Lag (1957:390) om fiskearrenden

1 § I fråga om avtal, varigenom någon mot vederlag upplåter 
fiskerätt åt annan, ska, utöver vad som beträffande
nyttjanderätt i allmänhet följer av 7 kap. jordabalken, gälla 
vad som föreskrivs nedan i denna lag, om upplåtelsens ändamål 
är yrkesfiske eller annat fiske som är av väsentlig betydelse 
för arrendatorns försörjning.

Har rätt till fiske, i samband med jordbruksarrende eller
annars, upplåtits genom avtal som huvudsakligen har annat
ändamål än vad som föreskrivs i första stycket, ska denna lag
inte tillämpas.

Förbehåll som strider mot bestämmelse i denna lag är utan
verkan mot arrendatorn eller den som har rätt att träda i
dennes ställe, om inte annat anges.

I de fall då det föreskrivs att arrendenämnden ska godkänna
ett förbehåll enligt tredje stycket eller något annat
avtalsvillkor för att detta ska bli giltigt, får godkännande
sökas endast om detta angivits i avtalet. Ansökan får inte
prövas om den kommer in till arrendenämnden senare än en
månad efter det att avtalet ingicks. Leder en prövning till
att godkännande vägras, förfaller avtalet, om inte något
annat har överenskommits. Lag (2010:899).

2 § Avtalet skall upprättas skriftligen. I avhandlingen skola samtliga
villkor upptagas. Ändring eller tillägg som ej avfattas skriftligen är
utan verkan.

Har fiske tillträtts utan att skriftligt avtal upprättats, äger
utövaren, därest det ej berott på honom att giltigt avtal sedermera icke
kommit till stånd, rätt till ersättning för den skada som därigenom
tillskyndas honom.

Talan om skadestånd enligt andra stycket skall väckas inom ett år från
det fisket avträddes.

3 § Upplåtelse av fiske skall ske för viss tid, ej understigande fem år,
eller för arrendatorns livstid. Upplåtelse av fiske, som ingår i
fiskevårdsområde, må dock ske för återstoden av den tid, för vilken
fiskevårdsområdet bildats. Därest upplåtelsen angår fastighet, varöver
upplåtaren icke äger förfoga utöver sin egen besittningstid, må
upplåtelsen ske för sådan tid. Är tiden icke så bestämd som nu sagts,
skall avtalet anses ingånget för en tid av fem år. Har avtal träffats
för kortare tid, gäller det dock för den överenskomna tiden, om
arrendenämnden godkänt avtalet i denna del.

Har fiskearrende upplåtits på längre tid än den i 7 kap. 5 § första
stycket jordabalken föreskrivna längsta tiden för nyttjanderätts
bestånd, äger fjärde stycket nämnda paragraf motsvarande tillämpning.
Lag (1970:1018).

4 § Vid arrende för viss tid skall uppsägning alltid ske för att
avtalet skall upphöra att gälla vid arrendetidens utgång. Vill
fastighetens ägare eller arrendatorn att arrendevillkoren ändras för
en ny arrendeperiod, skall han meddela motparten detta i den ordning
som gäller för uppsägning. Uppsägning och begäran om villkorsändring
skall ske senast ett år före arrendetidens utgång.

Om avtalet inte sägs upp inom rätt tid, anses det förlängt på fem år
eller, om begäran om villkorsändring har gjorts, på den tid och de
villkor i övrigt som bestäms enligt 5 § andra stycket.

Förbehåll som strider mot första eller andra stycket gäller mot
arrendatorn, om det godkänts av arrendenämnden. Förbehåll om längre
tid för förlängning av avtalet än som anges i andra stycket gäller
utan sådant godkännande.

I fråga om tiden för upphörande av arrendeavtal vid frånträde av
avtalet på grund av förverkande eller av annan orsak och sättet för
uppsägning äga 8 kap. 4 § första och andra styckena samt 8 §
jordabalken motsvarande tillämpning. Hänvisningen i 8 kap. 4 § första
stycket jordabalken till 25 § samma kapitel skall därvid tillämpas på
13 § andra stycket denna lag. Lag (1984:680).

5 § Om fastighetens ägare sagt upp arrendeavtalet, har arrendatorn
rätt till förlängning av detta, utom när

1. arrenderätten är förverkad,

2. arrendatorn i annat fall åsidosatt sina förpliktelser i sådan
mån att arrendeavtalet skäligen icke bör förlängas,

3. fastighetens ägare gör sannolikt, att han själv, hans make eller
avkomling skall bruka fisket, och det ej är obilligt mot arrendatorn
att arrendeförhållandet upphör,

4. fastighetens ägare i annat fall har befogad anledning att upplösa
arrendeförhållandet.

