Järnvägsteknikförordning (2022:417)

1 kap. Inledande bestämmelser

Förordningens tillämpningsområde

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser i anslutning till 
järnvägstekniklagen (2022:366).

Därutöver innehåller förordningen bihang F i fördraget om 
internationell järnvägstrafik (COTIF) om validering av 
tekniska standarder och antagande av enhetliga tekniska 
föreskrifter för järnvägsmateriel avsedd att nyttjas i 
internationell trafik. 

2 § Bestämmelserna i förordningen avser

- inledande bestämmelser (1 kap.),

- krav på delsystem och driftskompatibilitetskomponenter 
(2 kap.),

- godkännande av fasta installationer (3 kap.),

- godkännande av fordon (4 kap.),

- anmälande myndigheter (5 kap.),

- organ för bedömning av överensstämmelse (6 kap.), 

- register (7 kap.),

- tillsyn, marknadskontroll och sanktionsavgift (8 kap.). 

3 § Förordningen är meddelad med stöd av 

- 1 kap. 10 och 11 §§ järnvägstekniklagen (2022:366) i fråga 
om 1 kap. 6 och 7 §§ och 4 kap. 13 § och 14 § 7,

- 2 kap. 12 § i samma lag i fråga om 2 kap. 2-16 §§ och 
6 kap., 

- 3 kap. 6 § i samma lag i fråga om 3 kap. 8 §, 

- 4 kap. 14 § i samma lag i fråga om 4 kap. 5 §,

- 5 kap.12 § i samma lag i fråga om 7 kap. 8 och 9 §§ och 
8 kap. 1, 2, 6 och 8 §§, 

- 6 kap. 8 § i samma lag i fråga om 8 kap. 7 §,

- 8 kap. 11 § regeringsformen i fråga om 1 kap. 4 § andra 
stycket, och

- 8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga bestämmelser. 

Tillsynsmyndighet

4 § Transportstyrelsen är tillsynsmyndighet enligt 
järnvägstekniklagen (2022:366). 

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om 
verkställigheten av järnvägstekniklagen och denna förordning. 
Detta gäller dock inte 2 kap. 22, 23 och 25 §§ samt 7 kap. 
1 och 2 §§ i förordningen, för vilka Trafikverket får meddela 
föreskrifter om verkställigheten. 

Ord och uttryck 

5 § De ord och uttryck som används i denna förordning har 
samma betydelse som i järnvägstekniklagen (2022:366). 
Därutöver betyder 

ERA: Europeiska unionens järnvägsbyrå,

fast installation: en installation som innefattar något av 
delsystemen infrastruktur, energi eller markbaserad 
trafikstyrning enligt 2 kap. 1 § första stycket 1-3,

gemensamma säkerhetsmetoder: sådana gemensamma 
säkerhetsmetoder som avses i artikel 6 i Europaparlamentets 
och rådets direktiv (EU) 2016/798 av den 11 maj 2016 om 
järnvägssäkerhet, 

järnvägsnät: de linjer, stationer, terminaler och alla former 
av fast utrustning som behövs för att säkerställa att unionens 
järnvägssystem fungerar säkert och kontinuerligt, 

nationella regler: sådana regler som avses i 2 kap. 1 § andra 
stycket järnvägstekniklagen och som har anmälts, antagits och 
publicerats enligt 2 kap. 9-14 §§ i denna förordning, 

organ för bedömning av överensstämmelse: sådana anmälda eller 
utsedda organ som avses i 2 kap. 3 § järnvägstekniklagen,

väsentliga krav: de krav som avses i 2 kap. 1 § första stycket 
järnvägstekniklagen.

Bemyndiganden

6 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om 

1. i vilka avseenden som järnvägstekniklagen (2022:366) och 
denna förordning ska tillämpas i fråga om spårvagnar som är 
avsedda för trafik på både snabbspårväg och järnvägsnät 
(duospårvagnar), och 

2. sådant tekniskt godkännande av järnvägsmateriel som avses i 
det bihang som anges i 1 kap. 6 § järnvägstekniklagen. 

7 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om avgifter 
för tillsyn, registrering och ärendehandläggning enligt 

1. järnvägstekniklagen (2022:366), denna förordning och 
föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen, och 

2. direkt tillämpliga EU-rättsakter som har utfärdats med stöd 
av direktiv (EU) 2016/797 av den 11 maj 2016 om 
driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom Europeiska 
unionen.

2 kap. Krav på delsystem och driftskompatibilitetskomponenter

Delsystem

1 § Delsystem enligt 2 kap. 1 § första stycket 
järnvägstekniklagen (2022:366) ska vara uppdelade i 

1. strukturellt definierade delsystem i form av 

a) infrastruktur, 

b) energi, 

c) markbaserad trafikstyrning och signalering, 

d) fordonsbaserad trafikstyrning och signalering, 

e) rullande materiel, och 

2. funktionellt definierade delsystem i form av 

a) drift och trafikledning, 

b) underhåll, 

c) telematikapplikationer avsedda för person- och godstrafik. 

I respektive delsystem ska det ingå som anges i punkt 2 i 
bilaga II till direktiv (EU) 2016/797, i den ursprungliga 
lydelsen.

Undantag från tillämpning av TSD 

2 § Transportstyrelsen får besluta att en sökande får avstå 
från att tillämpa en TSD eller en del av en TSD

1. för projekt som är långt framskridna eller föremål för 
avtal som håller på att genomföras när aktuell TSD ska börja 
tillämpas, om projektet avser konstruktion, byggande, 
ibruktagande, ombyggnation, modernisering, drift eller 
underhåll av delsystemet, 

2. när järnvägsnätet har skadats efter en olycka eller en 
naturkatastrof och ett snabbt åtgärdande av skadorna tekniskt 
eller ekonomiskt inte medger att TSD:n tillämpas, dock endast 
till dess att järnvägsnätet återställs permanent, 

3. vid modernisering, utvidgning eller ombyggnation av ett 
delsystem eller en del av ett delsystem när det gäller 
lastprofil, spårvidd, spåravstånd, elektrisk spänning eller 
något annat, när tillämpningen av en TSD skulle hota 
projektets lönsamhet eller kompatibiliteten i den svenska 
delen av Europeiska unionens järnvägssystem, och

4. för fordon som används till och från ett land utanför EES 
eller Schweiz där spårvidden avviker från den spårvidd som 
gäller för Europeiska unionens huvudjärnvägsnät. 

3 § I de fall som avses i 2 § 1 ska Transportstyrelsen inom 
ett år från ikraftträdandet av aktuell TSD överlämna en 
förteckning över de projekt som är långt framskridna till 
Europeiska kommissionen. 

4 § I de fall som avses i 2 § 1 och 2 ska Transportstyrelsen 
överlämna sitt beslut att inte tillämpa en eller flera TSD 
eller delar av en TSD till Europeiska kommissionen. 

5 § Innan Transportstyrelsen fattar ett beslut om undantag 
från en TSD enligt 2 § 1, 3 eller 4 ska Transportstyrelsen 
begära hos Europeiska kommissionen att få frångå tillämpningen 
av TSD:n. Transportstyrelsen ska till begäran bifoga ett 
underlag med en motivering till det begärda undantaget och 
uppgifter om vilka bestämmelser som Transportstyrelsen avser 
att tillämpa i stället för TSD:n. 

6 § I avvaktan på att Europeiska kommissionen ska fatta beslut 
om undantag från en TSD enligt 5 § får Transportstyrelsen 
tillämpa de alternativa bestämmelser som angetts i underlaget 
till begäran. 

Om Europeiska kommissionen inte meddelar sitt beslut om 
undantag från en TSD enligt 5 § inom fyra månader från det att 
en begäran med fullständigt underlag lämnats dit, ska begäran 
anses beviljad.

7 § Driftskompatibilitetskomponenter som utgör reservdelar i 
delsystem som är tagna i bruk när en ny eller ändrad TSD 
träder i kraft får installeras i dessa delsystem trots att de 
inte överensstämmer med kraven i 2 kap. 1 § 
järnvägstekniklagen (2022:366). 

Nationella regler 

8 § Nationella regler får tillämpas endast om

1. en TSD, inklusive sådana tekniska aspekter som angetts som 
öppna punkter, inte fullt ut omfattar de väsentliga kraven, 

2. undantag från tillämpning av TSD:n har beslutats enligt 
2 §, 

3. ett specialfall kräver tillämpning av tekniska föreskrifter 
som inte ingår i tillämplig TSD, 

4. det krävs för fordonets kompatibilitet med järnvägsnätet,

5. järnvägsnätet eller fordonet inte omfattas av en TSD, eller 

6. det efter en olycka eller något annat krävs en brådskande 
och tillfällig åtgärd. 

9 § Nya nationella regler får beslutas endast 

1. om en TSD inte fullt ut uppfyller de väsentliga kraven, 
eller 

2. som en brådskande åtgärd, efter en olycka eller något 
dylikt.

10 § När nationella regler ska beslutas ska Transportstyrelsen 
utgå ifrån de preciseringar av de väsentliga kraven som anges 
i bilaga III till direktiv (EU) 2016/797, i den ursprungliga 
lydelsen. 

11 § Innan en nationell regel beslutas ska Transportstyrelsen, 
via det it-system som avses i artikel 27 i förordning (EU) 
2016/796 av den 11 maj 2016 om Europeiska unionens 
järnvägsbyrå och om upphävande av förordning (EG) nr 881/2004, 
lämna ett utkast till regeln till Europeiska kommissionen och 
ERA. 

Till utkastet ska det bifogas en motivering till varför regeln 
ska införas och varför den behövs för att uppfylla ett 
väsentligt krav. 

12 § Transportstyrelsen ska anmäla nya, ändrade eller upphävda 
nationella regler till Europeiska kommissionen och ERA. En 
anmälan ska göras genom att texterna överlämnas via det it-
system som avses i 11 §. 

13 § Vid brådskande åtgärder i syfte att förhindra olyckor 
eller tekniska komplikationer får Transportstyrelsen, trots 
11 §, besluta och omedelbart börja tillämpa en ny nationell 
regel. Regeln ska dock anmälas via det it-system som avses i 
11 § och förenas med ett förbehåll för ERA:s kommande 
bedömning. 

14 § Nationella regler om uteslutande lokala förhållanden 
behöver inte anmälas till Europeiska kommissionen eller ERA, 
om reglerna i stället förs in i det infrastrukturregister som 
avses i 5 kap. 10 § järnvägstekniklagen (2022:366) eller om 
det i registret hänvisas till reglerna.

EG-kontroll

15 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse enligt 2 kap. 
3 § järnvägstekniklagen (2022:366) ska följa det förfarande 
för kontrollen som framgår av bilaga IV till direktiv (EU) 
2016/797. Avser uppdraget EG-kontroll av delsystem ska det 
inledas i konstruktionsskedet och pågå under delsystemets 
uppbyggnad fram till dess att delsystemet, som fast 
installation eller fordon, godkänns för att tas i bruk eller 
släppas ut på marknaden.

16 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse får, utöver 
kontrollintyg enligt 2 kap. 4 § järnvägstekniklagen 
(2022:366), utfärda mellanliggande kontrollintyg. Sådana 
mellanliggande kontrollintyg får avse vissa stadier av 
kontrollförfarandet eller vissa delar av delsystemet. 

Ett organ för bedömning av överensstämmelse får också utfärda 
kontrollintyg som omfattar fler än ett delsystem eller delar 
av delsystem, om det medges i tillämplig TSD.

17 § Sökanden ska till en EG-kontrollförklaring enligt 2 kap. 
5 § järnvägstekniklagen (2022:366) bifoga och sammanställa ett 
tekniskt underlag som ska innehålla

1. dokumentation om delsystemets tekniska egenskaper, 

2. eventuella intyg om driftskompatibilitetskomponenters 
överensstämmelse eller lämplighet för användning enligt 2 kap. 
8 § järnvägstekniklagen, 

3. eventuella villkor och begränsningar i fråga om 
delsystemets användning, och

4. villkor om underhåll, inställningar och periodisk 
övervakning.

EG-försäkran om driftskompatibilitetskomponenter

18 § Om en driftskompatibilitetskomponent omfattas av andra 
rättsakter från Europeiska unionen än en TSD, ska en EG-
försäkran enligt 2 kap. 7 § järnvägstekniklagen (2022:366) 
innefatta en försäkran om att komponenterna även uppfyller 
kraven i dessa rättsakter.

Fri rörlighet för delsystem

19 § Strukturellt definierade delsystem enligt 1 § första 
stycket 1 får inte förbjudas, begränsas eller förhindras från 
att byggas eller tas i bruk eller i drift, om de uppfyller 
kraven i järnvägstekniklagen (2022:366), till lagen anslutande 
föreskrifter och direkt tillämpliga EU-rättsakter. Det får 
inte heller krävas kontroller av delsystem som redan har 
utförts

1. inom ramen för förfarandet för EG-kontroll, eller 

2. i andra stater inom EES eller i Schweiz i syfte att 
kontrollera efterlevnaden av identiska krav under identiska 
driftsförhållanden.

I 5 kap. 9 § andra stycket järnvägstekniklagen finns det 
bestämmelser om när Transportstyrelsen som ett led i sin 
marknadskontroll får kräva kompletterande kontroller av 
delsystem som är försedda med en EG-kontrollförklaring.

Fri rörlighet för driftskompatibilitetskomponenter

20 § Transportstyrelsen ska vidta nödvändiga åtgärder för att 
säkerställa att driftskompatibilitetskomponenter 

1. endast släpps ut på marknaden om de medger att 
driftskompatibiliteten hos unionens järnvägssystem uppnås och 
komponenterna uppfyller de väsentliga kraven, och

2. används inom det avsedda användningsområdet samt 
installeras och underhålls korrekt.

21 § Driftskompatibilitetskomponenter får inte förbjudas, 
begränsas eller hindras från att släppas ut på marknaden, om 
de uppfyller kraven i 2 kap. 6-8 §§ järnvägstekniklagen 
(2022:366), föreskrifter som har meddelats i anslutning till 
lagen och direkt tillämpliga EU-rättsakter. Det får inte 
heller krävas kontroller som redan har utförts inom ramen för 
förfarandet för EG-försäkran enligt 2 kap. 7 och 8 §§ samma 
lag.

