Förordning (2017:1019) om en europeisk utredningsorder

1 kap. Allmänna bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om tillämpningen 
av lagen (2017:1000) om en europeisk utredningsorder.

2 § De termer och uttryck som används i denna förordning har 
samma betydelse som i lagen (2017:1000) om en europeisk 
utredningsorder.

3 § All kommunikation och allt samråd i samband med 
erkännande och verkställighet av en europeisk utredningsorder 
i en annan medlemsstat i Europeiska unionen eller Sverige ska  
ske mellan svensk åklagare eller domstol och den behöriga 
myndigheten i den andra medlemsstaten.

Kommunikationen eller samrådet får ske på det sätt som är 
lämpligast i det enskilda fallet.

4 § Riksåklagaren bestämmer vilka åklagare inom 
åklagarväsendet som, i förekommande fall, enligt lagen 
(2017:1000) om en europeisk utredningsorder är behöriga

1. att utfärda en europeisk utredningsorder, och

2. att erkänna och verkställa en europeisk utredningsorder i 
Sverige. Förordning (2024:642).

5 § Åklagarmyndigheten får, efter samråd med 
Ekobrottsmyndigheten, meddela ytterligare föreskrifter om 
verkställigheten av lagen (2017:1000) om en europeisk 
utredningsorder och denna förordning.

2 kap. Utfärdande i Sverige av en europeisk utredningsorder

Översändande av en utredningsorder

1 § En utredningsorder som sänds över från Sverige ska vara 
upprättad i enlighet med formuläret i bilaga A till 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/41/EU av den 3 
april 2014 om en europeisk utredningsorder på det 
straffrättsliga området, i den ursprungliga lydelsen.

Utredningsordern ska skrivas på eller översättas till den 
verkställande statens officiella språk eller något annat 
språk som den staten godtar.

2 § En utredningsorder ska sändas över till den andra 
medlemsstatens behöriga myndighet med post eller bud. Efter 
överenskommelse med den behöriga myndigheten i den andra 
staten får dock utredningsordern sändas över med telefax, 
elektronisk post eller på annat sätt.

3 § Den åklagare eller domstol som har utfärdat 
utredningsordern ska samråda med den behöriga myndigheten i 
den andra medlemsstaten 

1. om huruvida det vid förhör genom ljudöverföring eller ljud- 
och bildöverföring behöver vidtas särskilda åtgärder för att 
skydda den person som ska höras eller för att anlita tolk för 
den som ska höras, 

2. i sådana frågor vid överförande av en frihetsberövad person 
som rör tidpunkten för personens överförande och återförande 
samt under vilka förutsättningar den berörda personen ska vara 
frihetsberövad i Sverige eller i den andra medlemsstaten, och 

3. om huruvida hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, 
hemlig övervakning av elektronisk kommunikation eller hemlig 
dataavläsning ska verkställas genom omedelbar överföring till 
Sverige av meddelanden eller uppgifter om meddelanden eller 
genom upptagning eller uppteckning i den andra medlemsstaten 
av meddelanden eller uppgifter om meddelanden.
Förordning (2020:70). 

4 § Utöver vad som följer av 3 § ska åklagaren eller 
domstolen vid behov samråda med den behöriga myndigheten i 
den andra medlemsstaten inför översändandet av en 
utredningsorder och i övriga frågor som rör erkännande och 
verkställighet av utredningsordern i den andra staten.

Inhämtande av yttrande

5 § Innan en utredningsorder för överförande av en i Sverige 
frihetsberövad person utfärdas, ska åklagaren eller domstolen 
inhämta ett yttrande från den myndighet som svarar för 
verkställigheten av frihetsberövandet, om det inte är 
uppenbart att det inte behövs.

Underrättelse till enskild

6 § I fråga om underrättelser som avses i 2 kap. 18 § andra 
meningen och 19 b § andra meningen lagen (2017:1000) om en 
europeisk utredningsorder finns föreskrifter i 14 b § 
förundersökningskungörelsen (1947:948). 
Förordning (2020:70).

Återkallelse av en utredningsorder

7 § Om utredningsordern helt eller delvis ska återkallas, ska 
åklagaren eller domstolen genast underrätta den andra 
medlemsstatens behöriga myndighet om detta.

3 kap. Erkännande och verkställighet i Sverige av en 
europeisk utredningsorder

Översändande av en utredningsorder till Sverige

1 § En utredningsorder ska sändas över genom post eller bud. 
Behörig åklagare eller domstol får dock komma överens med den 
behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten om att en 
utredningsorder får sändas över med telefax, elektronisk post 
eller på annat sätt.

Om det kommer fram att utredningsordern har sänts över till 
en åklagare eller domstol som inte är behörig ska, utöver vad 
som följer av 3 kap. 11 § tredje stycket lagen (2017:1000) om 
en europeisk utredningsorder, utredningsordern överlämnas 
till behörig åklagare eller domstol.

