PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1981:673) med vissa bestämmelser för  statlig myndighets affärsdrivande verksamhet i utlandet 

1 § Denna förordning är tillämplig på de statliga myndigheter som anges
i bilaga till förordningen.

2 § Myndigheten bör inom sitt verksamhetsområde uppmärksamma och ta till
vara möjligheterna att inom eller utom riket för utländsk marknad
marknadsföra sådana tjänster som myndigheten inte är förhindrad att
tillhandahålla.

Myndigheten får sluta avtal med svensk eller utländsk kund angående
utförande av tjänster som avses i första stycket. Sådana avtal bör
slutas på affärsmässiga villkor. I samband därmed får myndigheten göra
den upphandling som behövs.

3 § Myndigheten skall underrätta utrikesdepartementet eller svensk
beskickningschef i land där myndigheten utför uppdrag, om fråga
uppkommer som kan vara av betydelse för Sveriges förhållande till annan
stat eller till mellanfolklig organisation.

4 § Om myndigheten utför affärsmässig verksamhet utom riket får för
sådan verksamhet bruklig försäkring tecknas.

5 § En myndighet som till följd av avtal som avses i 2 § utför uppdrag
utom riket får besluta att tjänsteman hos myndigheten i och för
uppdraget skall vara stationerad på ort utom riket.


Bilaga

Myndigheter på vilka förordningen med vissa bestämmelser för
statlig myndighets affärsdrivande verksamhet i utlandet är tillämplig

rikspolisstyrelsen

fortifikationsförvaltningen

kustbevakningen

statens räddningsverk

överstyrelsen för civil beredskap

flygtekniska försöksanstalten

statens bakteriologiska laboratorium

statens hundskola

läkemedelsverket

postverket

televerket

statens järnvägar

vägverket

statens väg- och trafikinstitut

trafiksäkerhetsverket

sjöfartsverket

luftfartsverket

statens geotekniska institut

Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

generaltullstyrelsen

byggnadsstyrelsen

riksskatteverket

Sveriges lantbruksuniversitet

skogsstyrelsen

fiskeriverket

plan- och bostadsverket

statens institut för byggnadsforskning

statens råd för byggnadsforskning

statens lantmäteriverk

centralnämnden för fastighetsdata

statens industriverk

Sveriges geologiska undersökning

statens vattenfallsverk

statens provningsanstalt

patent- och registreringsverket

domänverket

statskontoret

riksrevisionsverket

statistiska centralbyrån

statens institut för personalutveckling

Förordning (1990:516).
Förordning (1981:675) med föreskrifter om behörighet till och tillsättande av vissa tjänster vid socialstyrelsens läkemedelsavdelning

1 § Tjänst som professor eller laborator vid socialstyrelsens
läkemedelsavdelning tillsätts av regeringen efter förslag av
socialstyrelsen.

2 § Behörig till tjänst som professor eller laborator är den som kan
styrka att han har dels vetenskaplig skicklighet och beprövad
erfarenhet i ämne inom tjänstens verksamhetsområde, dels skicklighet
att meddela undervisning i sådant ämne.

Utöver vad som sägs i första stycket skall den som erhåller tjänst som

1. professor vid farmakoterapevtiska enheten vara behörig till tjänst
som överläkare vid avdelning för klinisk farmakologi eller vid
medicinsk klinik,

2. professor vid forsknings- och utvecklingssektionen vara behörig
till tjänst som överläkare vid avdelning för klinisk farmakologi.

3 § Innan socialstyrelsen avger förslag om tillsättande av en tjänst
som professor eller laborator skall styrelsen inhämta yttranden från
minst tre sakkunniga som styrelsen utser efter samråd med

1. farmacevtiska fakultetskollegiet vid universitetet i Uppsala i
fråga om tjänst vid farmacevtiska enheten och

2. medicinska fakultetskollegiet vid universitetet i Uppsala i fråga
om tjänst vid forsknings
och utvecklingssektionen, farmakologiska eller farmakoterapevtiska
enheten.

4 § De sakkunniga skall med kortfattad motivering ange skickligheten
hos de sökande som de anser i första hand bör komma i fråga till
tjänsten samt ordningen mellan dem. Detta sker i skriftligt utlåtande,
om socialstyrelsen inte beslutar annat.

5 § Socialstyrelsen får även införskaffa annan utredning än som avses
i 4 §.

6 § Socialstyrelsen skall föreslå den sökande som styrelsen anser bör
främst komma i fråga. Om särskilda skäl föreligger får styrelsen i
sitt förslag ange högst två sökande som därefter bör komma i fråga
samt ordningen mellan dem.

Socialstyrelsen skall när den upprättar sitt förslag ta hänsyn även
till de sökandes praktiska erfarenheter av läkemedelskontroll inom den
enhets arbetsområde som tjänsten avser samt, vad gäller tjänst som
professor vid farmakoterapevtiska enheten, väl vitsordad tjänstgöring
vid avdelning för klinisk farmakologi eller vid medicinsk klinik och
till vetenskapligt forsk
ningsarbete inom ämnet farmakologi eller invärtes medicin.

Socialstyrelsens förslag skall innehålla de skäl som har bestämt
utgången. Har endast en sökande anmält sig och föreslår styrelsen att
han skall få tjänsten, får dock skälen utelämnas helt eller delvis.
Förordning (1981:717) om statlig garanti för utvinning m.m. av olja, naturgas eller kol

1 § Statlig garanti enligt denna förordning kan beviljas, om
den verksamhet som avses bli främjad genom garantin är av
väsentlig betydelse för den långsiktiga svenska försörjningen
med olja, naturgas eller kol. Förordning (1997:1016).

2 § Garanti lämnas för lån som tas upp av

1. svenska eller utländska företag för investeringar i utvinning,
transport eller lagring av olja, naturgas eller kol,

2. svenska företag för förvärv av intresseandelar i gjorda fyndigheter
av olja, naturgas eller kol,

3. svenska företag för förvärv av aktier i bolag som har till
huvudsaklig verksamhet att utvinna olja, naturgas eller kol.

3 § Garanti kan lämnas även som säkerhet för svenska företags

1. ekonomiska åtaganden i samband med prospektering eller utvinning av
olja, naturgas eller kol utom riket,

2. betalningsförpliktelser i samband med leveranser av olja, naturgas
eller kol inom ramen för långsiktiga leveransavtal.