I 5 kap. 9 § första stycket järnvägstekniklagen finns det 
bestämmelser om åtgärder som får vidtas i fråga om 
driftskompatibilitetskomponenter inom ramen för 
Transportstyrelsens marknadskontroll.

TSD om tillgänglighet till järnvägssystemet för personer med 
funktionsnedsättningar eller nedsatt rörlighet (TSD PRM)

22 § Trafikverket ska föra en sådan förteckning över 
tillgångar som avses i artikel 7 i kommissionens förordning 
(EU) nr 1300/2014 av den 18 november 2014 om tekniska 
specifikationer för driftskompatibilitet avseende 
tillgängligheten till Europeiska unionens järnvägssystem för 
personer med funktionsnedsättningar och personer med nedsatt 
rörlighet. Trafikverket ska också samla in, lagra och utbyta 
uppgifter enligt artikel 7 a i förordningen.

23 § Den som ansvarar för sådana områden inom stationer som 
avses i artikel 7.4 a i förordning (EU) 1300/2014 ska till 
Trafikverket lämna de uppgifter som behövs för att föra 
förteckningen enligt 22 §.

TSD om telematikapplikationer för godstrafik och persontrafik 
(TSD TAF/TAP)

24 § Transportstyrelsen ska vara nationell kontaktpunkt för 
telematikapplikationer för godstrafik och persontrafik enligt 
artikel 5.3 i och tillägg III till kommissionens förordning 
(EU) nr 1305/2014 av den 11 december 2014 om teknisk 
specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet 
Telematikapplikationer för godstrafik i järnvägssystemet i 
Europeiska unionen och om upphävande av förordning (EG) 
nr 62/2006.

25 § Trafikverket ska ansvara för att föra in koder för 
huvudplatser i Central Reference Domain enligt punkt 6 i 
tillägg III till förordning (EU) nr 1305/2014. 

Krav på järnvägsmateriel enligt COTIF

26 § Som svensk förordning ska gälla originaltexterna av 
bestämmelserna i bihang F om validering av tekniska standarder 
och antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för 
järnvägsmateriel avsedd att nyttjas i internationell trafik i 
fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) av den 
9 maj 1980 i dess lydelse enligt ändringsprotokollet av den 
3 juni 1999. Bihanget ska gälla i den lydelse som framgår av 
bilagan till denna förordning. 

Första stycket gäller inte till den del bestämmelserna 
reglerar de fördragsslutande parternas förpliktelser mot 
varandra eller mot Mellanstatliga organisationen för 
internationell järnvägstrafik (OTIF). 

Om originaltexterna skiljer sig åt, gäller den franska texten. 

Bemyndiganden

27 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om 

1. krav på delsystem och driftskompatibilitetskomponenter i 
fråga om säkerhet, tillförlitlighet och tillgänglighet, hälsa, 
miljöskydd, teknisk kompatibilitet och tillgänglighet för 
personer med funktionsnedsättning, 

2. TSD, genomförandeplaner till TSD och undantag från 
tillämpning av TSD, 

3. krav som ska vara uppfyllda för att godkännas som ett 
anmält eller utsett organ enligt 2 kap. 3 § 
järnvägstekniklagen (2022:366),

4. anmälda och utsedda organs skyldigheter och befogenheter, 

5. granskning av delsystem i de delar som inte omfattas av en 
TSD eller sådana nationella regler som avses i 2 kap. 1 § 
andra stycket järnvägstekniklagen, och 

6. sådana tekniska standarder och föreskrifter som avses i det 
bihang som anges i 26 §.

Föreskrifter enligt första stycket 3 och 4 som ska tillämpas i 
fråga om anmälda organ får meddelas först efter det att 
Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll har getts 
tillfälle att yttra sig.

3 kap. Godkännande av fasta installationer 

Transportstyrelsens granskning och prövning av en ansökan om 
godkännande av en fast installation 

1 § Transportstyrelsen ska inom en månad från det att en 
ansökan om godkännande av en fast installation kommit in till 
Transportstyrelsen underrätta den sökande om huruvida 
underlaget är fullständigt eller om kompletterande uppgifter 
behövs. Om kompletterande uppgifter behövs, ska en rimlig 
tidsfrist fastställas inom vilken de kompletterande 
uppgifterna senast ska ha kommit in till Transportstyrelsen.

2 § Transportstyrelsens bedömning av om ett delsystem är 
tekniskt kompatibelt med de delsystem som det ska integreras 
med enligt 3 kap. 2 § första stycket 2 järnvägstekniklagen 
(2022:366) ska ske på grundval av TSD, nationella regler och 
register som innehåller uppgifter som är av betydelse för 
bedömningen.

3 § Transportstyrelsens bedömning av om integrationen av ett 
delsystem är säker enligt 3 kap. 2 § första stycket 3 
järnvägstekniklagen (2022:366) ska ske på grundval av TSD, 
nationella regler och gemensamma säkerhetsmetoder.

4 § Den sökande ska utan onödigt dröjsmål underrätta ERA och 
Transportstyrelsen om det görs ändringar i kravspecifikationer 
eller i de planerade tekniska lösningarna efter det att ERA 
har lämnat ett sådant förhandsgodkännande av ERTMS-utrustning 
som avses i 3 kap. 2 § första stycket 4 
järnvägstekniklagen (2022:366). 

5 § Ett beslut om att bevilja eller avslå en ansökan om 
godkännande av en fast installation ska fattas inom fyra 
månader från det att Transportstyrelsen har tagit emot en 
fullständig ansökan. 

Modernisering eller ombyggnation av en fast installation

6 § När Transportstyrelsen har tagit emot ett underlag som 
beskriver ett projekt för modernisering eller ombyggnation av 
en fast installation enligt 3 kap. 3 § andra stycket 
järnvägstekniklagen (2022:366), ska Transportstyrelsen granska 
om underlaget är fullständigt och vid prövningen följa det 
förfarande och de tidsfrister som anges i 1 och 5 §§. 

Transportstyrelsens skyldighet att ge vägledning

7 § Transportstyrelsen ska utan avgift ge vägledning om hur 
det går till att få ett godkännande att ta i bruk en fast 
installation. Vägledningen ska innehålla en

1. beskrivning av hur en ansökan ska göras, 

2. förklaring av de krav som uppställs för ett godkännande, 
och

3. förteckning över de handlingar som ska bifogas ansökan.

Bemyndiganden

8 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om undantag, 
helt eller delvis, från krav på godkännande av fasta 
installationer och om de krav som ska gälla i stället. 

4 kap. Godkännande av fordon 

Ansökan om godkännande av fordon 

1 § En ansökan om godkännande av ett fordon enligt 4 kap. 
järnvägstekniklagen (2022:366) ska lämnas via den one-stop-
shop vid ERA som avses i artikel 12 i förordning (EU) 2016/796 
och ställas till Transportstyrelsen eller ERA i enlighet med 
den fördelning av beslutskompetens dem emellan som framgår av 
4 kap. 5 § järnvägstekniklagen. En ansökan om tillfälligt 
godkännande enligt 4 kap. 9 § i samma lag ska dock lämnas 
direkt till Tranportstyrelsen. 

2 § Till en ansökan om godkännande av ett fordon ska sökanden, 
utöver handlingar som visar att kraven enligt 4 kap. 2 § 
järnvägstekniklagen (2022:366) är uppfyllda, bifoga uppgifter 
som är av betydelse för prövningen i fråga om 

1. andra ansökningar om godkännande av fordon,

2. uppgifter om de olika etapperna i och resultaten av EG-
kontrollen, och

3. eventuella handlingar eller beslut från överklagandenämnden 
vid ERA.

Närmare bestämmelser om vad en ansökan ska innehålla finns i 
kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/545 av den 
4 april 2018 om fastställande av praktiska arrangemang i 
processen för godkännande av järnvägsfordon och typer av 
järnvägsfordon enligt direktiv (EU) 2016/797. 

3 § Transportstyrelsen ska inom en månad från det att en 
ansökan om godkännande av fordon kommit in till 
Transportstyrelsen underrätta den sökande om huruvida 
underlaget är fullständigt eller om kompletterande uppgifter 
behövs. Om kompletterande uppgifter behövs, ska en rimlig 
tidsfrist fastställas inom vilken de kompletterande 
uppgifterna senast ska ha kommit in till Transportstyrelsen.

Underlag som Transportstyrelsen ska använda vid prövningen av 
godkännande av fordon 

4 § Transportstyrelsens prövning enligt 4 kap. 2 § 1-4 
järnvägstekniklagen (2022:366) av om kraven för godkännande av 
fordon är uppfyllda ska ske på grundval av

1. EG-kontrollförklaringar för de delsystem fordonet består av 
(punkt 1), 

2. TSD och eventuella nationella regler (punkt 2),

3. TSD, eventuella nationella regler och gemensamma 
säkerhetsmetoder (punkt 3), och

4. TSD, eventuella nationella regler, uppgifter i 
infrastrukturregistret enligt 5 kap. 10 § järnvägstekniklagen 
och kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 402/2013 av 
den 30 april 2013 om den gemensamma säkerhetsmetoden för 
riskvärdering och riskbedömning och om upphävande av 
förordning (EG) nr 352/2009 (punkt 4).

Provkörning av fordon

5 § En infrastrukturförvaltare ska vara behjälplig när det 
krävs provkörning av fordon för bedömningen av en ansökan om 
fordonsgodkännande. Infrastrukturförvaltaren ska i samråd med 
den sökande så långt som möjligt vidta åtgärder för att se 
till att den sökande kan genomföra provkörning inom tre 
månader från det att en begäran om provkörning kom in till 
infrastrukturförvaltaren.

Transportstyrelsens granskning och prövning av en ansökan om 
godkännande av fordon 

6 § Transportstyrelsen ska granska det underlag som den 
sökande gett in enligt 2-4 §§ och resultatet av eventuell 
provkörning enligt 5 § och göra en bedömning av om kraven för 
godkännande är uppfyllda i enlighet med de förfaranden som 
fastställts i förordning (EU) 2018/545.

7 § Vid godkännandet får undantag från en TSD endast göras om 
förfarandet för beviljande av undantag från en TSD enligt 
2 kap. 2-7 §§ har följts. 

Beslut om godkännande att släppa ut ett fordon på marknaden

8 § Ett beslut om godkännande av ett fordon ska innehålla 
uppgifter om

1. fordonets område för användning, 

2. de tekniska krav som uppställs i TSD och, i tillämpliga 
fall, nationella regler i fråga om kompatibilitet mellan 
fordonet och järnvägsnätet samt fordonets överensstämmelse med 
dessa krav, och

3. villkor för användningen av fordonet samt andra 
restriktioner.

9 § Ett beslut om att bevilja eller avslå en ansökan om 
godkännande av ett fordon ska fattas senast fyra månader från 
det att Transportstyrelsen har tagit emot en fullständig 
ansökan. 

Transportstyrelsens samarbete med ERA i frågor om 
fordonsgodkännanden

10 § När ERA prövar ett fordonsgodkännande med ett område för 
användning som innefattar järnvägsnät i Sverige ska 
Transportstyrelsen, på begäran av ERA, göra en bedömning av om 
ansökan är fullständig, relevant och sammanhängande enligt 
4 kap. 2 § järnvägstekniklagen (2022:366) i förhållande till 
de krav som uppställs i nationella regler och, i fråga om 
4 kap. 2 § 4 i samma lag, även i förhållande till de krav som 
uppställs i TSD.

11 § Om Transportstyrelsen och ERA gör olika bedömningar av om 
kraven för godkännande av ett fordon är uppfyllda, ska 
Transportstyrelsen efter en underrättelse från ERA samarbeta 
med ERA i syfte att enas om en bedömning. Om det är nödvändigt 
ska även sökanden erbjudas att delta i denna process.

Om Transportstyrelsen och ERA inom en månad efter det att ERA 
underrättade Transportstyrelsen enligt första stycket inte kan 
enas om en bedömning får Transportstyrelsen, om den anser att 
kraven för godkännande inte är uppfyllda, hänskjuta ärendet 
för medling till den överklagandenämnd som avses i artikel 55 
i förordning (EU) 2016/796. 

Överenskommelser med grannländer om utvidgad giltighet för 
fordonsgodkännanden

12 § Transportstyrelsen får efter samråd med den nationella 
säkerhetsmyndigheten i Danmark, Norge eller Finland, i ett 
enskilt fall eller för flera fall, ingå överenskommelser med 
berörda nationella säkerhetsmyndigheter om att 
fordonsgodkännanden som har beviljats i något av dessa länder 
utan utvidgning av fordonets område för användning ska gälla 
för trafik till och från stationer och terminaler på den 
svenska sidan av gränsen. Detta gäller dock endast under 
förutsättning att uppställda krav i fråga om säkerhet och 
teknisk kompatibilitet kan säkerställas. 

Transportstyrelsen får också ingå överenskommelser med berörda 
nationella säkerhetsmyndigheter om att fordonsgodkännanden som 
har beviljats i Sverige ska gälla för trafik till och från 
stationer och terminaler i Danmark, Norge eller Finland.

Tekniskt godkännande av järnvägsmateriel enligt bihang G till 
COTIF

13 § Transportstyrelsen är behörig myndighet att besluta om 
tekniskt godkännande enligt artikel 5 i bihang G om tekniskt 
godkännande av järnvägsmateriel som används i internationell 
trafik i fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF). 
Bedömningen av överensstämmelse ska vara utförd av ett organ 
som anmälts för detta ändamål enligt lagen (2011:791) om 
ackreditering och teknisk kontroll. 

Bemyndiganden

14 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om 

1. undantag, helt eller delvis, från krav på godkännande av 
fordon enligt 4 kap. järnvägstekniklagen (2022:366) och de 
krav som ska gälla i stället,

2. tillfälliga godkännanden av fordon i andra fall än som 
anges i 4 kap. 9 § i samma lag, 

3. skyldigheter för infrastrukturförvaltare att möjliggöra 
prov av fordon på förvaltarens järnvägsnät,

4. undantag från krav på registrering av fordon,

5. märkning av fordon och undantag från krav på märkning av 
fordon,

6. vad som utgör arbetsfordon och växlingslok samt vilka krav 
som gäller för sådana fordon, och

7. tekniskt godkännande enligt 13 §. 

