Lag (1992:672) om begränsning av kommuners rätt att ta ut skatt för år 1993

1 § Vid fastställande av skattesatsen för skatt till landsting, kommun, 
församli ng eller kyrklig samfällighet får skattesatsen för år 1993 inte 
bestämmas högre än den skattesats som för år 1990 har gällt för 
respektive landsting, kommun, församling eller kyrklig samfällighet, i 
förekommande fall justerad enligt 2 eller 3 § lagen (1990:608) o m 
tillfällig begränsning av kommuners rätt att ta ut skatt. 

Beslutar landsting, kommun, församling eller samfällighet om en högre 
skattesats än som angetts i första stycket skall den skattesats som 
gällde för år 1990, i förekommande fall justerad enligt första stycket, 
anvä ndas vid tillämpningen av uppbördslagen (1953:272), lagen 
(1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets 
utdebitering av skatt, m. m. och lagen (1988:491) om 
skatteutjämningsbidrag.

Den i första stycket angivna högsta skattesatsen gäller även om 
landsting, kommun, församling eller kyrklig samfällighet bildas. 
Skattesatsen får i sådant fall inte bestämmas högre än vad som gällde 
vid den ti digare  indelningen.

2 § Har uppgifter omfördelats mellan landsting och kommunerna inom 
landstinget, skall den kommun vars utdebiteringsbehov minskat på grund 
av omfördelningen sänka sin skattesats så att uttaget av skatt minskar 
med  ett belopp som motsvarar det minskade behovet. Företas inte en 
sådan sänkning skall vid tillämpningen av de i 1 § andr a stycket 
angivna lagarna användas en skattesats som motsvarar den som skulle ha 
gällt om bestämmelsen i första meningen följts.

Landsting eller kommun får då omfördelning som avses i föregående stycke 
har ske tt fastställa en högre skattesats än den som angetts i 1 § i den 
mån höjningen av utdebiteringen avser att täcka ökade kostnader som 
uppkommit vid omfördelningen. Den sammanlagda utdebiteringen av skatt 
till landstinget och kommunen får i sådant fall dock int e bli högre än 
den sammanlagda utdebiteringen av skatt till landstinget och kommunen 
som gällt för år 1990. 

3 § Har uppgifter omfördelats mellan kyrklig samfällighet och församling 
eller m ellan kyrkliga samfälligheter antingen genom omorganisation 
eller då kyrklig samfällighet bildats, ändrats eller upplösts ska ll den 
församling  eller samfällighet vars utdebiteringsbehov minskat på grund 
a v omfördelningen sänka sin skattesats så att uttaget av skatt minskar 
med ett be lopp som mot arar det ation eller då kyrklig samfällighet 
bildats, ändrats eller upplösts skall den församling  eller samfällighet 
vars utdebiteringsbehov minskat på grund a v omfördelningen sänka sin 
skattesats så att uttaget av skatt minskar med ett be lopp som mot 
minskade behovet. Företas inte en sådan sänkning skall vid tillämpningen 
av de i 1 § andra stycket angivna lagarna användas en skattesats som 
motsvarar den som skulle ha gällt om bestämmelsen i första mening en 
följts.

Samfällighet eller församling får då omfördelning som avses i första 
stycket har skett fastställa en högre skattesats än den som anges i 1 § 
i den mån höjningen av utdebiteringen avser att täcka ökade kostnader på 
gru nd av omfördelningen. Den sammanlagda utdebiteringen av skatt för 
berörda samfälligheter och församlingar får därvid i nte överstiga det 
med utgångspunkt i det egna skatteunderlaget vägda genomsnittet av de 
skattesatser  som gällde för samfällig heterna och församlingarna för år 
1990. Med eget skatteunderlag avses antalet skattekronor för beräkning 
av förskott på kommunals katt för år 1990 enligt taxeringsnämndens 
beslut år 1989.

4 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare 
föreskr ifter om storleken av den sänkning av utdebiteringen som skall 
företas respektive den största höjningen av utdebiterin gen som får 
företas.