4 § Frågor om garantier prövas av Riksgäldskontoret eller den
myndighet som kontoret bestämmer. Närmare bestämmelser om
garantier finns i förordningen (2011:211) om utlåning och
garantier. Förordning (2011:214).

5 § Har upphävts genom förordning (1997:1016).

6 § Har upphävts genom förordning (1997:1016).

7 § Har upphävts genom förordning (1997:1016).

8 § Har upphävts genom förordning (1997:1016).

9 § Har upphävts genom förordning (1997:1016).

Övergångsbestämmelser

1985:1008

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1986. I fråga om lån där
beslut om garanti meddelats före ikraftträdandet gäller 6 § i sin äldre
lydelse.
Förordning (1981:731) om uppräkning av vissa statliga tjänstepensioner från och med den 1 juli 1981

1 § Denna förordning gäller normalbelopp av egen- eller familjepension
enligt statens allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287) - SPR -
eller föreskrifter som Kungl. Maj:t meddelat före utfärdandet av SPR.

2 § Om beräknat helt normalbelopp av pension för juli månad år 1981
understeg 3626 kronor för egenpension och 1813 kronor för
familjepension höjs normalbeloppet, om inte annat följer av andra
stycket, med 65 kronor, dock högst till 3626 kronor respektive 1813
kronor.

Vid tillämpningen av första stycket i fråga om pension som är avkortad
minskas samtliga belopp som anges där i samma grad. I fråga om
förtidspension eller familjepension efter den, som vid sin död uppbar
förtidspension, minskas ifrågavarande belopp även i samma grad som
normalbeloppet har minskats enligt 12 § 1 mom. sjätte stycket SPR. För
tid, under vilken årlig ersättning har minskats med 10 procent,
minskas beloppen även i förhållande till detta.


Övergångsbestämmelser

2023:18

1. Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2023.

2. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för rätt 
till tjänstepension som har uppkommit före ikraftträdandet.
Förordning (1981:749) om överenskommelse mellan Sverige och Tyska Demokratiska Republiken angående ömsesidig skattebefrielse för luftfartsföretag

Regeringen föreskriver att den överenskommelse, som har intagits som
bilaga till denna förordning, skall lända till efterrättelse.

Övergångsbestämmelser

1990:1458

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att lagen (1986:1026) om
dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Tyska Demokratiska Republiken
samt förordningen (1981:749) om överenskommelse mellan Sverige och Tyska
Demokratiska Republiken angående ömsesidig skattebefrielse för
luftfartsföretag skall upphöra att gälla vid utgången av år 1990. Den
upphävda lagen och den upphävda förordningen skall dock fortfarande
tillämpas

a) i fråga om skatter på inkomst, som tas ut på inkomst som förvärvas
före den 1 januari 1991 och

b) i fråga om svensk förmögenhetsskatt, på skatt som påförs vid 1991
eller tidigare års taxering.
Förordning (1981:766) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige samt Storbritannien och Nordirland beträffande skatter på kvarlåtenskap, arv och gåva

1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av
skatteflykt beträffande skatter på kvarlåtenskap, arv och gåva som
Sverige samt Storbritannien och Nordirland undertecknade den 8 oktober
1980 skall gälla för Sveriges del. Avtalets innehåll framgår av bilagan
till denna förordning.

2 § Skattskyldig som på grund av detta avtal önskar erhålla
skattelindring kan enligt 2 § kungörelsen (1967:721) om förfarandet
rörande eftergift av arvsskatt eller gåvoskatt vid dubbelbeskattning
skriftligen ansöka om detta hos kammarkollegiet. Sådan ansökan bör inges
inom sex år från tidpunkten för händelsen som föranledde skattskyldighet
eller inom ett år från den sista dagen då skatt för vilken avräkning
medges förfaller till betalning, om sistnämnda tidpunkt inträffar senare
(jfr art. 13 i avtalet).

3 § Anstånd enligt 3 § nämnda kungörelse får medges med erläggande av
det lägsta av följande belopp, nämligen antingen den skatt som erlagts
eller kan antas komma att erläggas i Storbritannien och Nordirland för
egendom som enligt avtalet får beskattas där, eller den del av den
svenska skatten som vid en proportionell fördelning belöper på samma
egendom. I fall som avses i artikel 12 punkt 4 i avtalet får dock
anstånd inte medges med högre belopp än som återstår efter avräkning av
den skatt som där anges.

4 § Om en person anser att åtgärd vidtagits som för honom medfört eller
kommer att medföra en mot bestämmelserna i avtalet stridande
beskattning, får han göra framställning om rättelse enligt artikel 14
punkt 1 i avtalet. Sådan framställning skall göras hos regeringen och
bör ges in inom tidrymd som anges i 2 §.

Övergångsbestämmelser

1989:677

1. Denna förordning träder i kraft den 14 juli 1989.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1981:766) om
dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige samt Storbritannien och
Nordirland beträffande skatter på kvarlåtenskap, arv och gåva.

3. I fall då större skattelättnad skulle ha medgivits enligt bestämmelse
i avtalet innan avtalet ändrades genom det den 21 december 1987
undertecknade protokollet, skall sådan bestämmelse i den upphävda
förordningen tillämpas beträffande skattskyldighet som uppkommit före
ikraftträdandet av lagen (1988:593) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige samt Storbritannien och Nordirland beträffande skatter på
kvarlåtenskap, arv och gåva.
Riksrevisionsverkets Cirkulär (1981:772)  angående allmänna leveransbestämmelser 

Riksrevisionsverket rekommenderar härmed till användning de allmänna 
bestämmelserna av år 1981 för leverans av gods (utan montage) till den 
offentliga sektorn (ALOS 81). Bestämmelserna har utarbetats efter samråd 
mellan riksrevisionsverket, Svenska kommunförbundet, 
Landstingsförbundet, Sveriges Industriförbund och Sveriges 
Grossistförbund. De ersätter de tidigare rekommenderade allmänna 
leveransbestämmelserna för varor av beställningskaraktär (SIG 60) och 
för standardvaror (Standard 61). 

De nya bestämmelserna kan rekvireras från Liber förlag, 16289 Stockholm.
Kreditupplysningsförordning (1981:955) 

1 § Ansökan enligt kreditupplysningslagen (1973:1173) om 
tillstånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet eller om 
medgivande att överlåta eller upplåta register som används i 
sådan verksamhet görs hos Integritetsskyddsmyndigheten.
Förordning (2020:1114).