Bekräftelse av mottagande av en utredningsorder

2 § Den åklagare eller domstol som är behörig att handlägga 
ärendet om erkännande och verkställighet av en översänd 
utredningsorder ska skyndsamt och inom en vecka bekräfta 
mottagandet av utredningsordern genom att fylla i och 
översända formuläret i bilaga B till Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2014/41/EU av den 3 april 2014 om en 
europeisk utredningsorder på det straffrättsliga området, i 
den ursprungliga lydelsen, till den myndighet i den andra 
medlemsstaten som har utfärdat utredningsordern.

Skyldigheten att bekräfta att utredningsordern har tagits 
emot gäller även i de fall utredningsordern har sänts över 
till en åklagare eller domstol som inte är behörig att 
handlägga ärendet om erkännande och verkställighet av 
utredningsordern. 

Samråd med Justitiekanslern

3 § Om en utredningsorder som sänts över till Sverige för 
erkännande och verkställighet rör en gärning på 
tryckfrihetsförordningens eller yttrandefrihetsgrundlagens 
områden ska samråd ske med och vid behov yttrande inhämtas 
från Justitiekanslern, i de fall domstol är ansvarig för 
handläggningen.

Samråd med den behöriga myndigheten i den andra 
medlemsstaten

4 § Åklagaren eller domstolen ska samråda med den behöriga 
myndigheten i den andra medlemsstaten 

1. om hur en utredningsorder, som till form eller innehåll är 
bristfällig, behöver kompletteras, 

2. i sådana frågor vid överförande av en frihetsberövad 
person som rör tidpunkten för personens överförande och 
återförande samt under vilka förutsättningar den berörda 
personen ska vara frihetsberövad i Sverige eller i den andra 
medlemsstaten, 

3. i samband med att uppskov med verkställigheten av 
utredningsordern beslutas,

4. innan ett beslut att inte erkänna utredningsordern 
meddelas, och

5. innan ett beslut att upphäva en verkställbarhetsförklaring 
meddelas enligt 3 kap. 42 § första stycket 1–3 lagen 
(2017:1000) om en europeisk utredningsorder.

Den åklagare eller domstol som enligt 3 kap. 8 § lagen om en 
europeisk utredningsorder handlägger ärendet om erkännande 
och verkställighet av utredningsordern ansvarar för det 
samråd som föreskrivs i första stycket. 

I de fall åklagaren enligt andra stycket ansvarar för 
samrådet, men frågan om samråd enligt första stycket 4 eller 
5 uppkommer först i samband med domstolens prövning av om 
utredningsordern ska erkännas eller verkställas eller om en 
verkställbarhetsförklaring ska upphävas, ska domstolen 
underrätta åklagaren om att sådant samråd behövs. 

5 § Utöver vad som följer av 4 § ska åklagaren eller 
domstolen vid behov samråda med den behöriga myndigheten i 
den andra medlemsstaten i frågor som rör erkännande och 
verkställighet av utredningsordern i Sverige och i frågor som 
rör överlämnande av bevismaterial till den behöriga 
myndigheten i den andra staten.

Samråd med svenska myndigheter

6 § Åklagaren eller domstolen ska vid behov samråda med andra 
svenska myndigheter i frågor som rör erkännande och 
verkställighet av en utredningsorder i Sverige.

Inhämtande av yttrande

7 § Innan en utredningsorder för överförande av en i Sverige 
frihetsberövad person till en annan medlemsstat erkänns, ska 
åklagaren inhämta den frihetsberövade personens inställning 
till överförandet.

Åklagaren ska dessutom inhämta ett yttrande från den 
myndighet som svarar för verkställigheten av 
frihetsberövandet, om det inte är uppenbart att det inte 
behövs.

Underrättelse till den behöriga myndigheten i den andra 
medlemsstaten

8 § Åklagaren eller domstolen ska utan dröjsmål underrätta den 
behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten  

1. när en annan utredningsåtgärd vidtas än den som 
utredningsordern avser enligt 3 kap. 5 § andra stycket och 
18 § lagen (2017:1000) om en europeisk utredningsorder,

2. när beslut i fråga om erkännande av en utredningsorder inte 
kan meddelas inom den tid som anges i 3 kap. 16 eller 17 § 
lagen om en europeisk utredningsorder eller när verkställighet 
av en utredningsåtgärd inte kan ske inom den tid som anges i 
3 kap. 23 § första stycket samma lag,  

3. när ett särskilt formkrav eller särskilt förfarande som har 
angetts i utredningsordern inte kan tillgodoses enligt 3 kap. 
15 § lagen om en europeisk utredningsorder,  

4. om beslut om uppskov eller förlängning av uppskov enligt 
3 kap. 24 § lagen om en europeisk utredningsorder och när 
skälen för uppskov har upphört,  

5. vid överlämnande av beslagtaget bevismaterial eller av 
kopierade handlingar om att en prövning av 
verkställbarhetsförklaringen kan komma att ske vid en senare 
tidpunkt, och  

6. om beslut att vägra erkännande och verkställighet eller om 
att upphäva verkställbarhetsförklaringen. 

