Kungörelse (1971:1018) om tillämpning av stadgan för fisket inom Torne älvs fiskeområde

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att den i bilaga B till
gränsälvsöverenskommelsen den 16 september 1971 mellan Sverige och
Finland intagna stadgan för fisket inom Torne älvs fiskeområde skall
äga tillämpning fr.o.m. den 1 januari 1972 och så länge gränsälvs
överenskommelsen är i kraft. Stadgan har den lydelse som härvid fogad
bilaga utvisar.


Bilaga

Stadga för fisket inom Torne älvs fiskeområde

Allmänna bestämmelser

1 § Torne älvs fiskeområde omfattar följande vattenområden, nämligen

Könkämä och Muonio älvar samt den del av Torne älv och de sjöar i vilka
riksgränsen mellan Finland och Sverige löper (gränsälvarna),

de sjöar och vattendrag vilka utgör sidogrenar av gränsälvarna,

de särskilda utflöden som bildas av Torne älvs skilda mynningsgrenar,

den del av Bottniska viken som ligger inom finska och svenska
Nedertorneå socknar norr om latitudparallellen 65 35' N.

Den del av Torne älvs fiskeområde som ligger norr om älvmynningen,
bestämd som en rät linje dragen mellan spetsen av Hellälä norra udde på
finska sidan och udden Virtakari på närmast motliggande svenska land
samt på finska sidan norr om en rät linje dragen genom sydspetsen på Oxö
och Palosaari, benämns älvområdet; den del som ligger söder därom
benämns havsområdet. Torne älvs utflöden tillhör älvområdet. Förordning
(1987:976).

2 § I denna stadga förstås med

fast redskap: fast fiskeverk, så ock med ledarm försett fiskeredskap,
vilket med pålar eller tyngder eller på annat sätt fästes vid bottnen
eller stranden och är avsett att kvarstå längre tid än två dygn i följd;

fast fiskeverk: byggt eller timrat fiskeredskap av mera stadigvarande
natur såsom pata:

storryssja: ryssja och därmed jämförbart redskap som i någon del har
större höjd än 1,5 meter;

laiska eller kosteverkko: nät vars ena ände fastgjorts i skydd av
naturligt eller anlagt strömhinder;

flytnät: med strömmen fritt flytande nät; samt

ajoverkko (drag- eller drivnät): nät som driver med strömmen fästat i
båt eller annan anordning. Förordning (1987:976).

3 § Med maskstorlek förstås i denna stadga

beträffande nät som kan sträckas: avståndet mellan motstående och längst
från varandra belägna knutars mittpunkter, mätt då redskapet är vått och
maskan sträckt diagonalt i nätslingans längdriktning;

beträffande nät som ej kan sträckas: avståndet mellan elva på varandra
följande knutar delat med tio.

Bestämmelse om maskstorlek skall ej anses överträdd därigenom att en
eller annan maska avviker från det bestämda måttet. Förordning
(1987:976).

Fiskets vård och bedrivande

4 § Om fiskådra inom älvområdet och fredningszoner inom havsområdet
stadgas i kap. 5 artikel 2 och 3 i gränsälvsöverenskommelsen mellan
Sverige och Finland.

Vissa förbudsbestämmelser i fråga om fisket i havsområdet närmast
älvmynningen gäller enligt kap. 5 artikel 4 i gränsälvsöverenskommelsen.

5 § Fiske med storryssja, laxfälla och därmed jämförbart redskap är
förbjudet inom älvområdet.

Fiske med flytnät och ajoverkko är förbjudet inom älvområdet. Förbudet
gäller dock ej inom arrenderade laxnotvarp.

Fiske med laiska eller kosteverkko och därifrån utbyggd ledarm i skydd
av anlagt strömhinder är förbjudet. Förordning (1987:976).

6 § Fiske med ljuster och annat redskap, varmed fisken kan spetsas, är
förbjudet.

Huggkrok, som är försedd med skaft, får dock användas för att bärga fisk
som fångats med annat redskap. Förordning (1987:976).

7 § Vid fiske med håv får eld eller ljus ej användas.

8 § Fiske med utter eller med annan anordning, på vilken fästats krok,
drag eller dylikt, ävensom fiske med släp- eller kastlina, varå fästats
flera än tre särskilda krokar på samma rev, är förbjudet i älvområdet.

Fiske med skjutvapen, sprängämne, dövande eller giftigt ämne eller
elektrisk ström är förbjudet. Förordning (1987:976).

9 § Vid fiske får i denna stadga förbjudna redskap ej medföras i båten.
Förordning (1987:976).

10 § Inom älvområdet, med undantag av sjön Kilpisjärvi, är fiske efter
lax och öring förbjudet under tiden från och med den 1 september till
och med den 14 september och allt fiske är förbjudet under tiden från
och med den 15 september till och med den 15 november.

I Könkämä älv från utloppet ur sjön Kilpisjärvi till Lätäsenos inflöde
gäller dock förbudet endast till och med den 20 oktober.