2 § Ansökan om tillstånd att bedriva
kreditupplysningsverksamhet skall innehålla uppgift om

1. sökandens namn, personnummer eller organisationsnummer,
post-adress och telefonnummer samt verksamhetens besöksadress,

2. varifrån och på vad sätt uppgifter som skall läggas till
grund för kreditupplysningar skall samlas in,

3. till vem och på vad sätt kreditupplysningar skall lämnas ut,

4. hur register skall förvaras och vilka principer som skall
iakttas för gallring av uppgifter i register,

5. hur den som är registrerad skall få del av de uppgifter som
finns lagrade om honom,

6. hur meddelande om innehållet i kreditupplysning skall lämnas
till den som upplysningen avser,

7. hur och när rättelse, komplettering eller uteslutning av
oriktig eller missvisande uppgift skall göras.

En anmälan enligt 3 § tredje stycket kreditupplysningslagen
(1973:1173) skall innehålla motsvarande uppgifter.
Förordning (1997:559).

3 § Ansökan om medgivande att överlåta eller upplåta register som
används i kreditupplysningsverksamhet skall innehålla uppgift om

1. sökandens namn, personnummer eller organisationsnummer, post
adress och telefonnummer,

2. registrets omfattning och innehåll,

3. till vem överlåtelse eller upplåtelse skall ske,

4. ändamålet med överlåtelsen eller upplåtelsen.

4 § Är ansökan ofullständig, ska Integritetsskyddsmyndigheten 
förelägga sökanden att inom viss tid komplettera handlingarna, 
med en upplysning om att ärendet annars kan avgöras i 
befintligt skick. Förordning (2020:1114).

5 § Har upphävts genom förordning (1997:559).

6 § I ärenden som avser företag under Finansinspektionens 
tillsyn bör Integritetsskyddsmyndigheten samråda med 
Finansinspektionen.

Om det av en underrättelse som avses i 4 kap. 1 eller 2 § 
lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse framgår att 
ett utländskt kreditinstitut avser att driva 
kreditupplysningsverksamhet, ska Finansinspektionen 
vidarebefordra innehållet i underrättelsen till 
Integritetsskyddsmyndigheten. Förordning (2020:1114).

7 § När beslut enligt 4, 6, 13 eller 17 § kreditupplysningslagen
(1973:1173) expedieras, skall avskrift av beslutet överlämnas till
justitiekanslern.

7 a § Integritetsskyddsmyndigheten ska på begäran utfärda 
intyg om att ett tillstånd att bedriva 
kreditupplysningsverksamhet inte har återkallats som en 
disciplinär åtgärd. Förordning (2020:1114).

8 § Integritetsskyddsmyndigheten får meddela föreskrifter om 
verkställigheten av kreditupplysningslagen (1973:1173). 
Förordning (2020:1114).


Övergångsbestämmelser

1997:559

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1997.

2. Vad som föreskrivs i 2 § andra stycket gäller även i fråga
om anmälningar enligt punkt 3 i övergångsbestämmelserna till
lagen (1997:556) om ändring i kreditupplysningslagen
(1973:1173).
Inkassoförordning (1981:956)

1 § En ansökan enligt inkassolagen (1974:182) om tillstånd att 
bedriva inkassoverksamhet eller om medgivande att överlåta 
eller upplåta register som avser gäldenärer och som används i 
tillståndspliktig inkassoverksamhet görs hos 
Finansinspektionen. Förordning (2023:721).

2 § Ansökan om tillstånd att bedriva inkassoverksamhet skall innehålla
uppgift om

1. sökandens namn, personnummer eller organisationsnummer, post
adress och telefonnummer samt verksamhetens besöksadress,

2. huruvida verksamheten avser indrivning av fordringar för annans
räkning eller fordringar som övertagits för indrivning,

3. de kravrutiner som skall tillämpas i verksamheten,

4. hur de klientmedel som inflyter i verksamheten skall förvaltas och
redovisas.

3 § Ansökan om medgivande att överlåta eller upplåta register som
avser gäldenärer och som används i tillståndspliktig inkassoverksamhet
skall innehålla uppgift om

1. sökandens namn, personummer eller organisationsnummer, post
adress och telefonnummer,

2. registrets omfattning och innehåll,

3. till vem överlåtelse eller upplåtelse skall ske,

4. ändamålet med överlåtelsen eller upplåtelsen.

4 § Om ansökan är ofullständig ska Finansinspektionen 
förelägga sökanden att komplettera den inom en viss tid. 
Föreläggandet ska innehålla en upplysning om att ärendet kan 
komma att avgöras även om någon komplettering inte görs.
Förordning (2023:721).

4 a § I ett ärende om tillstånd att bedriva inkassoverksamhet 
ska ett beslut meddelas inom sex månader efter det att en 
fullständig ansökan kom in till Finansinspektionen. Om det är 
nödvändigt på grund av utredningen av ärendet, får 
handläggningstiden vid högst ett tillfälle förlängas med högst 
tre månader. Sökanden ska informeras om skälen för att 
handläggningstiden förlängs innan den ursprungliga tidsfristen 
har gått ut.

I 8 § lagen (2009:1079) om tjänster på den inre marknaden 
finns det bestämmelser om att ett mottagningsbevis ska skickas 
till sökanden när en fullständig ansökan har kommit in och om 
innehållet i ett sådant bevis.

Ett beslut om att förlänga handläggningstiden får inte 
överklagas. Förordning (2023:721).

5 § När beslut enligt 3, 10 a eller 15 § inkassolagen (1974:182)
expedieras, skall avskrift av beslutet överlämnas till
justitiekanslern.

6 § Finansinspektionen får meddela föreskrifter om 

1. god inkassosed enligt 4 § inkassolagen (1974:182), och

2. verkställigheten av inkassolagen. Förordning (2023:721).


Övergångsbestämmelser

2010:292

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juni 2010.

2. Bestämmelserna tillämpas inte på ärenden som har kommit in
till Datainspektionen före ikraftträdandet men ännu inte har
avgjorts.

2023:721

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2024. 