5 kap. Anmälande myndigheter 

Anmälande myndigheter

1 § Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll är 
anmälande myndighet enligt artikel 27 i direktiv (EU) 2016/797 
med ansvar för att genomföra bedömning, anmälan och kontroll 
av sådana organ för bedömning av överensstämmelse som enligt 
2 kap. 3 § första stycket järnvägstekniklagen (2022:366) ska 
anmälas enligt lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk 
kontroll (anmälda organ). 

Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll ska till 
Europeiska kommissionen och till övriga stater inom EES eller 
till Schweiz anmäla vilka organ som har fått i uppdrag att som 
anmält organ utföra bedömningar av överensstämmelse. 

2 § Transportstyrelsen är anmälande myndighet enligt 
artikel 27 i direktiv (EU) 2016/797 med ansvar för att 
genomföra bedömning, anmälan och kontroll av sådana organ för 
bedömning av överensstämmelse som enligt 2 kap. 3 § första 
stycket järnvägstekniklagen (2022:366) ska utses av 
Transportstyrelsen enligt föreskrifter som meddelats i 
anslutning till järnvägstekniklagen (utsedda organ).

Transportstyrelsen ska till Europeiska kommissionen och till 
övriga stater inom EES eller till Schweiz anmäla vilka organ 
som har fått i uppdrag att som utsett organ utföra bedömningar 
av överensstämmelse.

Krav på anmälande myndigheter

3 § En anmälande myndighet ska

1. vara organiserad så att intressekonflikter med organ för 
bedömning av överensstämmelse undviks,

2. vara organiserad så att beslut som gäller organ för 
bedömning av överensstämmelse fattas av annan personal än den 
som har gjort bedömningen av om organet uppfyller kraven,

3. inte erbjuda eller utföra sådan verksamhet som utförs av 
organ för bedömning av överensstämmelse,

4. skydda konfidentiell information, och

5. ha tillräcklig personal med lämplig kompetens till sitt 
förfogande för att kunna utföra sina uppgifter. 

4 § En anmälande myndighet ska informera Europeiska 
kommissionen om de förfaranden för bedömning, anmälan och 
kontroll av organ för bedömning av överensstämmelse som de 
tillämpar och om eventuella ändringar av dessa förfaranden.

Anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse

5 § En anmälande myndighet ska se till att ett organ för 
bedömning av överensstämmelse bedriver verksamhet endast om 
inte Europeiska kommissionen eller en stat inom EES eller 
Schweiz har rest invändningar mot organet inom två veckor från 
anmälan i de fall denna grundar sig på ett ackrediteringsintyg 
och inom två månader från anmälan i övriga fall. 

6 § Om en anmälande myndighet konstaterar eller informeras om 
att ett organ för bedömning av överensstämmelse inte längre 
uppfyller kraven enligt 6 kap. 1-4 §§ eller att det inte 
fullgör sina skyldigheter, ska den anmälande myndigheten 
begränsa, tillfälligt dra tillbaka eller återkalla anmälan av 
organet, beroende på hur allvarlig bristen bedöms vara. 

Den anmälande myndigheten ska genast underrätta Europeiska 
kommissionen, övriga stater inom EES och Schweiz om 
begränsningar, tillfälliga tillbakadraganden eller 
återkallelser enligt första stycket. 

7 § När en anmälan har begränsats, tillfälligt dragits 
tillbaka eller återkallats enligt 6 § eller organet har 
upphört med verksamheten av andra skäl, ska den anmälande 
myndigheten se till att organets dokumentation antingen tas 
över av ett annat organ för bedömning av överensstämmelse 
eller på något annat sätt hålls tillgänglig.

8 § Om Europeiska kommissionen undersöker om ett organ för 
bedömning av överensstämmelse har nödvändig kompetens, ska den 
berörda anmälande myndigheten på begäran överlämna information 
om grunderna för anmälan till kommissionen. 

6 kap. Organ för bedömning av överensstämmelse

Krav på organ för bedömning av överensstämmelse 

1 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse ska

1. kunna utföra de uppgifter för bedömning av överensstämmelse 
som fastställs i de TSD eller nationella regler som organet 
har anmälts för att göra bedömning av överensstämmelse i 
förhållande till,

2. vid varje bedömning av överensstämmelse ha 

a) tillräckligt mycket personal med den tekniska kunskap och 
erfarenhet som krävs för att utföra bedömningen av 
överensstämmelse, 

b) en beskrivning av de förfaranden för bedömning av 
överensstämmelse som tillämpas och av de rutiner organet har 
för att skilja mellan uppgifter som det utför i sin egenskap 
av organ för bedömning av överensstämmelse och annan 
verksamhet,

c) förfaranden som gör det möjligt för organet att utöva sin 
verksamhet med hänsyn till det anlitande företagets storlek, 
bransch och struktur samt till den aktuella teknikens 
komplexitet och eventuell massproduktion eller 
serietillverkning, och

d) nödvändiga medel, utrustning och hjälpmedel som behövs för 
att korrekt kunna utföra de tekniska och administrativa 
uppgifterna i samband med bedömningen av överensstämmelse, 

3. ha ansvarsförsäkring för sin verksamhet, 

4. se till att personalen iakttar tystnadsplikt enligt 2 kap. 
11 § järnvägstekniklagen (2022:366) i fråga om uppgifter som 
personalen får tillgång till i samband med utförande av 
bedömningsuppdraget,

5. delta i, eller se till att dess bedömningspersonal känner 
till, det standardiseringsarbete och det arbete som utförs i 
samordningsgruppen för organ för bedömning av överensstämmelse 
som har inrättats i enlighet med unionsrätt, och

6. när det gäller bedömningsorgan som har anmälts för 
delsystemen markbaserad trafikstyrning och signalering eller 
fordonsbaserad trafikstyrning och signalering enligt 2 kap. 
1 § första stycket 1 c eller d, delta i, eller se till att 
dess bedömningspersonal känner till, det arbete som utförs i 
den ERTMS-grupp som avses i artikel 29 i förordning (EU) 
2016/796. 

2 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse ska 

1. vara oberoende i förhållande till 

a) det företag eller den organisation som det har anlitats av, 
och 

b) den som tillverkar de delsystem eller 
driftskompatibilitetskomponenter som är föremål för 
bedömningen, 

2. ha en högsta ledning och bedömningspersonal som inte 
utformar, tillverkar, levererar, installerar, köper, äger, 
använder eller underhåller de delsystem och 
driftskompatibilitetskomponenter som organet ska bedöma,

3. ha en högsta ledning och bedömningspersonal som inte deltar 
i utformning, tillverkning, uppbyggnad, marknadsföring, 
installation, användning eller underhåll av bedömda delsystem 
eller driftskompatibilitetskomponenter, 

4. se till att dess dotterföretags eller underleverantörers 
verksamhet inte påverkar sekretessen, objektiviteten eller 
opartiskheten i organens bedömningar av överensstämmelse, och 

5. utföra bedömningen av överensstämmelse med yrkesintegritet 
och kompetens samt fristående från alla påtryckningar och 
incitament, i synnerhet ekonomiska, som kan påverka deras 
omdöme eller resultaten av deras bedömning av 
överensstämmelse.  

3 § Den personal som ansvarar för att utföra bedömningar av 
överensstämmelse ska ha

1. teknisk och yrkesinriktad utbildning på det område inom 
vilket organet har anmälts, 

2. kunskap om de bedömningar som organet ska göra och 
befogenhet att utföra dessa bedömningar, 

3. kännedom om de väsentliga kraven som avses i tillämpliga 
TSD eller nationella regler samt om tillämpliga harmoniserade 
standarder, och

4. förmåga att upprätta intyg, protokoll och rapporter som 
visar att bedömningarna har gjorts. 

4 § Ersättningen till den högsta ledningen och 
bedömningspersonalen vid ett organ för bedömning av 
överensstämmelse ska inte vara beroende av antalet bedömningar 
som görs eller resultaten av bedömningarna.

5 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse som kan visa 
att det uppfyller kriterierna i harmoniserade standarder som 
det hänvisas till i Europeiska unionens officiella tidning ska 
förutsättas uppfylla kraven i 1-4 §§.

Underleverantörer och dotterföretag till organ för bedömning 
av överensstämmelse 

6 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse får anlita en 
underleverantör eller ett dotterföretag för att utföra 
organets uppgifter endast efter samtycke från det företag som 
det har anlitats av. 

7 § Om ett organ för bedömning av överensstämmelse lägger ut 
uppgifter på entreprenad eller anlitar ett dotterföretag, ska 
organet se till att underleverantören eller dotterföretaget 
uppfyller kraven i 1-4 §§ och informera den anmälande 
myndigheten enligt 5 kap. 1 eller 2 § om detta. 

Organet för bedömning av överensstämmelse ska se till att den 
anmälande myndigheten ges tillgång till dokumentation om 
underleverantörens eller dotterföretagets kvalifikationer. 

8 § Även om ett organ för bedömning av överensstämmelse lägger 
ut uppgifter på entreprenad eller anlitar ett dotterföretag, 
ska organet ansvara för bedömningsuppdraget. 

Ackrediterade interna organ

9 § Trots 2 § 1 får en sökande använda ett ackrediterat 
internt organ för att utföra bedömningar av överensstämmelse 
för de förfaranden som anges i modulerna A1, A2, C1 eller C2 i 
bilaga II till beslut nr 768/2008/EG och modulerna CA1 och CA2 
i bilaga I till beslut 2010/713/EU.

10 § För att få utföra bedömningar av överensstämmelse ska ett 
ackrediterat internt organ 

1. vara ackrediterat i enlighet med Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav 
för ackreditering och marknadskontroll i samband med 
saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) 
nr 339/93 samt, i de fall ackreditering skett i Sverige, lagen 
(2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll,

2. utgöra en organisatoriskt åtskild enhet inom den sökandes 
verksamhet samt ha rapporteringsmetoder som säkerställer 
opartiskhet, 

3. inte ansvara för utformning, tillverkning, leverans, 
installation, drift eller underhåll av de produkter som det 
bedömer,

4. inte delta i någon verksamhet som kan vara oförenlig med 
oberoende och integritet i bedömningsarbetet, 

5. tillhandahålla sina tjänster enbart till den 
verksamhetsutövare som det är en del av. 

11 § Ett ackrediterat internt organ ska inte anmälas till 
Europeiska kommissionen och övriga stater inom EES eller 
Schweiz enligt 5 kap. 1 § andra stycket. Den 
verksamhetsutövare som organet är en del av ska dock lämna 
information om organets ackreditering, om den anmälande 
myndigheten begär det. 

Skyldigheter för organ för bedömning av överensstämmelse

12 § En EG-kontroll enligt 2 kap. 2 § järnvägstekniklagen 
(2022:366) eller en bedömning av överensstämmelse eller 
lämplighet enligt 2 kap. 8 § i samma lag ska vara 
proportionell i förhållande till uppdragets omfattning och 
komplexitet så att de organisationer eller företag som anlitat 
bedömningsorganet inte belastas i onödan. 

Ett bedömningsorgan ska vid planeringen och utförandet av 
kontrolluppdraget ta hänsyn till den anlitande organisationens 
eller det anlitade företagets storlek, bransch och struktur 
samt till delsystemets eller driftskompatibilitetskomponentens 
tekniska komplexitet och eventuell massproduktion eller 
serietillverkning.

13 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse ska informera 
den anmälande myndigheten när 

1. ett kontrollintyg enligt 2 kap. 4 § järnvägstekniklagen 
(2022:366) efter genomgången EG-kontroll inte utfärdas, eller 

2. det görs begränsningar, tillfälliga indragningar eller 
återkallelser av kontrollintyg enligt 2 kap. 9 § i samma lag. 

14 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse ska ge andra 
organ som anmälts för samma eller liknande ändamål information 
om negativa resultat och, om det begärs, positiva resultat vid 
EG-kontroll eller annan bedömning av överensstämmelse. 

15 § Ett organ för bedömning av överensstämmelse ska på 
begäran ge ERA tillgång till kontrollintyg enligt 2 kap. 4 § 
järnvägstekniklagen (2022:366). 

Bemyndiganden

16 § Transportstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter 
om 

1. krav som ska vara uppfyllda för att godkännas som ett 
anmält eller utsett organ enligt 2 kap. 3 § 
järnvägstekniklagen (2022:366), och

2. anmälda och utsedda organs skyldigheter och befogenheter.

Föreskrifter enligt första stycket som ska tillämpas i fråga 
om anmälda organ får meddelas först efter det att Styrelsen 
för ackreditering och teknisk kontroll har getts tillfälle att 
yttra sig.

7 kap. Register

Infrastrukturregister 

1 § Trafikverket ska ansvara för registrering av 
järnvägsinfrastruktur i det infrastrukturregister som avses i 
5 kap. 10 § järnvägstekniklagen (2022:366). 

Infrastrukturregistret ska innehålla

1. järnvägsnätets egenskaper för varje delsystem eller del av 
delsystem i enlighet med tillämplig TSD, och 

2. eventuella villkor och andra begränsningar för användning 
av järnvägsinfrastrukturen. 

2 § Trafikverket ska hålla infrastrukturregistret uppdaterat 
och följa de specifikationer om innehåll, dataformat, 
funktionell och teknisk uppbyggnad, drift samt regler för 
inmatning och läsning av data som framgår av kommissionens 
genomförandeförordning (EU) 2019/777 av den 16 maj 2019 om 
gemensamma specifikationer för registret över 
järnvägsinfrastruktur och om upphävande av genomförandebeslut 
2014/880/EU.

Fordonsregister

3 § Transportstyrelsen ska, som ansvarig för fordonsregistret 
enligt 5 kap. 11 § järnvägstekniklagen (2022:366), hålla 
registret uppdaterat och följa de specifikationer för 
registret som framgår av kommissionens genomförandebeslut (EU) 
2018/1614 av den 25 oktober 2018 om specifikationer för de 
fordonsregister som avses i artikel 47 i Europaparlamentets 
och rådets direktiv (EU) 2016/797 och om ändring och 
upphävande av kommissionens beslut 2007/756/EG.

