Lag (2018:1653) om företagsnamn

1 kap. Grundläggande bestämmelser

Företagsnamn och andra näringskännetecken

1 § Företagsnamn är den benämning under vilken en 
näringsidkare driver sin verksamhet. Om en del av 
verksamheten drivs under en särskild benämning, utgör denna 
ett särskilt företagsnamn. Det som sägs om företagsnamn i 
denna lag gäller även för ett särskilt företagsnamn.

Annat kännetecken som en näringsidkare använder för sin 
verksamhet vid sidan av ett företagsnamn kallas sekundärt 
kännetecken.

Den gemensamma benämningen för företagsnamn och sekundära 
kännetecken är näringskännetecken.

Förvärv av ensamrätt 

Ensamrätt genom registrering eller inarbetning

2 § En näringsidkare förvärvar ensamrätt till ett 
företagsnamn genom registrering eller inarbetning. Ensamrätt 
till ett sekundärt kännetecken förvärvas genom inarbetning.

Ett företagsnamn registreras enligt bestämmelserna i denna 
lag och vad som föreskrivs i annan författning om 
registrering av visst slags företagsnamn. Ensamrätten till 
ett registrerat företagsnamn gäller inom det område som 
registreringen omfattar.

Ett näringskännetecken ska anses inarbetat om det här i 
landet inom en betydande del av den krets till vilken det 
riktar sig (omsättningskretsen) är känt som beteckning för 
den verksamhet som bedrivs under kännetecknet. Om 
näringskännetecknet är inarbetat endast inom en del av 
landet, gäller ensamrätten endast inom det området. 

Ensamrätt till varukännetecken och personnamn som 
näringskännetecken

3 § Den som innehar ett varumärke eller ett annat 
varukännetecken har ensamrätt till kännetecknet som 
näringskännetecken. Om varukännetecknet är skyddat endast 
inom en del av landet, gäller ensamrätten endast inom det 
området.

Den som använder sitt personnamn som näringskännetecken har 
ensamrätt till kännetecknet som näringskännetecken, om namnet 
har särskiljningsförmåga för den verksamhet som det används 
för. Om namnet används endast inom en del av landet, gäller 
ensamrätten endast inom det området.

Ensamrättens innebörd

4 § Ensamrätten till ett näringskännetecken enligt 2 och 3 
§§ innebär att ingen annan än innehavaren, utan dennes 
tillstånd, i näringsverksamhet får använda ett tecken som 
är

1. identiskt med näringskännetecknet och används för 
verksamhet av samma slag,

2. identiskt med eller liknar näringskännetecknet och används 
för verksamhet av samma eller liknande slag, om det finns en 
risk för förväxling, inbegripet risken för att användningen 
av tecknet leder till uppfattningen att det finns ett samband 
mellan den som använder tecknet och innehavaren av 
näringskännetecknet, eller

3. identiskt med eller liknar ett näringskännetecken som här 
i landet är känt inom en betydande del av omsättningskretsen, 
om användningen utan skälig anledning drar otillbörlig fördel 
av eller är till skada för näringskännetecknets 
särskiljningsförmåga eller anseende, oavsett om användningen 
avser verksamhet av samma, liknande eller annat slag.

Ensamrätten till ett registrerat företagsnamn hindrar inte 
att någon annan i näringsverksamhet använder ett tecken som 
avses i första stycket inom det område där företagsnamnet är 
skyddat, om det visas att innehavaren av företagsnamnet inte 
kan lida skada av detta.

Begränsning av ensamrätten

5 § Ensamrätten till ett näringskännetecken ger inte något 
självständigt skydd för en del av kännetecknet som saknar 
särskiljningsförmåga.

Ensamrätten till ett näringskännetecken hindrar inte att 
någon annan, när det sker i enlighet med god affärssed, i 
näringsverksamhet använder

1. sitt personnamn eller sin adress,

2. uppgifter om verksamhetens art eller uppgifter om en i 
verksamheten utbjuden varas eller tjänsts art, kvalitet, 
kvantitet, avsedda användning, värde, geografiska ursprung 
eller andra egenskaper eller tidpunkten för när varan är 
framställd eller tjänsten är utförd, eller

3. ett allmänt använt ortsnamn.

Kolliderande rättigheter

6 § Gör flera anspråk på ensamrätt till näringskännetecken 
som är identiska eller liknar varandra på det sätt som anges 
i 4 §, ska den ha företräde som har tidigaste grund för sitt 
anspråk, om inte något annat följer av 7 §.

7 § Rätten till ett inarbetat näringskännetecken ska gälla 
vid sidan av en äldre rätt till ett näringskännetecken som är 
identiskt eller likartat på det sätt som anges i 4 §, om 
innehavaren av den äldre rätten inte inom rimlig tid har 
vidtagit åtgärder för att hindra användningen av det yngre 
kännetecknet. I dessa fall hindrar inte rätten till det yngre 
näringskännetecknet användningen av det äldre.

På yrkande av någon av parterna får en domstol i de fall som 
avses i första stycket om det är skäligt besluta att ett av 
kännetecknen, eller båda, endast får användas på ett särskilt 
sätt, såsom i ett visst utförande eller med tillägg av 
ortsangivelse eller innehavarens namn.

2 kap. Registrering av företagsnamn

Allmänna registreringsvillkor

1 § Ett företagsnamn får registreras endast om det kan 
särskilja innehavarens verksamhet från andras.