2. För en ansökan om tillstånd som har gjorts hos 
Integritetsskyddsmyndigheten före ikraftträdandet men som ännu 
inte har avgjorts räknas tidsfristen enligt 4 a § från den dag 
då ansökan kom in till den myndigheten.
Tillkännagivande (1981:971) av uppgift om Riksbankens diskonto

/Har utgått genom SFS 2018:1775./
Regeringen ger till känna att riksbankens diskonto från och med den 15
oktober 1981 är elva procent.
Förordning (1981:977) om information genom dagspressannonsering

1 § Om statliga myndigheter eller andra statliga organ använder
dagspressannonsering för sådan information om rättigheter och
skyldigheter som är avsedd att nå alla medborgare, skall annonseringen
ske i samtliga dagstidningar.

2 § Om informationen endast gäller medborgarna i ett visst område,
skall annonseringen ske i samtliga dagstidningar som har en spridning
av någon betydenhet inom området.

3 § En annons om viss information bör i regel ha samma innehåll och
format i alla berörda tidningar.
Förordning (1981:978) om rikets indelning  i militär- och civilområden m.m. 

1 § För det militära försvarets verksamhet delas landet in i tre
militärområden. Militärområdenas benämningar, omfattningar och
beteckningar anges i bilaga 1 till denna förordning.
Förordning (1993:538).

2 § Militärområdena indelas i försvarsområden. Försvarsområdenas
benämningar, omfattningar och beteckningar anges i bilaga 1 till denna
förordning. Förordning (1983:480).

3 § Inom landet finns dessutom för marinstridskrafternas
verksamhet marinkommandon, kustartilleriförsvar och
marindistrikt samt för flygstridskrafternas verksamhet
flygkommandon.

Överbefälhavaren bestämmer den geografiska omfattningen av
dessa. Förordning (1993:538).

4 § För verksamheten inom den civila delen av totalförsvaret indelas
riket i fem civilområden. Civilområdenas benämningar, omfattningar och
beteckningar anges i bilaga 2 till denna förordning. Förordning
(1992:456).

5 § Under krig och, i den utsträckning regeringen bestämmer, vid
krigsfara får överbefälhavaren besluta om tillfälliga ändringar i
indelningen i militärområden och försvarsområden. Förordning (1983:480).

Bilaga 1

Militärområdenas och försvarsområdenas benämningar m. m.

Benämning 		Omfattning 			Beteckning

			Militärområden

Södra militärområdet	Jönköpings, Kronobergs,		Milo S
			Kalmar, Blekinge, Kristian-
			stads, Malmöhus, Hallands,
			Göteborgs och Bohus,
			Älvsborgs samt Skaraborgs län

Mellersta militär-	Stockholms, Uppsala, Söderman-	Milo M
området			lands, Östergötlands, Gotlands,
			Västmanlands, Värmlands, Örebro,
			Kopparbergs och Gävleborgs län

Norra militärområdet	Västernorrlands, Jämtlands, 	Milo N
			Västerbottens och Norrbottens
			län

Förordning (1993:538).


Bilaga 2

Civilområdenas benämningar m. m.

Benämning 		Omfattning 			Beteckning

Södra civilområdet	Jönköpings, Kronobergs, 	Civo S
			Kalmar, Blekinge, Kristian-
			stads och Malmöhus län

Västra civilområdet	Hallands, Göteborgs och Bohus, 	Civo V
			Älvsborgs samt Skaraborgs län

Mellersta civilområdet	Stockholms, Uppsala, Söderman-	Civo M
			lands, Östergötlands, Gotlands,
			Västmanlands, Värmlands, Örebro,
			Kopparbergs och Gävleborgs län

Nedre Norrlands		Västernorrlands och Jämtlands 	Civo NN
civilområde 		län

Övre Norrlands		Västerbottens och Norrbottens 	Civo ÖN
civilområde 		län

Förordning (1993:538).
Förordning (1981:991) om statsbidrag för redovisningsåret 1980/81 till avgifter till försäkring för tilläggspension för särskollärare m.fl. 

Till huvudmännen för särskolor som enligt kungörelsen (1968:350) an
gående statsbidrag till omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda
får statsbidrag till vissa lönekostnader, skall för redovisningsåret
1980/81 utgå statsbidrag även för utgivna avgifter till försäkring för
tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.
Statsbidraget utgör 10 procent av det lönebidrag som huvudmännen
uppbär. Skolöverstyrelsen skall utan rekvisition betala ut
statsbidraget till huvudmännen från förslagsanslaget Bidrag till
driften av särskolor m.m. under femte huvudtiteln.
Förordning (1981:994) med tabeller för uträkning av arvsskatt och gåvoskatt

Regeringen har med stöd av 31 § lagen (1941:416) om arvsskatt och
gåvoskatt fastställt bifogade tabeller för uträkning av skatten.
Tabellerna används då skattskyldigheten har inträtt efter 1981 års
utgång.
Förordning (1981:997) med instruktion för teleanslutningsnämnden 

Uppgift

1 § Teleanslutningsnämnden prövar frågor om godkännandeavprivatägda
abonnentutrustningar avsedda att anslutas till det allmänna telenätet, i
de fall ansökningen om godkännande har avslagits av televerkets kontor
för godkännande av sådan utrustning på grund av att utrustningen inte
uppfyller de tekniska krav som televerket har uppställt.

Organisation m.m.

2 § Nämnden består av en ordförande och fyra andra ledamöter.

Ordföranden skall vara lagfaren och erfaren i domarvärv. Övriga
ledamöter skall ha teleteknisk sakkunskap.

3 § Ordföranden och två andra ledamöter förordnas av regeringen. Övriga
ledamöter förordnas av televerket.

Ledamöterna förordnas för en tid av högst tre år.

4 § Hos nämnden finns en sekreterare som utses av nämnden.

Nämndens kansligöromål fullgörs av televerket.

Ärendenas handläggning

5 § Frågor enligt 1 § tas upp till prövning av nämnden efter besvär över
beslut av chefen för televerkets kontor för godkännande av privatägd
abonnentutrustning.

6 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst två andra ledamöter
är närvarande. Beslut som inte innebär att ett ärende enligt 1 §
slutligt avgörs får dock fattas av ordföranden eller sekreteraren ensam.


Om det framkommer skiljaktiga meningar vid en överläggning tillämpas
föreskrifterna i 16 kap. rättegångsbalken om omröstning i tvistemål.
Ordföranden säger dock sin mening först. Förordning (1986:1073).

