Statens allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287)

1 avd. Inledande bestämmelser

1 §
Reglementets tillämpningsområde

1 mom. I detta reglemente finns föreskrifter om egenpensions- och
familjepensionsrätt på grund av anställningen (tjänstepensionsrätt)
samt avgångsskyldighet i samband med pensionering för innehavare av

1. statlig ordinarie, extra ordinarie eller extra tjänst,

2. statlig eller icke-statlig anställning som anges i bilagor till
reglementet.

Med icke-statlig anställning avses här sådana anställningar för
vilka regeringen har beslutat att de kostnader som följer av
reglementets tillämpning skall fördelas efter en viss plan mellan
staten och en eller flera icke-statliga huvudmän eller mellan
sådana huvudmän, såvida inte staten eller icke-statlig huvudman
helt skall svara för kostnaderna.

Med icke-statlig anställning avses även sådan anställning för
vilken det enligt bilagorna framgår att huvudmannen skall
betala pensionsavgifter enligt de särskilda bestämmelser som
meddelats i anslutning till reglementet.

I första stycket 1 avses inte arbetstagare hos riksdagen eller
dess verk eller innehavare av anställning som präst.
Förordning (1982:1076).

2 mom. Beträffande statlig anställning som icke avses i 1 mom.
förordnar  regeringen eller, såvitt avser anställning hos
riksdagen eller dess verk, riksdagen om tillämpning av reglementet
och om tillägg till eller undantag från reglementets bestämmelser.
Kungörelse (1965:926).

2 §
Visa beteckningar m.m.

1 mom.  I reglementet medelas dels  huvudbestämmelser dels särskilda
bestämmelser för vissa personalgrupper och förvaltningsområden.
Huvudbestämmelserna skola gälla i den mån icke annat följer av de
särskilda bestämmelserna.

2 mom. Med statliga pensionsbestämmelser avses i reglementet med
anslutande föreskrifter sådana tjänstepensionsbestämmelser för
statsanställda m.fl. som tillkommit under medverkan av regeringen
eller myndighet som regeringen bestämmer eller, vad angår riksdagen
och dess verk, under medverkan av riksdagen. Med statliga
pensionsbestämmelser avses dock icke bestämmelser om kompletterande
delpension och ej heller bestämmelser om reservpension eller
däremot svarande engångsbelopp.

Med statlig pensionsrätt förstås i reglementet pensionsrätt enligt
bestämmelser som avses i första stycket.

Med kommun förstås i reglementet kommun, landstingskommun
och kommunalförbund. Annan huvudman jämställes med kommun vid
tillämpningen av reglementet när det beslutats av regeringen.
Förordning (1977:4).

3 mom. Vid tillämpning av reglementet jämställes uppdrag
som heltidssysselsatt kommunal förtroendeman med anställning och
pensionering enligt pensionsreglemente för heltidssysselsatta
kommunala förtroendemän med tjänstepensionering. Kungörelse
(1969:457).

4 mom. Reglementets föreskrifter om tjänst som tillsats med
förordnande för bestämd tid gälla icke, om förordnande på tjänsten ej
får förnyas eller får förnyas endast för begränsad tid. Kungörelse
(1969:457).

5 mom. Närmare bestämmelser angående reglementets tillämpning
utfärdas av regeringen eller efter regeringens bemyndigande
av vederbörande myndighet. Förordning (1975:30).

2 avd. Huvudbestämmelser

1 kap. Förutsättningar för reglementets tillämpning

3 §
1 mom. Såsom förutsättning för att arbetstagare skall bliva
underkastad reglementet gäller, om annat ej följer av 3 mom.,
att han fyllt 20 år, att  han innehar anställning, som avser minst
halvtidstjänstgöring, att han uppfyller villkoret i 2 mom. angående
kvalifikationstid samt att han icke uppnått den levnadsålder, vid
vilken enligt reglementet inträder rätt att avgå med ålderspension
från anställningen. Förordning (1979:725).

2 mom. Villkor i fråga om kvalifikationstid innebär, att
arbetstagaren inom den senast förflutna perioden av 36
kalendermånader skall hava innehaft sådan anställning inom
reglementets tillämpningsområde, som avsett minst halvtidstjänstgöring,
under sammanlagt minst sex hela kalendermånader. Förordning (1979:725).

3 mom. Regeringen meddelar närmare bestämmelser angående
vad vid reglementets tillämpning skall för olika fall förstås med
halvtidstjänstgöring. Regeringen äger ock, där så finnes påkallat med
hänsyn till förhållandena inom visst förvaltningsområde eller
särskilda skäl därtill eljest föreligga förordna, att i stället för
vad i reglementet angives i fråga om halvtidstjänstgöring och
kvalifikationstid skola helt eller delvis gälla andra villkor
beträffande sysselsättningsgrad och tidigare innehav av
anställningen. Förordning (1975:30).

4 mom.  Arbetstagare upphör att vara underkastad reglementet
när han inte längre innehar anställning som avser minst
halvtidstjänstgöring.

Därest för den, som sedan minst fyra månader är underkastad
reglementet, anställningen upphör av annan anledning än arbetstagarens
därom uttryckta önskan eller något hans förvållande, skall han utan
hinder av anställningens upphörande anses vara underkastad reglementet
under ytterligare nio månader och härvid vid reglementets tillämpning
behandlas såsom om han kvarstått i sin senaste anställning och
åtnjutit ledighet för enskilda angelägenheter. Vad nu sagts skall
likväl icke gälla i fråga om egen- eller familjelivränta och skall
heller icke, med mindre regeringen undantagsvis finner skäl lämna
medgivande därtill, avse tid efter det att arbetstagaren blivit
berättigad åtnjuta pensionsförmån enligt statliga pensionsbestämmelser
eller erhållit annan anställning, vid vilken pensionsrätt föreligger
för honom. Förordning (1979:725).

5 mom. Har innehavare av icke-statlig anställning, för vilken
avlöningsförmånerna ej fastställas under medverkan av regeringen
eller myndighet som regeringen bestämmer, varit ledig för enskild
angelägenhet utan rätt till kontant avlöning under mer än ett
år i följd eller med endast kortare avbrott för tjänstgöring, skall
han upphöra att vara underkastad reglementet, om pensionsmyndigheten
ej av särskilda skäl medger annat. Förordning (1975:30).

2 kap. Om avgångsskyldighet

4 §
Avgångsskyldighet på grund av uppnådd ålder

1 mom. Reglementet underkastad arbetstagare är, oavsett vad som
följer av eljest gällande bestämmelser, avgångsskyldig vid övre
gränsen av den för honom gällande pensioneringsperioden.

I den mån det ur tjänstesynpunkt finnes lämpligt, att arbetstagaren
efter pensioneringsperiodens övre gräns tages i anspråk för
fullgörande av arbetsuppgifter, som ålegat honom i hans senaste
anställning, må medgivande kunna lämnas honom att så länge han är
fullt tjänstduglig kvarstå i anställningen.

Befinnes arbetstagare, som uppnått pensioneringsperiodens nedre men
icke dess övre gräns, icke kunna på tillfredsställande sätt utföra
honom åliggande arbete eller anses hans bibehållande i anställningen
på grund av arbetets särskilda art innebära risk för hans egen eller
andras säkerhet eller hälsa eller finnes hans avgång från
anställningen önskvärd i samband med omorganisation, som berör hans
tjänsteställe, eller rationalisering av arbetsförhållandena därstädes,
må arbetstagaren förklaras skyldig att avgå.

Tredje stycket gäller även den vars tjänst överflyttats till annan
ort i samband med att statlig verksamhet omlokaliserats under
förutsättning att han i samband med omlokaliseringen undantagits
från flyttning och helt eller delvis befriats från tjänstgöring
på grund av att annat lämpligt arbete icke har kunnat anvisas
(beredas) honom.

Vad i tredje stycket sägs om skyldighet att avgå i samband
med omorganisation eller rationalisering gäller inte arbetstagare
som omfattas av trygghetsavtalet för arbetstagare hos staten
(TrA-S) eller trygghetsavtalet för icke-statliga lärare (TrA-L).
En sådan arbetstagare är vid arbetsbrist skyldig att avgå under
de förutsättningar som anges i nämnda avtal. Förordning (1984:219).

2 mom.  Bestämmelserna i 1 mom. gälla icke innehavare av ordinarie
anställning som tillsatts med förordnande för bestämd tid i
vidare mån än som följer av förordnandet. För sådan anställning
fastställes dock pensioneringsperiod för tillämpning av 3 kap.
Kungörelse (1965:926).

