

4. behandlingsgarantin inom 90 dagar från det att vårdgivaren
har beslutat att den enskilde ska få den aktuella vården.

3 § Tid då den enskilde av medicinska skäl inte kan ges vård
eller frivilligt avstår från vård ska inte räknas vid
bedömningen av om vårdgarantin enligt 2 § 3 eller 4 är
uppfylld.

Den enskilde ska anses frivilligt avstå från vård om han eller
hon har

1. informerats om vårdgarantin,

2. erbjudits vård i enlighet med vårdgarantin, och

3. meddelat vårdgivaren att han eller hon avstår från
erbjudandet om vård.

Rapportering av väntetider

4 § Landstingens rapporteringsskyldighet enligt 3 i § hälso-
och sjukvårdslagen (1982:763) ska fullgöras genom att
landstingen lämnar uppgifter om väntetider till den nationella
väntetidsdatabas som förs av Sveriges Kommuner och Landsting.

Bemyndigande

5 § Socialstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter om
landstingens rapporteringsskyldighet enligt 3 i § hälso- och
sjukvårdslagen (1982:763).
Förordning (2010:375) om försöksverksamhet med trafiknykterhetskontrollanter i hamnar

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter som ansluter till
lagen (2010:374) om försöksverksamhet med
trafiknykterhetskontrollanter i hamnar.

2 § En ansökan om förordnande som trafiknykterhetskontrollant
ska vara skriftlig och ges in till Polismyndigheten.
Förordning (2014:1179).

3 § Återkallas ett förordnande som
trafiknykterhetskontrollant eller stängs
trafiknykterhetskontrollanten av från tjänstgöring, ska han
eller hon omedelbart överlämna sitt bevis om förordnande till
Polismyndigheten eller till en polisman. Om en avstängning
upphör utan att förordnandet återkallas, ska
trafiknykterhetskontrollanten få tillbaka beviset.
Förordning (2014:1179).

4 § En trafiknykterhetskontrollant ska bära klädsel eller
kännetecken som gör att det klart framgår att han eller hon
tjänstgör som trafiknykterhetskontrollant.

5 § Utbildning av trafiknykterhetskontrollanter bedrivs av
Polismyndigheten eller, om det finns särskilda skäl för det,
av den som har fått tillstånd av Polismyndigheten att bedriva
sådan utbildning.

Ett tillstånd att bedriva utbildning får ges endast till den
som har tillräcklig kompetens och lämplig organisation för
att kunna genomföra utbildningen på ett sakkunnigt och
omdömesgillt sätt. Förordning (2014:1179).

6 § Polismyndigheten får återkalla ett tillstånd att bedriva
utbildning av trafiknykterhetskontrollanter om det inte
längre finns förutsättningar för tillståndet eller om det
finns andra särskilda skäl för återkallelse.
Förordning (2014:1179).

7 § Polismyndigheten får ta ut en avgift för sådan utbildning
av trafiknykterhetskontrollanter som myndigheten genomför.
Myndigheten bestämmer storleken på avgiften och får disponera
avgiftsintäkterna. Förordning (2014:1179).

8 § En avgift får tas ut för prövning av ansökan enligt 2 §.
För ansökningsavgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i
9–14 §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass 2
tillämpas.

9 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut
av Polismyndigheten än beslut enligt 6 § får inte överklagas.
Förordning (2014:1179).

10 § Polismyndigheten får meddela

1. ytterligare föreskrifter om trafiknykterhetskontrollanters
klädsel,

2. föreskrifter om trafiknykterhetskontrollanters utrustning,

3. föreskrifter om den särskilda utbildningen för
trafiknykterhetskontrollanter, och

4. de ytterligare föreskrifter som behövs för
verkställigheten av lagen (2010:374) om försöksverksamhet med
trafiknykterhetskontrollanter i hamnar och denna förordning.
Förordning (2014:1179).
Förordning (2010:387) om kontroll av förvaltningen av offentliga medel i europeiska grupperingar för territoriellt samarbete

1 § Denna förordning gäller kontroll av förvaltningen av
offentliga medel i europeiska grupperingar för territoriellt
samarbete som har sitt registrerade säte i Sverige.
Förordningen kompletterar Europaparlamentets och rådets
förordning (EG) nr 1082/2006 av den 5 juli 2006 om en
europeisk gruppering för territoriellt samarbete (EGTS) och de
kompletterande regler som finns i lagen (2009:704) om
europeiska grupperingar för territoriellt samarbete.
En europeisk gruppering för territoriellt samarbete benämns i
denna förordning gruppering.

2 § Ekonomistyrningsverket ska i fråga om en grupperings
förvaltning av offentliga medel utföra kontroll och vidta
övriga åtgärder enligt artiklarna 6.1 och 6.2 i
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1082/2006.