7 § Parterna skall lägga fram den utredning som behövs.

Nämnden får skaffa in utredning utöver den som parterna åberopar och i
övrigt inhämta de upplysningar som behövs.

8 § Ärendena avgörs efter föredragning. Om det behövs får dock muntlig
förhandling hållas.

9 § Nämndens beslut får inte överklagas.

10 § I ärenden hos nämnden förs protokoll när ett sammanträde hålls
eller nämnden annars finner att protokoll behövs.

I 19 § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om rätt att få en
avvikande mening antecknad. Förordning (1986:1073).

11 § Närmare föreskrifter för verkställigheten av denna förordning
meddelas av nämnden.
Lag (1982:1004) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta i totalförsvarsplaneringen

1 § Ägare eller innehavare av industriella anläggningar, andra 
näringsidkare samt sådana arbetsgivarorganisationer och 
arbetstagarorganisationer som avses i 6 § lagen (1976:580) om 
medbestämmande i arbetslivet, är skyldiga att på begäran av 
den myndighet som regeringen bestämmer (total-
försvarsmyndighet), delta i totalförsvarsplaneringen enligt 
bestämmelserna i denna lag.

Lagen gäller varken statliga eller kommunala myndigheter och 
inte heller den som i stället omfattas av särskilda 
föreskrifter för totalförsvaret. Lag (2019:859).

2 § Ägare eller innehavare av industriella anläggningar och andra
näringsidkare skall lämna de upplysningar om personal, lokaler,
maskiner och annan utrustning, produktion, förbrukning av energi,
råvaror och andra förnödenheter, lagerhållning, inköp, leveranser
och annat dylikt som totalförsvarsmyndigheterna behöver för sitt
planeringsarbete samt, om det behövs, i övrigt medverka vid
planeringen av de egna uppgifterna inom totalförsvaret.

Den som på grund av bestämmelserna i första stycket har fått
utföra arbete som har medfört betydande kostnader, kan få
ersättning för detta av allmänna medel. Kan överenskommelse om
ersättningen inte träffas med den myndighet som har begärt
arbetet, skall frågan hänskjutas till avgörande av skiljemän enligt
lagen (1929:145) om skiljemän. Skiljemännen avgör om ersättning
skall utgå och bestämmer i så fall ersättningens storlek.
Lag (1994:1725).

3 § Arbetsgivarorganisationer och arbetstagarorganisationer är
skyldiga att

1. överlägga med totalförsvarsmyndigheterna om organisationernas
uppgifter inom eller i anslutning till totalförsvaret på central,
regional och lokal nivå,

2. medverka vid övningar inom totalförsvaret,

3. lämna upplysningar eller annat biträde som
totalförsvarsmyndigheterna behöver för sitt planeringsarbete.

4 § Arbetsgivare samt arbetsgivarorganisationer och
arbetstagarorganisationer som i fredstid är eller brukar vara parter i
kollektivavtalsförhandlingar, är skyldiga att överlägga med sina
motparter om kollektivavtal för krissituationer som omfattas av
totalförsvarsplaneringen.

5 § Totalförsvarsmyndigheterna får meddela de förelägganden som behövs
för efterlevnaden av 2 §. I beslut om föreläggande kan vite sättas
ut.

Beslut om föreläggande får överklagas till regeringen.

6 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som uppsåtligen
eller av grov oaktsamhet har lämnat oriktiga uppgifter om förhållanden
av vikt, när en totalförsvarsmyndighet har begärt upplysningar enligt
2 §.

7 § Den som på grund av bestämmelser i denna lag har fått
kännedom om en enskilds affärs- eller driftförhållanden eller
förhållande av betydelse för totalförsvaret eller annars för
rikets säkerhet får inte obehörigen röja eller utnyttja vad
han eller hon har fått veta.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Lag (2009:431).
Förordning (1982:1005) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta i totalförsvarsplaneringen

1 § Rätt att begära upplysningar eller att begära medverkan 
enligt lagen (1982:1004) om skyldighet för näringsidkare, 
arbetsmarknadsorganisationer m.fl. att delta i 
totalförsvarsplaneringen har - förutom Myndigheten för 
samhällsskydd och beredskap och Myndigheten för 
totalförsvarsanalys -följande totalförsvarsmyndigheter:

1. Affärsverket svenska kraftnät,

2. Arbetsförmedlingen,

3. Finansinspektionen,

4. Fortifikationsverket,

5. Försvarets materielverk,

6. Försvarsmakten,

7. Försäkringskassan,

8. Kommerskollegium,

9. Livsmedelsverket,

10. länsstyrelserna,

11. Pensionsmyndigheten,

12. Polismyndigheten,

13. Post- och telestyrelsen,

14. Sjöfartsverket,

15. Skatteverket,

16. Socialstyrelsen,

17. Statens energimyndighet,

18. Statens jordbruksverk,

19. Tillväxtverket,

20. Trafikverket,

21. Transportstyrelsen, och

22. Tullverket.
Förordning (2022:1769).

2 § Om en annan totalförsvarsmyndighet än
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap eller
Arbetsförmedlingen avser att ta upp frågor av mera övergripande
natur, ska myndigheten först samråda med Myndigheten för
samhällsskydd och beredskap, när det gäller verksamhets- och
produktionsplanering, och med Arbetsförmedlingen, när det
särskilt gäller arbetskraftsförsörjning och
anställningsvillkor. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap
och Arbetsförmedlingen får därvid förordna att frågan ska tas
upp genom dess egen eller en annan totalförsvarsmyndighets
försorg, varefter resultatet på lämpligt sätt ska delges
myndigheten.

Om någon annan totalförsvarsmyndighet än Myndigheten för
samhällsskydd och beredskap avser att inhämta upplysningar eller
påkalla medverkan som kan vara känslig från konkurrenssynpunkt
eller av andra liknande skäl, ska myndigheten först samråda med
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Myndigheten för
samhällsskydd och beredskap får därvid förordna att frågan ska
tas upp genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps
försorg, varefter resultatet på lämpligt sätt ska delges
myndigheten. Förordning (2008:1215).

