Tullförordning (1994:1558) 

Inledande bestämmelse

1 § Vad som sägs i denna förordning om tull gäller även annan skatt
samt avgift som skall tas ut för varor vid import från tredje land,
såvida inte annat uttryckligen anges eller framgår av
sammanhanget.

Innebörden av vissa uttryck

2 § I denna förordning förstås med

hemtagning: att ta hand om och i övrigt förfoga över varor med
stöd av tillstånd enligt 8 § 1 eller 2,

hemtagare: den som fått tillstånd till hemtagning,

godkänd importör: den som fått tillstånd enligt 8 § 3 att
tillämpa lokalt klareringsförfarande för överföring av varor
till fri omsättning,

transportmedel: anordning som är inrättad för färd på eller i
vatten, på marken eller i luften,

fartyg: transportmedel som är inrättat för färd på eller i
vatten och svävare när den framförs över vatten,

fordon: transportmedel som är inrättat för färd på marken och
inte löper på skenor samt svävare när den framförs över marken,

luftfartyg: flygplan, helikopter, luftballong och liknande
transportmedel,

tullplats: plats där det finns tullkontor.

I övrigt har uttryck i denna förordning samma innebörd som i
rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om
inrättandet av en tullkodex för gemenskapen och i tullagen
(1994:1550). Förordning (1999:524).

3 § Med "behörig myndighet" i förordning (EEG) nr 2913/92 och i
kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 med föreskrifter för
verkställighet av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om
inrättandet av en tullkodex för gemenskapen avses Tullverket,
såvitt inget annat uttryckligen föreskrivits i lag eller
förordning. Förordning (1999:524).

Införsel av varor i gemenskapens tullområde

4 § Underrättelse till ett tullkontor om att en vara ankommit
till plats som Tullverket anvisat eller godkänt får ske
muntligt eller på annat lämpligt sätt. Förordning (1999:524).

5 § Summarisk deklaration skall lämnas enligt föreskrifter som
meddelas av Tullverket. Förordning (1999:524).

Tulldeklaration m.m.

6 § Tullverket får, i den utsträckning EG-rätten medger
det, meddela föreskrifter om

1. vilka uppgifter som skall lämnas i en tulldeklaration för ett
tullförfarande och därvid medge lättnader i uppgiftsplikten i fråga
om varor vars värde understiger visst tröskelvärde eller om det
finns andra särskilda skäl,

2. vilka uppgifter en deklarant skall lämna för kontroll av att en
vara får införas eller utföras,

3. användningen av enhetsdokumentet,

4. tryckning av enhetsdokumentet,

5. vilka handlingar som deklaranten skall lämna samtidigt med en
tulldeklaration,

6. i vilken mån handlingar som lämnats för att styrka uppgifterna i
en tulldeklaration skall behållas av Tullverket,

7. det tekniska förfarandet för uppgiftslämnandet och om
förfarandet i övrigt när uppgifter lämnas genom ett elektroniskt
dokument till tulldatasystemet eller på annat sätt med hjälp av
automatisk databehandling, och

8. villkor och inskränkningar i fråga om användning av ombud.
Förordning (1999:524).

7 § Om den som är tullskyldig eller den för vars räkning en vara
importerats eller exporterats finner att en uppgift, som lämnats i en
tulldeklaration, är oriktig eller ofullständig skall han utan dröjsmål
anmäla detta hos Tullverket och rätta uppgiften, om
förhållandet föranlett eller kan föranleda att tull undandras eller att
en vara införs eller utförs i strid mot förbud eller villkor.
Förordning (1999:524).

Förenklade förfaranden vid förtullning

8 § Tillstånd att tillämpa ett förenklat förfarande enligt 7 § första
stycket tullagen (1994:1550) kan ges till

1. importör i form av förenklat deklarationsförfarande för övergång
till fri omsättning,

2. företag som är ombud för importör i form av förenklat
deklarationsförfarande för övergång till fri omsättning för annans
räkning,

3. importör i form av lokalt klareringsförfarande för övergång till
fri omsättning för egen räkning.

9 § Tillstånd att tillämpa ett förenklat förfarande enligt 8 §
får efter ansökan lämnas den som betalar tull enligt 26 §
tullagen (1994:1550).

Ett sådant tillstånd får lämnas för viss tid eller tills
vidare.

Om det är nödvändigt för Tullverkets övervakning och kontroll
får verket föreskriva att varor av visst slag inte får tas om
hand med tillämpning av ett förenklat förfarande. Föreligger
särskilda skäl får beslut om sådan begränsning även fattas för
ett enskilt fall. Förordning (1999:524).

10 § Den som fått tillstånd att tillämpa ett förenklat förfarande
enligt 8 § skall föra de anteckningar och lämna de uppgifter om
importverksamheten som Tullverket bestämmer.
Förordning (1999:524).

Hemtagning för egen räkning

11 § En importör som har tillstånd enligt 8 § 1 får ta hand om en
vara som förs in och i övrigt förfoga över den, om han lämnar en
förenklad deklaration för övergång till fri omsättning.
Tullverket kontrollerar att det inte finns något hinder mot
hemtagningen.

