Förordning (2015:1034) om resolution

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser som kompletterar 
lagen (2015:1016) om resolution. 

2 § I denna förordning betyder

1. kapitaltäckningsdirektivet: Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att 
utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av 
kreditinstitut, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om 
upphävande av direktiven 2006/48/EG och 2006/49/EG, i lydelsen 
enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/2034,

2. krishanteringsdirektivet: Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram 
för återhämtning och resolution av kreditinstitut och 
värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 
82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 
2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 
2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets 
och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 
648/2012, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets 
direktiv (EU) 2019/2034, och

3. tillsynsförordningen: Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om 
tillsynskrav för kreditinstitut och om ändring av förordning 
(EU) nr 648/2012.

Termer och uttryck i övrigt som används i denna förordning har 
samma betydelse som i lagen (2015:1016) om resolution.
Förordning (2021:472).

Resolutionsplaner

Resolutionsplaner för institut som inte ingår i en finansiell 
koncern

3 § En resolutionsplan som Riksgäldskontoret upprättar i 
enlighet med 3 kap. 1 § lagen (2015:1016) om resolution ska 
beakta relevanta scenarier, inbegripet att fallissemang kan 
vara en isolerad händelse eller kan inträffa i en tid av 
finansiell instabilitet eller övergripande systempåverkande 
händelser. Planen får inte förutsätta att det lämnas 
likviditetsstöd på särskilda villkor från Riksbanken eller 
någon annan centralbank eller något annat statligt stöd än 
medel ur resolutionsreserven.

4 § Utöver vad som föreskrivs i 3 kap. 1 § lagen (2015:1016) 
om resolution och tekniska standarder beslutade av Europeiska 
kommissionen enligt artikel 10.9 i krishanteringsdirektivet, 
ska en resolutionsplan för ett institut som inte ingår i en 
finansiell koncern innehålla följande: 

1. Sammanfattning av huvudinslagen i planen. 

2. Sammanfattning av de väsentliga förändringar för institutet 
som inträffat sedan den senaste resolutionsinformationen 
lämnades in. 

3. Beskrivning av hur kritisk verksamhet och affärsverksamhet 
som är viktig för institutets intjäning eller lönsamhet skulle 
kunna avskiljas juridiskt och ekonomiskt från övriga 
funktioner för att säkerställa fortsatt verksamhet och digital 
operativ motståndskraft efter institutets fallissemang. 

4. Uppskattning av tidsramen för att genomföra varje väsentlig 
del av planen. 

5. Detaljerad beskrivning av den prövning av möjligheten att 
rekonstruera eller avveckla ett institut som gjorts i enlighet 
med 3 kap. 10 § lagen om resolution. 

6. Beskrivning av alla åtgärder som krävs enligt 3 kap. 24 § 
lagen om resolution för att undanröja eller begränsa hinder 
mot att rekonstruera eller avveckla ett institut som 
identifierats vid den prövning som gjorts i enlighet med 10 § 
samma kapitel. 

7. Detaljerad beskrivning av förfarandena för att fastställa 
värdet av och möjligheten att sälja institutets kritiska 
verksamhet, affärsverksamhet som är viktig för institutets 
intjäning eller lönsamhet och tillgångar. 

8. Detaljerad beskrivning av arrangemangen för att säkerställa 
att den begärda informationen enligt 3 kap. 25 § lagen om 
resolution är aktuell och tillgänglig för Riksgäldskontoret. 

9. Analys av hur och när ett institut, i enlighet med de 
villkor som anges i planen, får ansöka om att få utnyttja 
centralbanksfaciliteter och en sammanställning av tillgångar 
som kan förväntas godtas som säkerhet. 

10. Förklaring från Riksgäldskontoret av hur 
resolutionsalternativen skulle kunna finansieras utan att det 
lämnas likviditetsstöd på särskilda villkor från Riksbanken 
eller någon annan centralbank eller något annat statligt stöd 
än medel ur resolutionsreserven. 

11. Detaljerad beskrivning av de olika resolutionsstrategier 
som skulle kunna tillämpas enligt de olika möjliga scenarierna 
samt de tillämpliga tidsfristerna. 

12. Beskrivning av kritiska ömsesidiga beroenden. 

13. Beskrivning av handlingsalternativen för att bevara 
tillgång till betalnings- och clearingtjänster och annan 
infrastruktur och en bedömning av överförbarheten för kunders 
positioner. 

14. Analys av planens effekter på institutets anställda, 
inbegripet en bedömning av därmed förknippade kostnader, och 
en beskrivning av planerade förfaranden för samråd med 
personalen under resolutionsprocessen, i tillämpliga fall med 
beaktande av nationella system för dialog mellan 
arbetsmarknadens parter. 

15. Plan för kommunikation med medier och allmänheten. 

16. Uppgifter om 

a) kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder enligt 
4 kap. 1-23 §§ lagen om resolution, och 

b) när kravet ska vara uppfyllt enligt 4 kap. 24-27 §§ lagen 
om resolution och punkt 2 och 3 i ikraftträdande- och 
övergångsbestämmelserna till lagen (2021:467) om ändring i 
lagen om resolution. 

17. Beskrivning av grundläggande verksamhet och system för 
kontinuerlig drift av institutets operativa processer, 
inbegripet de nätverks- och informationssystem som avses i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/2554 av den 
14 december 2022 om digital operativ motståndskraft för 
finanssektorn och om ändring av förordningarna (EG) 
nr 1060/2009, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) 
nr 909/2014 och (EU) 2016/1011. 

18. Eventuella yttranden från institutet om resolutionsplanen.
Förordning (2024:1298).

Koncernresolutionsplaner

5 § Utöver vad som föreskrivs i 3 kap. 2 § lagen (2015:1016) 
om resolution och tekniska standarder beslutade av Europeiska 
kommissionen enligt artikel 12.6 i krishanteringsdirektivet, 
ska en koncernresolutionsplan innehålla uppgifter om följande:

1. De resolutionsåtgärder som ska vidtas i fråga om en 
resolutionsenhet

i sådana scenarier som avses i 3 § och effekterna av dessa 
åtgärder för andra koncernföretag som avses i artikel 1.1 b, c 
eller d i krishanteringsdirektivet, moderföretaget och 
dotterinstituten i koncernen. 

2. De resolutionsåtgärder som ska vidtas i fråga om en 
resolutionsenhet om det finns flera resolutionsgrupper i 
koncernen och effekterna av dessa åtgärder för andra 
koncernföretag i samma resolutionsgrupp och för andra 
resolutionsgrupper.

3. I vilken utsträckning det är möjligt att vidta 
resolutionsåtgärder på ett samordnat sätt i fråga om 
resolutionsenheter inom EES, inklusive åtgärder för att 
underlätta tredje mans förvärv av koncernen eller 
affärsverksamhet eller aktiviteter som tillhandahålls av ett 
flertal koncernföretag eller av särskilda koncernföretag eller 
resolutionsgrupper. Även potentiella hinder för en samordnad 
resolution ska uppges.

4. Om en koncern inbegriper företag med säte i tredjeland, 
uppgifter om lämpliga arrangemang för samarbete och samordning 
med relevanta myndigheter i det landet och följderna av 
resolutionen inom EES.

5. Nödvändiga åtgärder, inklusive att juridiskt och ekonomiskt 
avskilja särskilda funktioner eller affärsverksamhet, för att 
underlätta koncernresolution när förutsättningarna för 
resolution är uppfyllda.

6. Andra åtgärder än de som anges i krishanteringsdirektivet 
och som Riksgäldskontoret eller berörda utländska 
resolutionsmyndigheter har för avsikt att vidta mot ett 
företag i en resolutionsgrupp.

7. Finansiering av koncernresolutionsåtgärder och, om 
finansieringsarrangemangen för resolution skulle behövas, 
principer för att dela upp ansvaret för finansieringen mellan 
resolutionsreserven och motsvarande utländska 
finansieringsarrangemang inom EES, utan att förutsätta att det 
lämnas likviditetsstöd på särskilda villkor från Riksbanken 
eller någon annan centralbank eller något annat statligt stöd 
än medel ur resolutionsreserven eller motsvarande utländskt 
finanseringsarrangemang inom EES. Principerna ska fastställas 
på grundval av rättvisa och välavvägda kriterier och ska 
särskilt beakta artikel 107.5 i krishanteringsdirektivet och 
effekterna på den finansiella stabiliteten i alla berörda EES-
länder.

8. En detaljerad beskrivning av Riksgäldskontorets prövning 
enligt 3 kap. 11 § lagen om resolution av möjligheten att 
rekonstruera eller avveckla koncernen.

I 3 kap. 3 § lagen om resolution finns bestämmelser om 
överenskommelser om koncernresolutionsplaner för en 
gränsöverskridande koncern. Förordning (2021:472).

6 § Vid utformningen av en koncernresolutionsplan ska 
Riksgäldskontoret sträva efter att planen inte får en 
oproportionerlig inverkan på den finansiella stabiliteten i 
något EES-land.

Uppdatering av resolutions- och koncernresolutionsplaner

7 § Riksgäldskontoret ska uppdatera resolutionsplaner och 
koncernresolutionsplaner enligt 3 kap. 1 och 2 §§ lagen 
(2015:1016) om resolution årligen och vid varje förändring av 
institutets respektive koncernens juridiska eller 
organisatoriska struktur, affärsverksamhet eller finansiella 
ställning som skulle kunna ha en väsentlig negativ inverkan på 
planens effektivitet eller annars nödvändiggöra en ändring av 
planen.

En resolutionsplan ska dessutom uppdateras efter genomförande 
av nedskrivning eller konvertering enligt 6 kap. lagen om 
resolution eller efter en resolutionsåtgärd. 
Förordning (2021:472).

Översändande av resolutions- och koncernresolutionsplaner

8 § Riksgäldskontoret ska skicka en kopia av en resolutions- 
eller koncernresolutionsplan och eventuella ändringar i 
planen till Finansinspektionen. Om Riksgäldskontoret är 
samordnande resolutionsmyndighet, ska en kopia av en 
koncernresolutionsplan och eventuella ändringar i planen även 
skickas till andra behöriga myndigheter som berörs av 
planen.

Möjligheten att rekonstruera eller att avveckla ett institut 
eller en koncern

9 § Vid prövningen enligt 3 kap. 10 och 11 §§ lagen 
(2015:1016) om resolution av möjligheten att rekonstruera 
eller avveckla ett institut respektive en koncern, ska 
Riksgäldskontoret beakta följande: 

1. Institutets förmåga att klarlägga både affärsverksamhet som 
är viktig för dess intjäning eller lönsamhet och kritisk 
verksamhet i förhållande till juridiska personer inom samma 
koncern. 

2. Graden av anpassning mellan juridiska strukturer och 
företagsstrukturer i förhållande till affärsverksamhet som är 
viktig för intjäning eller lönsamhet och kritisk verksamhet. 

3. I vilken utsträckning det finns arrangemang för att 
tillhandahålla nödvändig personal, infrastruktur, 
finansiering, likviditet och kapital för att stödja och 
upprätthålla affärsverksamhet som är viktig för intjäning 
eller lönsamhet och kritisk verksamhet. 

4. I vilken utsträckning serviceavtal, inbegripet 
kontraktsmässiga arrangemang som rör användningen av 
informations- och kommunikationstekniktjänster, som institutet 
ingått är robusta och kan hävdas om institutet försätts i 
resolution. 

5. Den digitala operativa motståndskraften hos de nätverks- 
och informationssystem som stöder institutets kritiska 
verksamhet och affärsverksamhet som är viktig för institutets 
intjäning eller lönsamhet, med beaktande av rapporter om 
allvarliga informations- och kommunikationsteknikrelaterade 
incidenter och resultaten av testning av digital operativ 
motståndskraft enligt Europaparlamentets och rådets förordning 
(EU) 2022/2554.

6. I vilken utsträckning institutets styrningsstruktur är 
lämplig för att hantera och säkra efterlevnaden av institutets 
interna riktlinjer för servicenivåavtal. 

7. I vilken utsträckning institutet har ett förfarande för att 
föra över tjänster som tillhandahållits en tredje part inom 
ramen för ett servicenivåavtal, om kritisk verksamhet eller 
sådan affärsverksamhet som är viktig för institutets intjäning 
eller lönsamhet skulle separeras. 

8. I vilken utsträckning det finns beredskapsplaner och 
åtgärder för att garantera fortsatt tillgång till betalnings- 
och avvecklingssystem. 

9. I vilken utsträckning ledningsinformationssystemen 
garanterar att Riksgäldskontoret kan inhämta korrekta och 
fullständiga uppgifter om affärsverksamhet som är viktig för 
intjäning eller lönsamhet och kritisk verksamhet i syfte att 
påskynda beslutsprocessen. 

10. Ledningsinformationssystemens kapacitet att tillhandahålla 
uppgifter som är väsentliga för att på ett effektivt sätt 
kunna försätta institutet i resolution. 

11. I vilken utsträckning institutet har testat sina 
ledningsinformationssystem i det stresscenario som fastställts 
av Riksgäldskontoret. 

12. I vilken utsträckning institutet kan garantera att dess 
ledningsinformationssystem kommer att fortsätta att fungera 
för både det berörda och det nya institutet, om den kritiska 
verksamheten och sådan affärsverksamhet som är viktig för 
intjäning eller lönsamhet avskiljs från den övriga 
verksamheten och övrig affärsverksamhet. 

13. I vilken utsträckning institutet har inrättat lämpliga 
förfaranden för att säkerställa att Riksgäldskontoret får 
nödvändiga uppgifter för att identifiera insättare och de 
belopp som omfattas av insättningsgarantin. 

14. Om koncernen använder koncerninterna säkerheter, i vilken 
utsträckning dessa säkerheter tillhandahålls på 
marknadsvillkor och om riskhanteringssystemen för dessa 
säkerheter är stabila. 

15. Om koncernen tillämpar ömsesidiga transaktioner, i vilken 
utsträckning dessa transaktioner görs på marknadsvillkor och 
om riskhanteringssystemen för denna transaktionsverksamhet är 
stabila. 

16. I vilken utsträckning användningen av koncerninterna 
säkerheter eller ömsesidigt bokförda transaktioner ökar 
spridningseffekten inom koncernen. 

17. I vilken utsträckning koncernens juridiska struktur utgör 
ett hinder mot att tillämpa resolutionsverktygen på grund av 
antalet juridiska personer, koncernstrukturens komplexitet 
eller problem med att föra affärsverksamhet till 
koncernföretag. 

18. Hur många och vilken typ av nedskrivningsbara skulder 
institutet har. 

19. Om prövningen omfattar ett holdingföretag med blandad 
verksamhet, i vilken utsträckning en resolution av 
koncernföretag som är institut eller finansiella institut 
skulle få negativa konsekvenser för koncernens icke 
finansiella del. 

20. Förekomst av och stabilitet hos servicenivåavtal. 

21. Huruvida myndigheter i tredjeland har nödvändiga 
resolutionsverktyg för att stödja resolutionsåtgärder från 
resolutionsmyndigheter inom EES, och omfattningen av 
samordnade åtgärder mellan EES och myndigheter i tredjeland. 

22. Möjligheten att använda resolutionsverktyg på ett sätt som 
uppfyller resolutionsändamålen, med hänsyn till tillgängliga 
verktyg och institutets struktur. 

23. I vilken omfattning koncernstrukturen tillåter att 
Riksgäldskontoret, i syfte att maximera värdet på koncernen 
som helhet, rekonstruerar eller avvecklar hela koncernen eller 
en eller flera av dess koncernföretag utan att orsaka en 
betydande direkt eller indirekt negativ effekt på det 
finansiella systemet, marknadens förtroende eller ekonomin. 

24. De arrangemang och åtgärder genom vilka resolution kan 
underlättas i fall där koncerner har dotterföretag som är 
etablerade i olika jurisdiktioner. 

25. Trovärdigheten i att använda resolutionsverktyg på ett 
sätt som uppfyller resolutionsändamålen, med tanke på 
eventuella följder för borgenärer, motparter, kunder och 
anställda, och eventuella åtgärder som myndigheter i 
tredjeland kan vidta. 

26. I vilken utsträckning effekterna av institutets resolution 
på det finansiella systemet och på finansiella marknadens 
förtroende kan utvärderas tillräckligt. 

27. I vilken utsträckning resolution av institutet kan komma 
att ha en betydande direkt eller indirekt negativ effekt på 
det finansiella systemet, marknadens förtroende eller 
ekonomin. 

28. I vilken utsträckning spridning till andra institut eller 
till finansiella marknader skulle kunna begränsas genom 
vidtagande av resolutionsåtgärder. 

29. I vilken utsträckning resolution av institutet kan komma 
att ha en betydande effekt på betalnings- och 
avvecklingssystem. 

Vid prövningen av möjligheten att rekonstruera eller avveckla 
en koncern ska det som anges om ett institut i första stycket 
gälla alla institut eller företag som avses i artikel 1.1 b, c 
eller d i krishanteringsdirektivet inom koncernen. 

Vid prövningen enligt 3 kap. 10 och 11 §§ lagen om resolution 
ska Riksgäldskontoret dessutom sträva efter att betydande 
negativa effekter på de finansiella systemen inom EES i 
största möjliga mån undviks. Förordning (2024:1298).

Förenklade skyldigheter

10 § Riksgäldskontoret får för ett institut göra undantag 
från kraven i 3–5 och 7 §§ på en resolutions- eller en 
koncernresolutionsplans innehåll och uppdateringsfrekvens, om 
institutets fallissemang, till följd av omständigheter som 
anges i andra stycket, och därpå följande avveckling genom 
konkurs eller likvidation sannolikt inte skulle få betydande 
inverkan på finansmarknaderna, andra institut, 
finansieringsvillkor eller ekonomin i stort.

Vid prövningen av om ett institut ska omfattas av förenklade 
skyldigheter enligt första stycket ska Riksgäldskontoret 
beakta 

1. arten av den verksamhet som institutet bedriver,

2. institutets aktieägarstruktur, 

3. institutets associationsrättsliga form, 

4. institutets riskprofil, 

5. institutets storlek och juridiska ställning, 

6. institutets grad av sammankoppling med andra institut 
eller med det finansiella systemet i allmänhet, 

7. omfattningen och komplexiteten hos institutets 
verksamheter, 

8. eventuellt medlemskap i ett institutionellt skyddssystem 
eller någon annan form av system för solidariskt ansvar 
enligt artikel 113.7 i tillsynsförordningen, och 

9. eventuellt tillhandahållande av investeringstjänster eller 
verksamheter enligt definitionen i artikel 4.1.2 i 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU av den 15 
maj 2014 om marknader för finansiella instrument och om 
ändring av direktiv 2002/92/EG och av direktiv 2011/61/EU, i 
den ursprungliga lydelsen.

Om Riksgäldskontoret finner att ett institut ska omfattas av 
förenklade skyldigheter enligt första stycket, får 
myndigheten även begränsa nivån på detaljerna i sin prövning 
enligt 3 kap. 10 och 11 §§ lagen (2015:1016) om resolution 
och 9 § denna förordning av möjligheten att rekonstruera 
eller avveckla institutet eller koncernen som institutet 
ingår i.

11 § Prövningen av om ett institut ska omfattas av förenklade 
skyldigheter enligt 10 § första stycket ska, vid behov, göras 
efter samråd med Finansinspektionen.

12 § Riksgäldskontoret får när som helst ompröva ett beslut 
att ett institut ska omfattas av förenklade skyldigheter 
enligt 10 § första stycket.

13 § Ett beslut att ett institut ska omfattas av förenklade 
skyldigheter enligt 10 § första stycket påverkar inte 
Riksgäldskontorets och Finansinspektionens befogenheter att 
vidta krisavvärjande åtgärder som anges i 2 kap. 1 § lagen 
(2015:1016) om resolution och inte heller Riksgäldskontorets 
befogenhet att vidta resolutionsåtgärder enligt den lagen.

14 § Riksgäldskontoret ska informera Europeiska 
bankmyndigheten om ett beslut att ett institut ska omfattas 
av förenklade skyldigheter enligt 10 § första stycket.

Kravet på kapitalbas och kvalificerade skulder 

14 a § Riksgäldskontoret ska 

1. vid beslut enligt 4 kap. 26 § lagen (2015:1016) om 
resolution beakta de omständigheter som anges i artikel 45m.7 
i krishanteringsdirektivet och den tidsfrist som anges i 
artikel 10.6 fjärde stycket i samma direktiv, och

2. vid beslut enligt 4 kap. 31 § lagen om resolution beakta de 
omständigheter som anges i artikel 16a.2 i 
krishanteringsdirektivet. Förordning (2021:472).

Underrättelser och offentliggörande 

15 § Riksgäldskontoret ska så snart som möjligt efter att ha 
beslutat att försätta ett företag i resolution enligt 8 kap. 
lagen (2015:1016) om resolution eller att vidta 
resolutionsåtgärder enligt den lagen, underrätta

1. företaget i resolution,

2. Finansinspektionen,

3. den behöriga myndigheten för filialerna till företaget i 
resolution,

4. Riksbanken,

5. om beslutet avser ett kreditinstitut, det 
insättningsgarantisystem till vilket kreditinstitutet hör,

6. i tillämpliga fall, den samordnande resolutionsmyndigheten,

7. Finansdepartementet,

8. i de fall företaget i resolution omfattas av gruppbaserad 
tillsyn enligt avdelning VII kapitel 3 i 
kapitaltäckningsdirektivet, den samordnande 
tillsynsmyndigheten,

9. Europeiska systemrisknämnden,

10. Europeiska kommissionen, Europeiska centralbanken, 
Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, Europeiska 
försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska 
bankmyndigheten, och

11. om företaget i resolution deltar i ett anmält 
avvecklingssystem, operatörerna av det systemet.

Riksgäldskontoret ska så snart som möjligt efter att ha 
beslutat om tillfälliga åtgärder för ett företag enligt 5 kap. 
7 § lagen om resolution underrätta företaget och de 
myndigheter som anges i första stycket 2-8.

En underrättelse enligt första eller andra stycket ska 
innehålla en kopia av beslutet och uppgift om när beslutet ska 
verkställas. Förordning (2021:472).

16 § Riksgäldskontoret ska offentliggöra beslut om resolution 
enligt 8 kap. 13 § lagen (2015:1016) om resolution och beslut 
om resolutionsåtgärder enligt 12 kap. 5 § samma lag genom 
att

1. tillhandahålla en kopia av beslutet på sin webbplats och 
på webbplatsen för företaget i resolution,

2. skicka en kopia av beslutet till Europeiska 
bankmyndigheten och till Finansinspektionen för 
offentliggörande på de myndigheternas webbplatser, och

3. om aktierna, andra äganderättsinstrument eller 
skuldinstrument i företaget i resolution är upptagna till 
handel på en reglerad marknad, offentliggöra obligatorisk 
information om företaget i resolution i enlighet med 4 kap. 
20 och 21 §§ lagen (1991:980) om handel med finansiella 
instrument och 17 kap. 2 och 3 §§ lagen (2007:528) om 
värdepappersmarknaden samt föreskrifter som meddelats med 
stöd av 4 § 13 förordningen (2007:375) om handel med 
finansiella instrument och 6 kap. 1 § 49 och 50 förordningen 
(2007:572) om värdepappersmarknaden.

Om aktierna, andra äganderättsinstrument eller 
skuldinstrument i företaget i resolution inte är upptagna 
till handel på en reglerad marknad, ska Riksgäldskontoret 
skicka en kopia av beslut om resolution och beslut om 
resolutionsåtgärder till ägare och borgenärer som är kända 
genom företagets register eller databaser, om de är 
tillgängliga för Riksgäldskontoret. Förordning (2017:714).

Gränsöverskridande samarbete

17 § Om beslut eller åtgärder enligt lagen (2015:1016) om 
resolution kan få effekter i ett annat land inom EES, ska 
Riksgäldskontoret och, i förekommande fall Finansinspektionen 
och Regeringskansliet (Finansdepartementet), beakta

1. kravet på effektivt beslutsfattande och på att hålla 
resolutionskostnaderna så låga som möjligt när 
resolutionsåtgärder vidtas,

2. kravet på skyndsamhet,

3. kravet på samarbete för att se till att beslut fattas och 
åtgärder vidtas på ett samordnat och effektivt sätt,

4. att roller och ansvar för berörda myndigheter i varje land 
inom EES är tydligt definierade,

5. intressena i de EES-länder där moderföretag inom EES är 
etablerade, särskilt effekten av beslut, åtgärder eller 
bristen på åtgärder på den finansiella stabiliteten, 
skattemedel, finansieringsarrangemang, 
insättningsgarantisystem eller system för ersättning till 
investerare i de länderna.

6. intressena i varje land inom EES där ett dotterföretag är 
etablerat, särskilt när det gäller effekter på den 
finansiella stabiliteten, skattemedel, 
finansieringsarrangemang, insättningsgarantisystem eller 
system för ersättning till investerare i dessa länder,

7. intressena i de länder inom EES där betydande filialer är 
etablerade eller belägna, särskilt när det gäller effekter på 
den finansiella stabiliteten i dessa länder,

8. målen om en avvägning mellan de olika berörda 
EES-ländernas intressen och behovet av att undvika att ett 
visst EES-lands intressen äventyras eller skyddas på ett 
orättvist sätt, inbegripet undvikande av en orättvis 
fördelning av bördan mellan EES-länderna,

9. samrådsskyldigheten enligt lagen om resolution, som 
åtminstone innebär en skyldighet att samråda om inslagen i 
ett beslut eller en åtgärd som har eller som sannolikt kan få 
effekt på

a) moderföretaget inom EES, dotterföretaget eller filialen, 
och

b) stabiliteten i det EES-land där moderföretaget inom EES, 
dotterföretaget eller filialen har etablerats eller finns,

10. kravet på transparens när ett beslut eller en åtgärd som 
föreslås sannolikt kan få konsekvenser för den finansiella 
stabiliteten, budgetmedel, finansieringsarrangemang, 
insättningsgarantisystem eller system för ersättning till 
investerare i berörda länder inom EES, och

11. principen att samordning och samarbete sannolikt 
resulterar i lägre totalkostnad för resolutionen.

18 § Vid deltagande i ett resolutionskollegium ska 
Riksgäldskontoret, Finansinspektionen och Regeringskansliet 
(Finansdepartementet) samarbeta och utbyta information med 
samtliga medlemmar i kollegiet i den utsträckning som följer 
av krishanteringsdirektivet.

19 § Riksgäldskontorets beslut i egenskap av samordnande 
resolutionsmyndighet enligt lagen (2015:1016) om resolution 
och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen, får 
vara avfattade på engelska. En översättning till svenska av 
beslutet, där det framgår att det är den engelska lydelsen av 
beslutet som gäller, ska i sådant fall biläggas beslutet.

Internationella överenskommelser

20 § Riksgäldskontoret får ingå sådana internationella 
överenskommelser som följer av artiklarna 13.4, 13.7, 18.1, 
18.4, 18.5, 45h.1, 45h.2, 45h.5-45h.7, 89, 91.7, 91.9, 92.3, 
92.5, 94.2, 106.4 och 106.5 i krishanteringsdirektivet. Detta 
gäller dock inte om överenskommelsen kräver riksdagens eller 
Utrikesnämndens medverkan. Förordning (2021:472).

Förteckning 

21 § Finansinspektionen ska föra en förteckning över de 
företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket lagen 
(2015:1016) om resolution. Förteckningen ska hållas aktuell 
och tillgänglig på inspektionens webbplats. 

Bemyndiganden 

22 § Riksgäldskontoret får i fråga om lagen (2015:1016) om 
resolution meddela föreskrifter om

1. avgifter enligt 1 kap. 3 § andra stycket,

2. hur det högsta särskilda förfogandebeloppet enligt 4 kap. 
29 § ska beräknas,

3. hur stor andel av globalt systemviktiga resolutionsenheter, 
europeiskt systemviktiga resolutionsenheter eller nationellt 
systemviktiga resolutionsenheter som får omfattas av kravet 
enligt 4 kap. 15 §,

4. offentliggörande enligt 4 kap. 28 §,

5. vilken information om nedskrivningsbara skulder ett företag 
ska lämna till Riksgäldskontoret och när den ska lämnas,

6. undantag från skyldigheten enligt 5 kap. 2 § om att ta in 
vissa villkor i avtalen för sina skulder enligt

- 5 kap. 3 §, och

- 5 kap. 3 a § när det gäller vilka kategorier av skulder som 
kan undantas,

7. vilka företag som ska upprätta register som avses i 5 kap. 
5 §, vad registren ska innehålla och när företagen ska ge in 
register för olika typer av avtal,

8. hur beloppet enligt 13 kap. 5 § andra stycket ska 
fastställas och betalas ut,

9. vad en omstruktureringsplan enligt 21 kap. 5 § ska 
innehålla,

10. hur storleken på de skulder som är hänförliga till derivat 
enligt 21 kap. 17 § ska beräknas,

11. metoden för riskjustering av resolutionsavgift enligt 
27 kap. 13 § tredje stycket,

12. vilka uppgifter en avgiftsskyldig ska lämna till 
Riksgäldskontoret enligt 27 kap. 20 §, 

13. vilka upplysningar ett institut eller något annat 
koncernföretag ska lämna till Riksgäldskontoret för dess 
verksamhet enligt lagen, och

14. att vissa uppgifter som ska lämnas till Riksgäldskontoret 
enligt 27 kap. 20 § och 28 kap. 1 § också eller i stället ska 
lämnas till Finansinspektionen.

Innan Riksgäldskontoret meddelar föreskrifter med stöd av 
första stycket 14, ska Finansinspektionen ges tillfälle att 
yttra sig. Förordning (2021:472).