3 § Om någon annan myndighet än de i 1 § angivna
totalförsvarsmyndigheterna finner att den för sin
totalförsvarsplanering behöver upplysningar eller annan
medverkan enligt lagen, ska myndigheten anmäla detta till
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, som får vidta de
åtgärder som myndighetens anmälan föranleder, varefter
resultatet på lämpligt sätt ska delges myndigheten.
Förordning (2008:1215).
Lotteriförordning (1982:1012) 

1 § Frågor om tillstånd att anordna automatspel som avses i
7 § lotterilagen (1982:1011) prövas av lotterinämnden.

2 § Bestämmelserna i 21 § första stycket första meningen och
22 § lotterilagen (1982:1011) om innehav och införsel av
utbetalningsautomat gäller inte i fråga om utbetalningsautomater
som innehas på fartyg i internationell trafik för spel på
fartyget.

3 § I ärenden enligt lotterilagen (1982:1011) skall avgift betalas
med följande belopp:

bevis om typgodkännande av förslutna lotter eller av
bingobrickor eller godkännande av kontrollutrustning
enligt 6 a §                                            800 kronor,

bevis om tillstånd att anordna lotteri som avses i
7--10 §§                                                800 kronor,

bevis om tillstånd att anordna lotteri som avses
i 11 §, om det sammanlagda värdet av insatserna i
lotteriet kan antas överstiga 300 000 kronor            800 kronor,

bevis om tillstånd att anordna lotteri, meddelat av
regeringen                                              800 kronor,

bevis om tillstånd i annat fall                         300 kronor,

bevis om registrering enligt 14 §                       300 kronor.

Om samma bevis avser flera tillstånd, betalas avgift endast för det
tillstånd som har den högsta avgiften.

Om ett bevis om tillstånd till bingospel avser flera sammanslutningar,
betalas endast en avgift.

Om en fråga om tillstånd eller registrering prövats av en kommunal
nämnd, skall avgiften betalas till kommunen. Om det finns särskilda
skäl, får myndigheten besluta att inte ta ut någon avgift. Förordning
(1989:274).

4 § Ytterligare föreskrifter för verkställigheten av lotterilagen
(1982:1011) meddelas av lotterinämnden.
Förordning (1982:1013) med instruktion för lotterinämnden

Inledande bestämmelse

1 § Allmänna verksstadgan (1965:600) skall tillämpas på lotterinämnden.
Med chefen förstås nämndens kanslichef.

Uppgifter

2 § Nämnden är central förvaltningsmyndighet för frågor om tillämpningen
av lotterilagen (1982:1011).

3 § Det åligger nämnden särskilt

1. att fullgöra de uppgifter som anges i lotterilagen och
lotteriförordningen (1982:1012) och i anslutning härtill meddela
rekommendationer för tillämpningen av dessa,

2. att verka för en enhetlig tillämpning av lotterilagen och
lotteriförordningen samt

3. att i övrigt verka för en ändamålsenlig tillsyn och kontroll
över efterlevnaden av lotteribestämmelserna, bland annat genom
utbildning av kontrollanter.

Organisation

4 § Nämnden består av en ordförande, en vice ordförande,
nämndens kanslichef och ytterligare två ledamöter.

5 § Hos nämnden finns ett kansli som förestås av en chef samt
i övrigt personal enligt särskilda beslut av regeringen och annan
personal i mån av behov och tillgång på medel.

När kanslichefen är förhindrad att utöva sin tjänst, fullgörs
dennes åligganden av den tjänsteman som nämnden bestämmer.

I mån av behov och tillgång på medel får nämnden anlita utomstående
för särskilda uppdrag.

Ärendenas handläggning

6 § Nämnden är beslutför när minst tre ledamöter, bland dem
ordföranden eller vice ordföranden, är närvarande. När ett ärende av
större vikt handläggs, skall om möjligt samtliga ledamöter närvara.
Förordning (1986:946).

7 § Om ett ärende är så brådskande att nämnden inte hinner sammanträda
för att behandla det, avgörs ärendet genom meddelanden mellan
ordföranden och minst två andra ledamöter. Kan ärendet inte lämpligen
avgöras på detta sätt, får kanslichefen besluta ensam. Beslut som
fattas enligt denna paragraf skall anmälas vid nästa sammanträde med
nämnden.

I övrigt kan kanslichefen ensam på nämndens vägnar pröva ärenden som
är av mindre vikt, dock inte besvärsärenden.

8 § Ärendena avgörs efter föredragning, som ankommer på kanslichefen
eller någon annan som tjänstgör hos nämnden eller på särskilt
förordnad föredragande. Ett ärende som handläggs enligt 7 § första
stycket andra meningen och andra stycket får avgöras utan
föredragning.

Ordföranden får överta beredningen och föredragningen av
ärenden.

9 § har upphävts genom förordning (1986:946).

10 § I arbetsordningen eller genom särskilda beslut skall bestämmas
vem som får begära in förklaringar, upplysningar eller yttranden i
ärenden hos nämnden.

Tjänstetillsättning m. m.

11 § Ordföranden, vice ordföranden och annan ledamot i nämnden än
kanslichefen förordnas av regeringen för högst tre år.

Tjänst som kanslichef tillsätts av regeringen. Andra tjänster vid
kansliet tillsätts av nämnden.

12 § Besked enligt 37 § andra stycket anställningsförordningen
(1965:601) lämnas i fråga om kanslichefen av nämnden.
Förordning (1982:1040) om vissa arbetstagare vid akademiska sjukhuset i Uppsala

1 § I denna förordning meddelas föreskrifter om sådana arbetstagare
som behåller sina statliga tjänster vid akademiska sjukhuset i
Uppsala, när huvudmannaskapet för sjukhuset övergår från staten till
Uppsala läns landstingskommun.

2 § Universitetet i Uppsala skall utöva arbetsgivarens befogenheter, i
den mån det inte enligt särskilda föreskrifter ankommer på regeringen,
statens arbetsgivarverk eller annan myndighet.

3 § I fråga om arbetstagare som enligt kollektivavtal med staten är
skyldiga att utföra sina arbetsuppgifter hos landstingskommunen skall
universitetet bestämma i vilken utsträckning denna skyldighet skall
fullgöras.

4 § Det som vid utgången av år 1982 gäller enligt reglementet för
akademiska sjukhuset i Uppsala skall i tillämpliga delar gälla för
universitetet och de arbetstagare som avses i denna förordning.