3 § Kontrollerna ska enligt artikel 6.3 i Europaparlamentets
och rådets förordning (EG) nr 1082/2006 utföras i enlighet med
internationellt godtagen revisionssed.

4 § Underlaget för kontrollerna utgörs av grupperingens
årsredovisning och av revisionsberättelsen.
Om genomgången av detta underlag visar att även ytterligare
handlingar och uppgifter behövs för kontrollen, ska denna
göras utifrån även sådant ytterligare underlag.

5 § Kontroll av en grupperings förvaltning av offentliga medel
ska ske årligen. Resultatet av kontrollen ska ha rapporterats
till regeringen, Bolagsverket och grupperingen senast fyra
månader efter det att årsredovisningen och
revisionsberättelsen har kommit in till Bolagsverket.
Ekonomistyrningsverket ska på begäran av en grupperingsmedlem
eller en berörd medlemsstat pröva om ytterligare kontroll av
förvaltningen av offentliga medel bör ske. Om sådan kontroll
utförs ska resultatet av kontrollen rapporteras till
regeringen, Bolagsverket och grupperingen i anslutning till
att den utförts.

6 § Ekonomistyrningsverket ska i sin rapportering till
regeringen, Bolagsverket och grupperingen lämna en beskrivning
av vad som framkommit vid kontrollen och en redogörelse för de
överväganden som myndigheten gjort i samband med detta. Om
Ekonomistyrningsverket rekommenderar att några särskilda
åtgärder vidtas ska detta anges i rapporten.
Lag (2010:479) om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder

1 § Den som enligt lagen (1993:387) om stöd och service till
vissa funktionshindrade bedriver verksamhet som omfattar
stöd- och serviceinsatser åt barn med funktionshinder, får
inte anställa någon för sådana insatser utan att först
kontrollera registerutdrag enligt lagen (1998:620) om
belastnings- register avseende den som ska anställas.
Registerutdraget får inte vara äldre än ett år.

Registerkontroll som anges i första stycket ska också göras i
fråga om

1. den som fullgör uppdrag i verksamhet som avses i första
stycket eller som är anställd hos ett bemanningsföretag eller
annan som ingått avtal med den som bedriver sådan verksamhet,
om uppdragstagaren eller den anställde erbjuds eller
tilldelas arbetsuppgifter som omfattar stöd- och
serviceinsatser åt barn med funktionshinder och fullgör dessa
uppgifter som om han eller hon var anställd i verksamheten,
och

2. den som erbjuds praktiktjänstgöring som omfattar stöd- och
serviceinsatser åt barn med funktionshinder.

Första och andra styckena tillämpas inte på en förälder som
ska utföra insatser åt sitt eget barn.

2 § Den som enligt 1 § första eller andra stycket erbjuds en
anställning, ett uppdrag eller en praktiktjänstgöring ska på
begäran lämna ett registerutdrag till arbets- eller
uppdragsgivaren. Motsvarande gäller för den som tilldelas
arbetsuppgifter som avses i 1 § andra stycket 1.

Registerutdrag ska på begäran också lämnas av den som av en
assistansberättigad erbjuds anställning som personlig
assistent åt den assistansberättigade själv, om den
assistansberättigade har beviljats

1. ekonomiskt stöd för personlig assistans enligt 9 § 2 lagen
(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade,
eller

2. assistansersättning enligt 51 kap.
socialförsäkringsbalken.

I lagen (1998:620) om belastningsregister finns det
bestämmelser om att regeringen får meddela föreskrifter om
vilka uppgifter ett sådant utdrag ska innehålla.

3 § Registerkontroll enligt 1 § behöver inte göras i fråga om
den som ska anställas på nytt eller åter delta i verksamheten
på det sätt som avses i 1 § andra stycket, om han eller hon
för mindre än ett år sedan var anställd hos samma
arbetsgivare eller deltog i verksamheten på samma sätt.

4 § Ett registerutdrag eller en kopia av det ska bevaras i
minst två år från det att en anställning, ett uppdrag eller
en praktiktjänstgöring enligt 1 § andra stycket påbörjades.
Motsvarande gäller för den som tilldelats arbetsuppgifter
enligt 1 § andra stycket 1.

Om den som lämnat ett registerutdrag i original begär det,
ska det återlämnas.

5 § I lagen (1993:387) om stöd och service till vissa
funktionshindrade finns det bestämmelser om tillsyn,
återkallelse av tillstånd och förbud att driva verksamhet.

Övergångsbestämmelser

2010:479

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.

