Förordning (1995:868) med instruktion för  Konsumentverket 

Uppgifter

1 § Konsumentverket är central förvaltningsmyndighet för
konsumentfrågor med huvudansvar för att genomföra den statliga
konsumentpolitiken. Det övergripande målet för
konsumentpolitiken är trygga konsumenter som handlar hållbart.
Förordning (2006:1023).

2 § Konsumentverket skall verka för

1. att konsumentskyddet är på hög nivå och är tillgängligt för
alla,

2. att medvetna och kunniga konsumenter hushållar med egna och
gemensamma resurser, och

3. att producenter och övriga näringsidkare tar sitt ansvar
gentemot konsumenterna. Förordning (2006:1023).

2 a § Konsumentverket har ett samlat ansvar för
konsumentrelaterade miljö- och handikappfrågor. Verket skall
vara stödjande och pådrivande i sådana frågor. Konsumentverket
har ett särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet.
Förordning (2006:1144).

3 § Konsumentverket får

1. meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna
prisinformation och om beräkningen av pris och jämförpris
enligt prisinformationslagen (2004:347),

2. ge allmänna råd om näringsidkarnas marknadsföring och
utformning av varor, tjänster och andra nyttigheter samt om
näringsidkarnas tillämpning av konsumentkreditlagen (1992:830),
och

3. mot ersättning utföra undersökningar på uppdrag av
myndigheter eller enskilda. Förordning (2006:1023).

3 a § Konsumentverket skall

1. låta genomföra prisundersökningar vart tredje år och årligen
justera resultatet till beräknad prisnivå för kommande år,

2. senast den 15 juli varje år till regeringen ge in ett
underlag som är baserat på prisundersökningar enligt 1 och
Statistiska centralbyråns konsumtionsundersökningar, som kan
ligga till grund för regeringens beslut om riksnorm enligt 2
kap. 1 § socialtjänstförordningen (2001:937),

3. vara kontaktpunkt för svenska myndigheters samarbete med
myndigheter inom EES och med Europeiska gemenskapernas
kommission i konsumentrelaterade frågor som rör
informationssamhällets tjänster enligt lagen (2002:562) om
elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster,

4. vara central kontaktpunkt enligt Europaparlamentets och
rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av den 27 oktober 2004 om
samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar
för konsumentskyddslagstiftningen, och

5. fullgöra de uppgifter som ankommer på behörig myndighet
enligt förordning (EG) nr 2006/2004, i fråga om efterlevnaden
av sådana regler som verket har tillsyn över.

Innan underlag enligt första stycket 2 ges in skall
Konsumentverket hämta in synpunkter från Statistiska
centralbyrån, Konjunkturinstitutet och Socialstyrelsen. Om det
finns skilda uppfattningar mellan myndigheterna i väsentliga
frågor, skall Konsumentverket redovisa detta för regeringen. I
samband med att underlaget ges in skall verket redovisa för
regeringen vilka undersökningar och vilket material som
använts.

Konsumentverket bör samråda med de myndigheter som berörs av
verkets förslag till åtgärder. Vidare skall Konsumentverket
löpande samråda med de myndigheter med vilka verket har ett
gemensamt tillsynsansvar. Förordning (2006:1023).

Verksförordningens tillämpning

4 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på Konsumentverket
med undantag av 4 § andra stycket, 17 och 32 §§. Förordning (1996:238).

Myndighetens ledning

5 § Konsumentverkets generaldirektör är chef för verket.
Generaldirek tören är också konsumentombudsman (KO).

6 § För generaldirektören finns en ställföreträdare.

Som ersättare för generaldirektören i dennes egenskap av
konsumentombudsman finns en ställföreträdande konsumentombudsman.

Styrelsen

7 § Konsumentverkets styrelse består av högst tio personer,
generaldirektören inräknad. Generaldirektören är styrelsens
ordförande. Förordning (1996:238).

Organisation

8 § Inom Konsumentverket skall finnas ett KO-sekretariat. Dess
uppgift skall främst vara att biträda Konsumentombudsmannen med
dennes uppgifter enligt marknadsföringslagen (1995:450) och
lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden.
Ställföreträdande konsumentombudsmannen är chef för KO-
sekretariatet.

Konsumentverket bestämmer i övrigt själv sin organisation.
Förordning (2004:474).

9 § Vid delegering enligt 21 § andra stycket verksförordningen
(1995: 1322) får uppdrag att föra talan vid domstol lämnas endast
till en tjänsteman som är jurist med domstolserfarenhet.
Förordning (1996:238).

Personalfrågor

10 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas på
Konsumentverket.

11 § har upphävts genom förordning (1996:238).
Handläggningen av vissa ärenden

Handläggningen av vissa ärenden m.m.

12 § Om det framförs klagomål mot en viss marknadsföringsåtgärd och
det är fråga om prövning enligt 14, 15, 17 eller 22 §
marknadsföringslagen (1995:450) får klagomålen lämnas utan åtgärd, om
det med hänsyn till konsumentintresset är av liten betydelse att
saken prövas. Förordning (1995:1350).

13 § Innan Konsumentombudsmannen ansöker hos domstol om förbud,
åläggande eller marknadsstörningsavgift, skall den som ansökan gäller
få tillfälle att yttra sig.

I brådskande fall eller om det finns andra särskilda skäl, får dock
Konsumentombudsmannen ansöka utan att erbjuda tillfälle till
yttrande. Förordning (1996:238).

14 § Ett föreläggande enligt 21 § marknadsföringslagen
(1995:450) eller 7 § lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i
konsumentförhållanden skall vara skriftligt och undertecknas av
Konsumentombudsmannen.

Föreläggandet godkänns genom att den som det riktas till
skriftligen hos Konsumentombudsmannen förklarar sig godkänna
det förbud eller åläggande som anges i föreläggandet.

Godkännandet bör i regel tecknas på föreläggandet. Om
godkännandet tecknas på någon annan handling, gäller det endast
om det klart framgår vilket föreläggande som avses.
Förordning (2004:474).

14 a § Konsumentombudsmannen får under de förutsättningar som
anges i 1 a § förordningen (1988:1583) med instruktion för
Allmänna reklamationsnämnden göra anmälan om grupptalan till
nämnden. Förordning (1998:1807).

14 b § I tvister mellan konsumenter och näringsidkare som rör
varor, tjänster eller andra nyttigheter som tillhandahålls
huvudsakligen för enskilt bruk får Konsumentombudsmannen väcka
offentlig grupptalan enligt lagen (2002:599) om grupprättegång,
när ombudsmannen anser att det är motiverat från allmän
synpunkt. Förordning (2002:952).

Rapportering

14 c § Konsumentverket skall i fråga om sitt miljömålsarbete
enligt 2 a § rapportera till det miljömålsråd som finns inom
Naturvårdsverket och samråda med rådet om vilken rapportering
som behövs. Förordning (2006:1144).

Anställningar m.m.

15 § Generaldirektören anställs genom beslut av regeringen.
Andra anställningar beslutas av myndigheten.
Förordning (1998:1807).

16 § Har upphävts genom förordning (1996:238).

17 § Har upphävts genom förordning (2001:1019).

Överklagande

18 § Konsumentombudsmannens beslut i ärenden enligt
marknadsföringslagen (1995:450) eller lagen (1994:1512) om
avtalsvillkor i konsumentförhållanden får överklagas endast i
den utsträckning som anges i dessa lagar. Förordning (2004:474).