3 mom.  Regeringen fastställer vilken av följande, mellan angivna
åldersgränser infallande pensioneringsperioder, som skall tillämpas
för viss anställning, nämligen

pensioneringsperiod     I: 60-63 år,
        "              II: 63-65 "
        "             III: 65-66 "

Beträffande särskilda anställningar äger regeringen förodna om
tillämpning av pensioneringsperiod med andra åldersgränser. Där ej
annat följer av särskilda bestämmelser infaller pensioneringsperiodens
nedre respektive övre gräns vid utgången av den månad varunder
föreskriven levnadsålder uppnås eller, såvitt gäller nedre gränsen för
pensioneringsperiod III, vid utgången av månaden före den varunder 65
års ålder uppnås.

För militär eller civilmilitär tjänsteman eller efter regeringens
bestämmande annan arbetstagare skola reglementets bestämmelser om
pensioneringsperiod eller gräns för sådan period i stället avse den
levnadsålder som regeringen fastställer som pensionsålder. Förordning
(1979:725).

4 mom.  Arbetstagare, som avgått med sjukpension enligt detta
reglemente eller andra statliga pensionsbestämmelser och för
vilken nämnda pension indragits i samband med att han på grund av ny
anställning blivit underkastad reglementet, ävensom ordinarie
tjänsteman, vilken inom en tid av fem år före pensioneringsperiodens
nedre gräns utan något sitt förvållande förflyttats till annan tjänst,
äger att i fråga om pensioneringsperiod i den erhållna anställningen
bliva behandlad som om han kvarstått i den anställning från vilken
avgång med sjukpension eller förflyttning skett, såframt han anmäler
sin önskan härom inom viss av regeringen bestämd tid. Förordning
(1979:725).

5 mom. För den som innehar anställning vilken på grund av avtal
om ändrad lönegradsplacering har hänförts till högre
pensioneringsperiod än tidigare skall, om han vid ändringen uppnått
eller då har högst två år kvar till den tidigare
pensioneringsperiodens nedre gräns, vid fortsatt innehav av
anställningen tillämpas den tidigare gällande pensioneringsperioden.
Förordning (1978:964).

6 mom. Arbetstagare som i samband med delpension övergår till tjänst
med annan pensioneringsperiod (pensionsålder) behåller den
pensioneringsperiod (pensionsålder) som gällde för honom före övergången.
Förordning (1981:729).

5 §
Avgångsskyldighet på grund av sjukdom m.m.

Reglementet underkastad arbetstagare må, oavsett vad som följer av
eljest gällande bestämmelser, förklaras skyldig att avgå,

a) därest han befinnes till följd av förlust av eller nedsättning i
arbetsförmågan vara för framtiden oförmögen att på tillfredsställande
sätt utföra honom åliggande arbete,

b) därest han till följd av förlust av eller nedsättning i
arbetsförmågan under en tid av 24 månader i följd antingen icke
tjänstgjort eller tjänstgjort allenast försöksvis kortare tid och det
tillika enligt socialstyrelsens bedömande föreligger såväl sannolikhet
för att han icke kan återinträda i arbete inom ytterligare 12 månader
som ovisshet angående vidare utveckling av arbetsförmågan, samt

c) därest, såvitt angår innehavare av ordinarie, medelst fullmakt
tillsatt tjänst eller därmed jämförlig icke-statlig tjänst,
arbetstagaren befinnes urståndsatt att på tillfredsställande sätt
fullgöra sina tjänståligganden samt för honom högst fem år återstå
till pensioneringsperiodens nedre gräns.

Avgångsskyldighet skall likväl icke på grund av vad ovan sägs
föreligga före pensioneringsperiodens nedre gräns, med mindre
arbetstagaren prövas icke kunna överföras till annan med statlig
pensionsrätt förenad anställning.

Bestämmelserna i första och andra styckena gälla ej arbetstagare på
vilken 7 kap. 4 eller 5 § lagen (1976:600) om offentlig anställning är
tillämplig. Förordning (1979:725).

3 kap. Tjänstepensionsförmåner

A. Grundläggande bestämmelser

6 §
Tjänstepensionsrättens allmänna omfattning

Rätten till tjänstepensionsförmåner omfattar, där ej annat i
reglementet sägs, rätt till dels egenpensionsförmåner, vilka utgöras
av egenpension (ålderspension, sjukpension, förtidspension) och
egenlivränta (ålderslivränta, förtidslivränta), dels familjepensions-
förmåner, vilka utgöras av familjepension och familjelivränta.

Tjänstepensionsförmånerna skola bestämmas i enlighet med vad i det
följande sägs. Där ej annat följer av föreskrifter meddelade av
regeringen skola dessa förmåner vara bruttopensionsförmåner,
i vilka inräknas sådan folkpension, pension på grund av
lagstiftning om allmän pensionsförsäkring samt ersättning på grund
av annan socialförsäkring eller därmed jämförlig anordning, till
vilken kan föreligga rätt -- eller skulle hava förelegat rätt, om
nämnda lagstiftning utan inskränkning ägt tillämpning på vederbörande.

Vad i föregående stycke sagts om sådana förmåner, som jämte
tjänstepensionsförmånen skola ingå i bruttopensionsnivån, avser icke
förmåner, vilka bestämmas med beaktande av samtidigt utgående
tjänstepensionsförmåner enligt reglementet. Förordning (1975:30).

7 §
Samordning av tjänstepensionsförmåner m.m.

1 mom. Tjänstepensionsrätt enligt detta reglemente skall på
följande sätt samordnas med annan tjänstepensionsrätt, vilken
föreligger enligt reglementet eller andra statliga
pensionsbestämmelser och grundar sig på samme persons anställning.

Å ena sidan skola såsom tjänstår för bestämmande av pensionsförmån
enligt reglementet tillgodoräknas jämväl tjänstår, på vilka annan
samtidigt eller tidigare tillerkänd pensionsförmån är grundad, utan
annan begränsning än att för tidsperiod, varunder innehafts mer än en
anställning, icke må tillgodoräknas flera tjänstår än som motsvarar
tiden för samtidigt innehav av anställningarna.

Å andra sidan må icke, med mindre regeringen därtill för visst fall
eller viss grupp av fall lämnar medgivande, såsom förmån utgå mera än
som motsvarar den större av de särskilda förmånerna. Beträffande detta
förmånsbelopps fördelning på de särskilda pensionsförmånerna skall
gälla vad regeringen förordnar.

I fråga om samordning av tjänstepensionsrätt enligt reglementet med
pensionsrätt, som förvärvats på grund av kommunal eller annan
icke-statlig tjänstepensionering, skall, i de fall och i den
utsträckning så följer av beslut eller bestämmelser meddelade av
regeringen vad ovan sägs gälla såsom om fråga varit om samordning av
statliga tjänstepensionsförmåner. Härvid skola i förekommande fall
iakttagas de särskilda föreskrifter som meddelas av regeringen.

Föreskrifterna i fjärde stycket gälla även sådan pensionsrätt på
grund av statlig pensionering i annat nordiskt land än Sverige som
avses i konvention om samordning av pensionsrätt enligt statliga
pensionsordningar. Förordning (1975:30).

2 mom. Beträffande den, som under viss tid inom område, för vilket
statliga pensionsbestämmelser eljest äga tillämpning, innehaft
icke lönegradsplacerad anställning med avlöning avvägd med hänsyn till
att med anställningen icke skall vara förenad statlig pensionsrätt,
skall, där ej regeringen annat bestämmer, vid reglementets
tillämpning -- oavsett vad som skulle följa av eljest gällande
bestämmelser -- iakttagas, att sagda antällningstid ej må
tillgodoräknas såsom tjänstår enligt 10 § men skall tagas i beräkning
vid bestämmande av det för hel pensionsförmån erforderliga antalet
tjänstår som om tillgodoräkning skett. Förordning (1975:30).

3 mom. I fråga om samordning av förmåner enligt detta reglemente och
förmåner enligt krigsavlöningsbestämmelser gäller vad därom särskilt
stadgas.

4 mom. På regeringens prövning beror, om och i vad mån egenpension
eller egenlivränta för civil anställning, som avses i reglementet,
skall minskas av den anledningen, att vederbörande erhåller avlöning
i egenskap av militär eller civilmilitär tjänsteman på reservstat eller
övergångsstat, arbetstagare i försvarsmaktens reserver eller officer
i väg- och vattenbyggnadskåren. Förordning (1979:725).

5 mom. Egenpension enligt reglementet samordnas med pension
enligt ersättningsstadgan (1971:1197) för riksdagens ledamöter enligt
föreskrifter som meddelas av regeringen. Förordning (1975:30).

8 §
Vissa inskränkningar i pensionsrätten

Angående påföljd i pensionshänseende för den, som uppsåtligen
framkallat arbetstagarens arbetsoförmåga eller död, skall gälla vad i
18 och 19 §§ lagen om försäkringsavtal (1927:77) stadgas. Förordning
(1979:725).