2. Bestämmelsen i 2 § andra stycket ska också tillämpas på en
person som ska anställas som personlig assistent av en
assistansberättigad som beviljats assistansersättning enligt
äldre föreskrifter.
Tillkännagivande  (2010:53) av tröskelvärden vid offentlig upphandling

Vid tillämpning av lagen (2007:1091) om offentlig upphandling 
och lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, 
energi, transporter och posttjänster gäller följande 
tröskelvärden i euro och svenska kronor enligt 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 
mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på 
områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, senast 
ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 1177/2009, och 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 
mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig 
upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster, senast 
ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 1177/2009, samt 
kommissionens meddelande (2009/C 292/01) om motvärden till 
tröskelvärdena i Europarlamentets och rådets direktiv 
2004/17/EG, 2004/18/EG och 2009/81/EG.

Upphandling enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling

Följande tröskelvärden gäller vid tillämpning av 

-3 kap. 1 § första stycket 1 a och 1 b och 14 kap. 2 § första 
stycket 1:

125 000 euro			1 243 375 kronor

-3 kap. 1 § första stycket 2 och andra stycket, 3 kap. 2 § 
första stycket 2 och 14 kap. 2 § första stycket 2 a och 2 b:

193 000 euro			1 919 771 kronor  

-3 kap. 1 § första stycket 3, 3 kap. 2 § första stycket 1, 13 
kap. 1 § första stycket och 13 kap. 5 § första stycket:

4 845 000 euro			48 193 215 kronor

Upphandling enligt lagen (2007:1092) om upphandling inom 
områdena vatten, energi, transporter och posttjänster

Följande tröskelvärden gäller vid tillämpning av 

-3 kap. 1 § första stycket 1 och 13 kap. 2 § första stycket:

387 000 euro			3 849 489 kronor

-3 kap. 1 § första stycket 2:

4 845 000 euro			48 193 215 kronor
Lag (2010:536) om valfrihet hos Arbetsförmedlingen

1 § Arbetsförmedlingen får besluta att tillhandahålla 
valfrihetssystem för tjänster inom myndighetens 
arbetsmarknadspolitiska verksamhet. 

Med valfrihetssystem avses i denna lag ett förfarande med 
löpande annonsering efter leverantörer till ett system där den 
enskilde som ska nyttja en tjänst har rätt att välja den 
leverantör som ska utföra tjänsten bland samtliga leverantörer 
som uppfyller de krav som Arbetsförmedlingen har ställt och 
som myndigheten har godkänt och tecknat kontrakt med.
Lag (2022:1243).

2 § När Arbetsförmedlingen tillhandahåller valfrihetssystem
enligt denna lag ska myndigheten tillämpa lagen (2008:962) om
valfrihetssystem. I stället för det som sägs i 2 kap. 3 §
första meningen, 6 och 7 §§ lagen om valfrihetssystem ska med

1. leverantör avses den som på marknaden tillhandahåller
tjänster som nämns i 1 §,

2. tjänst avses sådan tjänst som nämns i 1 §, och

3. upphandlande myndighet avses Arbetsförmedlingen.

3 § Arbetsförmedlingen ska, trots 1 kap. 3 § lagen (2008:962) 
om valfrihetssystem, tillämpa bestämmelserna om jäv i 
16–18 §§ förvaltningslagen (2017:900). Lag (2018:839).
Förordning (2010:55) om en särskild åtgärd för att stödja marknaden inom mejerisektorn

1 § Denna förordning kompletterar

1. artikel 186 och artikel 188.2 i rådets förordning (EG) nr
1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en
gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om
särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda
förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden),
och

2. kommissionens förordning (EU) nr 1233/2009 av den 15
december 2009 om en särskild åtgärd för att stödja marknaden
inom mejerisektorn.

2 § Stöd enligt denna förordning får, i mån av tillgång på
medel, lämnas till den som producerade mjölk under
tidsperioden från och med den 1 april 2008 till och med den
31 mars 2009 om uppgifter om produktionen har lämnats enligt
bestämmelserna i förordningen (1999:1319) om mjölkkvoter
eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den
förordningen.

Stöd lämnas med ett visst belopp per kilogram mjölk för den
mängd mjölk som har rapporterats enligt bestämmelserna i
första stycket.

3 § Frågor om stöd prövas av Statens jordbruksverk. Stödet
betalas ut av Jordbruksverket utan ansökan.

4 § Jordbruksverket får meddela föreskrifter om stödbeloppets
storlek och om utbetalning av stöd.

Jordbruksverket får även meddela de föreskrifter som behövs
för verkställigheten av denna förordning.

5 § Jordbruksverket ska fullgöra den uppgiftsskyldighet som
föreskrivs i artikel 3 b i kommissionens förordning (EU) nr
1233/2009.

6 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.