Föreskrifterna i 52 § första stycket reglementet om talan hos
regeringen mot direktionens beslut skall gälla beslut av
universitetet.
Förordning (1982:1065) om vad som avses med krigsmateriel i lagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar

Med krigsmateriel i lagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar skall 
avses 

1. varor som är upptagna i bilagan till förordningen (1982:1062) om 
förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m., 

2. övrig för militärt bruk utformad materiel till skydd mot verkan av 
stridsmedel, 

3. övrig för militärt bruk utformad materiel till skydd mot spaning 
eller andra iakttagelser.
Förordning (1982:1069) om rymdverksamhet 

1 § Ansökan om tillstånd enligt lagen (1982:963) om rymdverksamhet 
skall vara skriftlig och ges in till Rymdstyrelsen.

Rymdstyrelsen skall höra Post- och telestyrelsen eller andra statliga
verk eller myndigheter som berörs av ansökningen och med eget
yttrande överlämna ärendet till regeringen. Förordning (1994:114).

2 § Rymdstyrelsen skall utöva kontroll av rymdverksamhet som
bedrivs av den som har tillstånd till sådan verksamhet.
Förordning (1994:114).

3 § Vid misstanke om brott mot lagen (1982:963) om rymdverksamhet
eller mot villkor som meddelats med stöd av nämnda lag skall 
Rymdstyrelsen underrätta regeringen. Förordning (1994:114).

4 § Rymdstyrelsen skall föra register över de rymdföremål för vilka
Sverige är att anse som utsändande stat enligt artikel 1 i konventionen
den 14 januari 1975 om registrering av föremål som har sänts ut i
yttre rymden.

Om förutom Sverige, en annan stat också kan anses som utsändande stat
enligt konventionen skall rymdföremålet registreras i Sverige endast
om så har överenskommits mellan de berörda staterna.

Av registret skall framgå

1. beteckning eller registernummer på rymdföremålet,

2. dag och område eller plats för utsändande,

3. grundläggande parametrar för kretsbanan, inbegripet

a) omloppstid

b) banplanets lutning

c) apogeum och

d) perigeum,

4. rymdföremålets allmänna användning.

Rymdstyrelsen skall genom Utrikesdepartementets förmedling
lämna uppgifter från registret till Förenta nationernas
generalsekreterare. Förordning (1994:114).
Lag (1982:1070) om skatteutjämning i Stockholms läns landstingskommun

Stockholms läns landstingskommun får lämna bidrag och lån till kommuner inom
landstingskommunen, i den mån det behövs för att främja skatteutjämning.
Förordning (1982:1077) om ersättning av allmänna medel för skador orsakade av studerande vid statliga högskoleenheter under praktik på icke-statliga arbetsplatser

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning gäller ersättning av allmänna medel till
arbetsgivare för skador som studerande vid statliga högskoleenheter
orsakar under praktik på icke-statliga arbetsplatser.

2 § Praktiken skall vara föreskriven i utbildningsplan eller kursplan.
Har praktiken föreskrivits enbart i kursplanen, utgår ersättningen
endast om praktiken har åsatts ett poängtal.

Någon ersättning utgår inte i den mån arbetsgivaren har en försäkring
som täcker skadan.

Ersättningsgilla skador

3 § Ersättning lämnas för person- eller sakskada som har tillfogats
arbetsgivaren, oavsett om den som har orsakat skadan är vållande till
skadan eller inte. Ersättning lämnas även för ren förmögenhetsskada
som har tillfogats arbetsgivaren genom brott.

Ersättningen bestäms enligt 5 kap. och 6 kap. 1 § skadeståndslagen
(1972:207).

4 § Ersättning lämnas även för skadestånd som arbetsgivaren har utgett
enligt skadeståndslagen (1972:207).

Ersättningens storlek

5 § Ersättning med anledning av en och samma skadehändelse lämnas med
högst 2 000 000 kronor för personskada, med högst 100 000 kronor för
sakskada och med högst 100 000 kronor för ren förmögenhetsskada genom
brott.

Efter medgivande av regeringen får avtalas att ersättning för person
skada, sakskada eller ren förmögenhetsskada skall kunna lämnas med
högre belopp än som anges i första stycket.

Ansökan

6 § Ansökan om ersättning ska göras senast två år från den
tidpunkt då den skadegörande handlingen företogs. Ansökan görs
hos styrelsen för den statliga högskoleenhet där den
studerande som orsakat skadan är inskriven.

En högskoleenhet inom Utbildningsdepartementets
verksamhetsområde ska med eget yttrande lämna över ärendet
till Universitetskanslersämbetet. Förordning (2012:711).

Beslutande myndighet

7 § Universitetskanslersämbetet eller styrelsen för Sveriges
lantbruksuniversitet beslutar om ersättning som inte
överstiger 100 000 kronor. Beslut om sådan ersättning får
överklagas hos regeringen.

Ersättningen ska bekostas av de medel som står den berörda
högskoleenheten till förfogande.

Om ärendet har principiell betydelse eller på annat sätt är av
särskild vikt, ska myndigheten med eget yttrande och den
utredning som behövs lämna över ärendet till regeringen för
avgörande. Förordning (2012:711).

Inträde i rätt till skadestånd

8 § Utges ersättning enligt denna förordning, inträder staten
intill det utgivna beloppet i arbetsgivarens rätt till skadestånd.
Förordning (1982:11) om uppfinnarkonto 

1 § Med uppfinnarkonto förstås i denna förordning ett sådant särskilt 
konto i bank som anges i 2 § första stycket lagen (1982:2) om 
uppfinnarkonto. 

2 § Insättning på uppfinnarkonto får göras vid ett eller flera 
tillfällen med belopp som innehavaren av kontot bestämmer. 

3 § Den som gör insättning på uppfinnarkonto skall till banken lämna 
uppgift om vilket beskattningsår som insättningen avser. 

Banken skall bokföra medel på uppfinnarkonto på sådant sätt att det av 
bokföringen framgår hur stort belopp innehavaren har innestående för 
varje beskattningsår. 

Ett kontonummer som används för ett uppfinnarkonto får inte användas 
för något annat konto.
Förordning (1982:113) om tjänstemannaanställning  för arbetstagare i statligt reglerade anställningar 

1 § I statligt reglerade anställningar skall arbetstagarna anställas som
tjänstemän.