B. Löneunderlag för tjänstepensionsförmån. Lönetilläggsfaktor.
Tjänstetidsfaktor

9 §
Löneunderlag för tjänstepensionsförmån

1 mom. Löneunderlag för ålders- eller förtidspension (pensionsunderlag)
beräknas på grundval av den senaste pensionslön enligt statens
pensionslöneförordning (1959:286) som gällt för arbetstagaren under
året före avgångsåret, dock högst den pensionslön som vid avgången
gällt för honom i den anställning på vilken rätten till tjänstepensionen
grundas.

Löneunderlag för sjuk- eller familjepension (pensionsunderlag)
beräknas på grundval av den pensionslön enligt statens
pensionslöneförordning som gällt för arbetstagaren vid avgången
respektive vid frånfället. Detsamma gäller vid beräkning av
löneunderlag för ålders- eller förtidspension när pensionslön inte
gällt för arbetstagaren under året före avgångsåret.

Pensionslön för beräkning av pensionsunderlag skall beaktas med det
belopp som gällt enligt lönenivån för december månad året före
avgångsåret respektive året före frånfället. Förordning (1985:316).

2 mom.  Löneunderlag för livränta (livränteunderlag) utgör
95 procent av det pensionsunderlag som skulle ha gällt om det varit
fråga om avgång med ålderspension. Förordning (1985:316).

3 mom. har upphävts genom förordning (1975:1050)

4 mom. har upphävts genom förordning (1978:791).

9 a §
Lönetilläggsfaktor

Lönetilläggsfaktor beräknas för arbetstagare i fall och enligt grunder
som regeringen bestämmer. Förordning (1979:725).

10 §
Tjänstetidsfaktor

1 mom. Med tjänstetidsfaktor avses förhållandet mellan det
antal tjänstår som arbetstagaren äger tillgodoräkna enligt 2--5 mom.

eller efter prövning som sägs i 6 mom. och det antal tjänstår som
enligt 7 mom. erfordras för hel tjänstepensionsförmån. Tjänsteåren
räknas härvid i hela och påbörjade fjärdedels år. Förordning
(1979:725).

2 mom. Arbetstagare får, där ej annat följer av andra eller
tredje styckena eller av 3 mom., tillgodoräkna följande tid som
tjänstår för pension enligt reglementet, i den mån den har infallit
innan arbetstagaren uppnått den övre gränsen för sin
pensioneringsperiod eller eljest upphört att vara underkastad
reglementet, nämligen

a) tid under vilken han varit underkastad detta reglemente eller äldre
statliga pensionsbestämmelser,

b) tid som han eljest ägt tillgodoräkna enligt äldre statliga
pensionsbestämmelser eller äger tillgodoräkna enligt särskilda
bestämmelser eller beslut,

c) tid under vilken han utan pensionsrätt innehaft anställning med en
sysselsättningsgrad om lägst 0,4,

dels inom reglementets tillämpningsområde i den mån tiden
inte tillgodoräknas enligt b,

dels i övrigt i statlig tjänst, inom annan verksamhet med
lönebestämmelser som tillkommit under medverkan av regeringen eller
myndighet som regeringen bestämmer eller hos allmän försäkringskassa
(motsvarande), allt under förutsättning att undantag inte gäller
enligt särskilda bestämmelser.

Vid tillämpning av första stycket får tid under vilken arbetstagaren
har varit ledig med bibehållande av viss del av lönen för att fullgöra
uppdrag som ledamot av riksdagen ej beaktas i den mån ledigheten har
infallit efter år 1978 och uppdraget har grundat rätt till pension
enligt ersättningsstadgan (1971:1197) för riksdagens ledamöter.

Vid tillämpning av första stycket b och c får inte beaktas tid innan
arbetstagaren har fyllt 20 år.

Vid tillämpning av första stycket b tillgodoräknas tid som avses där i
den omfattning som följer av de bestämmelser eller beslut som grundar
rätten till tillgodoräkning. Härvid bortses dock från sådan
begränsning beträffande visst slag av förmån som kan följa av nämnda
bestämmelser eller beslut.

Vid tillämpning av första stycket c andra dels-satsen i fråga om
anställning med avlöning för dag eller timme skall beräkning göras för
kalenderår. Sådan anställning tillgodoräknas om den tid under året för
vilken avlöningen har utgått, i förekommande fall tillsammans med
annan tid som avses i första stycket, motsvarar minst fyra månader med
heltidstjänstgöring. Tillgodoräkningen av tid för anställning med
avlöning för dag eller timme sker härvid, oavsett vad som skulle följa
av andra föreskrifter, med så många hela månader som tiden motsvarar,
dock inte i den mån den sammanlagda tillgodoräkningen för året
härigenom skulle överstiga ett tjänstår. Om tjänstgöringskravet för
heltid har ändrats under året beaktas det krav som gäller vid årets
utgång.

Arbetstagare får tillgodoräkna tjänstår för livränta enligt
reglementet med motsvarande tillämpning av bestämmelserna i
första - femte styckena, dock att tid innan han fyllt 28 år inte får
tillgodoräknas. Förordning (1981:729).

10 § 3 mom. Vid beräkning av tjänstår skall gälla,

a) att tid, under vilken arbetstagaren icke varit berättigad åtnjuta
någon kontant avlöning, icke må beaktas vid tillämpning av 2 mom.
a)--c), där ej annat följer av särskilt beslut av regeringen,

b) att vidare tid, under vilken anställningen avsett avkortad
tjänstgöring eller varunder arbetstagaren åtnjutit partiell ledighet
med avlöning svarande mot tjänstgöringens omfattning, icke må vid
tillämpning av 2 mom. a)--c) beaktas till större del än som svarar mot
förhållandet mellan den avlöning, som åtnjutits, och hel avlöning,
samt

c) att beträffande den som innehaft anställning av sådant slag, som
avses i 1 § 1 mom. andra stycket, skola iakttagas de särskilda
föreskrifter, som innefattas i eller meddelats i anslutning till sådan
plan eller sådana avgiftsbestämmelser, som i nämnda författningsrum
avses.

Med tid för fullgjord tjänstgöring, som medfört rätt till kontant
avlöning, skall likställas tid, varunder arbetstagaren åtnjutit
ledighet till följd av sjukdom eller för att fullgöra

a) fackligt uppdrag i den mån ledigheten åtnjutits i kalendermånad då
lön utgått i anställningen,

b) uppdrag som ledamot av riksdagen i den mån tiden inte har grundat
rätt till pension enligt ersättningsstadgan (1971:1197) för riksdagens
ledamöter,

c) annat offentligt uppdrag,

d) tjänstgöring i statlig anställning,

e) tjänstgöring i icke-statlig anställning, om denna har varit förenad
med statlig pensionsrätt eller arbetstagaren enligt särskilt meddelad
föreskrift har varit skyldig att åtaga sig tjänstgöringen,

f) tjänstgöring, som har ålegat arbetstagaren enligt allmän lag eller
förordning, eller

g) uppdrag som regionalt skyddsombud.

Vid beräkning av tjänstår under tid för delpensionsledighet eller för
innehav av deltidstjänst till vilken övergång skett i samband med
delpension enligt lagen (1975:380) om delpensionsförsäkring skall
tiden för arbetstagare, som utan avbrott varit underkastad statliga
eller kommunala pensionsbestämmelser under de 60 månaderna närmast
före delpensionsledigheten respektive övergången till deltidstjänst,
icke beaktas till mindre del än som svarar mot den genomsnittliga
sysselsättningsgraden under nämnda 60-månadersperiod.

Regeringen äger, där så finnes påkallat med hänsyn till förhållandena
inom visst förvaltningsområde eller skäl därtill eljest anses
föreligga, meddela från föreskrifterna i första och andra styckena
detta moment avvikande bestämmelser eller medgiva undantag från vad i
första stycket här ovan sägs. Förordning (1986:32).

4 mom. Arbetstagare som avgår med sjukpension äger såsom
tjänstår tillgodoräkna, förutom tid i övrigt som tillgodoräknas enligt
denna paragraf, tiden från avgången till pensioneringsperiodens övre
gräns. Härvid skola bestämmelserna i 3 mom. tillämpas med beaktande av
i vilken utsträckning tiden närmast före avgången tillgodoräknas, dock
med bortseende från sådana ändringar i tjänstgöringsförhållandena som
pensionsmyndigheten bedömer vara av tillfällig art. Förordning
(1979:725).

5 mom.  Angående tjänstårsberäkning för tid, varunder innehafts mer än
en anställning av det slag, som åsyftas i reglementet, skall vad i
7 § 1 mom. andra stycket sägs gälla jämväl i fall, där fråga inte är
om samordning av pensionsförmåner. Härvid åsyftas inte sådan anställning
som avses i 2 mom. första stycket c andra dels-satsen. Förordning
(1980:114).

6 mom. På prövning i den ordning regeringen föreskriver
beror, om och i vad mån tid, varunder arbetstagare i eller utom
statens tjänst innehaft anställning eller eljest fullgjort arbete
eller uppdrag, må tillgodoräknas såsom tjänstår, där sådan
tillgodoräkning ej sker enligt vad ovan i denna paragraf eller eljest
är stadgat. Förordning (1979:725).