Vid bedömningen av om ett företagsnamn har 
särskiljningsförmåga ska hänsyn tas till den tid och 
omfattning som företagsnamnet har använts. Om företagsnamnet 
består enbart av en allmän benämning på verksamhetens art 
eller på en i verksamheten utbjuden vara eller tjänst eller 
om företagsnamnet utgörs enbart av ett allmänt använt 
ortsnamn eller liknande, ska företagsnamnet i och för sig 
inte anses ha särskiljningsförmåga. Om en sådan beteckning 
som aktiebolag, handelsbolag eller ekonomisk förening eller 
förkortning av en sådan beteckning ingår i företagsnamnet, 
ska det vid bedömningen bortses från denna beteckning.

Hinder mot registrering på grund av hänsyn till allmänna 
intressen 

2 § Ett företagsnamn får inte registreras om företagsnamnet

1. strider mot lag eller annan författning eller mot goda 
seder eller allmän ordning,

2. utan tillstånd innehåller en sådan statlig eller 
internationell beteckning som enligt lag eller annan 
författning inte får användas obehörigen som företagsnamn, 
eller något som lätt kan förväxlas med en sådan beteckning,

3. utan tillstånd innehåller ett sådant kännetecken som enligt 
lagen (2014:812) om skydd för kännetecken i den 
internationella humanitära rätten inte får användas obehörigen 
som företagsnamn, eller något som kan förväxlas med ett sådant 
kännetecken,

4. innehåller eller i väsentliga delar återger en äldre 
växtsortbenämning som avser en växtsort av samma eller 
närstående växtart, i den utsträckning växtsorten är skyddad 
enligt växtförädlarrättslagen (1997:306) eller unionsrätten, 
eller

5. i annat fall är ägnat att vilseleda allmänheten.

Ett företagsnamn får inte heller registreras om ansökan om 
registrering gjordes i ond tro. Lag (2021:562).

Hinder mot registrering på grund av andra rättigheter 

3 § Ett företagsnamn får inte registreras om företagsnamnet

1. är identiskt med ett äldre näringskännetecken för 
verksamhet av samma slag,

2. är identiskt med eller liknar ett äldre näringskännetecken 
för verksamhet av samma eller liknande slag, om det finns en 
risk för förväxling, inbegripet risken för att användningen av 
företagsnamnet leder till uppfattningen att det finns ett 
samband mellan den som använder företagsnamnet och innehavaren 
av näringskännetecknet, eller

3. är identiskt med eller liknar ett äldre näringskännetecken 
som är känt inom en betydande del av omsättningskretsen, och 
användningen av företagsnamnet utan skälig anledning skulle 
dra otillbörlig fördel av eller vara till skada för 
näringskännetecknets särskiljningsförmåga eller anseende, 
oavsett om användningen avser verksamhet av samma, liknande 
eller annat slag. Lag (2021:562).

4 § De hinder för registrering av ett företagsnamn som 
anges i 3 § 1–3 gäller på motsvarande sätt i fråga om 

1. ett varumärke som är registrerat enligt 2 kap. 
varumärkeslagen (2010:1877) eller en internationell 
varumärkesregistrering som gäller i Sverige,

2. ett varumärke som är registrerat enligt Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om 
EU-varumärken eller en internationell varumärkesregistrering 
som gäller i Europeiska unionen, och

3. ett inarbetat varukännetecken.

5 § Om det företagsnamn som en ansökan om registrering 
avser ska gälla i hela landet och det finns en äldre 
rättighet som utgörs av ett inarbetat näringskännetecken 
eller av ett sådant personnamn eller inarbetat 
varukännetecken som är skyddat enligt 1 kap. 3 §, finns det 
hinder mot registrering enligt 3 och 4 §§ endast om skyddet 
för den äldre rättigheten gäller inom en väsentlig del av 
landet.

6 § Ett företagsnamn får inte registreras om det 
innehåller eller består av

1. något som är ägnat att uppfattas som någon annans 
efternamn som har särskilt skydd eller någon annans allmänt 
kända konstnärsnamn eller ett likartat namn, om användningen 
av företagsnamnet skulle medföra en nackdel för bäraren av 
namnet och om namnet uppenbarligen inte syftar på någon sedan 
länge avliden, 

2. något som kränker någon annans upphovsrätt till ett 
litterärt eller konstnärligt verk, eller

3. något som är ägnat att uppfattas som benämning på en 
stiftelse, ideell förening eller liknande sammanslutning.

7 § Bestämmelserna i 3, 4 och 6 §§ utgör inte hinder mot 
registrering, om den som innehar den äldre rättigheten medger 
registreringen.

Registrering på flera språk

8 § Ett företagsnamn får registreras på två eller flera 
språk, under förutsättning att språkversionerna stämmer 
överens till sitt innehåll. Det som sägs om företagsnamn i 
denna lag ska gälla för var och en av språkversionerna.

Registreringens giltighet

9 § Registreringen gäller från den dag då ansökan om 
registrering kom in till registreringsmyndigheten.

3 kap. Hävning av registrering

Grunder för hävning

Allmänna grunder

1 § En registrering av ett företagsnamn får hävas om

1. företagsnamnet har registrerats i strid mot denna lag 
eller mot annan författning,

2. registreringen fortfarande strider mot lagen, 

3. rätten till företagsnamnet ändå inte får bestå enligt 1 
kap. 7 §, och

4. annat inte följer av 2 § i detta kapitel.

En registrering får vidare hävas om

1. innehavaren har upphört att vara näringsidkare,

2. företagsnamnet har förlorat sin särskiljningsförmåga,

3. företagsnamnet har kommit att strida mot lag eller annan 
författning eller mot goda seder eller allmän ordning, eller 

4. företagsnamnet har blivit vilseledande.

Vid en prövning av om en registrering ska hävas på grund av 
bristande särskiljningsförmåga ska endast sådan 
särskiljningsförmåga beaktas som företagsnamnet har förvärvat 
genom användning före ansökan om hävning. 

2 § Om ett yrkande om hävning av en registrering av ett 
företagsnamn grundas på att ett äldre registrerat 
företagsnamn enligt 2 kap. 3 § utgör hinder och det vid 
tidpunkten för ansökan om hävning hade gått mer än fem år 
sedan frågan om registrering av det äldre företagsnamnet blev 
slutligt avgjord gäller följande. Registreringen av det yngre 
företagsnamnet får hävas endast om det äldre företagsnamnet, 
inom de fem senaste åren före ansökan om hävning, har tagits 
i verkligt bruk på det sätt som avses i 3 § för den 
verksamhet som ligger till grund för yrkandet.

Om det vid ansökan om registrering av det yngre 
företagsnamnet hade gått mer än fem år sedan frågan om 
registrering av det äldre företagsnamnet blev slutligt 
avgjord, ska det äldre företagsnamnet dessutom ha tagits i 
verkligt bruk inom de fem senaste åren före ansökan om 
registrering av det yngre företagsnamnet.

Om det äldre företagsnamnet inte har använts i den 
utsträckning som anges i första och andra styckena, får 
registreringen av det yngre företagsnamnet ändå hävas om det 
finns giltiga skäl till att det äldre företagsnamnet inte har 
använts i den utsträckningen.

Underlåten användning 

3 § En registrering av ett företagsnamn får hävas om 
innehavaren inte har gjort verkligt bruk av företagsnamnet i 
Sverige för den verksamhet som det har registrerats för inom 
fem år från den dag då frågan om registrering slutligt har 
avgjorts eller inom en period av fem år i följd. 
Registreringen får dock inte hävas på grund av underlåten 
användning om det finns giltiga skäl till att företagsnamnet 
inte har använts.

Med sådan användning som avses i första stycket likställs att 
företagsnamnet används

1. i en annan form än den registrerade, om avvikelsen avser 
endast detaljer som inte förändrar företagsnamnets 
särskiljningsförmåga, och

2. av någon annan med innehavarens samtycke.

Registreringen får inte hävas om företagsnamnet har använts 
under tiden mellan utgången av femårsperioden och ingivandet 
av ansökan om hävning av registreringen. Användning som 
påbörjas eller återupptas efter femårsperiodens utgång och 
inom tre månader före ingivandet av ansökan om hävning ska 
dock lämnas utan avseende, om förberedelserna för att påbörja 
eller återuppta användningen vidtogs efter det att 
innehavaren fått kännedom om att en ansökan om hävning kunde 
komma att göras.

Tillvägagångssätt

4 § Den som vill inleda ett förfarande för att häva en 
registrering kan föra talan vid domstol eller ansöka om 
hävning av registreringen hos berörd registreringsmyndighet 
enligt 5–19 §§ (administrativ hävning). 

Ett förfarande för att häva en registrering med stöd av 1 § 
andra stycket eller 3 § eller 2 kap. 1 eller 2 § får också 
inledas av en myndighet. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 
7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilken myndighet 
som får göra detta.

Administrativ hävning

Ansökans innehåll

5 § En ansökan om administrativ hävning ska innehålla

1. uppgifter om parterna i den utsträckning som anges i 
33 kap. 1 § rättegångsbalken,

2. ett yrkande om hävning och uppgift om den registrering som 
yrkandet avser, och

3. en redogörelse för de omständigheter som åberopas till 
grund för yrkandet om hävning.

Sökanden ska betala föreskriven ansökningsavgift.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan 
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare 
föreskrifter om vad ansökan i övrigt ska innehålla.

Brister i ansökan

6 § Om ansökan är så bristfällig att den inte kan läggas 
till grund för handläggning av ärendet, ska 
registreringsmyndigheten förelägga sökanden att avhjälpa 
bristerna inom en viss tid. Detsamma gäller om sökanden inte 
har betalat ansökningsavgiften.

Om sökanden inte följer föreläggandet, ska ansökan avvisas. 
Sökanden ska upplysas om detta i föreläggandet.

Ansökan ska också avvisas om den avser någon annan åtgärd än 
hävning av en registrering eller om det finns något annat 
hinder mot att den tas upp till prövning. 

Avskrivning vid återkallelse

7 § Om sökanden återkallar ansökan, ska ärendet skrivas 
av.

Ogrundad ansökan

8 § Om det kan antas att ansökan är ogrundad, ska ansökan 
behandlas som om innehavaren har bestridit den. I så fall ska 
12 § tillämpas.

Föreläggande för innehavaren att yttra sig

9 § Tar registreringsmyndigheten upp ansökan till 
prövning, ska myndigheten förelägga innehavaren av 
registreringen att yttra sig inom en viss tid från det att 
ansökan delgavs innehavaren.

I föreläggandet ska innehavaren uppmanas att

1. ange om ansökan medges eller bestrids och, om ansökan 
bestrids, skälen för bestridandet, och

2. lämna de uppgifter om sig själv som avses i 33 kap. 1 § 
första–tredje styckena rättegångsbalken, i den utsträckning 
uppgifterna i ansökan är ofullständiga eller felaktiga.

I föreläggandet ska det upplysas om att ärendet kan komma att 
avgöras även om innehavaren inte svarar. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan 
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare 
föreskrifter om vad föreläggandet i övrigt ska innehålla.

Delgivning av föreläggandet

10 § Föreläggandet enligt 9 § ska delges innehavaren. 
Delgivningen ska ske på det sätt som enligt rättegångsbalken 
gäller för delgivning av stämning i tvistemål.

En kopia av ansökningshandlingarna ska fogas till 
föreläggandet när handlingarna innehåller något utöver vad 
som framgår av föreläggandet.

Om sökanden ska se till att delgivning sker, ska 32 kap. 2 § 
rättegångsbalken tillämpas.

11 § Har registreringsmyndigheten inte kunnat delge 
föreläggandet, ska myndigheten pröva om försöken till 
delgivning ska fortsätta eller om sökanden ska erbjudas att 
själv se till att delgivning sker. Hänsyn ska tas till det 
arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på 
delgivningen, förutsättningarna för att fortsatta försök ska 
lyckas samt omständigheterna i övrigt. Om sökanden inte antar 
erbjudandet, ska ansökan avvisas.

Om sökanden ska se till att delgivning sker, ska 32 kap. 2 § 
rättegångsbalken tillämpas.

Överlämnande till domstol

12 § Om innehavaren i rätt tid bestrider ansökan, ska 
registreringsmyndigheten underrätta sökanden om detta. Vill 
sökanden vidhålla sitt yrkande, kan han eller hon begära att 
ärendet ska överlämnas till domstol.

En begäran om överlämnande ska ha kommit in till 
registreringsmyndigheten inom en månad från den dag då 
underrättelsen om bestridandet sändes till sökanden. I sin 
begäran ska sökanden ange de omständigheter och de bevis som 
åberopas och vad som ska styrkas med varje bevis. Sökanden 
ska samtidigt ge in de skriftliga bevis och andra handlingar 
som åberopas.

Om sökanden har begärt överlämnande i rätt tid, ska 
registreringsmyndigheten överlämna ärendet till domstolen. Om 
sökanden inte har begärt överlämnande i rätt tid, ska ärendet 
skrivas av.

13 § En underrättelse om att innehavaren har bestridit 
ansökan enligt 12 § första stycket ska innehålla en 
upplysning om

1. att sökanden kan begära överlämnande till domstol,

2. inom vilken tid en sådan begäran ska ges in,

3. vad en sådan begäran ska innehålla, och

4. det som i övrigt anges i 12 §.

Hävning av registreringen

14 § Har innehavaren inte bestridit ansökan i rätt tid, 
ska registreringsmyndigheten häva registreringen i enlighet 
med ansökan. 

Återvinning

15 § Innehavaren av en registrering som hävts enligt 14 § 
får ansöka om återvinning. En sådan ansökan ska ha kommit in 
till registreringsmyndigheten inom en månad från dagen för 
beslutet.

Om innehavaren har ansökt om återvinning i rätt tid, ska 
registreringsmyndigheten överlämna ärendet till domstolen. I 
annat fall ska myndigheten avvisa ansökan.

Underrättelser

16 § En underrättelse om hävning ska sändas till sökanden 
och innehavaren.

Om en ansökan om hävning avvisas, ska 
registreringsmyndigheten underrätta sökanden om detta. Om en 
ansökan om återvinning avvisas, ska myndigheten underrätta 
innehavaren om detta. Meddelar myndigheten något annat beslut 
som innebär att ärendet avgörs, ska både sökanden och 
innehavaren underrättas om beslutet, om det inte är uppenbart 
onödigt. 

Rättskraft

17 § Sedan tiden för ansökan om återvinning löpt ut, har 
ett beslut om hävning enligt 14 § rättskraft i enlighet med 
vad som gäller för en dom i ett tvistemål som har fått laga 
kraft.

Den fortsatta handläggningen i domstolen

18 § Om ett ärende har överlämnats till domstolen, ska 
talan anses väckt när ansökan om administrativ hävning kom in 
till registreringsmyndigheten. De handlingar som sökanden har 
gett in ska anses som en stämningsansökan. Stämning ska anses 
utfärdad när domstolen beslutar om målets handläggning.

19 § Om ett ärende har överlämnats till domstolen, ska 
käranden betala föreskriven tilläggsavgift. I ett sådant fall 
ska det som anges i 42 kap. 3 och 4 §§ rättegångsbalken om 
ansökningsavgift gälla tilläggsavgiften. 

Om ett mål där registreringsmyndigheten har beslutat om 
hävning avvisas av domstolen på grund av att tilläggsavgiften 
inte har betalats, ska domstolen samtidigt undanröja 
myndighetens beslut. 

Överklagande

20 § Ett beslut enligt 14 § om administrativ hävning av en 
registrering av ett företagsnamn får inte överklagas. 
Detsamma gäller ett beslut om överlämnande till domstol eller 
avskrivning enligt 12 § tredje stycket. Andra beslut i 
ärenden om administrativ hävning får överklagas till Patent- 
och marknadsdomstolen inom tre veckor från dagen för 
beslutet. Beslut under handläggningen av ett sådant ärende 
får inte överklagas särskilt.

Bemyndigande

21 § Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter i 
ärenden om administrativ hävning av en registrering enligt 
denna lag.

Avregistrering efter hävning

22 § Om registreringen av ett företagsnamn har hävts av 
registreringsmyndigheten enligt 14 § eller av domstolen, ska 
registreringsmyndigheten avregistrera företagsnamnet när 
avgörandet har fått laga kraft. Beslutet om avregistrering 
ska kungöras.

I samband med att en registrering av ett företagsnamn hävs, 
får registreringsmyndigheten eller domstolen besluta att 
företagsnamnet ska få stå kvar i registret under en viss tid, 
om det skäligen behövs för att innehavaren ska kunna anta ett 
nytt företagsnamn och ansöka om dess registrering.

Verkan av en hävning

23 § Om en registrering av ett företagsnamn har hävts med 
stöd av 1 § första stycket, ska registreringen anses aldrig 
ha haft någon verkan.

Om en registrering har hävts med stöd av 1 § andra stycket 
eller 3 §, ska registreringen anses ha förlorat sin verkan 
från dagen för ansökan om hävning. På yrkande av en part får 
domstolen eller, vid administrativ hävning, 
registreringsmyndigheten bestämma att registreringen i 
stället ska anses ha förlorat sin verkan den dag då det 
förhållande som utgör grund för hävningen uppkom.

4 kap. Överlåtelse och förbud mot utmätning

1 § Ett företagsnamn får överlåtas endast i samband med en 
överlåtelse av den näringsverksamhet där det används.

En överlåtelse av näringsverksamheten omfattar även 
företagsnamnet, om inte något annat har avtalats. Detta 
gäller dock inte om företagsnamnet innehåller överlåtarens 
eller, vid överlåtelse av ett handelsbolags verksamhet, en 
bolagsmans efternamn.

Om det i ett dödsbo ingår ett företagsnamn som innehåller den 
avlidnes efternamn, får en boutredningsman inte överlåta 
företagsnamnet utan samtycke av dödsbodelägarna.


2 § Ett företagsnamn får inte utmätas. Försätts 
innehavaren i konkurs, ingår dock rätten till företagsnamnet 
i konkursboet, om inte företagsnamnet innehåller gäldenärens 
eller, vid ett handelsbolags konkurs, en bolagsmans 
efternamn. Ett företagsnamn som inte ingår i ett konkursbo 
får likväl användas under den tid verksamheten fortsätter för 
boets räkning.

5 kap. Straffansvar, vitesförbud, skadestånd m.m.

Straffansvar

1 § Den som gör intrång i rätten till ett näringskännetecken 
(företagsnamnsintrång) döms, om det sker uppsåtligen eller av 
grov oaktsamhet, för företagsnamnsbrott till böter eller 
fängelse i högst två år.

Om brottet begåtts uppsåtligen och är att anse som grovt, döms 
för grovt företagsnamnsbrott till fängelse i lägst sex månader 
och högst sex år. Vid bedömningen av om brottet är grovt ska 
det särskilt beaktas om gärningen

1. har föregåtts av särskild planering,

2. har utgjort ett led i en brottslighet som utövats i 
organiserad form,

3. har varit av större omfattning, eller

4. annars har varit av särskilt farlig art.

Den som har överträtt ett vitesförbud enligt 3 § får inte 
dömas till ansvar för intrång som omfattas av förbudet.

För försök eller förberedelse till företagsnamnsbrott eller 
grovt företagsnamnsbrott döms det till ansvar enligt 23 kap. 
brottsbalken.

Åklagaren får väcka åtal för brott endast om åtal är motiverat 
från allmän synpunkt. Lag (2020:546).

2 § Har upphävts genom lag (2024:887).

Vitesförbud

3 § På yrkande av den som har lidit företagsnamnsintrång 
får domstolen vid vite förbjuda den som gör eller medverkar 
till intrånget att fortsätta med det.

Domstolen får meddela vitesförbud för tiden till dess att 
målet slutligt har avgjorts eller något annat har beslutats, 
om

1. käranden visar sannolika skäl för att det förekommer 
företagsnamnsintrång eller medverkan till intrång, och 

2. det skäligen kan befaras att svaranden, genom att 
fortsätta intrånget eller medverkan till det, förringar 
värdet av ensamrätten till näringskännetecknet.

Innan ett förbud enligt andra stycket meddelas ska svaranden 
ha fått tillfälle att yttra sig, om inte ett dröjsmål skulle 
medföra risk för skada.

Första–tredje styckena tillämpas också i fråga om försök 
eller förberedelse till intrång.

4 § Ett förbud enligt 3 § andra stycket får meddelas 
endast om käranden ställer säkerhet hos domstolen för den 
skada som kan tillfogas svaranden. Om käranden inte kan 
ställa säkerhet, får domstolen befria honom eller henne från 
detta.

Bestämmelserna i 2 kap. 25 § utsökningsbalken ska tillämpas i 
fråga om vilken säkerhet som ska ställas. Säkerheten ska 
prövas av domstolen, om den inte har godkänts av svaranden. 

5 § Om ett förbud har meddelats enligt 3 § andra stycket, 
ska domstolen när målet avgörs pröva om förbudet fortfarande 
ska bestå. 

I fråga om överklagande av beslut enligt 3 § andra stycket 
och 4 § och i fråga om handläggningen i högre domstol 
tillämpas rättegångsbalkens bestämmelser om överklagande av 
beslut enligt 15 kap. rättegångsbalken.

6 § En talan om utdömande av vite förs av den som har 
ansökt om förbudet.

Skadestånd

7 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet gör 
företagsnamnsintrång ska betala skälig ersättning för 
utnyttjandet av näringskännetecknet samt ersättning för den 
ytterligare skada som intrånget har medfört. När storleken på 
ersättningen för ytterligare skada bestäms ska hänsyn 
särskilt tas till

1. utebliven vinst,

2. vinst som den som har begått intrånget har gjort,

3. skada på näringskännetecknets anseende,

4. ideell skada, och

5. rättighetshavarens intresse av att intrång inte begås.

Den som utan uppsåt eller oaktsamhet gör företagsnamnsintrång 
ska betala ersättning för utnyttjandet av näringskännetecknet 
i den utsträckning det är skäligt.

Begränsning av straffansvar, skadeståndsskyldighet och 
möjlighet till förverkande

8 § Om ett företagsnamnsintrång avser ett företagsnamn som är 
skyddat enbart på grund av registrering,

1. ska det inte dömas till ansvar enligt 1 § för det intrång 
som har gjorts före registreringsdagen,

2. får förverkande av egendom enligt 36 kap. brottsbalken inte 
avse det intrång som har gjorts före registreringsdagen, och

3. ska ersättning enligt 7 § betalas för det intrång som har 
skett före registreringsdagen endast om intrånget har gjorts 
uppsåtligen. Lag (2024:887).

Preskription av rätten till skadestånd

9 § Rätten till ersättning för skada preskriberas om talan 
inte väcks inom fem år från det att skadan uppkom. Rätten 
till ersättning med anledning av intrång i ett företagsnamn 
som är skyddat enbart på grund av registrering preskriberas 
dock inte i något fall tidigare än ett år från 
registreringsdagen.

Åtgärder med egendom och hjälpmedel

10 § På yrkande av den som har lidit företagsnamnsintrång 
får domstolen, efter vad som är skäligt, besluta att egendom 
som det olovligen förekommer näringskännetecken på ska 
återkallas från marknaden, ändras eller förstöras eller att 
någon annan åtgärd ska vidtas med den. Detsamma gäller i 
fråga om hjälpmedel som har använts eller varit avsett att 
användas vid intrånget.

Sådan egendom som avses i första stycket får tas i beslag, om 
det skäligen kan antas att ett brott enligt 1 § har begåtts. 
I fråga om ett sådant beslag tillämpas reglerna om beslag i 
brottmål i allmänhet.

Första och andra styckena tillämpas också i fråga om försök 
eller förberedelse till intrång.

11 § Ett beslut om åtgärd enligt 10 § första stycket får inte 
innebära att den som har lidit företagsnamnsintrång ska betala 
ersättning till den som åtgärden riktas mot.

Åtgärderna ska bekostas av svaranden om det inte finns 
särskilda skäl mot detta.

Ett beslut enligt 10 § ska inte meddelas, om förverkande av 
egendom eller någon åtgärd som kan förhindra missbruk ska 
beslutas enligt 36 kap. brottsbalken. Lag (2024:887).

Spridning av information om dom

12 § I ett mål om företagsnamnsintrång får domstolen på 
yrkande av käranden besluta att den som har gjort eller 
medverkat till intrånget ska bekosta lämpliga åtgärder för 
att sprida information om domen i målet.

Första stycket tillämpas också i fråga om försök eller 
förberedelse till intrång.

6 kap. Informationsföreläggande och intrångsundersökning

Informationsföreläggande

Grundläggande bestämmelser

1 § Om en sökande visar sannolika skäl för att någon har 
gjort ett företagsnamnsintrång, får domstolen vid vite 
besluta att någon eller några av dem som anges i andra 
stycket ska ge sökanden information om ursprung och 
distributionsnät för de varor eller tjänster som intrånget 
gäller (informationsföreläggande). Ett sådant beslut får 
meddelas på yrkande av den som har lidit intrånget. Det får 
meddelas bara om informationen kan antas underlätta 
utredningen av ett intrång som avser varorna eller 
tjänsterna.

Ett informationsföreläggande får riktas mot den som

1. har gjort eller medverkat till intrånget,

2. i kommersiell skala har förfogat över en vara som 
intrånget gäller,

3. i kommersiell skala har använt en tjänst som intrånget 
gäller,

4. i kommersiell skala har tillhandahållit en elektronisk 
kommunikationstjänst eller en annan tjänst som har använts 
vid intrånget, eller

5. har identifierats av någon som anges i 2–4 såsom delaktig 
i tillverkningen eller distributionen av en vara eller 
tillhandahållandet av en tjänst som intrånget gäller.

Information om varors eller tjänsters ursprung och 
distributionsnät kan särskilt avse

1. namn på och adress till producenter, distributörer, 
leverantörer och andra som har innehaft varorna eller 
tillhandahållit tjänsterna,

2. namn på och adress till avsedda grossister och 
detaljister, och

3. uppgifter om hur mycket som har producerats, levererats, 
mottagits eller beställts och om vilket pris som har bestämts 
för varorna eller tjänsterna.

Första–tredje styckena tillämpas också i fråga om försök 
eller förberedelse till intrång.

2 § Ett informationsföreläggande får meddelas endast om 
skälen för åtgärden uppväger den olägenhet eller det men i 
övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den eller 
för något annat motstående intresse.

Skyldigheten att lämna information enligt 1 § omfattar inte 
uppgifter vars yppande skulle röja att uppgiftslämnaren eller 
någon till honom eller henne närstående som avses i 36 kap. 3 
§ rättegångsbalken har begått en brottslig gärning.

I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av 
den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende 
på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av 
sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG 
(allmän dataskyddsförordning) finns bestämmelser som 
begränsar hur mottagna personuppgifter får behandlas.

Handläggningen av frågor om informationsföreläggande

3 § Om ett yrkande om informationsföreläggande riktar sig 
mot den som är sökandens motpart i ett mål om intrång, ska de 
bestämmelser om rättegång som gäller för det målet tillämpas. 
Ett beslut om informationsföreläggande får överklagas 
särskilt.

Om yrkandet om informationsföreläggande riktar sig mot någon 
annan än den som anges i första stycket, ska lagen (1996:242) 
om domstolsärenden tillämpas. Domstolen får bestämma att 
vardera parten ska svara för sina rättegångskostnader.

En talan om utdömande av vite förs av den som har ansökt om 
föreläggandet.

Rätt till ersättning 

4 § Den som på grund av 1 § andra stycket 2–5 har 
förelagts att enligt första stycket samma paragraf lämna 
information, har rätt till skälig ersättning för kostnader 
och besvär. Ersättningen ska betalas av den som har 
framställt yrkandet om informationsföreläggande.

Underrättelseskyldighet i vissa fall

5 § Den som tillhandahåller en elektronisk 
kommunikationstjänst och som till följd av ett 
informationsföreläggande har lämnat ut information som avses i 
9 kap. 31 § lagen (2022:482) om elektronisk kommunikation, ska 
sända en skriftlig underrättelse om detta till den som 
uppgifterna gäller tidigast efter en månad och senast tre 
månader från det att informationen lämnades ut. Kostnaden för 
underrättelsen ersätts enligt 4 §. Lag (2022:509).

Intrångsundersökning

Grundläggande bestämmelser

6 § Om det skäligen kan antas att någon har gjort eller 
medverkat till ett företagsnamnsintrång, får domstolen för 
att bevisning ska kunna säkras om intrånget besluta att en 
undersökning får göras hos denne för att söka efter föremål 
eller handlingar som kan antas ha betydelse för en utredning 
om intrånget (intrångsundersökning). Ett sådant beslut får 
meddelas på yrkande av den som har lidit intrånget. Om en 
rättegång inte är inledd, ska yrkandet framställas 
skriftligen.

Första stycket tillämpas också i fråga om försök eller 
förberedelse till intrång.

7 § Ett beslut om intrångsundersökning får meddelas endast 
om skälen för åtgärden uppväger den olägenhet eller det men i 
övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den eller 
för något annat motstående intresse.

Handläggningen av frågor om intrångsundersökning

8 § Innan ett beslut om intrångsundersökning meddelas ska 
motparten ha fått tillfälle att yttra sig. Domstolen får dock 
omedelbart meddela ett beslut som gäller till dess att annat 
har beslutats, om ett dröjsmål skulle medföra risk för att 
föremål eller handlingar som har betydelse för utredningen om 
intrånget skaffas undan, förstörs eller förvanskas.

I övrigt ska en fråga om intrångsundersökning som uppkommer 
då en rättegång inte är inledd handläggas på samma sätt som 
om frågan har uppkommit under en rättegång.

Ställande av säkerhet

9 § Ett beslut om intrångsundersökning får meddelas endast 
om sökanden ställer säkerhet hos domstolen för den skada som 
kan tillfogas motparten. Om sökanden inte kan ställa 
säkerhet, får domstolen befria honom eller henne från 
detta.

Bestämmelserna i 2 kap. 25 § utsökningsbalken ska 
tillämpas i fråga om vilken säkerhet som ska ställas. 
Säkerheten ska prövas av domstolen, om den inte har godkänts 
av motparten.

Beslut om intrångsundersökning

10 § Ett beslut om intrångsundersökning ska innehålla 
uppgifter om

1. vilket ändamål undersökningen ska ha,

2. vilka föremål och handlingar som det får sökas efter, 
och

3. vilka utrymmen som får genomsökas.

Om det behövs, ska domstolen även besluta om andra villkor 
för verkställandet.

Överklagande av beslut

11 § I fråga om överklagande av domstolens beslut om 
intrångsundersökning och i fråga om handläggningen i högre 
domstol gäller vad som föreskrivs i rättegångsbalken om 
överklagande av beslut enligt 15 kap. rättegångsbalken.

Verkställighet av ett beslut om intrångsundersökning

12 § Ett beslut om intrångsundersökning gäller omedelbart. 
Om ansökan om verkställighet inte har gjorts inom en månad 
från beslutet, upphör det att gälla.


13 § Ett beslut om intrångsundersökning verkställs av 
Kronofogdemyndigheten enligt de villkor som domstolen har 
beslutat och med tillämpning av 1– 3 kap., 17 kap. 1–5 §§ och 
18 kap. utsökningsbalken. Sökandens motpart ska underrättas 
om verkställigheten endast om beslutet om 
intrångsundersökning har tillkommit efter det att motparten 
hörts. Myndigheten har rätt att ta fotografier och göra film- 
och ljudupptagningar av sådana föremål som den får söka 
efter. Myndigheten har också rätt att ta kopior av och göra 
utdrag ur sådana handlingar som den får söka efter.

En intrångsundersökning får inte omfatta en skriftlig 
handling som avses i 27 kap. 2 § rättegångsbalken.

Juridiskt biträde och rätt att närvara vid 
intrångsundersökningen

14 § När ett beslut om intrångsundersökning ska 
verkställas, har motparten rätt att tillkalla ett juridiskt 
biträde. Verkställigheten får inte påbörjas innan biträdet 
har inställt sig. Detta gäller dock inte om

1. undersökningen därigenom onödigt fördröjs, eller

2. det finns en risk att ändamålet med åtgärden annars inte 
uppnås.

Vid verkställigheten får Kronofogdemyndigheten vid behov 
anlita en sakkunnig som biträde.

Myndigheten får tillåta att sökanden eller ett ombud för 
sökanden är närvarande vid undersökningen för att kunna lämna 
upplysningar. Om ett sådant tillstånd ges, ska myndigheten se 
till att sökanden eller ombudet inte i större utsträckning än 
som kan motiveras av verkställigheten får kännedom om 
förhållanden som kommer fram.

Återgång av en åtgärd vid intrångsundersökning

15 § Om sökanden inte inom en månad från det att 
verkställigheten avslutats väcker talan eller på något annat 
sätt inleder ett förfarande om saken, ska en åtgärd som 
vidtagits vid verkställigheten av intrångsundersökningen 
omedelbart gå åter, i den utsträckning det är möjligt. 
Detsamma gäller om ett beslut om intrångsundersökning upphävs 
sedan verkställighet genomförts.

Hantering av material från intrångsundersökningen

16 § Kronofogdemyndigheten ska förteckna fotografier och 
film- och ljudupptagningar av föremål samt kopior av och 
utdrag ur handlingar från intrångsundersökningen. Materialet 
ska hållas tillgängligt för sökanden och motparten.

7 kap. Övriga bestämmelser

Behörig domstol

1 § Patent- och marknadsdomstolen är rätt domstol i mål 
och ärenden enligt denna lag om de inte ska handläggas enligt 
lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister.

Det som sägs i rättegångsbalken om inskränkning av domstols 
behörighet i fråga om tvist som ska tas upp i annan ordning 
än inför domstol ska inte tillämpas i fråga om ett yrkande om 
informationsföreläggande eller intrångsundersökning.

Underrättelse om dom

2 § Domstolen ska underrätta registreringsmyndigheten om 
en dom som gäller

1. hävning av en registrering av ett företagsnamn, eller

2. intrång i ett registrerat företagsnamn.

Domstolen ska även underrätta registreringsmyndigheten om en 
dom i ett mål där det förts en fastställelsetalan avseende 
ett registrerat företagsnamn.

Invändning om ogiltighet

3 § Om det förs en talan om intrång i ett registrerat 
företagsnamn och den som talan förs mot gör gällande att 
registreringen är ogiltig, får frågan om ogiltighet prövas 
endast sedan en talan om hävning har väckts. Domstolen får 
förelägga den som gör gällande att registreringen är ogiltig 
att inom en viss tid väcka en sådan talan. Utan att en talan 
om hävning har väckts får dock frågan om ogiltighet prövas i 
ett brottmål och i ett fall som avses i 4 §.

Första stycket ska också tillämpas om det i ett mål som 
gäller fastställelsetalan avseende ett registrerat 
företagsnamn görs gällande att registreringen är ogiltig.

Särskilda förutsättningar för att bifalla en talan som avser 
intrång

4 § Om det förs en talan om intrång i ett registrerat 
företagsnamn och det vid tidpunkten för talans väckande hade 
gått mer än fem år sedan frågan om registrering av 
företagsnamnet blev slutligt avgjord gäller följande. Talan 
får bifallas endast om företagsnamnet, inom de fem senaste 
åren före talans väckande, har tagits i verkligt bruk på det 
sätt som avses i 3 kap. 3 § för den verksamhet som ligger 
till grund för talan.

Om en talan enligt första stycket avser intrång genom 
användning av ett yngre registrerat företagsnamn och det vid 
ansökan om registrering av det yngre företagsnamnet hade gått 
mer än fem år sedan frågan om registrering av det äldre 
företagsnamnet blev slutligt avgjord, ska det äldre 
företagsnamnet dessutom ha tagits i verkligt bruk inom de fem 
senaste åren före ansökan om registrering av det yngre 
företagsnamnet. 

Om det äldre företagsnamnet inte har använts i den 
utsträckning som anges i första och andra styckena, får talan 
ändå bifallas om det finns giltiga skäl till att det inte har 
använts i den utsträckningen.

Första–tredje styckena ska också tillämpas när det förs en 
fastställelsetalan om att ett visst förfarande utgör intrång 
i ett registrerat företagsnamn.

Hinder mot att döma till ansvar m.m.

5 § Om en registrering av ett företagsnamn har hävts med 
stöd av 3 kap. 1 § första stycket, får domstolen inte döma 
till ansvar enligt 5 kap. 1 § eller besluta om ersättning 
eller annan åtgärd enligt 5 eller 6 kap. Om en registrering 
har hävts med stöd av 3 kap. 1 § andra stycket eller 3 §, får 
domstolen inte döma till ansvar enligt 5 kap. 1 §.

Behandling av personuppgifter

6 § Utöver det som anges i 3 kap. 8 och 9 §§ lagen 
(2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s 
dataskyddsförordning får personuppgifter om lagöverträdelser 
som innefattar brott enligt 5 kap. 1 § behandlas om detta är 
nödvändigt för att ett rättsligt anspråk ska kunna 
fastställas, göras gällande eller försvaras. 

Firmateckning

7 § Firmateckning görs genom ett tydligt angivande av det 
fullständiga företagsnamnet och underskrift med namn av 
firmatecknare. Vid firmateckning för en sådan del av 
verksamheten som drivs under ett särskilt företagsnamn, ska 
även företagsnamnet för hela verksamheten anges.

Under likvidation eller konkurs ska firmateckning göras med 
ett tillägg som anger det ändrade förhållandet.

I fråga om firmateckning gäller i övrigt vad som är särskilt 
föreskrivet i andra författningar.

Företagsnamn som fastställs i särskild ordning

8 § En myndighet eller en annan inrättning eller 
sammanslutning för vilken regeringen har fastställt ett 
företagsnamn har ensamrätt till detta som om företagsnamnet 
hade blivit registrerat enligt denna lag.


Övergångsbestämmelser

2018:1653

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Genom lagen upphävs firmalagen (1974:156).

3. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande 

a) för åtgärder som har vidtagits eller rättigheter som har 
förvärvats före ikraftträdandet, och

b) i fråga om bestämmelserna om behörig domstol och 
handläggning i domstol, för mål och ärenden som har inletts i 
allmän domstol före den 1 september 2016.

4. Den nya lagen tillämpas även på näringskännetecken som har 
inarbetats, firmor som har registrerats och ansökningar om 
registreringar som har gjorts före ikraftträdandet, om inte 
annat följer av 3. 

5. Nationella och internationella varumärken som genom 
registrering har beviljats skydd i Sverige enligt äldre 
föreskrifter ska anses utgöra sådana varumärken som avses i 
2 kap. 4 § 1.

6. Sveriges riksbank och Svenska Skeppshypotekskassan samt 
annan inrättning eller sammanslutning som har fått ensamrätt 
till sin firma enligt 27 § firmalagen ska fortfarande ha 
ensamrätt till firman som om denna hade blivit registrerad 
som ett företagsnamn enligt denna lag.

2021:562

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2021.

2. De nya bestämmelserna tillämpas även på företagsnamn som 
har registrerats och ansökningar om registreringar som har 
gjorts före ikraftträdandet.