4 § Fordonsregistret ska för varje fordon innehålla följande 
uppgifter:

1. det europeiska fordonsnumret enligt 4 kap. 12 § 
järnvägstekniklagen (2022:366), 

2. en hänvisning till EG-kontrollförklaringen och det organ 
för bedömning av överensstämmelse som har utfärdat EG-
kontrollintyg enligt 2 kap. 3-5 §§ i samma lag, 

3. en hänvisning till det europeiska registret över godkända 
fordonstyper enligt 4 kap. 6 § andra stycket i samma lag,

4. uppgifter om fordonets ägare och fordonsinnehavare,

5. uppgifter om villkor för fordonets användning som har 
meddelats med stöd av 4 kap. 10 § järnvägtekniklagen, och 

6. en hänvisning till fordonets underhållsansvariga enhet 
enligt 2 kap. 9 § järnvägssäkerhetslagen (2022:367). 

5 § Transportstyrelsen ska uppdatera fordonsregistret med 
uppgifter som andra stater inom EES eller Schweiz fört in i 
sina fordonsregister, om dessa ändringar berör förhållanden 
som är av betydelse för verksamhet i Sverige.

6 § En fordonsinnehavare ska omedelbart anmäla när ett fordon 
har skrotats och vid andra ändringar av förhållanden som ska 
föras in i fordonsregistret. 

7 § När det gäller fordon som har godkänts för första gången i 
ett land utanför EES eller i Schweiz och som därefter används 
i Sverige, ska Transportstyrelsen se till att registret 
åtminstone innehåller uppgifter om

1. fordonsinnehavaren, 

2. fordonets enhet med ansvar för underhåll, och 

3. eventuella begränsningar i villkoren för fordonets 
användning. 

Uppgifter om sådana fordon som avses i första stycket ska 
kunna hämtas i fordonsregistret eller på annat sätt göras 
tillgängliga utan dröjsmål och enligt samma icke-
diskrimineringsprincip som gäller för information om andra 
fordon i registret.

Rapportering till det europeiska registret över godkända 
fordonstyper 

8 § När Transportstyrelsen har typgodkänt ett fordon enligt 
4 kap. 6 § järnvägstekniklagen (2022:366), ska följande 
uppgifter om fordonstypen rapporteras till ERA för att föras 
in i det europeiska registret över godkända fordonstyper: 

1. fordonstypens tekniska egenskaper, inklusive sådana som rör 
tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning och 
nedsatt rörlighet, 

2. fordonstillverkarens namn, och 

3. uppgifter om godkännanden som rör fordonstypens område för 
användning, inklusive eventuella begränsningar eller 
återkallelser. 

Bemyndiganden

9 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om

1. järnvägsföretags rapporteringskrav, och

2. skyldighet att lämna uppgifter till det europeiska 
registret över godkända fordonstyper.

8 kap. Tillsyn, marknadskontroll och sanktionsavgift

Särskilda bestämmelser om tillsyn över fordon

1 § Om det inom ett järnvägsföretag konstateras att ett 
järnvägsfordon som används i verksamheten inte uppfyller 
tillämpliga väsentliga krav, ska järnvägsföretaget vidta de 
åtgärder som krävs för att fordonet ska uppfylla kraven. 

Om det är klarlagt att en sådan brist som avses i första 
stycket fanns redan när fordonet godkändes för att släppas ut 
på marknaden, ska järnvägsföretaget informera ERA och berörda 
nationella säkerhetsmyndigheter om de vidtagna åtgärderna. 

2 § När Transportstyrelsen får kännedom om att ett fordon 
eller en fordonstyp som är godkänd för att släppas ut på 
marknaden och som används på avsett sätt inte uppfyller 
tillämpliga väsentliga krav, ska Transportstyrelsen informera 
de järnvägsföretag som använder fordonet eller fordonstypen 
och kräva att åtgärder vidtas för att säkerställa fordonets 
överensstämmelse med de väsentliga kraven. 

Transportstyrelsen ska informera ERA och berörda nationella 
säkerhetsmyndigheter om upptäckten av sådana brister som avses 
i första stycket.

Särskilda bestämmelser om ändring och återkallelse av 
fordonsgodkännanden

3 § Om Transportstyrelsen och ERA gör olika bedömningar i 
frågan om behovet av att ändra eller återkalla ett 
fordonsgodkännande enligt 5 kap. 5 § järnvägstekniklagen 
(2022:366), får Transportstyrelsen innan ERA har fattat sitt 
slutgiltiga beslut hänskjuta frågan för medling enligt det 
medlingsförfarande som avses i artikel 21.7 i direktiv (EU) 
2016/797. 

Om resultatet av ett sådant medlingsförfarande blir att 
fordonsgodkännandet varken ska ändras eller återkallas, ska 
förelägganden som har beslutats med stöd av 5 kap. 3 § 
järnvägstekniklagen och som gäller fordonets förenlighet med 
de väsentliga kraven upphävas.

4 § När Transportstyrelsen enligt 5 kap. 5 § 
järnvägstekniklagen (2022:366) har återkallat ett godkännande 
att släppa ut fordon på marknaden, ska Transportstyrelsen 
genast informera ERA om beslutet och redogöra för skälen till 
detta. 

5 § Transportstyrelsens beslut enligt 5 kap. 5 § 
järnvägstekniklagen (2022:366) att återkalla ett godkännande 
att släppa ut fordon på marknaden ska anges i det nationella 
fordonsregistret enligt 5 kap. 11 § samma lag eller, om det 
gäller ett godkännande av en fordonstyp, i det europeiska 
registret över godkända fordonstyper. 

Transportstyrelsen ska säkerställa att järnvägsföretag som 
använder fordon av samma typ som är föremål för återkallelse 
informeras om återkallelsen. 

Marknadskontroll

6 § Transportstyrelsen ska underrätta Europeiska kommissionen 
om att åtgärder enligt 5 kap. 9 § järnvägstekniklagen 
(2022:366) har vidtagits trots förekomsten av en EG-försäkran 
eller EG-kontrollförklaring. I underrättelsen ska 
Transportstyrelsen ange skälen för beslutet. 

Om underrättelsen avser driftskompatibilitetskomponenter, ska 
Transportstyrelsen särskilt ange om åtgärden beror på

1. att de väsentliga kraven inte har uppfyllts,

2. felaktig tillämpning av europeiska specifikationer, eller

3. att de europeiska specifikationerna är otillräckliga.

Om underrättelsen avser delsystem, ska Transportstyrelsen 
särskilt ange om åtgärden beror på

1. att de väsentliga kraven inte har uppfyllts,

2. felaktig tillämpning av en TSD, eller 

3. en brist i en TSD.

Sanktionsavgift 

7 § En sanktionsavgift enligt 6 kap. järnvägstekniklagen 
(2022:366) ska bestämmas till lägst 5 000 kronor och högst 
10 000 000 kronor.

När avgiftens storlek bestäms ska särskild hänsyn tas till

1. den skada eller risk för skada som har uppstått till följd 
av överträdelsen,

2. om aktören tidigare har begått en överträdelse, och

3. de kostnader som aktören har undvikit till följd av 
överträdelsen.

Bemyndiganden

8 § Transportstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter om 

1. tillsyn, 

2. järnvägsföretags rapporteringskrav,

3. marknadskontroll, och

4. skyldigheter att lämna sådana uppgifter som Europeiska 
kommissionen och ERA behöver som underlag i sitt 
regelutvecklingsarbete.

Omprövning och överklagande

9 § I 7 kap. järnvägstekniklagen (2022:366) finns bestämmelser 
om omprövning och överklagande av Transportstyrelsens beslut.


Övergångsbestämmelser

2022:417

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juni 2022.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för mål eller ärenden 
som har inletts före ikraftträdandet, om inte något annat 
framgår av direkt tillämpliga EU-rättsakter som har utfärdats 
med stöd av direktiv (EU) 2016/797. 


Bilaga

Règles uniformes concernant la validation de normes techniques 
et l'adoption de prescriptions techniques uniformes 
applicables au matériel ferroviaire destiné à être utilisé en 
trafic international (APTU, appendice F à la Convention)

Uniform Rules concerning the Validation of Technical Standards 
and the Adoption of Uniform Technical Prescriptions applicable 
to Railway Material intended to be used in International 
Traffic (APTU, appendix F to the Convention)

Enhetliga rättsregler för validering av tekniska standarder 
och antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för 
järnvägsmateriel avsedd att nyttjas i internationell trafik 
(APTU, bihang F till fördraget)

Article premier

Champ d'application

Les présentes Règles uniformes fixent la procédure de 
validation de normes techniques et d'adoption de prescriptions 
techniques uniformes (PTU) pour le matériel ferroviaire 
destiné à être utilisé en trafic international.

Article 2

Définitions

Aux fins des présentes Règles uniformes, de leur(s) annexe(s) 
et des PTU, outre les termes définis à l'article 2 des ATMF, 
le terme:

a)	"voiture" désigne un véhicule ferroviaire, non pourvu 
de moyen de traction, qui est destiné à transporter des 
voyageurs; ce terme englobe un fourgon à bagages destiné à 
être transporté dans un train de voyageurs;

a)	"projet à un stade avancé de développement" désigne 
tout projet dont la phase de planification/construction a 
atteint un stade tel que tout changement dans les 
spécifications techniques serait inacceptable pour l'État 
partie concerné. Un tel obstacle peut être de nature légale, 
contractuelle, économique, financière, sociale ou 
environnementale et doit être dûment démontré;

b)	"substitution dans le cadre de la maintenance" 
désigne tout remplacement de composants par des pièces 
présentant des fonctions et des performances identiques dans 
le cadre de la maintenance préventive et corrective;

c)	"prescription technique" désigne toute règle, autre 
qu'une norme technique, incluse dans les PTU, relative à la 
construction, à l'exploitation, à la maintenance, à la 
sécurité ou à une procédure concernant le matériel 
ferroviaire;

e)	"norme technique" désigne une norme volontaire 
adoptée par un organisme de normalisation international 
reconnu selon les procédures qui lui sont propres;

f)	"véhicule de traction" désigne un véhicule 
ferroviaire pourvu de moyen de traction;

g)	"wagon" désigne un véhicule ferroviaire, non pourvu 
de moyen de traction, qui est destiné à transporter des 
marchandises;

Article 3

But

§ 1 La validation de normes techniques relatives au matériel 
ferroviaire et l'adoption de PTU applicables au matériel 
ferroviaire ont pour but de:

a)	faciliter la libre circulation de véhicules en trafic 
international;

b)	contribuer à assurer la sécurité, la fiabilité et la 
disponibilité en trafic international;

a)	tenir compte de la protection de l'environnement et 
de la santé publique.

§ 2 Lors de la validation de normes techniques ou de 
l'adoption de PTU, seules sont prises en compte celles qui ont 
été élaborées au niveau international.

§ 3 Dans la mesure du possible:

a)	il convient d'assurer une interopérabilité des 
systèmes et composants techniques nécessaires en trafic 
international;

b)	les normes techniques et les PTU sont axées sur les 
performances; le cas échéant, elles comportent des variantes.

Article 4

Elaboration de normes et de PTU

§ 1 L'élaboration de normes techniques concernant le matériel 
ferroviaire et la normalisation des produits et des procédures 
industriels sont du ressort des organismes de normalisation 
nationaux et internationaux reconnus.

§ 2 L'élaboration de PTU sur la base de demandes faites en 
conformité avec l'article 6, est du ressort de la Commission 
d'experts techniques assistée de groupes de travail ad hoc et 
du Secrétaire général.

Article 5

Validation de normes techniques

§ 1 La Commission d'experts techniques décide de la 
validationen tout ou partie d'une norme technique selon la 
procédure prévue aux articles 16, 20 et 33, § 6 de la 
Convention. Les décisions entrent en vigueur selon l'article 
35, §§ 3 et 4 de la Convention.

§ 2 Peut déposer une demande de validation d'une norme 
technique:

a)	tout Etat partie;

b)	toute organisation régionale telle que définie à 
l'article 2, lettre x) des ATMF;

c)	tout organisme de normalisation national ou 
international chargé de la normalisation dans le domaine 
ferroviaire; l'article 3, § 2, est pris en compte;

d)	toute association internationale représentative, pour 
les membres de laquelle l'existence des normes techniques 
relatives au matériel ferroviaire est indispensable pour des 
raisons de sécurité et d'économie dans l'exercice de leur 
activité.

§ 3 Les références aux normes techniques validées sont 
publiées par le Secrétaire général sur le site Web de 
l'Organisation. Une fois la référence publiée, l'application 
de la norme technique porte présomption de sa conformité à la 
PTU correspondante.

Article 6

Adoption de PTU

§ 1 La Commission d'experts techniques décide de l'adoption 
d'une PTU ou d'une disposition qui la modifie selon la 
procédure prévue aux articles 16, 20 et 33, § 6 de la 
Convention. Les décisions entrent en vigueur selon l'article 
35, §§ 3 et 4 de la Convention.

§ 2 Peut déposer une demande d'adoption d'une PTU ou d'une 
disposition qui la modifie selon le § 1:

a) tout Etat partie;

b) toute organisation régionale telle que définie à l'article 
2, lettre x) des ATMF;

c) toute association internationale représentative, pour les 
membres de laquelle l'existence des PTU relatives au matériel 
ferroviaire est indispensable pour des raisons de sécurité et 
d'économie dans l'exercice de leur activité.

Article 7

Forme des demandes

Les demandes visées aux articles 5 et 6 doivent être envoyées 
au Secrétaire général et adressées à la Commission d'experts 
techniques dans l'une des langues de travail conformément à 
l'article 1er, § 6 de la Convention. La Commission d'experts 
techniques peut rejeter une demande dès lors qu'elle la juge 
incomplète, incohérente, incorrectement motivée ou 
injustifiée. La demande doit comporter une évaluation des 
conséquences sociales, économiques et environnementales.

Article 7a

Evaluation des conséquences

§ 1 La Commission d'experts techniques prend sa décision après 
avoir considéré les motifs et éléments justificatifs fournis 
par le demandeur

§ 2 L'évaluation précise l'impact probable pour l'ensemble des 
États parties, des opérateurs et des autres acteurs afférents 
concernés. Si la proposition a un impact sur des PTU autres 
que celle visée directement par la proposition, ces interfaces 
doivent être également prises en compte.