Deklarationen skall innehålla de uppgifter som Tullverket
föreskriver. Förordning (1999:524).

Hemtagning för annans räkning

12 § Ett företag som har tillstånd enligt 8 § 2 får ta hand om en vara
som förs in och i övrigt förfoga över den, om företaget i egenskap
av ombud lämnar en förenklad deklaration för övergång till fri
omsättning för importörens räkning med uppdrag att avge
kompletterande tulldeklaration. I sådant fall får även importören ta
hand om och i övrigt förfoga över varan. Tullverket
kontrollerar att det inte finns något hinder mot hemtagningen.

Ombudet skall ha åtagit sig enligt 26 § tullagen (1994:1550) att
fullgöra den betalningsskyldighet som vilar på den tullskyldige.
Förordning (1999:524).

Godkänd importör

13 § En importör som medgetts tillstånd enligt 8 § 3 (godkänd
importör) får, enligt de närmare föreskrifter som
Tullverket meddelar, ta hand om och i övrigt förfoga över
en vara om han underrättar Tullverket om varans ankomst.

I tillstånd enligt 8 § 3 skall anges om någon åtgärd av
Tullverket krävs innan mottagaren får förfoga över en vara.
Förordning (1999:524).

Betalning av tull

14 § Tullverket får föreskriva att säkerhet skall ställas för
annan skatt än tull. Verket får även meddela föreskrifter till
utfyllnad och verkställighet av regler om säkerhet för tull i
förordningar (EEG) nr 2913/92 och 2454/93. Förordning (1999:524).

Tullauktion

15 § Kungörelse om tullauktion skall införas i en eller flera
ortstidningar enligt vad Tullverket bestämmer. Införandet
skall ske senast en vecka före auktionsdagen, om det inte finns
särskilda skäl.

Tullauktion bör kungöras även i en eller flera riks- eller
facktidningar eller i annan ordning, om det är lämpligt med hänsyn
till varans beskaffenhet eller någon annan omständighet.
Förordning (1999:524).

16 § Underrättelser till den som är tullskyldig samt till den som kan
antas vara ägare och den som kan antas ha särskild rätt till varan
skall innehålla uppgifter om tid och plats för auktionen.
Underrättelserna skall sändas senast två veckor före auktionsdagen.
Om den som kan antas vara ägare eller ha särskild rätt till varan
blir känd först därefter skall underrättelse sändas genast.

Export

17 § Tullverket får föreskriva att tulldeklaration för
export av en vara inte behöver lämnas i fall av mindre ekonomisk
betydelse. Förordning (1999:524).

18 § Tullverket får meddela föreskrifter till utfyllnad och
verkställighet av regler i förordningar (EEG) nr 2913/92 och
2454/93 om export och annan utförsel av varor från gemenskapens
tullområde. Förordning (1999:524).

Statistik

19 § Generaltullstyrelsen får efter samråd med Kommerskollegium,
Statistiska centralbyrån och annan berörd myndighet utfärda en
statistisk varuförteckning i anslutning till tull- och
statistiknomenklaturen i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av
den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om
Gemensamma tulltaxan. Förordning (1999:524).

20 § Den som för ett transportmedel till eller från ett tredje land
skall för statistiska ändamål lämna de uppgifter om
transportmedlet som  Tullverket föreskriver efter samråd
med Statistiska centralbyrån och annan berörd myndighet.

21 § När Tullverket tillhandahåller särskilt begärda uppgifter
om handeln med tredje länder skall ersättning tas ut enligt taxa som
Tullverket fastställer. Förordning (1999:534).

Bindande klassificerings- eller ursprungsbesked

22 § Bindande besked om en varas klassificering enligt en
tullnomenklatur som ingår i EG-rätten (klassificeringsbesked)
och bindande besked om en varas ursprung som avses i
artiklarna 22 och 27 i förordning (EEG) nr 2913/92
(ursprungsbesked) meddelas av Tullverket.
Förordning (1999:524).

23 § Om laboratorieundersökning görs eller sakkunnig anlitas
för att utreda en varas beskaffenhet vid handläggningen av
ett ärende om bindande klassificeringsbesked eller bindande
ursprungsbesked, skall sökanden enligt beslut av
Tullverket ersätta kostnaden för detta, om inte
verket i särskilt fall beslutar annat.

Om Tullverket med hänsyn till innehållet i en
ansökan om bindande klassificeringsbesked eller
ursprungsbesked, utredningens beskaffenhet eller andra
omständigheter finner att klassificeringsbesked eller
ursprungsbesked inte bör meddelas, skall ansökningen avvisas.
Förordning (1999:524).

Tillfälliga lager

24 § Tillstånd att inrätta tillfälligt lager får efter ansökan lämnas
den som bedriver sin verksamhet så att Tullverket kan utöva sin
tillsyn över verksamheten.

Tillstånd lämnas för viss tid, tills vidare eller för särskilt fall. Det
kan förbindas med de villkor Tullverket anser behövs.

Innan Tullverket avgör ett ärende om tillstånd att inrätta
tillfälligt lager bör verket i förekommande fall bereda hamn-
eller flygplatsinnehavare tillfälle att yttra sig.
Förordning (1999:524).

25 § Tullverket får föreskriva att gemenskapsvaror som
står under tullkontroll skall förvaras på tillfälligt lager och att
gemenskapsvaror även i övrigt får förvaras på tillfälligt lager.
Förordning (1999:524).

26 § Innehavare av tillfälligt lager skall

1. förvara varorna i lokal eller annat utrymme som godkänts av
Tullverket och på sätt som verket bestämmer,

2. svara för att icke-gemenskapsvaror inte tas ut från lagret i strid
mot någon inskränkning i rätten att förfoga över sådana varor eller
att varorna annars behandlas i strid mot någon sådan inskränkning,

3. föra de anteckningar och lämna de uppgifter om rörelsen som
Tullverket föreskriver, och

4. lämna Tullverket den hjälp som behövs för tillsyn över
verksamheten på lagret och för undersökning av varor som förvaras
där.

Av 24 § andra stycket följer att även andra villkor kan gälla för
tillfälligt lager. Förordning (1999:524).

27 § Tullverket får ställa som villkor för tillstånd att inrätta
tillfälligt lager att innehavaren ställer de lokaler och anordningar
som behövs för tullförrättning på lagret till Tullverkets förfogande
utan kostnad för verket. På tillfälligt lager där tullpersonal tjänstgör
stadigvarande får dock innehavaren ta ut skälig hyra för lokaler
som är avsedda enbart för tullpersonalen. Förordning (1999:524).

28 § Tillfälligt lager kan inrättas av Tullverket.

Den som lägger upp en vara på tillfälligt lager som inrättats
av Tullverket skall betala en avgift till verket enligt taxa
som verket fastställer. Fastställelse eller ändring av taxan
träder i kraft tidigast en månad efter det att den har
kungjorts.

Tullverket får föreskriva att varan skall utgöra säkerhet för
avgift som avses i andra stycket. Förordning (1999:524).

29 § Om en vara, som förvaras på tillfälligt lager som innehas av
Tullverket inte avhämtats i rätt tid får den säljas. Om tull eller
annan skatt eller avgift inte skall tas ut ur varan, gäller lagen
(1985:982) om näringsidkares rätt att sälja saker som inte har
hämtats. Vad som i den lagen sägs om förvaring enligt avtal skall
gälla i fråga om förvaringen på Tullverkets tillfälliga lager.

Tullager, frizoner m. m.

Tullager

30 § Tullverket får meddela de föreskrifter som behövs till
utfyllnad och verkställighet av regler om tullager i förordning
(EEG) nr 2454/93. Förordning (1999:524).

31 § Bestämmelserna i 48 § andra stycket tullagen (1994:1550)
tillämpas även i fråga om allmänt tullager och bestämmelserna i 28 §
andra och tredje styckena och 29 § denna förordning tillämpas
även i fråga om tullager som inrättats av Tullverket.

32 § Tullverket skall fullgöra den skyldighet att informera
EG-kommissionen om tillämpningen av tullförfarandet lagring i
tullager som föreskrivs i förordning (EEG) nr 2454/93.
Förordning (1999:524).

Frizon och frilager

33 § Gränser för frizonsområde bestäms av Tullverket.
Detsamma gäller belägenheten av infarter och utfarter och andra
övergångar till eller från en frizon.

Innehavaren av en frizon skall utan kostnad för staten uppföra och
underhålla stängsel och andra avspärrningar som enligt
Tullverkets bedömning behövs för bevakningen.
Förordning (1999:524).

34 § Tullverket får bestämma vid vilka övergångar och vid
vilka tidpunkter frizonsgränsen får passeras i olika slags trafik.
Förordning (1999:524).

35 § Den som för en vara till eller från en frizon skall anmäla
det för Tullverket och lämna uppgifter till verket i enlighet
med vad verket föreskriver. Därvid kan föreskrivas att förare
av fordon som anländer till frizonsutgång skall utan anmaning
stanna och invänta medgivande av tulltjänsteman eller
befattningshavare hos frizonsförvaltningen att fortsätta
färden. Förordning (1999:524).

36 § Den som för ett transportmedel till eller från en frizon skall på
anmaning av tulltjänsteman bereda denne tillfälle att undersöka
transportmedlet.

37 § I en frizon får inte förekomma detaljhandel med icke-gemenskapsvaror
eller sådana gemenskapsvaror som avses i artikel
166 b i förordning (EEG) nr 2913/92. Detaljhandel med andra
varor får ske endast efter medgivande av Tullverket.
Förordning (1999:524).

38 § Etablering av industriell verksamhet i frizon samt uthyrning av
lokaler i frizon för annat ändamål än handels- och
industriverksamhet får ske endast efter medgivande av
Tullverket. Förordning (1999:524).

39 § Innehavare av en frizon skall lämna Tullverket den hjälp
som behövs för tillsyn över verksamheten i frizonen och för
undersökning av varor som förvaras där. Förordning (1999:524).

40 § I fråga om skyldighet för innehavaren av en frizon att ställa de
lokaler och anordningar som behövs för tullbevakning och
tullförrättning i frizonen till Tullverkets förfogande utan kostnad
för verket gäller de villkor som regeringen anger för tillståndet. I
frizon där tullpersonal tjänstgör stadigvarande får innehavaren ta
ut skälig hyra för lokaler som är avsedda enbart för tullpersonalen.

41 § Innehavare av en frizon skall utse en föreståndare för frizonen.
Föreståndaren skall vara godkänd av Tullverket.

Föreståndaren för frizonen får handla på frizonens vägnar i
förhållande till tredje man och företräda frizonen inför domstolar
och andra myndigheter. Föreståndaren är skyldig att se till att de
föreskrifter som gäller för frizon efterlevs.
Förordning (1999:524).

42 § Vad som sägs i 35--41 §§ om frizon gäller även frilager.

43 § Tullverket skall fullgöra den skyldighet att informera
EG-kommissionen om vissa förhållanden rörande frizoner och
frilager som föreskrivs i förordning (EEG) nr 2454/93.
Förordning (1999:524).

44 § Tullverket får meddela de föreskrifter som behövs
för tillämpning av reglerna om frizoner och frilager i förordningar
(EEG)  nr 2913/92 och 2454/93. Förordning (1999:524).

45 § har upphävts genom förordning (1999:524).

46 § har upphävts genom förordning (1999:524).

47 § har upphävts genom förordning (1999:524).

48 § har upphävts genom förordning (1999:524).

Transitering

49 § Tullverket får föreskriva att transitering med fordon
eller container får ske endast om fordonet eller containern har
godkänts för internationell godsbefordran under tullförsegling och
alltjämt är i behörigt skick. Förordning (1999.524).

50 § Den som transiterar en icke-gemenskapsvara skall, sedan
transiteringen avslutats, lägga upp varan på tillfälligt lager. Därvid
tillämpas 47 § tullagen (1994:1550).

51 § Tullverket får meddela de föreskrifter som behövs till
utfyllnad och verkställighet av EG-regler om transitering. Verket
skall fullgöra den skyldighet att informera EG-kommissionen om
tillämpningen av regler om transitering som föreskrivs i
förordningen (EEG) nr 2454/93. Förordning (1999:524).

52 § Tullverket får föreskriva om förenklade förfaranden
för transitering rörande vissa typer av trafik eller vissa företag
enligt överenskommelser som ingåtts med en eller flera andra
medlemsstater i den Europeiska gemenskapen eller med ett eller
flera länder som biträtt konventionen den 20 maj 1987 om ett
gemensamt transiteringsförfarande. Detsamma gäller i fråga om
transitering som inte berör annan medlemsstats område.
Förordning (1999:524).

53 § Tullverket får föreskriva att sådana ändringar av
tullkonventionen den 14 november 1975 om internationell
transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen), som
enligt artikel 59 skall anses godkända eller enligt artikel 60 skall
anses antagna, skall gälla här i riket.

TIR-konventionens grundbestämmelser är publicerade i Sveriges
överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1976:133. En
ändring av artikel 18 i konventionen har publicerats i SÖ 1989:76.
Konventionens bilagor samt andra ändringar till konventionen
finns publicerade i Tullverkets författningssamling (TFS).
Förordning (1999:524).

54 § Frågor om godkännande av fordon eller containrar enligt
bilaga 3 eller del II av bilaga 7 till TIR-konventionen prövas
av Aktiebolaget Svensk Bilprovning. Prövningen skall ske efter
samråd med Tullverket. Sådant samråd behöver dock inte ske i
fråga om prövning som avser förnyelse av tidigare lämnat
godkännande. Om det blir nödvändigt på grund av olyckshändelse
att göra omlastning till ett fordon eller en container som inte
har godkänts, får frågan om medgivande enligt bilaga 1 till
TIR-konventionen till fortsatt transport i fordonet eller
containern prövas av Tullverket.

Tullverket får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs i
fråga om godkännande av fordon eller containrar enligt TIR-
konventionen och skall därvid samråda med Vägverket i frågor av
betydelse för trafiksäkerheten. Förordning (1999:524).

55 § Tullverket får medge en sammanslutning rätt att
utfärda TIR-carneter och uppträda som garant i enlighet med
bestämmelserna i TIR-konventionen under villkor att
sammanslutningen uppfyller de minimivillkor och minimikrav som
anges i bilaga 9, del I till konventionen.

Tullverket får medge en person rätt att använda TIR-
carneter i enlighet med bestämmelserna i TIR-konventionen under
villkor att personen uppfyller de minimivillkor och minimikrav
som anges i bilaga 9, del II till konventionen.

Tullverket bestämmer det högsta belopp per TIR-carnet
som kan krävas av en garanterande sammanslutning på grundval av
bestämmelserna i TIR-konventionen. Förordning (1999:524).

Tullverkets kontrollverksamhet

56 § I samband med ankomst till eller avgång från det svenska
tullområdet skall fraktförare eller den som annars svarar för
transportmedlet till Tullverket anmäla och lämna uppgifter om
transportmedlet och om varor som medförs på detta, utom
resandes handresgods, i enlighet med vad verket föreskriver.
Befälhavare eller förare på transportmedel som står under
tullkontroll får inte föra det till eller avgå med det från
annan plats än tullplats, om inte Tullverket föreskriver annat.

Anställda eller andra som utför arbete på transportmedel och
resande skall vid ankomst till eller avresa från tullområdet
anmäla och lämna uppgifter om de varor de medför i enlighet med
vad Tullverket föreskriver.

Tullverket kan för viss tullplats föreskriva att endast de slag
av transportmedel och andra varor som verket anger får föras
till eller från tullplatsen. Förordning (1999:524).

56 a § Verkställighetsföreskrifter för Tullverket när det gäller
möjligheten att begära uppgifter från ett transportföretag i enlighet
med 67 a och 67 b §§ tullagen (1994:1550) finns i förordningen om
Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom
Europeiska unionen, m.m. Förordning (1996:707).

57 § Tullverket skall utfärda en förteckning över
tullplatserna. I förteckningen skall anges de begränsningar som
verket föreskriver med stöd av 56 § tredje stycket.
Förteckningen skall vidare innehålla upplysningar om
tullkontorens öppethållande och om tid som avses i 74 §.

Tullverket meddelar föreskrifter om de områden inom
tullplatserna dit varor och transportmedel skall föras samt för
trafiken till och från områdena. Förordning (1999:524).

58 § Tullverket får meddela föreskrifter om

1. skyldighet för förare eller befälhavare på fordon och fartyg som
står under tullkontroll att använda viss väg eller farled,

2. förbud mot att transportmedel som står under tullkontroll gör
annat uppehåll under färd än som föranleds av annan myndighets
åtgärd,

3. förbud mot att utan Tullverkets medgivande avgå med
transportmedel som står under tullkontroll från en tullplats eller en
frizon, lasta eller lossa sådana transportmedel eller beträda eller
lämna transportmedlen.

Förbud att beträda eller lämna transportmedel som står under
tullkontroll gäller inte den som i utövning av allmän tjänst behöver
få tillträde till transportmedlet. Förordning (1999:524).

59 § Tullverket kan bestämma när ett transportmedel som står
under tullkontroll får komma till eller avgå från en tullplats.
Tullverket får föreskriva att befälhavaren eller föraren på
förhand skall meddela när transportmedlet beräknas komma till
eller avgå från en tullplats och lämna uppgift om
transportmedlet och dess last. Vad som sagts nu gäller inte i
fråga om järnvägståg.

Tullverket får föreskriva att befälhavaren eller föraren på ett
transportmedel som står under tullkontroll skall under färden
medföra en passhandling som verket utfärdat angående
transportmedlet och de varor som medförs på detta.
Förordning (1999:524).

60 § En förare av ett fordon är skyldig att stanna på en
tulltjänstemans anmaning. Sådan anmaning får ges när

1. fordonet befinner sig i trakterna invid rikets landgräns mot tredje
land eller kuster eller i närheten av eller inom tillfälligt lager,
tullager, frizon eller frilager, flygplats eller annat område som har
trafikförbindelse med tredje land,

2. tulltjänstemannen annars har anledning anta att med fordonet
befordras varor som står under tullkontroll, eller

3. fordonet är försett med export- eller turistvagnsskylt eller
registreringsskylt från tredje land.

Även den som färdas på annat sätt än med transportmedel är
skyldig att stanna på tulltjänstemans anmaning, om han anträffas i
trakterna invid rikets landgräns mot tredje land eller kuster eller i
närheten av eller inom tillfälligt lager, tullager, frizon eller frilager,
flygplats eller annat område som har trafikförbindelse med tredje
land.

61 § Anvisning, anmaning och förbud som avses i 56 § andra
stycket och 58--60 §§ får meddelas endast om det behövs för att
möjliggöra Tullverkets övervakning och kontroll av import eller
export och får inte gå utöver vad som är nödvändigt för detta
ändamål.

62 § Om tullkontrollen oundgängligen kräver det får Tullverket
uppehålla tåg på järnvägsstation vid gräns mot tredje land samt på
tågets slutstation inom riket.

I 98 § första stycket 3 luftfartsförordningen (1986:171) finns
föreskrifter om befogenhet för tulltjänsteman att begära att
luftfartyg hindras att avgå eller anmanas att landa.
Förordning (1999:524).

63 § Tulltjänsteman får undersöka alla utrymmen i transportmedel
för kontroll av uppgifter som lämnats angående transportmedlet
och på detta medförda varor. Om det behövs får transportmedlet
undersökas sedan det lossats på bestämmelseorten.

64 § Befälhavare eller förare på transportmedel som skall
undersökas skall på begäran av tulltjänsteman föra
transportmedlet till närmaste ställe där det kan undersökas på
tillfredsställande sätt samt lämna biträde vid undersökningen.
På tulltjänstemans begäran skall befälhavaren eller föraren om
möjligt själv närvara vid undersökningen.

Befälhavare eller förare på transportmedel skall utöva tillsyn
över att ingen skadar eller tar bort förseglingar eller annars
olovligt öppnar vad en tulltjänsteman eller annan har
tillslutit enligt 59 § tullagen (1994:1550). Vad som sagts nu
gäller även i fråga om tullförseglingar som enligt
tullagstiftningen anbragts av tullmyndighet i annan medlemsstat
i den Europeiska unionen eller av personer som vederbörligen
godkänts av dessa tullmyndigheter samt om utländska
tullförseglingar i övrigt som enligt särskild föreskrift skall
jämställas med det svenska Tullverkets förseglingar.
Förordning (1999:524).

65 § På begäran av Tullverket skall en polismyndighet bistå
verket, om det behövs för att verket skall kunna företa en
avsedd tullkontrollåtgärd samt medverka vid verkets kontroll av
utrikes flygtrafik. Vad som sägs i 56 och 58-63 §§ om
Tullverket och tulltjänsteman gäller vid sådan medverkan också
polismyndighet och polisman.

Kustbevakningen skall medverka i Tullverkets kontrollverksamhet
genom att utöva tullkontroll av sjötrafiken. På begäran av
Tullverket skall Kustbevakningen även bistå verket, om det
behövs för att verket skall kunna företa en avsedd
tullkontrollåtgärd. Vad som sägs i 56, 58-60, 63 och 64 §§ om
Tullverket och tulltjänsteman gäller vid sådan medverkan också
Kustbevakningen och sådan tjänsteman vid Kustbevakningen som
sägs i 2 § förordningen (1983:124) om Kustbevakningens
medverkan vid polisiär övervakning. Förordning (1999:524).

66 § Om en polisman får kännedom om att ett luftfartyg har
landat i strid mot 56 § första stycket skall han skyndsamt
underrätta närmaste tullkontor eller tulltjänsteman och, om det
kan ske utan att polistjänsten eftersätts, hålla kvar
luftfartyget och vidta de andra åtgärder som behövs för
tullkontrollen. Motsvarande gäller om en polisman får kännedom
om att en svensk eller utländsk tullförsegling skadats eller
tagits bort vid transitering eller att ett fordon har använts i
strid mot bestämmelserna om temporär import.
Förordning (1999:524).

67 § Befälhavare eller förare på ett transportmedel eller annan
som på grund av nöd eller annat tvingande skäl avviker från vad
som föreskrivs om tullkontroll i tullagen (1994:1550), i denna
förordning eller i bestämmelser som utfärdats med stöd av
förordningen, skall snarast anmäla det för närmaste tullkontor
eller tulltjänsteman. I fråga om fordon eller luftfartyg kan
avvikelsen även anmälas för polisman som skall underrätta
närmaste tullkontor eller tulltjänsteman om anmälningen.

I fråga om fartyg kan avvikelsen även anmälas för tjänsteman
vid Kustbevakningen som skall underrätta närmaste tullkontor
eller tulltjänsteman om anmälningen.

Om ett transportmedel som står under tullkontroll eller som
medför varor som står under tullkontroll förolyckas, skall den
som innehar någon handling som avser transportmedlet eller
lasten snarast lämna handlingen till närmaste tullkontor eller
tulltjänsteman. Är transportmedlet ett fartyg får handlingen
lämnas till tjänsteman vid Kustbevakningen. Denne skall
överlämna handlingen till Tullverket. Förordning (1999:524).

68 § Tullverket får föreskriva om lättnader i
tullkontrollen i fråga om statsfartyg, fiskefartyg och fritidsfartyg
samt även i andra fall, om det kan ske utan risk för att föreskrifter
som gäller för import och export eftersätts. Förordning (1999:524).

69 § Tullverket får föreskriva om sådan skyldighet att
lämna uppgift om organisationsnummer eller personnummer som
avses i 65 § tullagen (1994:1550). Förordning (1999:524).

70 § Av rådets förordning (EEG) nr 339/93 av den 8 februari 1993
om kontroll av att produkter som importeras från tredje land är i
överensstämmelse med regler för produktsäkerhet framgår att
Tullverket under vissa förutsättningar skall tills vidare inställa
förtullningen av varor som deklarerats för övergång till fri
omsättning och som omfattas av förordningen.

Nationell myndighet för övervakning av regler om produktsäkerhet
som avses i första stycket skall anmäla sig till Tullverket
och underrätta verket om de regler vars efterlevnad skall
övervakas.

Tullverket beslutar efter samråd med berörd myndighet
om formerna för utbyte av meddelanden.

Uppkommer kostnader för en tullmyndighet för förvaring,
hantering och liknande på grund av kvarhållande av varor som
omfattas av regler som avses i första stycket, skall den berörda
övervakningsmyndigheten ersätta tullmyndigheten för dessa
kostnader. Förordning (1999:524).

70 a § Anmälningsskyldigheten enligt 36 § första stycket
personuppgiftslagen (1998:204) gäller inte för behandling av
personuppgifter som utförs vid kontroll med stöd av 69 eller 70 §§
tullagen (1994:1550). Detsamma gäller sådan behandling som
utförs vid tillämpningen av lagen (1994:466) om särskilda
tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet. Förordning (1999:111).

Straff

71 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet

1. bryter mot 56 § första stycket andra meningen,

2. bryter mot föreskrift eller förbud som meddelats med stöd av 56 §
tredje stycket, 57 § andra stycket, 58 § eller bestämmelsen i 59 §
första stycket om rätt för Tullverket att bestämma om ett
transportmedels ankomst- eller avgångstider,

3. underlåter att lägga upp en vara på tillfälligt lager enligt 50 §,

4. underlåter att lämna förhandsmeddelande enligt föreskrift som
avses i 59 § första stycket,

5. underlåter att medföra passhandling enligt föreskrift som
meddelats med stöd av 59 § andra stycket,

6. underlåter att stanna på tulltjänstemans anmaning i fall som
avses i 60 §,

7. underlåter att efterkomma tulltjänstemans begäran eller lämna
biträde enligt 64 § första stycket,

8. underlåter att utöva tillsyn enligt 64 § andra stycket,

9. underlåter att lämna uppgifter för statistiskt ändamål enligt 20 §
eller lämnar oriktig sådan uppgift,

döms för tullförseelse till böter.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.
Förordning (1999:524).

72 § Ansvar för tullförseelse inträder inte, om gärningen är belagd
med straff i brottsbalken eller lagen (1960:418) om straff för
varusmuggling.

Allmänt åtal för tullförseelse får väckas endast efter medgivande av
Tullverket. Förordning (1999:524).

Särskilda bestämmelser

Förtullning av varor som befordras på järnväg, med post eller med
luftfartyg m. m.

73 § Posten Distribution AB är i den egna verksamheten
tullskyldigt i fråga om varor som inkommer till tullområdet i
postförsändelser, om varorna inte deklareras till övergång till fri
omsättning eller anges till annan godkänd tullbehandling av någon
annan.

Tullverket får efter samråd med Statens järnvägar, Posten
Distribution AB och Luftfartsverket meddela föreskrifter om hur
varor som befordras på järnväg, med post eller med luftfartyg skall
anges till en godkänd tullbehandling. Därvid kan föreskrivas att
deklaration för övergång till fri omsättning av en vara får
återkallas, så länge varan förvaras hos järnvägsföretaget, Posten
Distribution AB eller lufttrafikföretag.

För Tullverkets räkning utövas tullkontroll av järnvägsföretaget i
fråga om varor som befordras på järnväg och av Posten
Distribution AB i fråga om varor som befordras med post. Vid
sådan kontrollverksamhet tillämpas 48 § första stycket och 66 §
andra stycket tullagen (1994:1550). Närmare föreskrifter om
kontrollverksamheten meddelas av Tullverket efter
samråd med Statens järnvägar och Posten Distribution AB.
Förordning (1999:524).

Avgifter för tullförrättningar m. m.

74 § Tullverket föreskriver om de områden och tider på
vilka tullförrättning sker utan kostnad för allmänheten. Verket
föreskriver efter samråd med Kommerskollegium i vad mån
tullförrättning som äger rum i samband med trafik av särskild
beskaffenhet eller annan tullförrättning skall ske utan kostnad för
allmänheten. Förordning (1999:524).

75 § Tullverket föreskriver taxa för förrättningsavgift.
Fastställelse och ändring av taxan träder i kraft tidigast en månad
efter det att den har kungjorts. Förrättningsavgift skall betalas till
Tullverket. Förordning (1999:524).

76 § Den som beviljas tillstånd att betala tull enligt särskild
tullräkning enligt 26 § tullagen (1994:1550) skall betala en avgift till
Tullverket om 500 kronor.

77 § Den som föranleder att särskild tullräkning som avses i 26 §
tullagen (1994:1550) utfärdas skall till Tullverket betala en avgift
som uppbärs på samma sätt som tull. Avgiften utgår med följande
belopp.

Tullräkningsbelopp, kronor 		Avgift, kronor
   501--  1 000  			10
 1 001-- 10 000  			25
10 001-- 50 000  			35
50 001--100 000  			50
100 001--   				60

När avgiften fastställs skall förseningsavgift, respitränta och
dröjsmålsavgift inte räknas in i tullräkningsbeloppet.

78 § har upphävts genom förordning (1999:524).

79 § Avgift tas ut för prövning av ansökan enligt föreskrifter som
meddelats med stöd av 56 § att föra transportmedel till eller avgå
med det från annan plats än tullplats.

För ansökningsavgiftens storlek m. m. gäller bestämmelserna i 9--14 §§
avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass 2 tillämpas.

80 § Avgift tas ut för att Tullverket efter särskild begäran
utfärdar bevis som innefattar uppgifter om importerade och
exporterade varor. För avgiftens storlek m.m. gäller
bestämmelserna i 20-24 §§ avgiftsförordningen (1992:191),
varvid avgiftsklass A tillämpas. Förordning (1999:524).

81 § Obetalda avgifter enligt 75-77, 79 och 80 §§ skall på
begäran av Tullverket drivas in i den ordning som sägs i 37 §
tullagen (1994:1550).

Bestämmelser om begäran om indrivning m.m. finns i 4-9 §§
indrivningsförordningen (1993:1229). Att den betalningsskyldige
skall uppmanas att betala fordringen innan ansökan om
indrivning görs framgår av 3 § nämnda förordning.

Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger
100 kronor om indrivning inte krävs från allmän synpunkt.

Tullverket får medge nedsättning av eller befrielse från
avgifter enligt 75-77 §§, om det finns särskilda skäl.
Förordning (1999:524).

Förstöring eller överlåtelse av varor

82 § Den som vill låta förstöra en icke-gemenskapsvara eller
överlåta en sådan vara till staten enligt 113 § tullagen (1994:1550)
skall anmäla detta för Tullverket och lämna uppgifter om
varan i enlighet med vad Tullverket föreskriver.
Förordning (1999:524).

83 § Om en vara har överlåtits till staten skall den så snart det kan
ske säljas på tullauktion eller, om varan inte får säljas på auktion
eller Tullverket anser annat förfaringssätt vara lämpligare, på
annat sätt. Att tull skall tas ut för varan om den släpps ut i fri
omsättning framgår av artikel 867a i förordning (EEG) nr 2454/93.

Medel som inflyter genom försäljningen skall, med avdrag för
kostnader för varans vård och försäljning och i förekommande fall
för tull, tillfalla statskassan.

Om varan är skadad eller förskämd eller om Tullverket
annars anser att det finns särskilda skäl för det, får varan i stället
förstöras. Var varan skadad eller förskämd vid tiden för
överlåtelsen, skall överlåtaren bekosta förstöringen.

Om en vara har förstörts enligt artikel 182.4 i förordning (EEG)
2913/92 skall förstöringen bekostas av den som har begärt den.
Förordning (1999:524).

Ytterligare föreskrifter

84 § Ytterligare föreskrifter om verkställigheten av tullagen
(1994:1550) och föreskrifter om verkställigheten av denna
förordning meddelas av Tullverket. Förordning (1999:524).

85 § Vad som föreskrivs i tullagen (1994:1550) och denna
förordning om icke-gemenskapsvaror gäller i tillämpliga delar även
andra varor för vilka begärs eller åtnjuts bidrag på grund av export,
eller på grund av annan åtgärd som till följd av särskild föreskrift är
att jämställa med export, befrielse från eller återbäring av skatt eller
avgift.

Övergångsbestämmelser

1994:1558

1. Denna förordning träder i kraft samtidigt med lagen (1994:1550)
med anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen. Vid
förordningens ikraftträdande skall tullförordningen (1987:1114)
upphöra att gälla.

2. Den upphävda förordningen skall dock fortfarande tillämpas i
fråga om varor som anmälts till förtullning eller borde ha anmälts
till förtullning före ikraftträdandet.

3. Tillstånd att inneha transitlager eller provianteringslager, som
meddelats före ikraftträdandet, får fortsätta att gälla på
oförändrade villkor i ett år efter ikraftträdandet. Varor som
importerats från tredje land får läggas upp på sådant lager även
efter ikraftträdandet. Varorna får förvaras på lagret enligt äldre
bestämmelser, dock längst i ett år efter ikraftträdandet.

4. Tillstånd att inneha tullkreditlager, som meddelats före
ikraftträdandet, får fortsätta att gälla på oförändrade villkor i ett år
efter ikraftträdandet. Varor som anmälts till uppläggning på
tullkreditlager före ikraftträdandet får förvaras på lagret enligt äldre
bestämmelser, dock längst i ett år efter ikraftträdandet.

5. Tillstånd att inrätta frihamn, som meddelats före
ikraftträdandet,får fortsätta att gälla på oförändrade villkor i ett år
efter ikraftträdandet. Varor som importerats från tredje land får
läggas upp i frihamn även efter ikraftträdandet. Varor får förvaras i
frihamn enligt äldre bestämmelser, dock längst i ett år efter
ikraftträdandet.

6. Bestämmelserna i 19, 57 och 84 §§ i den upphävda
tullförordningen skall fortfarande gälla i fråga om de föreskrifter i
den upphävda tullagen (1987:1065) som avses i punkt 4 i
övergångsbestämmelserna till den nya tullagen (1994:1550).

1997:52

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 1997.

2. Förordningen skall dock tillämpas för tid från och med den
1 januari 1997.

2000:1306

Den upphävda förordningen skall dock fortfarande tillämpas i
fråga om

1. varor som har eller borde ha deklarerats för övergång till fri
omsättning före ikraftträdandet och

2. ansökningar enligt artikel 3 i förordningen (EG) nr 3295/94
som inkommit till Tullverket före ikraftträdandet.