Lag (2010:813) om konsulära katastrofinsatser

Allmänna bestämmelser

1 § Staten ska genomföra en konsulär katastrofinsats för att
bistå enskilda när många människor med anknytning till
Sverige drabbas vid en kris eller en katastrof utomlands och
behoven av evakuering och andra åtgärder med hänsyn till
händelsens karaktär, följder och omständigheterna i övrigt
inte kan tillgodoses på annat sätt och insatsen inte heller
av något annat skäl möter särskilda hinder.

2 § Bestämmelser om katastrofmedicinska insatser utomlands
finns i lagen (2008:552) om katastrofmedicin som en del av
svenska insatser utomlands.

Vem som omfattas av en konsulär katastrofinsats

3 § En konsulär katastrofinsats kan endast omfatta

1. svenska medborgare,

2. svenska medborgares utländska familjemedlemmar,

3. i Sverige bosatta utlänningar,

4. medborgare i Danmark, Finland, Island och Norge samt deras 
familjemedlemmar, i den utsträckning som följer av de 
konsulära skyldigheter som Sverige har i förhållande till 
dessa länder i enlighet med artikel 34 i den nordiska 
samarbetsöverenskommelsen den 23 mars 1962 mellan Sverige, 
Danmark, Finland, Island och Norge (SÖ 1962:14, senast ändrad 
genom SÖ 1996:2), och

5. unionsmedborgare och deras familjemedlemmar, i den 
utsträckning som följer av de konsulära skyldigheter som 
Sverige har i förhållande till övriga medlemsstater i 
Europeiska unionen i enlighet med EUF-fördraget och rådets 
direktiv (EU) 2015/637 av den 20 april 2015 om samordnings- 
och samarbetsåtgärder för underlättande av konsulärt skydd 
till icke-företrädda unionsmedborgare i tredjeländer och om 
upphävande av beslut 95/553/EG, i den ursprungliga 
lydelsen. Lag (2018:206).

Beslut om konsulär katastrofinsats

4 § Regeringen beslutar i fråga om en konsulär
katastrofinsats ska genomföras.

Ersättningsskyldighet

5 § Den som omfattats av en konsulär katastrofinsats är
skyldig att ersätta staten för kostnader som uppstått när han
eller hon transporterats eller fått hälso- och sjukvård.

Om en konsulär katastrofinsats omfattat någon som vid
insatsen är under 18 år, är den som var förmyndare när
händelsen som föranledde ersättningsskyldigheten inträffade
skyldig att ersätta kostnader som avses i första stycket. Om
det finns särskilda skäl får ersättningskravet framställas
mot den underårige.

Om en konsulär katastrofinsats omfattat transport av avliden
är den avlidna personens dödsbo ersättningsskyldigt för
transportkostnaderna.

6 § Frågor om ersättning till staten prövas av den myndighet
som regeringen bestämmer.

7 § Ersättningsskyldighet enligt 5 § får jämkas eller
efterges om det finns särskilda skäl för det med hänsyn till
den betalningsskyldiges personliga eller ekonomiska
förhållanden samt omständigheterna i övrigt.

Indrivning

8 § Belopp enligt 5 § som inte betalas ska lämnas för
indrivning. Vid indrivning får verkställighet enligt
utsökningsbalken ske. Bestämmelser om indrivning finns i
lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m.

Regeringen meddelar föreskrifter om att indrivning inte ska
begäras för ringa belopp.

Överklagande

9 § Beslut om ersättningsskyldighet får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Övriga bestämmelser

10 § Bestämmelser om konsulärt ekonomiskt bistånd till
enskilda utomlands finns i lagen (2003:491) om konsulärt
ekonomiskt bistånd.

Ekonomiskt bistånd till enskilda som omfattas av en konsulär
katastrofinsats i enlighet med denna lag omfattas inte av
lagen om konsulärt ekonomiskt bistånd.

11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddelar närmare föreskrifter om konsulär katastrofinsats.