§ 3 L'ensemble des entités concernées participent à 
l'évaluation en fournissant, à titre gracieux, les données 
requises, à moins qu'elles ne soient protégées par des droits 
de propriété intellectuelle.

Article 8

PTU

§ 1 Les PTU adoptées sont publiées sur le site Web de 
l'Organisation.

§ 2 En principe, chaque sous-système est soumis à une PTU. Au 
besoin, un sous-système pourra être couvert par plusieurs PTU 
et une PTU couvrir plusieurs sous-systèmes. 

§ 2a Les PTU s'appliquent aux sous-systèmes neufs. Elles 
s'appliquent également à un sous-système existant lorsque 
celui-ci a été rénové ou renouvelé et conformément à la 
stratégie de migration visée au § 4, lettre f).

§ 3 Au terme du processus de notification prévu à l'article 
35, §§ 3 et 4 de la Convention et au minimum un mois avant 
l'entrée en vigueur, le Secrétaire général publie sur le site 
Web de l'Organisation 

a) la PTU adoptée et notifiée;

b) la date de son entrée en vigueur;

c) la liste des États parties auxquels elle s'applique;

d) la liste actualisée des PTU et leur date d'entrée en 
vigueur.

§ 4 Dans la mesure nécessaire à l'atteinte du but fixé à 
l'article 3, les PTU faisant référence à des sous-systèmes 
doivent au minimum:

a) indiquer leur champ d'application prévu (partie de réseau 
ou véhicules, sous-système ou partie de sous-système);

b) fixer les exigences essentielles pour chaque sous-système 
concerné et ses interfaces vis-à-vis d'autres sous-systèmes;

c) définir les spécifications technico-fonctionnelles qui 
doivent être respectées par chaque sous-système et ses 
interfaces vis-à-vis d'autres sous-systèmes. Au besoin, ces 
spécifications peuvent varier en fonction de l'utilisation du 
soussystème, par exemple en fonction des catégories de ligne, 
de nuds et/ou de véhicules;

d) déterminer les éléments de construction ou les interfaces 
et constituants d'interopérabilité qui doivent être couverts 
par des normes techniques et qui sont nécessaires pour 
parvenir à l'interopérabilité dans le système ferroviaire;

e) préciser, dans chaque cas considéré, les procédures à 
appliquer pour évaluer la conformité aux dispositions des PTU. 
Ces procédures reposent sur les modules d'évaluation définis 
dans une PTU générale visée au § 8;

f) indiquer la stratégie de mise en oeuvre des PTU. Il est 
nécessaire, en particulier, de spécifier les étapes à franchir 
pour opérer une transition progressive de la situation 
existante à la situation finale où la conformité à la PTU est 
la norme;pour chaque étape, des dispositions transitoires 
appropriées sont incluses et

g) précisent, pour le personnel concerné, les qualifications 
professionnelles ainsi que les conditions sanitaires et de 
sécurité au travail exigées pour l'exploitation et la 
maintenance du sous-système concerné, ainsi que pour la mise 
en oeuvre de la PTU.

h) indiquer les dispositions applicables aux sous-systèmes et 
véhicules existants, en particulier en cas de réaménagement et 
de renouvellement et, dans ces cas, les travaux de 
modification qui nécessitent une demande de nouvelle 
admission;

i) indiquer les paramètres des véhicules et des sous-systèmes 
fixes que l'enterprise ferroviaire doit vérifier et les 
procédures à appliquer à cet effet afin d'assurer la 
compatibilité entre les véhicules et les itinéraires ils 
doivent être exploités. 

§ 5 Chaque PTU doit être élaborée sur la base d'un examen d'un 
sous-système existant et préciser un ou plusieurs sous-
systèmes cibles pouvant être obtenus progressivement dans un 
laps de temps raisonnable. En conséquence, l'adoption 
progressive des PTU et la conformité avec celles-ci permettent 
progressivement de réaliser l'interopérabilité du système 
ferroviaire.

§ 6 Les PTU doivent préserver, de manière appropriée, la 
compatibilité du système ferroviaireexistant de chaque État 
partie. Au regard de cet objectif, il peut être prévu, dans 
chaque PTU, une disposition traitant de " cas spécifiques " 
applicables à un ou à plusieurs États parties dans les 
domaines des réseaux et des véhicules; une attention toute 
particulière doit être portée au gabarit de chargement, à 
l'écartement de la voie ou à l'espace entre les voies et aux 
véhicules au départ ou à destination de pays tiers. Pour 
chaque cas spécifique, les PTU stipulent les règles de mise en 
oeuvre des éléments indiqués au § 4, lettres c) à g).

§ 7 Les aspects techniques correspondant aux exigences 
essentielles qui ne peuvent pas être explicitement couverts 
par la PTU, seront clairement identifiés dans cette 
prescription comme "points ouverts".

§ 8 La Commission d'experts techniques peut adopter des PTU ne 
faisant pas référence à des sous-systèmes telles que des 
dispositions générales, des exigences essentielles ou des 
modules d'évaluation.

§ 9 Les PTU se présentent dans un format en deux colonnes. 
Quand le texte apparaît sur toute la largeur de la page sans 
colonnes, il est identique aux textes correspondants des 
spécifications techniques d'interopérabilité (STI) de la 
Communauté européenne. Quand le texte est scindé en deux 
colonnes, il est différent pour les PTU et les STI 
correspondantes ou autres réglementations de la Communauté 
européenne. Le texte de la PTU (réglementations de l'OTIF) 
apparaît dans la colonne de gauche, le texte de la STI 
(Communauté européenne), dans la colonne de droite. Tout à 
fait à droite la référence de la STI est indiquée.

Article 8a

Lacunes constatées dans les PTU

§ 1 S'il vient à l'attention de la Commission d'experts 
techniques qu'une PTU adoptée comporte des erreurs ou des 
lacunes, y compris si une PTU ne remplit pas pleinement les 
exigences essentielles, la Commission prend les mesures qui 
s'imposent, notamment:

a) décide si les PTU concernées devraient être modifiées 
conformément aux articles 6 et 8 et

b) fait des recommandations concernant des solutions 
provisoires justifiées.

§ 2 Les États parties, les organisations régionales et les 
organismes d'évaluation sont tenus d'informer sans tarder le 
Secrétaire général de toute erreur ou lacune constatée dans 
une PTU.

Article 9

Déclarations

§ 1 Tout Etat partie peut, dans un délai de quatre mois à 
dater du jour de la notification par le Secrétaire général de 
la décision de la Commission d'experts techniques, faire une 
déclaration motivée auprès de celui-ci, selon laquelle il 
n'appliquera pas ou que partiellement la norme technique 
validée ou la PTU adoptée en ce qui concerne l'infrastructure 
ferroviaire située sur son territoire et le trafic sur cette 
infrastructure.

§ 2 Les Etats parties ayant fait une déclaration conformément 
au § 1 ne sont pas pris en compte dans la fixation du nombre 
des Etats qui doivent formuler une objection conformément à 
l'article 35, § 4 de la Convention, afin qu'une décision de la 
Commission d'experts techniques n'entre pas en vigueur.

§ 3 L'Etat qui à fait une déclaration conformément au § 1 peut 
y renoncer à tout moment en informant le Secrétaire général. 
Cette renonciation prend effet le premier jour du deuxième 
mois suivant l'information.

Article 10

Abrogation de l'Unité Technique

L'entrée en vigueur, dans tous les Etats parties à la 
Convention internationale sur l'Unité Technique des chemins de 
fer, signée à Berne le 21 octobre 1882, dans sa teneur de 
1938, des PTU adoptées par la Commission d'experts techniques 
conformément à l'article 6, § 1 entraîne l'abrogation de 
ladite convention.

Article 11

Primauté des PTU

§ 1 Après l'entrée en vigueur des PTU, adoptées par la 
Commission d'experts techniques conformément à l'article 6, § 
1, les normes techniques et les PTU, priment, dans les 
relations entre les Etats parties, sur les dispositions de la 
Convention internationale sur l'Unité Technique des chemins de 
fer, signée à Berne le 21 octobre 1882, dans sa teneur de 
1938.

§ 2 Après l'entrée en vigueur des PTU, adoptées par la 
Commission d'experts techniques conformément à l'article 6, § 
1, les présentes Règles uniformes ainsi que les normes 
techniques et les PTU, priment, dans les Etats parties, sur 
les dispositions techniques:

a) du Règlement pour l'emploi réciproque des voitures et des 
fourgons en trafic international (RIC),

b) du Règlement pour l'emploi réciproque des wagons en trafic 
international (RIV).

Article 12

Spécifications techniques nationales

§ 1 Les États parties veillent à informer le Secrétaire 
général de leurs spécifications techniques nationales 
applicables aux véhicules ferroviaires. Le Secrétaire général 
publie ces spécifications dans la banque de données visée à 
l'article 13 des Règles uniformes ATMF. 

L'information est communiquée au Secrétaire général dans les 
trois mois suivant la date d'entrée en vigueur des Règles 
uniformes révisées. 

La disposition temporaire ne peut rester en vigueur que 
jusqu'à sa mise en vigueur ou jusqu'à la mise en vigueur d'une 
spécification analogue par l'adoption de prescriptions 
conformément aux articles ci-dessus. L'État partie peut, à 
tout moment, retirer la disposition temporaire et le notifier 
au Secrétaire général.

§ 2 Lorsqu'une PTU a été adoptée ou amendée, l'État partie 
veille à ce que le Secrétaire général soit informé (avec les 
éléments justificatifs à l'appui) des spécifications 
techniques nationales mentionnées au § 1 auxquelles il faudra 
continuer à se conformer pour pouvoir garantir la 
compatibilité technique entre les véhicules et son réseau; ces 
spécifications englobent les règles nationales applicables aux 
" points ouverts " des prescriptions techniques et aux cas 
spécifiques dûment identifiés dans la prescription technique. 

L'information communiquée comporte l'indication du ou des " 
point(s) ouvert(s) " et/ou du ou des " cas spécifique(s) " de 
la PTU auquel/auxquels se rapporte chaque spécification 
technique nationale. Les spécifications techniques nationales 
ne restent valides que si le Secrétaire général reçoit la 
notification dans les six mois suivant la date d'entrée en 
vigueur de la prescription technique en question ou de la 
modification qui lui a été apportée.

§ 3 L'information communiquée comporte le texte intégral de la 
disposition technique nationale dans une langue officielle de 
l'État partie, ainsi que le titre et un résumé dans l'une des 
langues officielles de l'OTIF.

Article 13

Table d'équivalence

§ 1 Afin de réduire au minimum les évaluations et par là même 
les coûts liés à une demande d'admission technique, les 
spécifications techniques nationales conformes à l'article 12 
sont classées conformément à la liste des paramètres et aux 
principes définis dans l'annexe au présent Appendice. Le 
classement est effectué sous la responsabilité de la 
Commission d'experts techniques. Les États parties et les 
organisations régionales coopèrent avec la Commission 
d'experts techniques et le Secrétaire général dans l'exécution 
de cette tâche.

§ 2 La Commission d'experts techniques peut réviser l'annexe 
en tenant compte de l'expérience acquise en matière 
d'acceptation croisée des véhicules dans les États parties.

§ 3 La Commission d'experts techniques veille à 
l'établissement d'un document de référence référençant de 
manière croisée l'ensemble des spécifications techniques 
nationales notifiées. Ledit document, qui mentionne aussi les 
dispositions pertinentes des PTU et des STI correspondantes 
(art. 8, § 9), sera publié sur le site Web de l'Organisation 
et tenu à jour.

§ 4 Prenant dûment en compte l'opinion des États parties 
concernés et des organisations régionales impliquées, la 
Commission d'experts techniques peut décider de déclarer 
l'équivalence, en termes de sécurité ferroviaire:

a) entre les spécifications techniques nationales de 
différents États parties;

b) entre les dispositions des PTU et celles des STI 
correspondantes;

c) entre les spécifications techniques nationales d'un ou de 
plusieurs États partieset les dispositions des PTU et/ou 
celles des STI.

L'équivalence déclarée sera indiquée dans un tableau 
d'équivalence dans le document de référence mentionné au § 3 
ci-dessus.

Annexe

Paramètres à vérifier en rapport avec l'admission technique de 
véhicules non conformes aux PTU et classification des 
spécifications techniques nationales

1. Liste des paramètres

1.1 Documentation générale 

La documentation générale (comprenant la description du 
véhicule neuf, renouvelé ou réaménagé et son usage prévu, les 
informations sur la conception, la réparation, l'exploitation 
et l'entretien, le dossier technique, etc.)

1.2 Structure et parties mécaniques

L'intégrité mécanique et l'interface entre les véhicules (y 
compris les tampons et les organes de traction, les 
couloirs/passerelles), la robustesse de la structure du 
véhicule et de ses équipements (par exemple, sièges), la 
capacité de charge, la sécurité passive (y compris la 
résistance intérieure et extérieure aux chocs)

1.3 Interactions véhicule/voie et gabarit

Les interfaces mécaniques vis-à-vis de l'infrastructure (y 
compris le comportement statique et dynamique, les jeux et 
tolérances, le gabarit, les organes de roulement, etc.)

1.4 Equipements de freinage

Dispositifs de freinage (y compris la protection anti-
enrayage, la commande de freinage, la puissance de freinage en 
modes service, stationnement et urgence)

1.5 Dispositifs associés aux voyageurs

Les installations à l'usage des voyageurs et environnement des 
voyageurs (y compris les vitres et les portes des voitures de 
voyageurs, les besoins particuliers des personnes à mobilité 
réduite, etc.)

1.6 Conditions environnementales et effets aérodynamiques

L'impact de l'environnement sur le véhicule et l'impact du 
véhicule sur l'environnement (y compris les conditions 
aérodynamiques, l'interface entre le véhicule et la partie 
"sol" du système ferroviaire et l'interface avec 
l'environnement extérieur)

1.7 Avertisseur extérieur, signalétique, exigences en matière 
d'intégrité du logiciel

Les avertisseurs extérieurs, la signalétique, les fonctions et 
l'intégrité du logiciel, par exemple les fonctions 
conditionnant la sécurité et ayant une incidence sur le 
comportement du train, y compris du bus de train

1.8 Systèmes d'alimentation en énergie et de commande à bord

La propulsion à bord, les systèmes d'alimentation et de 
commande, l'interface du véhicule avec l'infrastructure 
d'alimentation en énergie et tous les aspects de la 
compatibilité électromagnétique

1.9 Installations pour le personnel, interfaces et 
environnement

Les installations à bord, les interfaces, les conditions et 
l'environnement de travail du personnel (y compris les postes 
de conduite, l'interface conducteur-machine)

1.10 Protection contre l'incendie et évacuation

1.11 Maintenance

Installations à bord et interfaces de la maintenance

1.12 Contrôle-commande et signalisation à bord

L'ensemble de l'équipement de bord servant à assurer la 
sécurité, à commander et à contrôler les mouvements des trains 
autorisés à circuler sur le réseau et ses effets sur la partie 
"sol" du système ferroviaire

1.13 Besoins opérationnels spécifiques

Les besoins opérationnels spécifiques des véhicules (y compris 
le mode dégradé, le dépannage de véhicules, etc.)

1.14 Dispositifs associés au fret

Les exigences et l'environnement spécifiques au fret (y 
compris les installations spécifiques aux marchandises 
dangereuses)

Les explications et exemples en italiques ci-dessus ont un 
caractère purement indicatif et ne constituent pas des 
définitions des paramètres.

2. Classification des spécifications techniques nationales

Les spécifications techniques nationales relatives aux 
paramètres identifiés à la section 1 sont affectées à l'un des 
trois groupes suivants. Les règles et restrictions de nature 
strictement locale ne sont pas concernées; leur vérification 
implique la mise en place de contrôles, d'un commun accord, 
par les entreprises ferroviaires et les gestionnaires 
d'infrastructures.

Groupe A

Le Groupe A comprend:

- les normes internationales,

- les règles nationales réputées équivalentes, sur le plan de 
la sécurité ferroviaire, à des règles nationales d'autres 
États membres,

- les règles nationales réputées équivalentes, sur le plan de 
la sécurité ferroviaire, aux dispositions des PTU et/ou des 
STI.

Groupe B

Le Groupe B comprend toutes les règles qui ne tombent pas dans 
le champ d'application du Groupe A ou du Groupe C, ou qu'il 
n'a pas encore été possible de classer dans l'un de ces

groupes.

Groupe C

Le Groupe C comprend les règles associées aux caractéristiques 
techniques de l'infrastructure et qui sont strictement 
nécessaires pour garantir un usage sûr et interopérable sur le 
réseau concerné (par exemple le gabarit).

Article 1

Scope

These Uniform Rules lay down, for railway material intended to 
be used in international traffic, the procedure for the 
validation of technical standards and the adoption of Uniform 
Technical Prescriptions (UTP).

Article 2

Definitions

For the purposes of these Uniform Rules, their Annex(es) and 
the UTP, in addition to the terms defined in Article 2 of 
ATMF, the term

d)	"carriage" (or "coach") means a railway vehicle, not 
provided with a means of traction, which is intended to carry 
passengers; the term includes a luggage wagon which is 
intended to be carried in a passenger train;

b)	"project in an advanced stage of development" means 
any project whose planning/construction stage has reached a 
point where a change in the technical specifications would be 
unacceptable to the Contracting State concerned. Such an 
impediment may be legal, contractual, economic, financial, 
social or environmental in nature and must be duly 
substantiated;

c)	"substitution in the framework of maintenance" means 
any replacement of components by parts of identical function 
and performance in the framework of preventive or corrective 
maintenance;

d)	"technical prescription" means a rule, other than a 
technical standard, included in the UTP, relating to the 
construction, operation, maintenance or safety aspects or 
relating to a procedure concerning railway material;

e)	"technical standard" means a voluntary standard 
adopted by a recognised international standardisation body, 
according to the procedures applicable to it;

f)	"traction unit" means a railway vehicle provided with 
a means of traction;

g)	"wagon" means a railway vehicle, not provided with a 
means of traction, which is intended to carry goods;

Article 3

Aim

§ 1 The validation of technical standards relating to railway 
material and the adoption of UTP applicable to railway 
material shall have as its aim to

b)	facilitate the free circulation of vehicles in 
international traffic,

c)	contribute to ensuring the safety, efficiency and the 
availability for international traffic,

c)	take account of the protection of the environment and 
public health.

§ 2 When technical standards are validated or UTP are adopted, 
only those prepared at the international level shall be taken 
into account.

§ 3 To the extent possible

a)	it is appropriate to ensure interoperability of 
technical systems and components necessary for international 
traffic;

b)	technical standards and UTP shall be performance 
related; if appropriate, they shall include variants.

Article 4

Preparation of technical standards and UTP

§ 1 The preparation of technical standards concerning railway 
material and the standardisation of industrial products and 
procedures shall be the responsibility of recognised national 
and international standardisation bodies.

§ 2 The preparation of UTP shall be the responsibility of the 
Committee of Technical Experts assisted by appropriate working 
groups and the Secretary General on the basis of applications 
made in accordance with Article 6.

Article 5

Validation of technical standards

§ 1 The Committee of Technical Experts shall decide whether to 
validate a technical standard or specific parts of it in 
accordance with the procedure laid down in Articles 16, 20 and 
33 § 6 of the Convention. The decisions shall enter into force 
in accordance with Article 35 §§ 3 and 4 of the Convention.

§ 2 An application for validation of a technical standard may 
be made by:

a)	any Contracting State;

b)	any regional organisation as defined in Article 2 x) 
of ATMF;

c)	any national or international standardisation body 
having the task of standardisation in the railway field; 
Article 3 § 2 shall be taken into account;

d)	any representative international association for 
whose members the existence of technical standards relating to 
railway material is indispensable for reasons of safety and 
economy in the exercise of their activity.

§ 3 The references to validated technical standards shall be 
published by the Secretary General on the website of the 
Organisation. Once the reference is published, the application 
of this technical standard gives presumption of compliance 
with the corresponding UTP.

Article 6

Adoption of UTP

§ 1 The Committee of Technical Experts shall decide whether to 
adopt a UTP or a provision amending it in accordance with the 
procedure laid down in Articles 16, 20 and 33 § 6 of the 
Convention. The decisions shall enter into force in accordance 
with Article 35 §§ 3 and 4 of the Convention.

§ 2 An application for adoption of a UTP or a provision 
amending it may be made by:

a) any Contracting State

b) any regional organisation as defined i Article 2 x) of 
ATMF;

c) any representative international association for whose 
members the existence of UTP relating to railway material is 
indispensable for reasons of safety and economy in the 
exercise of their activity.

Article 7

Form of applications

Applications referred to in Articles 5 and 6 shall be sent to 
the Secretary General and addressed to the Committee of 
Technical Experts in one of the working languages according to 
Article 1 § 6 of the Convention. The Committee of Technical 
Experts may reject any application, if it considers the 
application not to be complete, coherent, properly reasoned or 
justified. The application shall include an assessment of 
social, economic and environmental consequences.

Article 7a

Assessment of consequences

§ 1 The Committee of Technical Experts shall take its decision 
after consideration of the reasoning and justification 
provided by the applicant.

§ 2 The assessment shall indicate the likely impact for all 
Contracting States, operators and other relevant actors 
concerned. If the proposal has an impact on UTP other than the 
one for which the proposal is directly intended, these 
interfaces shall also be taken into account.

§ 3 All concerned entities shall participate in the assessment 
by providing free of charge the requisite data unless covered 
by intellectual property rights.

Article 8

UTP

§ 1 The adopted UTP shall be published on the website of the 
Organisation.

§ 2 In principle, each subsystem shall be subject to one UTP. 
Where relevant, a subsystem may be covered by several UTP and 
one UTP may cover several subsystems. 

§ 2a The UTP shall apply to new subsystems. They shall also 
apply to an existing subsystem when it is renewed or upgraded. 
The application shall be in accordance with the migration 
strategy referred to in § 4 f).

§ 3 After the notification process according to Article 35 §§ 
3 and 4 of the Convention and at least one month before entry 
into force, the Secretary General shall publish on the website 
of the Organisation 

a) the adopted and notified UTP;

b) the date of its entry into force;

c) the list of Contracting States to which this UTP applies;

d) the updated list of UTP and their date of entry into force.

§ 4 To the extent necessary to achieve the aim set out in 
Article 3, the UTP referring to subsystems shall at least:

a) indicate its intended scope (part of network or vehicles; 
subsystem or part of subsystem);

b) lay down essential requirements for each subsystem 
concerned and its interfaces vis-à-vis other subsystems;

c) establish the functional and technical specifications to be 
met by the subsystem and its interfaces vis-à-vis other 
subsystems. If need be, these specifications may vary 
according to the use of the subsystem, for example according 
to the categories of line, hub and/or vehicles;

d) determine the elements of construction or interoperability 
constituents and interfaces which must be covered by technical 
standards, which are necessary to achieve interoperability 
within the rail system;

e) state, in each case under consideration, which procedures 
are to be used in order to assess the conformity with the 
provisions of the UTP. These procedures shall be based on the 
assessment modules defined in a general UTP referred to in § 
8;

f) indicate the strategy for implementing the UTP. In 
particular, it is necessary to specify the stages to be 
completed in order to make a gradual transition from the 
existing situation to the final situation in which compliance 
with the UTP shall be the norm; for each stage, appropriate 
transitional provisions shall be included and

g) indicate, for the staff concerned, the professional 
qualifications and health and safety conditions at work 
required for the operation and maintenance of the subsystem 
concerned, as well as for the implementation of the UTP.

h) indicate the provisions applicable to the existing 
subsystems and vehicles, in particular in the event of 
upgrading and renewal and, in such cases, the modification 
work which requires an application for a new admission and

i) indicate the parameters of the vehicles and fixed 
subsystems to be checked by the railway undertaking and the 
procedures to be applied to check those parameters to ensure 
compatibility between vehicles and the routes on which they 
are to be operated.

§ 5 Each UTP shall be drawn up on the basis of an examination 
of an existing subsystem and indicate one or more target 
subsystems that may be obtained gradually within a reasonable 
time scale. Accordingly, the gradual adoption of the UTP and 
compliance therewith will help gradually to achieve the 
interoperability of the rail system.

§ 6 The UTP shall retain, in an appropriate manner, the 
compatibility of the existing rail system of each Contracting 
State. With this objective, provision may be made in each UTP 
for "specific cases" covering one or more Contracting States, 
with regard to both network and vehicles; special attention 
must be given to the loading gauge, the track gauge or space 
between the tracks and to vehicles originating from or 
destined for third countries. For each specific case, the UTP 
shall stipulate the implementing rules of the elements 
indicated in § 4 c) to g).

§ 7 If certain technical aspects corresponding to the 
essential requirements cannot be explicitly covered in the 
UTP, they shall be clearly identified in it as "open points".

§ 8 The Committee of Technical Experts may adopt UTP which do 
not refer to subsystems, such as general provisions, essential 
requirements or assessment modules.

§ 9 The UTP shall have a two column format. Text which appears 
in full width without columns is identical to corresponding 
texts of the European Community Technical Specifications for 
Interoperability (TSI). Text which is split into two columns 
is different for the UTP and for the corresponding TSI or 
other corresponding European Community regulations. The left-
hand column shows the UTP text (OTIF regulations), while the 
right-hand column shows the European Community TSI text. On 
the far right the TSI reference is indicated.

Article 8a

Deficiencies in UTP

§ 1 If it comes to the attention of the Committee of Technical 
Experts that an adopted UTP contains errors or deficiencies 
including where an adopted UTP does not fully meet the 
essential requirements, the Committee shall take the 
appropriate measures including:

a) the decision whether the relevant UTP may need to be 
amended in accordance with Articles 6 and 8 and

b) recommendations for justified provisional solutions.

§ 2 The Contracting States, regional organisations and 
assessing bodies have the obligation to inform the Secretary 
General without delay if they discover errors or deficiencies 
in a UTP.

Article 9

Declarations

§ 1 Any Contracting State may, within a period of four months 
from the day of notification of the decision of the Committee 
of Technical Experts by the Secretary General, make a reasoned 
declaration notifying him that it will not apply or will apply 
only partially, the validated technical standard or the 
adopted UTP, so far as it concerns the railway infrastructure 
situated on its territory and the traffic on that 
infrastructure.

§ 2 The Contracting States which have made a declaration in 
accordance with § 1 shall not be taken into account in 
determining the number of States which must formulate an 
objection in accordance with Article 35 § 4 of the Convention, 
in order that a decision of the Committee of Technical Experts 
should not enter into force.

§ 3 A State which has made a declaration in accordance with § 
1 may withdraw it at any time by notification to the Secretary 
General. This withdrawal shall take effect on the first day of 
the second month following the notification.

Article 10

Abrogation of Technical Unity

The entry into force of the UTP, adopted by the Committee of 
Technical Experts in accordance with Article 6 § 1, in all the 
States parties to the 1938 version of the International 
Convention on the Technical Unity of Railways, signed at Berne 
on 21 October 1882, shall abrogate that convention.

Article 11

Precedence of the UTP

§ 1 With the entry into force of the UTP, adopted by the 
Committee of Technical Experts in accordance with Article 6 § 
1, the technical standards and the UTP shall take precedence, 
in relations between Contracting States, over the provisions 
of the 1938 version of the International Convention on the 
Technical Unity of Railways, signed at Berne on 21 October 
1882.

§ 2 With the entry into force of the UTP, adopted by the 
Committee of Technical Experts in accordance with Article 6 § 
1, these Uniform Rules as well as the technical standards and 
the UTP, shall take precedence, in the Contracting States, 
over the technical provisions

a) of the Regulation governing the reciprocal use of carriages 
and brake vans in international traffic (RIC),

b) of the Regulation governing the reciprocal use of wagons in 
international traffic (RIV).

Article 12

National technical requirements

§ 1 Contracting States shall ensure that the Secretary General 
is informed of their national technical requirements which 
apply to railway vehicles. The Secretary General shall publish 
these requirements in the data bank referred to in Article 13 
of the ATMF Uniform Rules. 

The information shall be received by the Secretary General 
within 3 months from the day when the revised Uniform Rules 
enter into force. 