I fråga om förlängning av arrendeavtal och om villkorstvist tillämpas
9 kap. 8 § andra stycket och 9 a--13 §§ samt 10 kap. 6 § jordabalken.
Hänvisningarna till 9 kap. 9 § jordabalken skall dock i stället avse
10 kap. 6 § samma balk.

Första och andra styckena gäller ej, om arrendeavtalet inte träffats
för viss tid eller om jordägaren säger upp arrendeavtalet på den grund
att arrenderätten är förverkad, dock inte om i uppsägningen anges att
den sker till arrendetidens utgång.

Förbehåll att arrenderätten icke skall vara förenad med rätt till
förlängning gäller mot arrendatorn, om det godkänts av
arrendenämnden. Lag (1984:680).

6 § Förbehåll om rätt för fastighetens ägare att i annat fall än som
anges i lag eller annan författning återtaga fisket eller del därav före
arrendetidens utgång gäller endast om det godkänts av arrendenämnden.
Lag (1970:1018).

7 § Fardag vid fiskearrende är den 14 mars.

Infaller dag då arrenderat fiske enligt lag eller avtal skall tillträdas
eller avträdas på söndag eller annan allmän helgdag, skall tillträde
eller avträde i stället ske nästa vardag, om ej annat avtalats. Lag
(1970:1018).

8 § Arrendeavgiften skall bestämmas i pengar. Har avtal träffats i
strid med vad som sagts nu, skall arrendeavgiften utgå med belopp, som
är skäligt med hänsyn främst till parternas avsikter och övriga
förhållanden när avtalet träffades. Är ej tid utsatt för erläggande av
avgiften, skall den erläggas sist tre månader före varje arrendeårs
utgång.

Föreskrifterna i 8 kap. 9--11 §§ jordabalken om nedsättning av
arrendeavgift, skadestånd och rätt till uppsägning tillämpas också i
fråga om fiskearrende. Arrendatorn har också rätt till skälig
nedsättning av arrendeavgiften, om fisket, utan hans vållande, på
grund av fiskpest, vattenförorening eller annan sådan händelse i hög
grad försämrats.

Har arrendatorn före förfallodagen påkallat nedsättning av
arrendeavgiften i fall då det kan komma i fråga, skall han anses hava
guldit den i rätt tid, därest han inom en månad efter det avgiften
blivit slutligen bestämd erlägger vad som brister. Lag (1984:680).

9 § Utan medgivande av fastighetens ägare må ej arrendatorn åt annan
överlåta eller upplåta fisket eller del därav.

Första stycket äger motsvarande tillämpning på rättighetens övergång
genom bodelning, arv, testamente, bolagsskifte eller liknande förvärv.
Lag (1970:1018).

10 § Dör arrendatorn före arrendetidens utgång, är dödsboet berättigat
att i sitt ställe sätta annan, med vilken ägaren skäligen kan nöjas,
eller att inom sex månader uppsäga avtalet. Vad som sagts nu gäller ej,
om annat avtalats.

Är arrendet upplåtet för arrendatorns livstid, har vid dennes död hans
make rätt att inträda som arrendator under sin livstid, om äktenskapet
ingåtts innan avtalet träffades. Ingår den efterlevande maken nytt
äktenskap, får fastighetsägaren dock uppsäga avtalet. När avtalet upphör
att gälla på grund av arrendatorns eller den efterlevande makens död,
skall fisket avträdas på den fardag som inträffar närmast efter sex
månader från dödsfallet. Lag (1970:1018).

11 § Sker överlåtelse av fastigheten efter det arrendatorn tillträtt
fisket, gäller arrendeavtalet utan särskilt förbehåll mot nye ägaren.

De bestämmelser som i 8 kap. 15--17 §§ jordabalken meddelats med
avseende å utmätning och konkurs skola äga motsvarande tillämpning vid
fiskearrende. Lag (1970:1018).

12 § Arrenderätten skall vara förverkad och fastighetens ägare förty
berättigad att uppsäga avtalet:

1. om arrendatorn dröjer med erläggande av arrendeavgift utöver en månad
från förfallodagen;

2. om han gör sig skyldig till vanvård av fisket;

3. om han olovligen överlåter fisket eller eljest sätter annan i sitt
ställe eller upplåter fisket eller del därav; eller

4. om han eljest i väsentlig omfattning åsidosätter vad som åligger
honom enligt avtalet.