En underrättelse enligt första stycket 2 ska innehålla skälen 
till förseningen och uppgift om när beslut kommer att meddelas 
eller när verkställighet kan äga rum. Om beslut om uppskov 
eller förlängning av uppskov meddelas, ska en underrättelse 
enligt första stycket 4 innehålla uppgift om hur långt 
uppskovet förväntas bli. 

Den åklagare eller domstol som enligt 3 kap. 8 § lagen om en 
europeisk utredningsorder handlägger ärendet om erkännande och 
verkställighet av utredningsordern ansvarar för den 
underrättelse som föreskrivs i första stycket.
Förordning (2022:331).

9 § Protokoll som upprättas vid förhör genom ljudöverföring 
eller ljud- och bildöverföring ska översändas till den andra 
medlemsstatens behöriga myndighet.

Underrättelse till enskilda och till Säkerhets- och 
integritetsskyddsnämnden

10 § Underrättelseskyldighet som avses i 3 kap. 36 § andra 
stycket och 37 b § andra stycket lagen (2017:1000) om en 
europeisk utredningsorder ska fullgöras av den åklagare som 
handlägger eller har handlagt ärendet om erkännande och 
verkställighet av utredningsordern. 

Om en underrättelse inte har lämnats enligt första stycket, 
ska åklagaren informera Säkerhets- och 
integritetsskyddsnämnden om detta så snart det kan ske. Om det 
vid beslutet att inte lämna någon underrättelse löper en frist 
som avser en underrättelse om annan hemlig 
tvångsmedelsanvändning i ärendet mot samma person, får 
åklagaren dock avvakta med att informera nämnden till dess att 
den fristen löpt ut. 

Om den åklagare som avses i denna paragraf inte kan fullgöra 
underrättelseskyldigheten enligt första och andra styckena, 
ska skyldigheten i stället fullgöras av en annan åklagare.
Förordning (2024:337).

4 kap. Övriga frågor

Underrättelser

1 § Om ett beslut enligt 2 kap. 14, 15 a och 16 §§ eller 
3 kap. 9, 32 och 33 §§ lagen (2017:1000) om en europeisk 
utredningsorder överklagas, ska åklagaren underrätta den 
behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten om detta. Den 
andra statens behöriga myndighet ska också underrättas om 
avgörandet som följer av överklagandet. Förordning (2022:331).

2 § En underrättelse om hemlig avlyssning av elektronisk 
kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk 
kommunikation enligt 4 kap. 12 § lagen (2017:1000) om en 
europeisk utredningsorder, eller om hemlig dataavläsning 
enligt 4 kap. 16 § samma lag, ska upprättas i enlighet med 
formuläret i bilaga C till Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2014/41/EU av den 3 april 2014 om en europeisk 
utredningsorder på det straffrättsliga området, i den 
ursprungliga lydelsen. 

Underrättelsen ska skrivas på eller översättas till den andra 
medlemsstatens officiella språk eller till något annat språk 
som den staten godtar. Förordning (2020:70).

3 § Om en underrättelse enligt 4 kap. 13 eller 16 § lagen 
(2017:1000) om en europeisk utredningsorder har översänts till 
Sverige, ska åklagaren genast bekräfta mottagandet för den 
andra statens behöriga myndighet. Förordning (2020:70).

Kostnader

4 § Kostnader med anledning av verkställigheten av en 
europeisk utredningsorder ska betalas av den svenska staten 
om inte annat anges i 5 §.

5 § Följande kostnader får krävas tillbaka av den andra 
staten: 

1. kostnader för transport vid tillfälligt överförande av en 
frihetsberövad person från Sverige, 

2. kostnader för transkribering, avkodning eller dekryptering 
av avlyssnade eller övervakade meddelanden vid hemlig 
avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av 
elektronisk kommunikation och hemlig dataavläsning enligt 2 § 
första stycket 1-3 lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning, 
eller 

3. extraordinära kostnader.

Om kostnader enligt första stycket 3 uppstår i ett ärende som 
åklagaren handlägger och det finns skäl att kräva tillbaka 
dessa, ska åklagaren i samråd med den behöriga myndigheten i 
den andra medlemsstaten fastställa vilka kostnader som ska 
krävas tillbaka. Förordning (2020:70).

6 § Innan kostnader krävs tillbaka enligt 5 §, ska 
Regeringskansliet (Justitiedepartementet) informeras om 
det.