Such a requirement may stay in force only until it or an 
analogous requirement is brought into force through the 
adoption of prescriptions according to the Articles above. The 
Contracting State may at any time withdraw the temporary 
provision and notify this to the Secretary General.

§ 2 When a UTP has been adopted or amended, the Contracting 
State shall ensure that the Secretary General is informed - 
with justification - of those national technical requirements 
mentioned in § 1 which it will still require to be complied 
with in order to ensure the technical compatibility between 
the vehicles and its network concerned; this includes national 
rules applicable to "open points" in the technical 
prescriptions and applicable to the specific cases duly 
identified in the technical prescription. 

The information shall include indication of the "open 
point(s)" and/or "specific case(s)" in the UTP to which each 
national technical requirement relates. The national technical 
requirements shall only remain valid if the notification is 
received by the Secretary General within 6 months from the day 
when the technical prescription in question or the change to 
it has entered into force.

§ 3 The information shall include the full text of the 
national technical provision in an official language of the 
Contracting State as well as the title and a summary in one of 
the official OTIF languages.

Article 13

Equivalence table

§ 1 In order to minimise the assessments and thereby the costs 
for applying for a technical admission, national technical 
requirements in accordance with Article 12 shall be classified 
pursuant to the list of parameters and the principles set out 
in the Annex to these Uniform Rules. The classification shall 
be carried out under the responsibility of the Committee of 
Technical Experts. The Contracting States and the regional 
organisations shall cooperate with the Committee of Technical 
Experts and the Secretary General in this task.

§ 2 The Committee of Technical Experts may review the Annex 
taking account of the experience with the cross-acceptance of 
vehicles in the Contracting States.

§ 3 The Committee of Technical Experts shall ensure that a 
reference document is drawn up cross-referencing all the 
notified national technical requirements. The reference 
document shall also indicate the relevant provisions in the 
UTP and the corresponding TSI (Article 8 § 9). The reference 
document shall be published on the website of the Organisation 
and shall be kept up to date.

§ 4 Taking due account of the opinion of the Contracting 
States concerned and of the regional organisations involved, 
the Committee of Technical Experts may decide to declare the 
equivalence in railway safety terms:

a) between national technical requirements of different 
Contracting States;

b) between provisions in the UTP and the corresponding TSI; 
and

c) between national technical requirements of one or more 
Contracting States and provisions in the UTP and/or provisions 
in the TSI.

The declared equivalence shall be indicated in an equivalence 
table in the reference document mentioned in § 3 above.

Annex 

Parameters to be checked in Conjunction with the Technical 
Admission of Non-UTP Conform Vehicles and Classification of 
the National Technical Requirements

1. List of Parameters

1.1 General documentation

General documentation (including description of new, renewed 
or upgraded vehicle and its intended use, design, repair, 
operation and maintenance information, technical file, etc.)

1.2 Structure and mechanical parts

Mechanical integrity and interface between vehicles (including 
draw and buffer gear, gangways), strength of vehicle structure 
and fittings (e.g. seats), loading capability, passive safety 
(including interior and exterior crashworthiness)

1.3 Track interaction and gauging

Mechanical interfaces to the infrastructure (including static 
and dynamic behaviour, clearances and fits, gauge, running 
gear, etc.)

1.4. Braking equipment

Braking-related items (including wheel-slide protecttion, 
braking control, and braking performance in service, emergency 
and parking modes)

1.5 Passenger-related items

Passenger facilities and passenger environment (including 
passenger windows and doors, requirements for persons with 
reduced mobility, etc.)

1.6 Environmental conditions and aerodynamic effects

Impact of the environment on the vehicle and impact of the 
vehicle on the environment (including aerodynamic conditions 
and both the interface between the vehicle and the trackside 
part of the railway system and the interface with the external 
environment)

1.7 External warning, marking, functions and software 
integrity requirements

External warnings, markings, functions and integrity of 
software, e.g. safety-related functions with an impact on 
train behaviour including train bus

1.8 Onboard power supply and control systems

Onboard propulsion, power and control systems, plus the 
interface of the vehicle with the power supply infrastructure 
and all aspects of electromagnetic compatibility 

1.9 Staff facilities, interfaces and environment

On-board facilities, interfaces, working conditions and 
environment for staff (including drivers' cabs, driver machine 
interface)

1.10 Fire safety and evacuation

1.11 Servicing

Onboard facilities and interfaces for servicing

1.12 Onboard control, command and signalling

All the on-board equipment necessary to ensure safety and to 
command and control movements of trains authorised to travel 
on the network and its effects on the trackside part of the 
railway system

1.13 Specific operational requirements

Specific operational requirements for vehicles (including 
degraded mode, vehicle recovery etc.)

1.14 Freight related items

Freight-specific requirements and environment (including 
facilities specifically required for dangerous goods)

Explanations and examples in italics above are for information 
only and are not definitions of the parameters.

2. Classification of the National Technical Requirements

The national technical requirements relating to the parameters 
identified in section 1 shall be attributed to one of the 
following three groups. Rules and restrictions of a strictly 
local nature are not involved; their verification involves 
checks to be put in place by mutual agreement between the 
railway undertakings and the infrastructure managers.

Group A

Group A covers:

- international standards,

- national rules deemed to be equivalent, in railway safety 
terms, to national rules of other Member States,

- national rules deemed to be equivalent, in railway safety 
terms, to the provisions in the UTP and/or provisions in the 
TSI.

Group B

Group B covers all rules that do not fall within the scope of 
Group A or Group C, or that it has not yet been possible to 
classify in one of these groups.

Group C

Group C covers rules that are strictly necessary and are 
associated with technical infrastructure characteristics, in 
order to ensure safe and interoperable use in the network 
concerned (e.g. the loading gauge).

Artikel 1

Tillämpningsområde

I dessa enhetliga rättsregler fastställs förfarandet för 
validering av tekniska standarder och för antagande av 
enhetliga tekniska föreskrifter (UTP) för järnvägsmateriel 
avsedd att nyttjas i internationell trafik.

Artikel 2

Definitioner

I dessa enhetliga rättsregler, deras bilaga/-or och UTP, 
utöver de termer som definieras i artikel 2 i ATMF avses med

a)	passagerarvagn: ett järnvägsfordon som inte är 
försett med egen dragkraft och som är avsett att transportera 
resande, vilket inkluderar en resgodsvagn som är avsedd att 
ingå i ett tåg som transporterar passagerare; 

b)	långt framskridet projekt: ett projekt vars 
planerings/byggnationsfas har kommit till en punkt där en 
ändring i de tekniska specifikationerna inte skulle vara 
acceptabel för den involverade deltagande staten. Ett sådant 
hinder kan vara av rättslig, kontraktuell, ekonomisk, 
finansiell, social eller miljömässig karaktär och måste vara 
tillräckligt substanstiell;

c)	utbyte inom ramen för underhåll: ersättning av 
komponenter med delar av identisk funktion och prestanda inom 
ramen för förebyggande underhåll eller reparationer;

d)	teknisk föreskrift: en regel som inte är en teknisk 
standard, som ingår i UTP, och som rör tillverkning, drift, 
underhåll eller säkerhetsaspekter eller som rör ett förfarande 
som rör järnvägsmateriel;

e)	teknisk standard: en frivillig standard som antagits 
av ett erkänt internationellt standardiseringsorgan, i 
enlighet med det förfarande som är tillämpligt för det;

f)	dragfordon: ett järnvägsfordon som är försett med 
egen dragkraft;

g)	godsvagn: ett järnvägsfordon som inte är försett med 
egen dragkraft och som är avsett att transportera gods;

Artikel 3

Ändamål

§ 1 Valideringen av tekniska standarder för järnvägsmateriel 
och antagandet av UTP för järnvägsmateriel ska ha som ändamål 
att

a)	underlätta den fria rörligheten för fordon i 
internationell trafik,

b)	bidra till att garantera säkerheten, 
tillförlitligheten och tillgängligheten i internationell 
trafik,

c)	ta hänsyn till miljöskyddet och folkhälsan.

§ 2 Vid validering av tekniska standarder eller antagande av 
UTP ska endast de som har utarbetats på internationell nivå 
beaktas.

§ 3 I den mån det är möjligt

a)	bör driftskompatibilitet garanteras i fråga om de 
tekniska system och komponenter som är nödvändiga i 
internationell trafik;

b)	ska tekniska standarder och UTP vara inriktade på 
prestanda; i förekommande fall ska de innehålla alternativ.

Artikel 4

Utarbetande av tekniska standarder och UTP

§ 1 Utarbetandet av tekniska standarder avseende 
järnvägsmateriel och standardiseringen av produkter och 
förfaranden inom industrin ska åligga de erkända nationella 
och internationella standardiseringsorganen.

§ 2 Utarbetandet av UTP ska åligga det tekniska 
expertutskottet biträtt av lämpliga arbetsgrupper och 
generalsekreteraren på grundval av ansökningar som getts in i 
enlighet med artikel 6.

Artikel 5

Validering av tekniska standarder

§ 1 Tekniska expertutskottet ska besluta om validering av en 
teknisk standard, eller specifika delar av den, enligt det 
förfarande som anges i artiklarna 16 och 20 samt artikel 33 § 
6 i fördraget. Besluten träder i kraft enligt artikel 35 §§ 3 
och 4 i fördraget.

§ 2 Ansökan om validering av en teknisk standard får inges av

a)	varje deltagande stat

b)	varje regional organisation såsom den definieras i 
artikel 2 x) i ATMF,

c)	varje nationellt eller internationellt 
standardiseringsorgan som har standardisering inom 
järnvägsområdet till uppgift, där artikel 3 § 2 ska beaktas, 

d)	varje internationell intresseorganisation för vars 
medlemmar det av säkerhetsskäl och av ekonomiska skäl i 
utövandet av deras verksamhet är absolut nödvändigt att det 
finns tekniska standarder avseende järnvägsmateriel.

§ 3 Generalsekreteraren ska publicera referenserna till 
validerade tekniska standarder på organisationens hemsida. Så 
snart en referens har publicerats ska tillämpningen av denna 
tekniska standard presumeras vara i överensstämmelse med den 
motsvarande UTP:n.

Artikel 6

Antagande av UTP

§ 1 Tekniska expertutskottet ska besluta om antagande av en 
UTP eller förslag till ändring i den enligt det förfarande som 
anges i artiklarna 16 och 20 samt artikel 33 § 6 i fördraget. 
Besluten träder i kraft enligt artikel 35 §§ 3 och 4 i 
fördraget.

§ 2 Ansökan om antagande av en UTP eller en bestämmelse som 
ändrar den får inges av

a) varje deltagande stat,

b) varje regional organisation såsom den definieras i artikel 
2 x) i ATMF,

c) varje internationell intresseorganisation för vars 
medlemmar det av säkerhetsskäl och av ekonomiska skäl i 
utövandet av deras verksamhet är absolut nödvändigt att det 
finns UTP avseende järnvägsmateriel.

Artikel 7

Ansökningarnas utformning

De ansökningar som avses i artiklarna 5 och 6 ska inges till 
generalsekreteraren och vara ställda till tekniska 
expertutskottet på ett av arbetsspråken enligt artikel 1 § 6 i 
fördraget. Tekniska expertutskottet får avslå ansökan om det 
anser att den inte är fullständig, sammanhängande eller 
tillräckligt motiverad. Ansökan ska inkludera en utvärdering 
av sociala, ekonomiska och miljömässiga konsekvenser.

Artikel 7a

Utvärdering av konsekvenser

§ 1 Tekniska expertutskottet ska fatta sitt beslut efter att 
ha övervägt de skäl och den motivering som sökanden uppgett.

§ 2 Utvärderingen ska precisera den förväntade effekten på 
samtliga deltagande stater, operatörer and andra relevanta 
inblandade aktörer. Om förslaget har någon effekt på en annan 
UTP än den som förslaget avsåg, ska detta gränssnitt också tas 
med i beräkningen.

§ 3 Alla inblandade enheter ska delta i utvärderingen genom 
att gratis bistå med den nödvändiga data om den inte är 
immaterialrättsligt skyddad.

Artikel 8

UTP

§ 1 De antagna UTP:erna ska publiceras på organisationens 
hemsida.

§ 2 I princip ska varje delsystem vara underkastat en UTP. När 
det är nödvändigt kan ett delsystem täckas av flera UTP:er och 
en UTP kan täcka flera delsystem. 

§ 2a UTP:n ska tillämpas på ett nytt delsystem. Den ska också 
tillämpas på befintliga delsystem vid modernisering eller 
ombyggnad. Tillämpningen ska ske i enlighet med 
migrationsstrategin i § 4 f).

§ 3 Efter notifieringsförfarandet i enlighet med artikel 35 §§ 
3 och 4 i fördraget och åtminstone en månad före 
ikraftträdandet ska generalsekreteraren publicera följande på 
organisationens hemsida 

a) den antagna och notifierade UTP:n,

b) dagen för dess ikraftträdande,

c) listan över deltagande stater där UTP:n är tillämplig,

d) en aktuell lista över UTP:erna och dagen då de trädde i 
kraft.

§ 4 I den utsträckning som det är nödvändigt för att uppnå 
målet som anges i artikel 3, ska UTP:er som hänför sig till 
delsystem åtminstone:

a) ange det tillämpningsområde som avses (del av järnvägsnät 
eller fordon, delsystem eller del av delsystem),

b) ange väsentliga krav för det berörda delsystemet och dess 
gränssnitt mot andra delsystem,

c) fastställa de funktionella och tekniska specifikationer som 
ska följas när det gäller delsystemet och dess gränssnitt mot 
andra delsystem. Om det är nödvändigt, kan dessa 
specifikationer variera beroende på användningen av 
delsystemet, till exempel efter kategori av linjer, 
knutpunkter och/eller fordon,

d) bestämma de konstruktionselement eller 
driftskompatibilitetskomponenter och gränssnitt som måste 
omfattas av tekniska standarder, som är nödvändiga för att 
uppnå driftskompatibilitet hos järnvägssystemet,

e) för varje tänkbart fall ange vilka förfaranden som ska 
tillämpas vid bedömning av överensstämmelse med bestämmelserna 
i UTP:n. Dessa förfaranden ska baseras på bedömningsmodulerna 
i den allmänna UTP som § 8 hänvisar till.

f) ange strategin för att implementera UTP. I synnerhet är det 
nödvändigt att precisera de etapper som ska slutföras för en 
stegvis övergång från den nuvarande situationen till den 
slutliga situationen, då UTP:erna ska utgöra gällande norm; 
för varje etapp ska lämpliga övergångsbestämmelser inkluderas 
och

g) ange de yrkeskvalifikationer och hälso- och 
säkerhetsvillkor som måste vara uppfyllda för den berörda 
personalen för arbetet med drift och underhåll av det aktuella 
delsystemet, liksom för implementeringen av UTP:n.

h) ange de bestämmelser som är tillämpliga på befintliga 
delsystem och fordon, särskilt vid uppgradering och förnyelse 
och, i dessa fall, vilket modifieringsarbete som kräver en ny 
ansökan om tillträde, och

i) ange parametrarna för fordon och fasta delsystem som ska 
kontrolleras av järnvägsföretaget och de förfaranden som ska 
tillämpas för att kontrollera dessa parametrar för att 
säkerställa kompatibilitet mellan fordon och de rutter som de 
ska köras på.