Finnes vad arrendatorn låtit komma sig till last vara av ringa
betydenhet, må han ej skiljas från arrendet.

Uppsäges avtalet, vare fastighetens ägare berättigad till skadestånd.
Lag (1970:1018).

13 § Har arrendatorn låtit komma sig till last sådant förhållande som i
12 § första stycket 1 eller 2 sägs men sker rättelse innan fastighetens
ägare gjort bruk av sin rätt att uppsäga avtalet, eller har i fall varom
i 12 § första stycket 3 eller 4 sägs ägaren icke uppsagt avtalet inom
sex månader från det han fick kunskap om förhållande som där avses, må
ägaren ej senare åberopa förhållandet såsom grund för arrendatorns
skiljande från arrendet.

Är arrenderätten enligt 12 § första stycket 1 förverkad på grund av
dröjsmål med betalning av arrendeavgift och har fastighetens ägare med
anledning därav uppsagt avtalet, får arrendatorn ej på grund av
dröjsmålet skiljas från arrendet, om arrendeavgiften betalas senast
tolfte vardagen från uppsägningen. I avvaktan på att arrendatorn visar
sig ha fullgjort vad som sålunda fordras för att återvinna
arrenderätten, får beslut om vräkning icke meddelas förrän fjorton
vardagar förflutit från uppsägningen. Lag (1970:1018).

14 § Vad om tid för väckande av talan, jämkning av arrendevillkor och
skiljedom är stadgat i 8 kap. 26--28 §§ jordabalken skall äga
motsvarande tillämpning vid fiskearrende. Lag (1970:1018).

15 § Om arrendenämnd finnas bestämmelser i 8 kap. jordabalken
och i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder.
Lag (1973:193).

16 § Beslut av arrendenämnden enligt denna lag får överklagas 
till den hovrätt inom vars domkrets arrendenämnden finns.
Lag (2019:245).

16 a § Vid överklagande av arrendenämndens beslut gäller 8 kap.
31 a-31 c §§ jordabalken.

Ett beslut av hovrätten i fråga om uppskov med avträde får inte
överklagas. Hovrätten får dock tillåta att beslutet överklagas,
om det finns särskilda skäl för en prövning av om tillstånd
skall ges enligt 54 kap. 10 § första stycket 1
rättegångsbalken. Lag (2005:1060).

17 § Har upphävts genom lag (2010:924).

18 § Har upphävts genom lag (2005:1060).

Övergångsbestämmelser

1957:390

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1957, dock att lagen icke skall
äga tillämpning å fiske, som tillhör kronan, förrän den 1 oktober 1962.

Har sådan upplåtese som avses i 1 § muntligen eller skriftligen gjorts
för viss tid, som vid lagens ikraftträdande ännu icke utgått, skola å
upplåtelsen bestämmelserna i 4 och 5 §§ denna lag tillämpas, därest vid
upplåtelsetidens utgång fiskearrendatorn, eller fiskearrendatorn och
före honom någon av hans föräldrar, innehaft fiskerätten i dess helhet
eller till väsentlig del under sammanlagt minst tio år.


Därest i fall, varom i andra stycket är nämnt, upplåtelsetiden utgår
under första året efter lagens ikraftträdande, är fiskearrendatorn
berättigad till ny upplåtelse för en tid av ett år; och skall sådan
upplåtelse anses hava kommit till stånd, om han icke inom en månad efter
det lagen trätt i kraft på sätt om uppsägning är stadgat tillkännagivit
sin önskan att avstå från ny upplåtelse. Med avseende å nämnda
upplåtelse äger vardera parten på sätt stadgas i 2 kap. 54 §
nyttjanderättslagen påkalla ändring av upplåtelsevillkoren senast åtta
månader före den ettåriga upplåtelsetidens utgång.

1970:1018

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1972.

2. I fråga om fiskearrende som upplåtits före de nya bestämmelsernas
ikraftträdande äger äldre bestämmelser fortfarande tillämpning, om ej
annat är föreskrivet nedan.