Angivna förbud gäller dock ej fiske efter nätting, fiske efter lake med
krok samt fiske med spö och drag. Som fiske med spö och drag avses
endast fiske med sådant redskap som vid fisket finns inom räckhåll för
den fiskande. Förordning (1987:976).

11 § Inom älvområdet är fiske med not eller kolk annorstädes än i fast
fiskeverk samt fiske med drivgarn förbjudet under tiden mellan klockan 8
och 18 svensk tid eller motsvarande finsk tid.

12 § Kräftfiske är förbjudet om gränsälvskommissionen ej bestämmer
annat.

Fiske efter pärlmussla är förbjudet.

13 § Fisk av följande slag får icke fångas, om den ej håller nedan
angivna minimimått räknat från nosspetsen till stjärtfenans yttersta
spets:

1) lax 50 centimeter;

2) öring vid fiske i sjön Kilpisjärvi och i Könkämä älv ned till
Lätäsenos inflöde 30 centimeter samt vid fiske inom Torne älvs
fiskeområde i övrigt 40 centimeter;

3) harr 25 centimeter. Förordning (1987:976).

14 § Har någon vid fiske efter tillåtet fiskslag utan avsikt råkat fånga
fisk, som han enligt 10 § tredje stycket eller 13 § icke ägt fånga,
skall han, om fisken genast utsläppes i vattnet, icke anses ha överträtt
fångstförbudet.

15 § Under fredningstid och inom område där fiske är förbjudet får inga
fiskeredskap, utom redskap för fångst av nätting såvitt sådan fångst är
tillåten, finnas i vattnet.

Efter slutfört fiske skall pålar, störar, bockar och annat vid fisket
använt material ofördröjligen tagas upp ur vattnet och föras i land.

Till pata hörande tyngder skall vid patans nedrivning föras i land.

Allt byggnadsmaterial till pata, avsedd för fångst av lake om vintern,
skall före islossningen om våren tagas upp ur vattnet och föras i land.
Förordning (1987:976).

16 § har upphävts genom förordning (1987:976).

17 § I pata, avsedd för fångst av sik eller annat mindre fiskslag, får
icke användas mocknät (potkuverkko), ej heller ryssja, mjärde eller tina
i vilken ingångsöppningen eller dennas ring i någon riktning har större
diameter än 16 centimeter.

18 § Inom älvområdet skall fiskeredskap ha följande maskstorlek:

redskap avsett för fångst av lax och öring:

fast redskap minst 66 millimeter; samt not och nät minst 100 millimeter;

redskap avsett för fångst av annan fisk:

pata, ryssja, mjärde och annan tina än nättingtina minst 60 millimeter;
samt

not och nät högst 80 millimeter. Förordning (1987:976).

19 § Inom havsområdet skall fiskeredskap ha följande maskstorlek:

fast redskap:

om redskapet är avsett för fångst av strömming och siklöja minst 24
millimeter och högst 38 millimeter i det s. k. fiskhuset; samt

om redskapet är avsett för fångst av annan fisk minst 66 millimeter;

not:

om den är avsedd för fångst av strömming och siklöja minst 24 millimeter
och högst 38 millimeter; samt

om den är avsedd för fångst av annan fisk minst 66 millimeter;

nät:

om det är avsett för fångst av strömming, siklöja och betesfisk minst 24
millimeter och högst 38 millimeter; samt

om det är avsett för fångst av annan fisk minst 60 millimeter.
Förordning (1987:976).

20 § Gränsälvskommissionen äger utfärda bestämmelser angående visst
minsta avstånd mellan utsatta fiskeredskap, så ock angående
skyddsområden för fasta fiskeredskap inom vilka områden fiske med
rörligt redskap skall vara förbjudet.

21 § Gränsälvskommissionen äger i den mån det finnes påkallat av
fiskevårdshänsyn eller för fiskodling eller vetenskapligt ändamål medge
undantag från bestämmelse i denna stadga.

Utplantering av fisk eller odling av fisk får ej bedrivas utan
gränsälvskommisionens tillstånd.

I samband med medgivande enligt första eller andra stycket skall
kommissionen meddela lämpliga föreskrifter till förekommande av att
medgivandet missbrukas. Förordning (1987:976).

22 § Gränsälvskommissionen äger även i annat fall än som avses i 21 §
medge undantag från bestämmelserna i 5, 8, 10, 11 och 17--19 §§ i den
mån det finnes påkallat.

Gränsälvskommissionen kan likaså, utöver vad ovan i 10 § sagts,
föreskriva fredningstid för viss fiskart, förbjuda eller begränsa
användningen av visst fiskeredskap antingen inom hela fiskeområdet eller
del därav, då detta för bevarandet av nämnda art är nödvändigt, dock ej
för längre tid än två år i sänder. Är i första stycket avsedd fråga av
särskild betydelse, skall den underställas båda regeringarnas prövning.
Förordning (1987:976).

Märkning av fiskeredskap

23 § Fiskeredskap, som står ute och ej är under uppsikt, skall vara
märkt på sådant sätt, att därav otvetydigt framgår vem som är ägare
eller brukare av redskapet samt dennes hemvist. Märkningen skall kunna
tydligt iakttagas utan att redskapet behöver tagas upp ur vattnet.