7 mom. Det antal tjänstår som erfordras för hel tjänstepensionsförmån
skall utgöra det antal som arbetstagaren äger tillgodoräkna, dock
minst 30, där ej regeringen har förordnat annat. I fråga om livränta
skall vid bestämmande av det antal tjänstår, som erfordras för hel
förmån, med tjänstår jämställas tid från avgången intill utgången av
månaden före den varunder arbetstagaren fyller 65 år. Förordning
(1979:725).

8 mom. För arbetstagare som i samband med delpension övergår till
annan tjänst skall övergången inte medföra ändring av det
antal tjänsteår som erfordras för hel tjänstepensionsförmån.
Förordning (1981:729).

C. Förutsättningar för tjänstepensionsförmåner.
Tjänstepensionsförmånernas storlek

11 §
Förutsättningar för egenpensionsförmåner

1 mom. Arbetstagare som är underkastad reglementet har rätt till

ålderspension om anställningen upphör tidigast vid
pensioneringsperiodens nedre gräns,

sjukpension om arbetstagaren ej är berättigad till ålderspension men
förklaras skyldig att avgå eller entledigas med stöd av 5 § reglementet
eller 7 kap. 4 eller 5 § lagen (1976:600) om offentlig anställning,

egenlivränta om anställningen i annat fall upphört när arbetstagaren
efter det han fyllt 28 år varit underkastad statliga
pensionsbestämmelser minst tre år och något annat inte följer av 5
mom.

Arbetstagare som uppnått pensioneringsperiodens nedre gräns
äger i annat fall än som avses i första stycket rätt till
sjukpension, om han vid avgång ur tjänst varit oavbrutet
helt tjänstledig på grund av sjukdom sedan minst nio månader före
nämnda gräns och därvid i övrigt uppfyller fordringarna för sådan
pension. Om det finns särskilda skäl kan regeringen medge undantag
från kravet i fråga om tjänstledighetens längd och omfattning.

Har arbetstagare genom lagakraftägande dom befunnits skyldig
till brott, varigenom han visat sig uppenbarligen olämplig att
inneha sin tjänst, och har han enligt 33 kap. 2 § brottsbalken
överlämnats till särskild vård, dömts till böter eller
skyddstillsyn eller förklarats fri från påföljd, får regeringen, om
arbetstagare avskedats enligt 11 kap. 1 eller 2 § lagen (1976:600)
om offentlig anställning eller motsvarande bestämmelse i annan
författning, förklara honom berättigad till sjukpension. Detsamma
gäller om arbetstagare på grund av brott, varpå åtal ej följt, eller
på grund av tjänsteförseelse avskedats enligt sådan bestämmelse och
regeringen bedömer att arbetstagaren begått brottet eller
tjänsteförseelsen under inflytande av själslig abnormitet av
djupgående beskaffenhet.

Arbetstagare kan av regeringen förklaras berättigad till
förtidspension i stället för egenlivränta, om han vid
avgång från anställningen, som finnes icke vara stridande mot det
allmännas intresse, äger tillgodoräkna minst 20 tjänsteår eller under
minst 20 år varit underkastad statliga pensionsbestämmelser samt vid
avgången högst fem år återstå till pensioneringsperiodens nedre
gräns.

Utlöper förordnande för ordinarie tjänsteman, som är förordnad för
bestämd tid, och blir det av annan anledning än på egen begäran inte
förnyat, är han eller hon berättigad till förtidspension i stället för
egenlivränta.

Beviljas ordinarie tjänsteman, som är förordnad för bestämd tid, på
egen begäran avsked före anställningstidens utgång, kan regeringen
förklara att tjänstemannen är berättigad till förtidspension i stället
för egenlivränta, om avgången är önskvärd från allmän synpunkt.
Detsamma gäller ordinarie tjänsteman, som är förordnad för bestämd
tid, när förordnandet utlöper och på egen begäran inte förnyas.

Femte och sjätte styckena gäller även om villkoren i fjärde stycket
inte är uppfyllda. Förordning (1985:316).

2 mom. Ålders- och sjukpension utgår från och med dagen
efter den, då avgång skett från den anställning som berättigar till
pensionen, eller, där denna anställning med frånträdande av utövningen
innehades jämte annan anställning, från och med dagen efter den, då
avgång från sistnämnda anställning skett.

Förtidspension utgår från pensioneringsperiodens nedre gräns eller
efter regeringens bestämmande från tidigare tidpunkt. Förtidspension,
som eljest skulle ha börjat utgå vid viss framtida tidpunkt, utgår
även dessförinnan under tid då den berättigade uppbär förtidspension
eller sjukbidrag enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

Ålderslivränta utgår från och med den månad, varunder den berättigade
uppnår 65 års ålder. Förtidslivränta utgår under sådan tid
dessförinnan då den berättigade uppbär hel förtidspenion eller helt
sjukbidrag enligt lagen om allmän försäkring.

Egenpensionsförmån utgår till och med den dag, då en månad förflutit
efter pensions- eller livräntetagarens frånfälle, eller, där rätten
till förmånen upphör före frånfället, till och med den månad under
vilken rätten upphört. Förordning (1977:4).

3 mom. Där den som avgått med sjukpension ånyo blir underkastad
statliga pensionsbestämmelser, skall sjukpensionen därmed
upphöra att utgå, under förutsättning dels  att de med den nya
anställningen förenade löneförmånerna icke understiga dem, som
kunna beräknas hava tillkommit arbetstagaren, därest han kvarstått i
den anställning han innehade vid tiden för pensioneringen,
dels, vad angår ordinarie tjänsteman, att den nya anställningen är
av sådant slag, att han vid tiden för sjukpensioneringen varit
pliktig att låta förflytta sig till densamma.

Antager sjukpensionstagaren icke erbjudande om ny anställning som
motsvarar hans krafter och färdigheter och vid vilken i första stycket
angivna förutsättningar föreligga, skall på regeringens prövning bero,
huruvida sjukpensionen skall upphöra att utgå eller nedsättas eller
utbytas mot förtidspension jämlikt 1 mom. fjärde stycket. Vad nu sagts
skall likväl icke avse tid efter pensioneringsperiodens nedre gräns.

Pensionsmyndigheten äger, där anledning därtill anses föreligga,
förordna att sjukpensionstagare skall på statens bekostnad undergå
läkarundersökning. Vägrar sjukpensionstagaren att underkasta sig sådan
undersökning, skall gälla vad i föregående stycke sägs. Förordning
(1979:725).

4 mom. Rätt att uppbära egenpensionsförmån föreligger icke under tid
för innehav av kommunalt förtroendemannauppdrag som är förenat med
pensionsrätt enligt pensionsreglemente för heltidssysselsatta
kommunala förtrodenemän. Sådan rätt föreligger ej heller under tid efter
frånträde av det kommunala förtroendemannauppdraget då den eljest
förmånsberättigade på grund av uppdraget åtnjuter ålders- eller
sjukpension som är större än förmånen enligt statens allmänna
tjänstepensionsreglemente. Vid jämförelsen beaktas beträffande den
statliga pensionsförmånen det normalbelopp som är tillämpligt enligt
12 § 1 mom. reglementet och beträffande den kommunala pensionen
motsvarande belopp. Kungörelse (1973:962).

5 mom.  Arbetstagaren har inte rätt till egenlivränta om
arbetstagaren efter avgången har haft anställning med pensionsrätt
enligt

statliga pensionsbestämmelser, eller

de pensionsbestämmelser som avses i 5 § 2 mom. första stycket punkterna
1--5 eller andra delssatsen förordningen (1959:420) med
tilläggsbestämmelser till statens allmänna tjänstepensionsreglemente.
Arbetsgivaren får medge undantag härifrån.

Arbetstagaren har dock rätt till egenlivränta om de intjänade
tjänsteåren enligt de statliga pensionsbestämmelserna inte har tagits
med vid beräkningen av förmåner på grund av sådan anställning som anges
i första stycket. Förordning (1987:72).

12 §
Egenpensionsförmåners storlek

12 § 1 mom. Egenpensionsförmåns belopp för månad utgör, där ej annat
följer av 3 eller 4 mom., ett belopp (egenpensionsförmåns
normalbelopp) som bestämmes på grundval av arbetstagarens
tjänstetidsfaktor och hans pensionsunderlag, i förekommande fall höjt
genom multiplikation med lönetilläggsfaktorn, eller hans
livränteunderlag.

Om en arbetstagare har marknadslönetillägg (MLT eller MLT-L),
skolledartillägg (SLT) eller lönetillägg i form av särskild
flygförarpremie (SFP) vid avgången eller vid frånfället skall
pensionsunderlaget, i förekommande fall efter höjning enligt första
stycket, höjas med beloppet av sådana tillägg. På motsvarande sätt skall
livränteunderlaget höjas med 95 procent av ifrågavarande tillägg.
Tilläggen skall beaktas med det belopp som gällt enligt nivån för
december månad året före avgångsåret respektive året före frånfället.

Då tjänstetidsfaktorn är lika med talet 1, utgår hel egenpensionsförmån.

Normalbeloppet av hel egenpension är 65 procent av pensionsunderlaget.

Normalbeloppet av hel egenlivränta är lika med summan av dels
10 procent av livränteunderlaget till den del detta ej överstiger en
tolftedel av sju och en halv gånger det basbelopp enligt lagen
(1962:381) om allmän försäkring som gällde vid ingången av året före
avgångsåret, dels 65 procent av återstående del av underlaget.

Då tjänstetidsfaktorn är mindre än talet 1 utgår avkortad
egenpensionsförmån. Sådan förmåns normalbelopp utgör så stor del av hel
förmåns belopp som svarar mot tjänstetidsfaktorn.

Normalbeloppet av förtidspension enligt 11 § 1 mom. fjärde stycket
skall, där pensionen börjar utgå före pensioneringsperiodens nedre gräns
av annan anledning än att den berättigade äger uppbära förtidspension
eller sjukbidrag enligt lagen om allmän försäkring, minskas med 1/200
för varje helt eller påbörjat fjärdedels år, som vid den tidpunkt då
pensionen börjar utgå återstår till nämnda gräns. Förordning (1987:72).

2 mom.  För arbetstagare, som tidigare avgått med sjukpension enligt
detta reglemente eller andra statliga pensionsbestämmelser och för
vilken nämnda pension indragits i samband med att han på grund av ny
anställning blivit underkastad reglementet, skall egenpension icke
avkortas i större utsträckning än som beräknas hava blivit fallet,
därest avgången med sjukpension icke ägt rum. Motsvarande skall gälla,
där ordinarie tjänsteman utan något sitt förvållande förflyttats till
annan tjänst ävensom där ändring av beskaffenhet att inverka på
pensionens avkortningsgrad genomförts under tjänstemans innehav av
ordinarie tjänst.

Har tjänsteman under sammanlagt minst 12 år i följd innehaft en eller
flera ordinarie tjänster som tillsatts med förordnande för bestämd tid
och har han övergått till annan i reglementet avsedd anställning i
samband med att sådant förordnande utlöpt och av annan anledning än
hans egen önskan icke förnyats, avkortas egenpension som tillkommer
honom icke mer eller i annat fall än som skulle ha skett om han varit
berättigad till förtidspension enligt 11 § 1 mom. femte stycket när
förordnadet utlöpte. Förordning (1979:725).

3 mom. Till egenpensions normalbelopp lägges för tid och under
förutsättningar som angivas i detta moment ett särskilt belopp
(egenpensions tilläggsbelopp). Detta bestämmes för månad och utgör
vid  hel pension, där ej annat följer av tredje stycket, 3,
1 procent av det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän
försäkring som gäller för den månad då tilläggsbeloppet börjar utgå.
Är egenpensionen avkortad begränsas tilläggsbeloppet i samma mån.

Till egenpensions normalbelopp lägges tilläggsbelopp från och med den
månad varunder den berättigade fyller 65 år.

Till egenpensions normalbelopp lägges vidare, oavsett den berättigades
ålder, tilläggsbelopp för tid då den berättigade uppbär förtidspension
eller sjukbidrag enligt lagen om allmän försäkring. Utgår
förtidspensionen eller sjukbidraget med hälften eller två tredjedelar
av helt belopp, begränsas tilläggsbeloppet i samma mån. Förordning
(1977:4).

4 mom. Till normalbeloppet av sjukpension lägges ett särskilt belopp
(särskilt tilläggbelopp till sjukpension)  för tid då den berättigade
uppbär förtidspension eller sjukbidrag enligt lagen (1962:381) om allmän
försäkring.

Särskilt tilläggsbelopp utgör, oavsett tjänstetidsfaktorns storlek, en
fjärdedel av normalbeloppet för hel sjukpension för den månad då
tilläggsbeloppet börjar utgå. Utgår förtidspensionen eller
sjukbidraget med hälften eller två tredjedelar av helt belopp,
begränsas tilläggsbeloppet i samma mån. Förordning (1977:4).

13 §
Förutsättningar för familjepensionsförmåner

1 mom. Om arbetstagaren vid sitt frånfälle var underkastad detta
reglemente eller åtnjöt eller efter avgång från anställning som
avses i reglementet ägde rätt att framdeles komma i åtnjutande av
egenpension, föreligger rätt till familjepension för
efterlevande make i äktenskap, som har ingåtts senast den dag då
arbetstagaren fyllde 60 år, och för barn, som ej har fyllt 19 år.

Om arbetstagaren vid sitt frånfälle åtnjöt eller efter avgång från
anställning som avses i reglementet ägde rätt att framdeles komma i
åtnjutande av egenlivränta och livränteunderlaget överstiger en
tolftedel av sju och en halv gånger det basbelopp enligt lagen
(1962:381) om allmän försäkring som gällde vid ingången av året före
avgångsåret, skall, där annat ej följer av 7 mom., föreligga rätt till
familjelivränta för efterlevande som avses i första stycket.

Villkoret i fråga om arbetstagarens ålder vid äktenskapets ingående
skall icke gälla, när maken genom äktenskapet har förlorat rätt till
familjepension, som har utgått på grund av statliga
pensionsbestämmelser, eller maken tidigare har varit gift med
arbetstagaren, innan denne överskridit åldersgränsen. Förordning
(1979:725).

2 mom.  Föreskrifterna i 1 mom. om rätt till familjepensionsförmån för
efterlevande make gälla även frånskild make som på grund av dom
eller skriftligt avtal varit berättigad till periodiskt utgående
underhållsbidrag från arbetstagaren, under förutsättning att makarna
levt tillsammans minst fem år, att arbetstagarens make vid
sammanlevnadens hävande fyllt 30 år och att, om ej regeringen medger
annat, underhållsbidraget utgick vid tiden för arbetstagarens frånfälle.
Rätt till familjepensionsförmån finnes dock endast för tid under
vilken bidraget eljest skulle ha utgått.

Frånskild make har ej rätt till familjepensionsförmån under tid, då
sådan rätt föreligger för frånskild make i tidigare äktenskap med
arbetstagaren. Under tid då förmånsberättigad efterlevande make icke
finnes, har dock ytterligare en frånskild make rätt till
familjepensionsförmån.

Har frånskild make tillförsäkrats rätt till familjepensionsförmån
enligt icke-statlig tjänstepensionering som avses i 7 § 1 mom. fjärde
stycket, utgår sådan förmån enligt grunder som bestämmes av
regeringen. Förordning (1979:725).

3 mom. har upphävts genom förordning (1975:30).

4 mom.  Rätt till familjepensionsförmån upphör för efterlevande make
och frånskild make vid ingående av nytt äktenskap. Kungörelse (1973:962).

5 mom. Familjepensionsförmån utgår från och med dagen efter
frånfället eller, där fråga är om frånskild make, för vilken rätt till
förmånen inträtt senare än vid frånfället, eller barn, som fötts efter
frånfället, från och med den dag då rätten inträtt eller barnet
fötts.

Familjepensionsförmån utgår till och med den dag, då en månad
förflutit efter den förmånsberättigades frånfälle, eller, där rätten
till förmånen upphör före frånfället, till och med den månad, under
vilken rätten upphört. Kungörelse (1971:521).

6 mom. Rätt att uppbära familjepensionsförmån föreligger
icke om rätt till familjepension efter den avlidne beviljats enligt
pensionsreglemente för heltidssysselsatta kommunala förtroendemän och
denna pensions normalbelopp är större än normalbeloppet enligt statens
allmämnna tjänstepensionsreglemente. Änkling får dock uppbära
familjepensionsförmån, om rätt till motsvarande förmån ej föreligger
enligt det kommunala reglementet. Förordning (1975:30).

7 mom. Bestämmelserna i 11 § 5 mom. andra stycket om rätt
till egenlivränta äga motsvarande tillämpning i fråga om rätt till
familjelivränta. Härvid skall fråga om familjelivränta till änkling
bedömas för sig. Förordning (1975:30).

8 mom. Familjepensionsförmån utgår under i övrigt stadgade
förutsättningar jämväl till efterlevande efter den som under resa
eller eljest blivit borta och kan antagas ha avlidit. Såsom villkor
för utbetalning av dylik förmån må dock krävas förklaring på heder och
samvete av efterlevande att denne saknar varje underrättelse om den
bortovarande. I fråga om omyndig må sådan förklaring infordras från
hans förmyndare. Finnes den bortovarande sedermera vara vid liv, skall
förmånen ej vidare utgå. Kungörelse (1969:457).

14 §
Familjepensionsförmåners storlek och fördelning

1 mom. Familjepensionsförmåns belopp för månad utgör för ensam
förmånsberättigad ett belopp (familjepensionsförmåns normalbelopp)
som bestämmes enligt föreskrifterna i detta moment.

Familjepensions normalbelopp är lika med

a) där arbetstagaren vid frånfället åtnjöt eller efter avgång från
anställning som avses i reglementet ägde rätt att framdeles komma i
åtnjutande av egenpension: hälften av egenpensionens normalbelopp.

b) där arbetstagaren vid frånfället var underkastad reglementet:
produkten av den tjänstetidsfaktor och 32,5 procent av det
pensionsunderlag, i förekommande fall höjt genom multiplikation med
lönetilläggsfaktorn, som skulle ha gällt om arbetstagaren vid den
tidpunkt, då frånfället inträffade, hade avgått med rätt till
sjukpension.

Familjelivräntas normalbelopp är lika med produkten av
tjänstetidsfaktorn och 32,5 procent av livränteunderlaget till den del
detta överstiger en tolftedel av sju och en halv gånger det basbelopp
enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde vid ingången
av året före avgångsåret.

Överensstämmer inte det antal tjänstår, som får tillgodoräknas för
familjepensionsförmånen med stöd av 7 § 1 mom. fjärde och femte
styckena och i anslutning därtill meddelade föreskrifter, med det
antal tjänstår, som gäller eller skulle ha gällt för
egenpensionsförmån, skall familjepensionsförmånen i den mån regeringen
föreskriver särskilt avvägas med hänsyn till egenpensionsförmånen
beräknad på grundval av en i motsvarande mån jämkad tjänstetidsfaktor.
Förordning (1979:725).

2 mom. Familjepensionsförmåns belopp motsvarar för två
förmånsberättigade 140 procent av normalbeloppet. För varje därutöver
berättigad ökar procenttalet med 20. Efterlevande make och frånskild
make eller två frånskilda makar räknas härvid som endast en
berättigad.

Av förmånsbelopp, som är gemensamt för make eller makar och barn,
utgår, där ej annat följer av 3 mom., till maken eller makarna
gemensamt ett belopp som svarar mot 80 procent av normalbeloppet och
till barnet eller barnen gemensamt återstoden av förmånsbeloppet. Till
frånskild make som är förmånsberättigad jämte arbetstagarens barn i
annat äktenskap, utgår dock av det gemensamma förmånsbeloppet
ett belopp som motsvarar 40 procent av normalbeloppet, när ej lägre
belopp följer av 3 mom.

Förmånsbelopp, som är gemensamt för barn, delas lika mellan dem.
Motsvarande gäller förmånsbelopp som är gemensamt för makar, när ej
lägre belopp för frånskild make följer av 3 mom. Förordning
(1979:725).

3 mom. Familjepensionsförmån till frånskild make utgår högst med
ett belopp som svarar mot det sista underhållsbidragsbeloppet.
Överskjutande belopp tillfaller efterlevande make, när sådan finnes.
I annat fall hålles beloppet inne. Förordning (1975:830).

4 mom. Utgår i fall som avses i 13 § 6 eller 7 mom. både statliga
och icke-statliga pensionsförmåner bestämmes förmån enligt
reglementet som om samtliga förmånsberättigade uppburit förmån enligt
reglementet. Förordning (1975:30).

D. Ändring av tjänstepensionsförmåns belopp

15 §

1 mom. Pensions normalbelopp ändras, där ej annat följer av andra
stycket, i samma grad som basbelopet enligt lagen (1962:381) om
allmän försäkring.

Under det kalenderår då anställningen upphör ändras normalbelopp av
egenpension eller av familjepension efter den som har avlidit i tjänst
i samma grad som basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring för
juli månad året närmast före avgångsåret.

Första och andra styckena gäller även sådan familjepension för
frånskild make som är begränsad enligt 14 § 3 mom.

Regeringen beslutar om annan ändring av pensions belopp.

Egenpensions tilläggsbelopp ändras i samma grad som basbeloppet enligt
lagen om allmän försäkring.

Särskilt tilläggsbelopp ändras i samma grad som pensionens
normalbelopp. Förordning (1978:791).

2 mom. Egenlivräntas eller familjelivräntas normalbelopp ändras i
samma grad som basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän
försäkring ändrats från juli månad året före det år då livräntan
börjat utgå. Härvid anses familjelivränta efter den som vid frånfället
åtnjöt egenlivränta ha utgått från egenlivräntans begynnelsetidpunkt.
Förordning (1978:964).

E. Utbetalning av pensionsförmåner m.m.

16 §

1 mom. Utbetalning av pensionsförmåner sker enligt de bestämmelser
regeringen meddelar. Förordning (1975:30).

2 mom. Har någon för samma tid erhållit tjänstepensionsförmån
enligt reglementet och sådan förmån på grund av socialförsäkring
som enligt 6 § skall ingå i bruttopensionsnivån och har sistnämnda
förmån beviljats vid sådan tidpunkt att den icke kunnat beaktas vid
bestämmandet av tjänstepensionsförmån enligt nämnda paragraf, skall
vad som härigenom har utbetalats för mycket anses utgöra förskott
på socialförsäkringsförmånen. Kungörelse (1965:388).

3 mom. Har någon erhållit pensionsförmån obehörigen eller med för
högt belopp och har han orsakat detta genom oriktiga uppgifter
eller underlåtenhet att fullgöra anmälningsskyldighet eller på annat
sätt eller har han i annat fall bort inse att utbetalningen var
oriktig, skall han återbetala vad han erhållit för mycket.
Pensionsmyndigheten må dock i särkilt fall helt eller delvis eftergiva
återbetalningsskyldigheten. Kungörelse (1965:388).

4 mom. I fall som aves i 3 mom. må pensionsmyndigheten för
slutlig reglering av de sammanlagda förmånerna innehålla skäligt
belopp av pensionsförmån enligt reglementet, om ej hinder möter till
följd av lagen den 27 maj 1970 (nr 215) om arbetsgivares
kvittningsrätt. Kungörelse (1970:381).

3 avd. Särskilda bestämmelser

17 § Bestämmelserna i denna paragraf utgör tillägg till eller undantag
från reglementets huvudbestämmelser. De tillämpas i den omfattning som
framgår av bilagorna 1 och 2 till reglementet. De paragrafer till vilka
bestämmelserna närmast hör anges nedan. Förordning (1987:489)

Till 1 § m.m.

1 a Justitieråd eller regeringsråd, som avgår från sitt ämbete för att
tillträda annan statlig tjänst eller för att fullgöra något av
regeringen meddelat uppdrag, för vilket ersättning av statsmedel utgår,
må, så länge han i oavbruten följd innehar tjänst eller uppdrag som nu
nämnts, dock längst till utgången av den månad varunder han uppnår 67
års ålder, vara underkastad de i reglementet meddelade bestämmelserna
om pensionsförmåner som om han alltjämt kvarstod i justitieråds- eller
regeringsrådsämbetet. Förordning (1975:30).

1 b. Tjänsteman i disponibilitet, som inte är underkastad statliga
pensionsbestämmelser i annan anställning, skall, om och så länge han
åtnjuter avlöning av statsmedel till belopp som inte understiger hel
egenpension för den senast innehavda tjänsten, vara underkastad
reglementet som om han alltjämt innehade och utövade nämnda tjänst.
Förordning (1986:515).

1 c. har upphävts genom förordning (1982:1076).

1 d. Reglementets bestämmelser om pensionsförmåner för ordinarie
tjänsteman som är anställd med förordnande för bestämd tid gäller även
verkschef som är anställd med förordnande tills vidare. Upphör
förordnande för sådan verkschef av annan anledning än hans egen
önskan, tillämpas vad som gäller när förordnande för bestämd tid under
motsvarande omständigheter utlöper utan att efterföljas av förnyat
förordnande. Förordning (1982:1076).

1 e. har upphävts genom förordning (1982:1076).

1 f. Om anställning som lärare med läsårsdaglön under visst
kalenderhalvår avser eller skall anses avse hela den därunder
infallande terminen, anses arbetstagaren under återstående delar av
halvåret vid reglementets tillämpning inneha samma anställning som
under terminen. Förordning (1986:515).

1 g. Reglementet äger tillämpning på anställning hos kommun utan
hinder av att avlöningsförmånerna icke fastställas under medverkan av
regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Förordning
(1975:30).

1 h. har upphävts genom förordning (1981:687).

1 i. har upphävts genom förordning (1981:687).

1 j. Reglementet äger tillämpning på anställning i vilken utgår för
månad bestämt arvode som svarar mot månadslön på löneplan L.
Förordning (1981:687).

1 k. En huvudman får besluta att reglementet inte skall tillämpas på
en viss arbetstagare. Ett sådant beslut skall skickas till statens
löne- och pensionsverk. Förordning (1985:52).

1 l. Reglementet äger tillämpning på anställning hos institution vid
vilken överenskommelsen den 31 januari 1974 mellan Danmark, Finland,
Island, Norge och Sverige om de anställdas rättsställning vid nordiska
institutioner skall tillämpas enligt beslut av Nordiska ministerrådet.
Kungörelse (1974:634).

1 m. Anställningen skall avse heltidstjänstgöring. Detta villkor
gäller dock inte om lönen utgår enligt statlig lönetariffklass eller
statlig eller kommunal lönegrad eller om arbetstagaren övergår från
heltidsanställning till deltidanställning i samband med delpension
enligt lagen (1975:380) om delpensionsförsäkring eller om regeringen
eljest medger det. Förordning (1982:1076).

1 n. Avlöningförmånerna skall i huvudsak utgå enligt de grunder som
gäller för arvodesanställda statliga lokalvårdare. Förordning
(1982:1076).

Till 3 §

3 a. Sådan ordinarie eller extra ordinarie tjänst, vid vilken
tjänstgöringsskyldighetens omfattning skall bestämmas för läsår eller
annan motsvarande tidsperiod och för vilken månadslönen med hänsyn
därtill i förekommande fall skall motsvara löneplanslönen med viss
minskning eller vid vilken månadslönen eljest skall motsvara viss
procentuell del av löneplanslönen, skall vid reglementets tillämpning
icke anses avse avkortad tjänstgöring. Förordning (1981:119).

3 b. Om statens löne- och pensionsverk inte föreskriver annat, skall
huvudmannen till verket anmäla frågor om pensionsrätt för arbetstagare
som omfattas av förordningen (1984:222) om pensionsavgifter enligt
statliga tjänstepensionsbestämmelser.

Har avlöningsförmånerna inte tillkommit under medverkan av regeringen
eller myndighet som regeringen bestämmer, skall grunderna för dessa
och övriga anställningsvillkor registreras hos statens löne- och
pensionsverk enligt de bestämmelser regeringen meddelar.

Åsidosätter huvudmannen vad som åligger honom enligt reglementet eller
föreskrifter som utfärdats i anslutning till detta får statens löne-
och pensionsverk besluta att arbetstagare hos huvudmannen inte skall
vara underkastade reglementet. Förordning (1985:52).

3 c. har upphävts genom förordning (1982:1076).

3 d. har upphävts genom förordning (1982:1076).

3 e. Dansare får bli underkastad reglementet tidigast från fyllda 18
år. Förordning (1979:725).

3 f. Arbetstagare med anställning som dansare, sångsolist, korist,
skådespelare, regissör, koreograf, balettmästare, kapellmästare eller
musiker blir inte underkastade reglementet i den anställningen om den
avses vara under kortare tid än ett helt verksamhetsår. Förordning
(1982:1076).

3 g. har upphävts genom förordning (1982:1076).

3 h. Vid beräkning av avgifter enligt förordningen (1984:222) om
pensionsavgifter enligt statliga tjänstepensionsbestämmelser tillämpas
det procenttal som gäller för reducerat lönekostnadspålägg enligt
kungörelsen (1969:54) om beräkning och redovisning av
lönekostnadspålägg. Förordning (1985:52).

3 i. har upphävts genom förordning (1982:1076).

Till 4 §

4 a. Bestämmelserna i 4 § 1 mom. skall icke gälla. Avgångsskyldighet
på grund av uppnådd ålder skall inträda två år och en månad efter
pensioneringsperiodens nedre gräns, dock senast då tjänstledighet
under sammanlagt sex månader efter nämnda gräns åtnjutits av annan
anledning än för fullgörande av offentligt uppdrag. Förordning
(1982:1076).

4 b. Ordinarie militär eller civilmilitär tjänsteman som avgår med
rätt till ålders- eller förtidspension är skyldig att inträda i
vederbörlig reserv och kvarstå i denna intill fyllda 65 år eller, om
pensionsåldern är 65 år, intill fyllda 70 år, med skyldighet att
tjänstgöra i reserven enligt bestämmelser som regeringen meddelar.

Första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga om förutvarande
militär eller civilmilitär tjänsteman som inträtt i disponibilitet och
avgår med rätt till ålders- eller förtidspension. Förordning
(1975:30).

4 c. har upphävts genom kungörelse (1964:874).

4 d. Pensioneringsperioden omfattar två år och en månad. Förordning
(1982:1076).

till 7 §

7 a. Där den som åtnjuter egenpensionsförmån för militär eller
civilmilitär tjänst samtidigt därmed åtnjuter eller dessförinnan
kommit i åtnjutande av reservpension eller däremot svarande
engångsbelopp, skall på regeringens prövning bero, om och i vad mån
avdrag skall ske på egenpensionsförmånen. Familjepensionsförmån skall
till beloppet bestämmas på grundval av egenpensionsförmånen utan
dylikt avdrag. Förordning (1975:30).

7 b. Föreligger fall, som avses i 7 § 1 mom. SPR, har regeringen, utan
hinder av vad där stadgas, att pröva fråga om samordning av rätt till
förtidspension och rätt till annan tjänstepensionsförmån. Förordning
(1977:4).

Till 9 §

9 a. har upphävts genom förordning (1981:119).

9 b. har upphävts genom förordning (1982:1076).

9 c. har upphävts genom förordning (1982:1076).

9 d. Vid bestämmande av pensionsförmån skall den senaste pensionslön
som gällt för arbetstagaren under året före avgångsåret anses ha gällt
även vid avgången. Förordning (1982:1076).

9 e. har upphävts genom förordning (1982:1076).

Till 10 §

10 a. Av tid för innehav av tjänst på reservstat må, oavsett vad i
10 § 2 och 3 mom sägs, utan särskilt medgivande av regeringen såsom
tjänstår tillgodoräknas allenast tiden för tjänstgöring, som
fullgjorts i reservstatstjänsten, eller, om detta är för tjänstemannen
förmånligare, en tredjedel av hela tiden eller, där fråga är om
egenpension för sådan reservstatstjänst beträffande vilken enligt
regeringens bestämmande erfordras lägre minimiantal tjänstår för hel
pension än 30, en fjärdedel av hela tiden. Där samtidigt med
reservstatstjänst innehaves annan anställning, för vilken tjänstår må
beräknas, gäller vad i 7 § 1 mom. och 10 § 5 mom. sägs. Här meddelade
föreskrifter skola icke gälla vid bestämmande av sjukpension eller
familjepension, som avses i 14 § 1 mom. andra stycket a). Förordning
(1975:30).

10 b. Ordinarie tjänsteman som är anställd med förordnande för bestämd
tid vilket ej får förnyas eller får förnyas endast för begränsad tid
äger för sjukpension tillgodoräkna tiden från avgången till
pensioneringsperiodens övre gräns i den mån det erfordras för att
antalet tjänstår, räknat från den tidpunkt då han först erhöll sådant
förordnande, skall motsvara tre fjärdedelar av det lägsta antal
tjänstår som fordras för hel pension. Kungörelse (1965:926).

10 c. Vid tjänstårsberäkning jämlikt 10 § 2 mom. första stycket a) för
tid då arbetstagaren varit underkastad detta regl. och innehaft
ordinarie eller extra ordinarie tjänst, som avses i punkt 3 a, skall
iakttagas

att tiden medräknas till så stor del som svarar mot förhållandet
mellan den lön, vartill tjänstgöringen berättigar, och löneplanslönen
samt

att, där samtidigt annan likartad tjänstgöring regelbundet under
visst antal veckotimmar fullgjorts vid läroanstalt inom reglementets
tillämpningsområde, tiden medräknas till så stor del som enligt vad
ovan sagts skulle hava skett, om för lönens bestämmande hänsyn tagits
jämväl till berörda tjänstgöring. Förordning (1981:119).

10 d. Vid tjänstårsberäkning jämlikt 10 § 2 mom. första stycket a)
eller c) beträffande verksamhetsår, varunder innehafts anställning vid
vilken lönen utgått som läsårsdaglön skall den tid som enligt punkt
1 e eller 1 f är att anse såsom anställningstid, medräknas till så
stor del som motsvarar förhållandet mellan summan av för arbetstagaren
beräkneliga läsårsdaglöner samt löneplanslönen för berörda
anställningstid.

Vad i föregående stycke sägs skall äga motsvarande tillämpning vid
tjänstårsberäkning med avseende å verksamhetsår eller kalenderhalvår,
varunder innehafts sådan anställning, vid vilken lönen utgått för
undervisningstimme. Förordning (1979:725).

10 e. Anställningstid hos huvudmannen, innan denne inordnades i den
statliga tjänstepensioneringen, tillgodoräknas inte som tjänsteår utan
regeringens medgivande. Om engångsavgift inte betalats, gäller
detsamma i fråga om anställningstid utan pensionsrätt när det funnits
bestämmelser om pensionsavgifter för anställningen. Förordning
(1985:52).

Till 11 §

11 a. För innehavare av tjänst som rektor eller annan ordinarie, med
förordnande för bestämd tid tillsatt tjänst gäller följande, när han
även innehar tjänst som lärare.

Bestämmelserna i 4 § b statens pensionslöneförordning (1959:286) om
beräkning av pensionslön med hänsyn till annan, tidigare innehavd
anställning tillämpas under eljest stadgade förutsättningar även vid
ändrad lönegradsplacering utan samband med övergång till annan
anställning.

Bestämmelserna i 11 § 1 mom. femte och sjätte styckena tillämpas icke
på tjänstemannen under tid innan han uppnår nedre gränsen av den för
lärartjänsten bestämda pensioneringsperioden. Vidare har tjänstemannen
under samma tid rätt till sjukpension för förordnandetjänsten endast
om förutsättningarna för sådan pension äro uppfyllda även för
lärartjänsten.

Sedan tjänstemannen uppnått nedre gränsen av den för lärartjänsten
bestämda pensioneringsperioden må, oavsett vad som eljest gäller i
fråga om tjänsteförening, förordnandetjänsten kunna innehavas även
efter avgång från lärartjänsten.

Bestämmelserna i första -- fjärde styckena tillämpas även på
tjänstemannen, när han med tjänst som rektor eller annan ordinarie
tjänst som tillsatts med förordnande för bestämd tid förenar annan
tjänst med pensionsrätt enligt reglementet än tjänst som lärare.
Förordning (1977:4).

11 b. Ordinarie tjänsteman som är anställd med förordnande för bestämd
tid, vilket ej får förnyas eller får förnyas endast för begränsad tid,
är berättigad till förtidspension enligt 11 § 1 mom. femte stycket i
stället för egenlivränta, om han avgår före pensioneringsperiodens
nedre gräns efter att ha innehaft sådant förordnande minst tio år i
följd. Förordning (1977:4).

11 c. Upphör pensionstagares anställning i reserv under tid då han är
skyldig kvarstå i denna, skall pensionen icke vidare utgå efter
utgången av den månad då anställningen upphörde, om regeringen ej
medgiver annat. Upphör anställningen på grund av att pensiontagaren
upphört att vara svensk medborgare eller gått i främmande makts
krigstjänst och har detta hänt före den månad då anställningen
upphörde, skall pensionen dock icke utgå efter utgången av den månad
då angivna förhållande inträffade. Upphör pensionen att utgå, utbytes
samtidigt rätten till egenpension och familjepension mot rätt till
egenlivränta och, under förutsättningar som angivas i 13 § 1 mom.,
familjelivränta. Beloppet av sådan livränta bestämmes av regeringen.
Förordning (1975:30).

11 d. Dansare, balettmästare, sångsolist, korist, skådespelare och
regissör kan av regeringen förklaras berättigad till förtidspension
enligt 11 § 1 mom. fjärde stycket, även om han eller hon inte kan
tillgodoräkna minst 20 tjänsteår eller varit underkastad statliga
pensionsbestämmelser minst 20 år. Vad nu har sagts gäller endast om
antalet tjänsteår beräknat utan iakttagande av bestämmelserna i 10 § 3
mom. svarar mot minst 4/5 av det minsta antal som fordras för full
pension. Förordning (1982:1076).

11 e. Även om villkoren för erhållande av förtidspension enligt 11 § 1
mom. fjärde stycket ej äro uppfyllda kan regeringen förklara
arbetstagare berättigad till förtidspension i stället för livränta, om
han avgår från tjänsten före pensioneringsperiodens nedre gräns och
vid avgången innehaft tjänsten minst tre år. Förordning (1979:725).

Till 12 §

12 a. Ifråga om förtidspension enligt punkt 11 e gäller följande i
stället för vad i 12 § 1 mom. sägs.

Har tjänst eller tjänster som teaterchef, chef för Stockholms
konserthusstiftelse eller för stiftelsen Malmö konserthus eller
direktör vid institutet för rikskonserter innehafts minst 12 år utgår
hel pension. Dess normalbelopp är lika med 65 procent av
pensionsunderlaget.

Har tjänst eller tjänster som teaterchef, chef för Stockholms
konserthusstiftelse eller för stiftelsen Malmö konserthus eller
direktör vid institutet för rikskonserter innehafts mindre än 12 år
utgår avkortad pension. Dess normalbelopp utgör så stor del av hel
pensions normalbelopp, som svarar mot förhållandet mellan det antal
hela och påbörjade fjärdedels år, varunder sådan tjänst eller sådana
tjänster innehafts, och talet 48. Förordning (1977:4).

4 avd. Ändringsskyldighet

18 §

Den, som är underkastad detta reglemente, är skyldig att underkasta
sig ändrade bestämmelser i de hänseenden, om vilka i reglementet
förmäles.

Den, som har avgått med rätt till tjänstelivränta enligt reglementet
i dess lydelse från och med den 1 januari 1974, är skyldig att
underkasta sig de ändrade bestämmelser i fråga om livräntan som kan
föranledas av ändringar av den allmänna försäkringen. Kungörelse
(1973:962).

Övergångsbestämmelser

1983:715

Denna förordning träder i kraft två veckor efter den dag, då
förordningen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk
författningssamling. Bestämmelserna i bilaga 1 avsnitt 2. d)
beträffande arbetstagare hos Svenska institutet tillämpas för tid från
och med den 1 juli 1982. Bestämmelserna i bilaga 2 punkt VIII a) och
b) beträffande länsteatrarna i Örebro och Blekinge tillämpas för tid
från och med den 1 juli 1983.

1984:219

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1984. Bestämmelserna
i punkt VIII a) beträffande länsteatern i Dalarna tillämpas för
tid från och med den 1 juli 1983 och bestämmelsen 1 g i 17 §
SPR för tiden den 1 juli--den 31 december 1983.

1985:52

Denna förordning träder i kraft den 1 mars 1985. De nya bestämmelserna
tillämpas för tid från och med den 1 januari 1985.

1985:316

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1985. De nya bestämmelserna
i 9 § 1 och 2 mom., 10 § 3 mom., 11 § 1 mom. och 12 § 1 mom. tillämpas
för tid från och med den 1 december 1984.

Bestämmelserna om skoldirektör och bitr. skoldirektör i bilaga 1 VII f
i deras lydelse den 30 juni 1985 tillämpas fortfarande så länge
arbetstagaren har en statligt reglerad tjänst som skoldirektör eller
bitr. skoldirektör.

1986:32

Denna förordning träder i kraft två veckor efter den dag då
förordningen enligt uppgift på den utkom från trycket i Svensk
författningssamling. De nya bestämmelserna skall dock tillämpas
för tid från och med den 1 december 1985.

1986:515

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1986.

Bestämmelserna om särskolechef och bitr. särskolechef i bilagan 1
punkten 1 VII f i sin äldre lydelse tillämpas fortfarande så länge
arbetstagaren har en statligt reglerad tjänst som särskolechef eller
bitr. särskolechef.

Regeringen beslutar särskilt om personlig pensionsrätt enligt
reglementet för arbetstagare som den 30 juni 1986 var underkastad
reglementet i anställning som resesekreterare för den andliga vården
vid kriminalvårdsanstalterna.

1987:72

Denna förordning träder i kraft den 1 maj 1987. De nya
bestämmelserna i 12 § 1 mom. skall dock tillämpas för tid från
och med den 1 april 1986.

1987:1060

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1988.

Genom förordningen upphävs

1. statens pensionslöneförordning (1959:286),

2. statens allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287),

3. kungörelsen (1959:419) med övergångsbestämmelser till statens
allmänna tjänstepensionsreglemente m.m.,

4. förordningen (1959:420) med tilläggsbestämmelser till statens
allmänna tjänstepensionsreglemente,

5. Kungl. Maj:ts brev den 15 januari 1960, om pensioneringsperioder
m.m.,

6. förordningen (1975:34) om tillämpning av statens allmänna
tjänstepensionsreglemente (1959:287) m.m. på tjänst som omfattas av
statligt pensionsavtal,

7. förordningen (1975:1051) om beaktande av vissa anställningstider vid
tillämpning av statens allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287),
m.m.,

8. förordningen (SAV Cirk A: 63 1977) om pensionsgrundande lönetillägg
och kompletterande delpension för vissa arbetstagare med pensionsrätt
enligt statens allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287),

9. regeringens beslut den 26 juli 1984 angående pensioneringsperioder
och pensionsåldrar för anställningar i vilka personlig pensionsrätt
enligt statens allmänna tjänstepensionsreglemente (SPR) kan förekomma,

10. förordningen (1985:53) om pensioneringsperioder m.m. för
anställningar som omfattas av statens allmänna tjänstepensionsreglemente
(1959:287).

De upphävda författningarna gäller fortfarande i fråga om rätt till
pensionsförmån som uppkommit före utgången av december 1987. Detsamma
gäller i fråga om rätt till familjepensionsförmån efter den som har en
sådan rätt.