3. De nya bestämmelserna i 4 § sista stycket om sättet för uppsägning
samt 14 § om tid för väckande av talan och om jämkning av arrendevillkor
ävensom 13 § andra stycket äger tillämpning även på avtal om
fiskearrende som träffats före de nya bestämmelsernas ikraftträdande.
Vad som sagts nu om tillämpningen av 4 § sista stycket och om 13 § andra
stycket gäller dock ej, om uppsägning ägt rum före ikraftträdandet.

4. Bestämmelserna i 5 § i dess nya lydelse äger tillämpning även på
avtal som träffats före de nya bestämmelsernas ikraftträdande, om 4 och
5 §§ i deras äldre lydelse gäller för avtalet. Har underrättelse som
avses i 4 § andra stycket i dess äldre lydelse eller i 2 kap. 53 eller
54 § lagen (1907:36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom skett före
de nya bestämmelsernas ikraftträdande, äger de äldre bestämmelserna dock
alltjämt tillämpning.

Innehåller avtal som avses i första stycket första punkten ej förbehåll
om uppsägning, äger även 4 § i sin nya lydelse tillämpning. Om
arrendetiden går till ända inom ett år från de nya bestämmelsernas
ikraftträdande, anses dock uppsägning som skett inom en månad från
ikraftträdandet ha skett i rätt tid.

Förlänges avtal om fiskearrende till följd av första eller andra
stycket, äger därefter de nya bestämmelserna i sin helhet tillämpning på
avtalet.

5. Bestämmelsen i 11 § andra stycket om tillämpning av 8 kap. 17 §
jordabalken gäller när arrendatorn försatts i konkurs på grund av
ansökan som gjorts efter nya balkens ikraftträdande.

6. Arreendetvist, vari talan väckts före de nya bestämmelsernas
ikraftträdande, behandlas enligt äldre bestämmelser.

Ärende som enligt äldre bestämmelser skall handläggas av arrendenämnd
prövas av arrendenämnd som avses i 8 kap. 29 § jordabalken, om ärendet
anhängiggöres efter de nya bestämmelsernas ikraftträdande. Arrendenämnds
beslut i sådant ärende får ej klandras.

7. I fråga om avtal om fiskearrende beträffande sådan
fideikommissfastighet som ej är att anse som huvudgård till fideikommiss
äger 1 kap. 9 § lagen (1907:36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom
fortfarande tillämpning.

1973:193

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1973.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om klander av beslut som
meddelats före ikraftträdandet.

1979:372

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1979

2. De nya bestämmelserna i 5 § andra stycket gäller, i den mån ej annat
följer av 3, även i fråga om arrendeavtal som har ingått före
ikraftträdandet.

3. Har arrendeavtal uppsagts före ikraftträdandet, gäller äldre
bestämmelser.

4. Den nya lydelsen av 5 § första stycket 3 gäller i fråga om
arrendeavtal som har ingått före ikraftträdandet först efter den
tidpunkt till vilken fastighetens ägare tidigast kan säga upp avtalet
genom uppsägning efter ikraftträdandet. Om antingen arrendatorn ensam
eller arrendatorn och före honom hans make eller någon av hans föräldrar
vid arrendetidens utgång brukat fisket under sammanlagt minst tio år,
tillämpas dock 5 § första stycket 3 i den nya lydelsen från och med
ikraftträdandet. Detsamma gäller om den arrendetid som löper vid
ikraftträdandet enligt avtalet utgår först sedan arrendeförhållandet
varat minst tio år.

1984:680

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985.

2. Bestämmelsen i 9 kap. 12 a § jordabalken skall inte tillämpas i en
tvist, som har anhängiggjorts vid domstol eller arrendenämnd före
ikraftträdandet.

3. Om ett avtal har sagts upp före ikraftträdandet, skall äldre
bestämmelser om uppsägning och hänskjutande av tvist till arrendenämnd
tillämpas. I sådant fall tillämpas inte heller 9 kap. 12 b §
jordabalken.

4. De äldre bestämmelserna om arbetsavtal i samband med arrende gäller
fram till den tidpunkt till vilken fastighetens ägare tidigast kan
säga upp avtalet genom uppsägning efter ikraftträdandet.

5. Om ett avtal som har ingåtts före ikraftträdandet innehåller
villkor som fordrar arrendenämndens godkännande, skall den i 1 §
fjärde stycket föreskrivna tiden räknas från utgången av år 1984.

1991:851

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning,
betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före
ikraftträdandet.

2005:1060

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006.

2. I fråga om ärenden som en arrendenämnd avgjort före
ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser.