Lag (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag gäller vid behandling av personuppgifter i
kriminalvårdens verksamhet i fråga om personer

1. som är föremål för personutredning,

2. som är häktade,

3. som är dömda till fängelse,

4. som är dömda till skyddstillsyn,

5. som är dömda till villkorlig dom med föreskrift om
samhällstjänst,

6. som är ålagda fängelse som förvandlingsstraff för böter
eller vite,

7. som på grund av utländsk dom skall verkställa en sådan
påföljd som avses i 3-6 i Sverige,

8. som på annan grund är intagna i häkte eller
kriminalvårdsanstalt, eller

9. som annars transporteras av kriminalvårdens transporttjänst.

Lagen gäller endast om behandlingen av personuppgifterna är
helt eller delvis automatiserad eller om personuppgifter ingår
i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av
personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller
sammanställning efter särskilda kriterier.

Förhållandet till andra bestämmelser om
personuppgiftsbehandling

2 § Om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som
har meddelats med stöd av denna lag tillämpas
personuppgiftslagen (1998:204) vid behandling av
personuppgifter inom kriminalvården.

2 a § I lagen (2013:329) med vissa bestämmelser om skydd för
personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt
samarbete inom Europeiska unionen, och i föreskrifter som
regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns
det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter
som inom ramen för polissamarbete eller straffrättsligt
samarbete har överförts från eller gjorts tillgängliga av

1. en stat som är medlem i Europeiska unionen (EU),

2. Island, Norge, Schweiz eller Liechtenstein,

3. ett EU-organ, eller

4. ett EU-informationssystem.

Om det i de författningar som anges i första stycket finns
avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för
bestämmelserna i denna lag och personuppgiftslagen
(1998:204). Lag (2013:337).

Ändamål med behandlingen

3 § Kriminalvården får behandla personuppgifter bara om det
behövs för att

1. myndigheten skall kunna fullgöra sina uppgifter i enlighet
med vad som föreskrivs i lag eller förordning,

2. underlätta tillgången till sådana uppgifter om
verkställighet av påföljd eller häktning som rättsväsendets
myndigheter behöver, eller

3. upprätthålla säkerheten och förebygga brott under den tid
som en åtgärd enligt 1 § första stycket 2-9 pågår.

Personuppgifter som behandlas enligt första stycket får också
behandlas om det behövs för tillsyn, planering, uppföljning och
kvalitetssäkring av verksamheten. Lag (2005:983).

Personuppgiftsansvar

4 § Kriminalvården är personuppgiftsansvarig. Lag (2005:983).

Behandling av känsliga uppgifter

5 § Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund
av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung,
politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse,
medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv.

Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får
uppgifterna kompletteras med sådana uppgifter som avses i
första stycket, om det är absolut nödvändigt för syftet med
behandlingen.

Personuppgifter enligt första stycket får inte användas som
sökbegrepp om inte regeringen har föreskrivit det. Sådana
föreskrifter får meddelas endast för det ändamål som anges i
3 § första stycket 3. Lag (2008:577).

Direktåtkomst

6 § Direktåtkomst till de personuppgifter som behandlas enligt
denna lag skall vara förbehållen de personer som på grund av
sina arbetsuppgifter inom kriminalvården behöver tillgång till
uppgifterna.

I fråga om direktåtkomst till uppgifter som får lämnas ut till
en annan myndighet gäller 10 §.

Gallring

7 § Personuppgifter som behandlas enligt denna lag skall
gallras så snart de inte behövs för de ändamål de insamlats
för, dock senast tio år efter det att den senaste påföljden
eller åtgärden avseende den registrerade helt har verkställts
eller upphört.

Trots vad som föreskrivs i första stycket får uppgifter bevaras
för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål.

Rättelse och skadestånd

8 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse
och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt
denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats i
anslutning till denna lag.

Utlämnande av uppgifter

9 § Uppgifter som är nödvändiga för att framställa
rättsstatistiken skall lämnas till den myndighet som ansvarar
för att framställa sådan statistik.

Ytterligare föreskrifter

10 § Regeringen meddelar föreskrifter om

1. att personuppgifter skall lämnas ut till myndighet även i
andra fall än som sägs i 9 §, och

2. vilka myndigheter som därvid får ha direktåtkomst till
personuppgifter.

Direktåtkomst till personuppgifter enligt första stycket skall
vara förbehållen de personer vid myndigheten som på grund av
sina arbetsuppgifter behöver tillgång till uppgifterna.

11 § Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer,
meddelar föreskrifter om

1. begränsningar av de i 3 § angivna ändamålen,

2. begränsningar av de uppgifter som får behandlas för ett
visst ändamål,

3. direktåtkomst enligt 6 § första stycket,

4. när gallring skall ske, samt

5. utlämnande av uppgifter enligt 9 §.

Överklagande m.m.

12 § Kriminalvårdens beslut om rättelse och om information
enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204) får överklagas hos
allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2005:983).

13 § Ett beslut får inte överklagas enligt 12 § innan beslutet
har omprövats av Kriminalvården. En sådan omprövning får
begäras av den som beslutet angår om det har gått honom eller
henne emot. Ett överklagande av ett beslut som inte har
omprövats skall anses som en begäran om omprövning.

Vid omprövning enligt denna paragraf får beslutet inte ändras
till den enskildes nackdel. Lag (2005:983).

14 § En begäran om omprövning skall vara skriftlig och ha
kommit in till Kriminalvården inom tre veckor från den dag då
den enskilde fick del av beslutet. I begäran om omprövning
skall den enskilde ange vilket beslut som avses och vilken
ändring i beslutet som han eller hon begär. Lag (2005:983).

15 § Kriminalvården prövar om skrivelsen med begäran om
omprövning har kommit in i rätt tid. Om skrivelsen har kommit
in för sent skall den avvisas, om inte förseningen beror på att
myndigheten lämnat den enskilde felaktig underrättelse om hur
man begär omprövning. Lag (2005:983).

16 § Kriminalvårdens beslut enligt 12 § överklagas till den
förvaltningsrätt inom vars domkrets den kriminalvårdsanstalt,
det häkte eller det frivårdskontor är beläget där den enskilde
var inskriven när det första beslutet i ärendet fattades.

Beslut som gäller en person som inte är inskriven vid en
kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller ett frivårdskontor i
landet överklagas till den förvaltningsrätt som regeringen
bestämmer. Lag (2009:837).


Övergångsbestämmelser

2001:617

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2. Bestämmelserna i lagen skall inte börja tillämpas förrän den
1 oktober 2007 i fråga om sådan manuell behandling av
personuppgifter som påbörjats före den 24 oktober 1998 eller
manuell behandling som utförs för ett visst bestämt ändamål om
manuell behandling för ändamålet påbörjats före den 24 oktober
1998.

2005:983

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om
överklagande av beslut som har fattats före ikraftträdandet.