Detta gäller dock inte dem som har anvisats beredskapsarbete eller
arbete på särskilda inskolningsplatser. Det gäller inte heller
lokalanställda utom riket. Förordning (1989:435).

2 § Med statligt reglerade anställningar avses anställningar där
avlöningsförmånerna fastställs under medverkan av regeringen eller den
myndighet som regeringen bestämmer.

Övergångsbestämmelser

1989:435

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1989. Äldre föreskrifter
gäller fortfarande för den som efter ikraftträdandet kvarstår i arbete i
ungdomslag.
Förordning(1982:116) om underrättelse till Socialstyrelsen om beslut att avskeda legitimerad yrkesutövare

När en annan myndighet än Socialstyrelsen beslutar att avskeda en
legitimerad yrkesutövare som i sin yrkesutövning står under tillsyn
av Socialstyrelsen och omfattas av bestämmelser i lagen (1994:260)
om offentlig anställning gäller följande. Om orsaken till
avskedandet är ett brott eller en förseelse i yrkesutövningen skall
myndigheten, så snart det kan ske, sända en kopia av sitt beslut till
Socialstyrelsen. Förordning (1994:976).
Lag (1982:1161) om vissa äldre sedlar

1 § Av Sveriges riksbank utgivna sedlar på 1 krona samt äldre 
sedlar på 5, 10, 50, 100, 1 000 och 10 000 kronor ska upphöra 
att vara lagligt betalningsmedel den 31 december 1987.

Första stycket gäller inte

1. sedlar på 5 kronor enligt kungörelsen (1966:2) om nya 
sedlar på fem kronor,

2. sedlar på 10 kronor och 50 kronor enligt kungörelsen 
(1965:68) om nya sedlar på femtio kronor och tio kronor,

3. sedlar på 100 kronor enligt kungörelsen (1965:510) om nya 
sedlar på etthundra kronor,

4. sedlar på 1 000 kronor enligt förordningen (1976:758) om 
nya sedlar på ettusen kronor, eller

5. sedlar på 10 000 kronor enligt kungörelsen (1958:582) om 
utgivande av nya riksbankssedlar å tio tusen kronor.

Bestämmelser om inlösen av sedlar som upphört att vara lagliga 
betalningsmedel finns i lagen (2022:1568) om Sveriges 
riksbank. Lag (2022:1571).
Förordning (1982:1164) om vissa arbetstagare vid de statliga ungdomsvårdsskolorna och nykterhetsvårdsanstalterna

1 § I denna förordning meddelas föreskrifter om sådana arbetstagare
som behåller sina statliga tjänster vid de statliga
ungdomsvårdsskolorna och nykterhetsvårdsanstalterna, när
huvudmannaskapet för dessa institutioner övergår från staten till
kommuner, landstingskommuner eller kommunalförbund.

2 § Socialstyrelsen skall utöva arbetsgivarens befogenheter, i den mån
det inte enligt särskilda föreskrifter ankommer på regeringen, statens
arbetsgivarverk eller annan myndighet.

3 § I fråga om arbetstagare som enligt kollektivavtal med staten är
skyldiga att utföra sina arbetsuppgifter hos den nya huvudmannen skall
socialstyrelsen bestämma i vilken utsträckning denna skyldighet skall
fullgöras.
Förordning (1982:117) om underrättelse till Inspektionen för vård och omsorg och Socialstyrelsen om domar i vissa brottmål

1 § En domstol ska inom en vecka till Inspektionen för vård 
och omsorg och Socialstyrelsen sända en kopia av en dom genom 
vilken någon som omfattas av 1 kap. 4 § första stycket 1 eller 
andra stycket patientsäkerhetslagen (2010:659) har

1. dömts för brott som han eller hon har begått i eller i 
samband med yrkesutövningen, eller 

2. dömts för brott enligt 

a) 3 kap. brottsbalken,

b) 4 kap. 1-5 §§ brottsbalken,

c) 6 kap. brottsbalken,

d) 8 kap. 5 eller 6 § brottsbalken,

e) 10 kap. 5 a eller 5 c § brottsbalken,

f) 13-15 kap. brottsbalken,

g) 16 kap. 10 a § brottsbalken,

h) 17 kap. 1 eller 2 § brottsbalken,

i) 20 kap. 1 § brottsbalken,

j) 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa 
trafikbrott,

k) narkotikastrafflagen (1968:64),

l) lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor,

m) lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel,

n) lagen (1992:860) om kontroll av narkotika,

o) lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor,

p) 6 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling,

q) 1, 2, 4-11 a och 13 §§ lagen (2014:406) om straff för vissa 
internationella brott, eller

r) terroristbrottslagen (2022:666).

I fråga om brott som avses i första stycket 2 a-i, l-o, q och 
r ska kopia sändas endast om någon annan påföljd än böter har 
dömts ut. Förordning (2022:694).

2 § En domstol ska inom en vecka till Inspektionen för vård
och omsorg och Socialstyrelsen sända en kopia av en dom genom
vilken

1. någon som omfattas av 1 kap. 4 § första stycket 2–7 eller
andra stycket patientsäkerhetslagen (2010:659) har dömts till
annan påföljd än böter för brott som han eller hon har begått
i eller i samband med yrkesutövningen, eller

2. någon har dömts för brott enligt

a) 10 kap. 3, 4, 5 eller 6 § patientsäkerhetslagen eller
motsvarande äldre bestämmelser, eller

b) abortlagen (1974:595).
Förordning (2013:178).


Övergångsbestämmelser

2000:1269

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2001.

2. I fråga om brott enligt lagen (1960:418) om straff för
varusmuggling gäller förordningen i sin äldre lydelse.

2022:694

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2022.

2. För brott mot den upphävda lagen (2003:148) om straff för 
terroristbrott gäller 1 § i den äldre lydelsen.
Förordning (1982:1173) med bemyndigande för  kommuner och länsstyrelser att meddela lokala ordningsföreskrifter 

Kommuner och länsstyrelser bemyndigas att i lokal ordningsstadga meddela
sådana föreskrifter om den allmänna ordningen som avses i 7 § allmänna
ordningsstadgan (1956:617). Bemyndigandet får dock inte utnyttjas för att
meddela föreskrifter som innebär inskränkning i den enskildes frihet att
framföra musikaliskt eller annat konstnärligt verk.