§ 5 Varje UTP ska utarbetas med utgångspunkt i en utredning av 
det befintliga delsystemet och ange ett eller flera mål för 
delsystemet som kan uppnås successivt under rimlig tid. Genom 
att UTP:erna antas stegvis och följs kan 
driftskompatibiliteten hos järnvägsnätet uppnås successivt.

§ 6 UTP:n måste på lämpligt sätt bevara kompatibiliten i det 
existerande järnvägssystemet i varje deltagande stat. I detta 
syfte kan specialfall anges för varje UTP innefattande en 
eller flera deltagande stater, med hänsyn till både 
infrastruktur och fordon; särskild uppmärksamhet måste ges 
lastprofiler, spårvidd eller utrymmet mellan spåren och fordon 
som kommer från eller ska till tredje land. För varje 
specialfall ska UTP:n ange tillämpningsföreskrifter avseende 
de element som anges § 4 c) - g).

§ 7 Om vissa tekniska aspekter som hänför sig till väsentliga 
krav inte på ett uttryckligt sätt kan behandlas i en UTP ska 
de klart anges i UTP:n som "öppna punkter".

§ 8 Tekniska expertutskottet får anta UTP:er som inte hänför 
sig till delsystem, såsom allmänna bestämmelser, väsentliga 
krav eller bedömningsmoduler.

§ 9 UTP:erna ska ha två spalter. Text som står över hela sidan 
utan spalter är identisk till motsvarande text i Europeiska 
Gemenskapens Tekniska Specifikationer för Driftskompatibilitet 
(TSD). Text som är uppdelad i två spalter är olika för UTP:n 
och den motsvarande TSD:n eller någon annan motsvarande 
förordning från Europeiska Gemenskapen. Den vänstra spalten 
visar UTP-texten (OTIF-bestämmelserna), medan den högra 
spalten visar Europeiska Gemenskapens TSD-text. Längst till 
höger är TSD-referensen angiven.

Artikel 8a

Brister hos UTP

§ 1 Om tekniska expertutskottet får reda på att en antagen UTP 
innehåller fel eller ofullständigheter, vilket innefattar när 
en antagen UTP inte helt uppfyller de väsentliga kraven, ska 
utskottet vidta lämpliga åtgärder, vilket bland annat innebär 
att 

a) besluta om den aktuella UTP:n kan behöva ändras i enlighet 
med artikel 6 och 8 och

b) rekommendera lämpliga provisoriska lösningar.

§ 2 Deltagande stater, regionala organisationer och granskande 
organ är skyldiga att utan dröjsmål underrätta 
generalsekreteraren om de upptäcker fel eller 
ofullständigheter i en UTP.

Artikel 9

Förklaringar

§ 1 Varje deltagande stat kan inom en frist av fyra månader 
från den dag då generalsekreteraren informerade om tekniska 
expertutskottets beslut avge en motiverad förklaring till 
denne om att den inte kommer att tillämpa eller endast delvis 
kommer att tillämpa den validerade tekniska standarden eller 
den antagna UTP:n när det gäller den järnvägsinfrastruktur som 
är belägen på dess territorium och trafiken på denna 
infrastruktur.

§ 2 De deltagande stater som har avgett en förklaring i 
enlighet med § 1 ska inte beaktas vid fastställandet av det 
antal stater som enligt artikel 35 § 4 i fördraget måste göra 
invändning för att ett beslut av tekniska expertutskottet inte 
ska träda i kraft.

§ 3 En stat som har avgett en förklaring i enlighet med § 1 
får när som helst återta den genom meddelande till 
generalsekreteraren. Detta återtagande träder i kraft första 
dagen i den andra månaden efter detta meddelande.

Artikel 10

Upphävande av teknisk enhet

Ikraftträdandet av UTP:er som antagits av tekniska 
expertutskottet i enlighet med artikel 6 § 1 i alla stater som 
är parter i den internationella konventionen om Unité 
Technique des chemins de fer (teknisk enhetlighet för 
järnvägarna), undertecknad i Bern den 21 oktober 1882, i dess 
lydelse från 1938, ska medföra att den konventionen upphävs.

Artikel 11

UTP:s företräde

§ 1 Efter ikraftträdandet av de UTP:er som antagits av 
tekniska expertutskottet i enlighet med artikel 6 § 1, ska de 
tekniska standarder och de UTP:er i förbindelserna mellan de 
deltagande staterna ges företräde framför bestämmelserna i den 
internationella konventionen om Unité Technique des chemins de 
fer, undertecknad i Bern den 21 oktober 1882, i dess lydelse 
från 1938.

§ 2 Efter ikraftträdandet av de UTP:er som antagits av 
tekniska expertutskottet i enlighet med artikel 6 § 1, ska 
dessa enhetliga rättsregler samt de tekniska standarder och 
UTP:erna, i de deltagande staterna ges företräde framför de 
tekniska bestämmelserna i

a) Reglemente om ömsesidig användning av passagerarvagnar och 
resgodsvagnar i internationell trafik (RIC), 

b) Reglemente om ömsesidig användning av godsvagnar i 
internationell trafik (RIV).

Artikel 12

Nationella tekniska krav

§ 1 Deltagande stater ska se till att generalsekreteraren är 
informerad om de nationella tekniska krav som tillämpas på 
järnvägsfordon. Generalsekreteraren ska publicera dessa krav i 
den databas som artikel 13 i de enhetliga reglerna ATMF 
hänvisar till. 

Informationen ska vara generalsekreteraren till handa inom 3 
månader från den dag de ändrade enhetliga reglerna träder i 
kraft. 

Ett sådant krav får vara i kraft endast till dess det eller 
ett motsvarande krav träder i kraft genom antagandet av 
föreskrifter i enlighet med artiklarna ovan. De deltagande 
staterna får när som helst dra tillbaka den tillfälliga 
bestämmelsen och informera generalsekreteraren om detta.

§ 2 När en UTP har antagits eller ändrats, ska en deltagande 
stat se till att generelsekretaren informeras - med en 
motivering - om de nationella tekniska krav som omnämns i § 1 
som staten fortfarande kommer att kräva ska vara uppfyllda för 
att ombesörja den tekniska kompatibiliteten mellan fordon och 
infrastruktur; detta innefattar nationella regler som 
tillämpas på "öppna punkter" i de tekniska föreskrifterna och 
sådana som tillämpas på de specialfall som anges i den 
tekniska föreskriften. 

Informationen ska ange vilken "öppen punkt/-er" och/eller 
specialfall UTP:n som varje nationellt tekniskt krav hänför 
sig till. De nationella tekniska kraven är endast giltiga om 
generalsekreteraren mottagit information om dem inom 6 månader 
från dag då den aktuella tekniska föreskriften eller dess 
ändrade lydelse trädde i kraft.

§ 3 Informationen ska innefatta den fullständiga lydelsen av 
den nationella tekniska bestämmelsen på den deltagande statens 
officiella språk, liksom dess rubrik och en sammanfattning på 
ett av de officiella OTIF-språken.

Artikel 13

Jämförelsetabell

§ 1 För att minimera utvärderingarna och därigenom kostnaderna 
för att ansöka om tekniskt godkännande, ska nationella 
tekniska krav enligt artikel 12 klassificeras i enlighet med 
den lista med parametrar och principer som finns i bilagan 
till dessa enhetliga rättsregler. Tekniska expertutskottet ska 
ansvara för klassificeringen. Deltagande stater och regionala 
organisationer ska samarbeta med tekniska expertutskottet och 
generalsekreteraren i utförandet av denna uppgift. 

§ 2 Tekniska expertutskottet får granska bilagan mot bakgrund 
av deltagande staters erfarenhet av ömsesidigt godkännande av 
fordon.

§ 3 Tekniska expertutskottet ska se till att det skapas ett 
referensdokument där alla nationella tekniska krav 
korshänvisas. Referensdokumentet ska också innefatta alla 
relevanta bestämmelser i UTP:n och den motsvarande TSD:n 
(artikel 8 § 9). Referensdokumentet ska publiceras på 
organisationens hemsida och vara uppdaterat.

§ 4 Efter att ha tagit vederbörlig hänsyn till de deltagande 
staterna och de regionala organisationer som berörs, får 
tekniska expertutskottet besluta att tillkännage ekvivalensen 
i järnvägssäkerhetstermer:

a) mellan nationella tekniska krav i olika deltagande stater,

b) mellan bestämmelserna i en UTP och dess motsvarande TSD och

c) mellan nationella tekniska krav i en eller flera deltagande 
stater och bestämmelser i en UTP och/eller bestämmelser i en 
TSD.

Den tillkännagivna ekvivalensen ska anges i en 
jämförelsetabell i referensdokumentet enligt § 3 ovan.

Bilaga 

Parametrar som ska kontrolleras vid tekniskt godkännande av 
fordon som inte överensstämmer med UTP och klassificering av 
nationella tekniska krav 

1. Lista över parametrar

1.1 Allmän dokumentation

Allmän dokumentation (vilket innefattar beskrivningen av nya, 
moderniserade och ombyggda fordon och dess avsedda användning, 
uppgifter om utformning, reparation, drift och underhåll, 
tekniskt underlag etc.)

1.2 Struktur och mekaniska delar

Mekanisk integritet och gränssnitt mellan fordon (inklusive 
drag- och stötinrättning, gångar), hur robust fordonets 
struktur och dess utrustning är (t.ex. säten), lastkapacitet, 
passiv säkerhet (inkluderande interiör och exteriör 
krocksäkerhet) 

1.3 Fordonsprofiler och samverkan mellan fordon och bana

Mekaniskt gränssnitt mot infrastrukturen (inklusive statiskt 
och dynamiskt beteende, fri höjd och anpassning, spårvidd, 
växel etc) 

1.4 Bromsutrustning

Bromsrelaterade föremål (inklusive fastbromsningsskydd, 
bromskontroll, och bromsförmåga vid drift, nödläge och 
parkeringsläge)

1.5 Passagerarrelaterade föremål

Passagerarinrättningar och passagerarmiljö (inklusive 
passagerarfönster och - dörrar, särskilda anordningar för 
personer med begränsad rörlighet etc.)

1.6 Miljövillkor och aerodynamiska effekter

Miljöns inverkan på fordonet och fordonets inverkan på miljön 
(inklusive aerodynamiska förhållanden och både gränssnittet 
mellan fordonet och den markbaserade delen av järnvägssystemet 
och gränssnittet mot den yttre miljön)

1.7 Extern varning, signal och mjukvaruintegritetskrav

Externa varningssignaler, märkningar och 
programvaruintegritet, t.ex. säkerhetsrelaterade funktioner 
som påverkar tågets beteende, inklusive "tågbussen"

1.8 Energiförsörjnings- och styrsystem ombord

Ombordbaserade framdrivnings-, energiförsörjnings- och 
styrsystem, plus gränssnittet mellan fordonet och 
energiförsörjningsinfrastrukturen och alla aspekter av 
elektromagnetisk kompatibilitet

1.9 Utrustning, gränssnitt och miljöer som berör personal

Utrustning, gränssnitt, arbetsförhållanden och miljöer som 
berör personal ombord på fordonet (inklusive förarhytter, 
gränssnitt mellan förare och maskin)

1.10 Brandsäkerhet och evakuering

1.11 Underhåll

Ombordbaserade utrustningar och gränssnitt för underhåll

1.12 Fordonsbaserad trafikstyrning och signalering 

All ombordutrustning som krävs för att garantera säkerheten 
och för att styra och kontrollera trafiken med tåg som har 
tillstånd att trafikera nätet och dess inverkan på den 
markbaserade delen av järnvägssystemet.

1.13 Specifika driftskrav 

Spefifika driftskrav för fordon (inklusive vid trafikstörning, 
bärgning av fordon etc.)

1.14 Godsrelaterade komponenter

Godsspecifika krav och miljökrav (inklusive anordningar som 
specifikt krävs för farligt gods)

Förklaringarna och exemplen i kursivt ovan är enbart tänkta 
som information och inte som definitioner av parametrarna.

2. Klassificering av nationella tekniska krav

De nationella tekniska kraven som hänför sig till parametrarna 
som anges i sektion 1, ska höra till en av följande tre 
grupper. Regler och begränsningar som enbart är lokala berörs 
inte; deras verifikation förutsätter att kontroller 
installeras genom ett ömsesidigt avtal mellan järnvägsföretag 
och infrastrukturförvaltare.

Grupp A

Grupp A innefattar:

- internationella standarder,

- nationella regler som bedöms som likvärdiga, i 
järnvägssäkerhetshänseende, med nationella regler i andra 
medlemsstater,

- nationella regler som bedöms som likvärdiga i 
järnvägssäkerhetshänseende med bestämmelserna i UTP och/eller 
TSD.

Grupp B

Grupp B innefattar alla regler som inte faller inom grupp A:s 
eller grupp C:s tillämpningsområde, eller som inte ännu har 
varit möjliga att klassificera i någon av dessa grupper.

Grupp C

Grupp C innefattar regler som är absolut nödvändiga och som är 
förenade med tekniska kännetecken för infrastrukturen, för att 
garantera säkerhet och driftskompatibilitet i det berörda 
järnvägsnätet (t.ex. lastprofiler).