Ansvar m. m.

24 § Den som uppsåtligen bryter mot bestämmelserna i 5--13 och 17--22
§§, liksom den som uppsåtligen anbringar och brukar fiskeredskap eller
annan anordning i uppenbar strid mot vad som enligt kap. 5 artikel 2
eller 3 i gränsälvsöverenskommelsen gäller om  fiskådra eller
fredningszoner eller fiskar i  uppenbar strid mot förbudsbestämmelse i
kap. 5 artikel 4 i gränsälvsöverenskommelsen eller fiskar i strid mot
föreskrift meddelad enligt kap. 5 artikel 5 stycke 1 eller kap. 5
artikel 7 stycke 1 i gränsälvsöverenskommelsen eller bryter mot av
gränsälvskommissionen meddelad föreskrift, döms till böter. Förordning
(1987:976).

25 § har upphävts genom förordning (1987:976).

26 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter föreskrifterna
i 15 eller 23 § dömes till böter.

27 § Finnes någon ha gjorts sig skyldig till fiske som är straffbelagt
enligt 24 §, skall den fångade fisken eller, om den förskämts eller ej
är i behåll, dess värde förklaras förverkat, om det icke finnes
uppenbart obilligt.

Påträffas i ett parti fisk sådan fisk som enligt första stycket skall
vara förverkad på den grund att den fångats å otillåten tid eller icke
håller stadgat minimimått, skall, därest ej innehavaren av partiet
genast på egen bekostnad låter trovärdig person frånsortera den övriga
fisken, även denna fisk förklaras förverkad, om det icke finnes
uppenbart obilligt.

Förklaras fisk förverkad, skall även låda eller annan förpackning vari
den förvaras, vara förverkad. Förordning (1987:976).

28 § Fiskeredskap, vilket använts vid fiske som är straffbelagt enligt
24 §,

eller som utan att fiske ägt rum medförts vid färd å fiskevatten under
omständigheter som föranleder straff enligt 24 §,

eller som stått ute i strid mot 15 § eller utan märkning enligt 23 §,

skall förklaras helt eller delvis förverkat, såvitt ägaren eller någon
som var i hans ställe uppsåtligen förövat gärningen eller medverkat
därtill och det ej är uppenbart obilligt; finnes redskapet ej i behåll,
skall i stället dess värde förklaras förverkat.

Vad i denna paragraf stadgas gäller ej skjutvapen. Förordning
(1987:976).

29 § De i 27 och 28 §§ meddelade bestämmelserna om förverkande gäller ej
mot den som i god tro förvärvat egendomen eller särskild rätt därtill.

Förverkad egendom eller värdet därav skall tillfalla den stat i vilken
beslutet om förverkande meddelats.

30 § Ertappas någon i fall som avses i 24 § på bar gärning eller
anträffas i fiskevatten redskap, som enligt denna stadga är otillåtet
eller som står ute i uppenbar strid mot vad i 15 § stadgas eller utan
märkning som sägs i 23 §, kan egendom, som enligt 27 eller 28 § kan
förklaras förverkad, ävensom båt eller annat, som kan antagas äga
betydelse för utredningen om gärningen, tagas i beslag.

Behörighet att taga egendom i beslag enligt första stycket tillkommer,
förutom polismyndighet, polisman och åklagare, även fisketillsynsman,
som förordnats av statlig myndighet samt befattningshavare vid
vederbörande kust- och gränsbevakning. Har egendom beslagtagits av annan
än polismyndighet, polisman eller åklagare, skall anmälan om beslaget
snarast möjligt göras till polismyndighet eller åklagare eller till
närmaste polisman; den som erhållit sådan anmälan har att förfara som om
han själv gjort beslaget. Förordning (1987:976).

31 § Finnes uppenbart att fiskeredskap utsatts eller annan anordning
vidtagits i strid mot vad som enligt kap. 5 artikel 2 eller 3 i
gränsälvsöverenskommelsen gäller om fiskådra eller fredningszoner eller
i strid mot förbudsbestämmelse i kap. 5 artikel 4 i nämnda
överenskommelse, och följer ej rättelse genast efter det tillsägelse
skett, äger på ansökan av den som lider skada utmätningsmannen i orten
att, sedan han med trovärdig person hållit syn på stället, meddela nödig
handräckning på den tredskandes bekostnad.

Beröres allmänt fiskeintresse, kan även åklagare, statens
fiskeritjänsteman eller  fisketillsynsman som förordnats av statlig
myndighet söka handräckning.

32 § Försummar ägare eller innehavare av fiskeredskap att fullgöra vad i
15 § är stadgat, äger utmätningsman förordna om arbetets verkställande
på den försumliges bekostnad.

33 § Åtal för brott enligt denna stadga skall anhängiggöras vid allmän
underrätt i den ort där överträdelsen begåtts eller vid allmän underrätt
i den ort inom endera staten där den misstänkte har sitt hemvist eller
mera varaktigt uppehåller sig.
Förordning (1987:976).