Lag (2022:739) med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om återhämtning och resolution av centrala motparter

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § Denna lag kompletterar Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) 2021/23 av den 16 december 2020 om en ram för 
återhämtning och resolution av centrala motparter och om 
ändring av förordningarna (EU) nr 1095/2010, (EU) nr 648/2012, 
(EU) nr 600/2014, (EU) nr 806/2014 och (EU) 2015/2365 samt 
direktiven 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2007/36/EG, 2014/59/EU och 
(EU) 2017/1132, i denna lag kallad EU-förordningen. 

Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU-
förordningen. 

Ansvariga myndigheter

Riksgäldskontoret 

2 § Riksgäldskontoret är resolutionsmyndighet enligt EU-
förordningen.

Frågor om åtgärder enligt denna lag prövas av 
Riksgäldskontoret (resolutionsmyndigheten), om inte annat 
följer av 4 § fjärde stycket eller 5 §. 

Om Riksgäldskontoret överväger att besluta om statligt stöd 
under resolution enligt 4 kap. 5 §, ska Riksgäldskontoret med 
ett eget yttrande i saken, till regeringen överlämna frågan om 
huruvida åtgärden kan godtas med hänsyn till risken för 
direkta budgeteffekter eller för systemeffekter som sannolikt 
kommer att leda till direkta budgeteffekter. 

Finansinspektionen 

3 § Av artikel 2.7 i EU-förordningen följer att 
Finansinspektionen är behörig myndighet enligt förordningen. 

Finansinspektionen får ta ut avgifter för prövning av 
ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt EU-
förordningen. 

Regeringen

4 § Regeringen beslutar i frågor om tillämpningen av de 
statliga stabiliseringsverktygen enligt artiklarna 45-47 i EU-
förordningen. 

Regeringen fastställer, efter att Riksgäldskontoret fått 
tillfälle att lämna synpunkter, huruvida villkoren i 
artikel 45.3 a och b i EU-förordningen för tillämpning av de 
statliga stabiliseringsverktygen är uppfyllda. I 
artikel 45.3 a i EU-förordningen finns bestämmelser om 
ytterligare samrådsskyldighet.

Regeringen ska utöva det behöriga ministeriets funktioner 
enligt artiklarna 3.9, 8.3 och 14.7 i EU-förordningen. 

En fråga som överlämnas till regeringen enligt 2 § tredje 
stycket ska prövas skyndsamt.

Stödmyndigheten

5 § Beslut om förebyggande statligt stöd till centrala 
motparter enligt 4 kap. 1 § fattas av regeringen eller den 
myndighet som regeringen bestämmer (stödmyndigheten).

2 kap. Tillämpningsprinciper

Verkställighet, handräckning, kvarstad och betalningssäkring

1 § Under den tid resolution pågår får utmätning eller annan 
verkställighet enligt utsökningsbalken inte äga rum mot den 
centrala motparten. Handräckning enligt lagen (1978:599) om 
avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. får inte ske. 

Under den tid resolution pågår, får inte heller beslut om 
kvarstad eller betalningssäkring meddelas mot den centrala 
motparten. 

Avtal om finansiering

2 § Riksgäldskontoret får, för stabilitetsfondens räkning, 
ingå avtal om finansiering för att tillgodose tillfälliga 
behov av likviditet och i syfte att säkerställa en 
ändamålsenlig användning av resolutionsverktygen med en 
resolutionsmyndighet, ansvarig offentlig 
förvaltningsmyndighet, myndighet med förvaltningsbefogenheter 
eller ett finansieringsarrangemang för krishantering av 
centrala motparter i ett annat land.

Riksgäldskontoret får, för stabilitetsfondens räkning, ingå 
avtal om finansiering av en resolutionsåtgärd, eller en åtgärd 
som bedöms vara likvärdig, i ett annat land med en 
resolutionsmyndighet, ansvarig offentlig 
förvaltningsmyndighet, myndighet med förvaltningsbefogenheter 
eller ett finansieringsarrangemang för krishantering av 
centrala motparter i det andra landet. Ett sådant avtal får 
ingås först efter regeringens godkännande. 

Bestämmelser om stabilitetsfonden finns i lagen (2015:1017) om 
förebyggande statligt stöd till kreditinstitut och om 
stabilitetsfonden.

Särskilda bestämmelser för aktiebolag

3 § När resolutionsverktyg, resolutionsbefogenheter och 
resolutionsmekanismer tillämpas ska aktiebolagslagen 
(2005:551) och lagen (2006:451) om offentliga 
uppköpserbjudanden på aktiemarknaden inte tillämpas i de delar 
som motsvarar

- artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 
2004/25/EG av den 21 april 2004 om uppköpserbjudanden, i 
lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
2021/23, 

- Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/36/EG av den 
11 juli 2007 om utnyttjande av vissa av aktieägares 
rättigheter i börsnoterade företag, i lydelsen enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/23, 

- artiklarna 49, 58.1, 68.1-68.3, 70.2 första stycket, 72-75 
och 79-81 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 
2017/1132 av den 14 juni 2017 om vissa aspekter av bolagsrätt, 
i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets förordning 
(EU) 2021/23, eller

- avdelning II, kapitlen -I-II och IV om gränsöverskridande 
ombildningar i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 
2017/1132, i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) 2021/23.

4 § Om Riksgäldskontoret har förelagt en central motpart att 
emittera nya aktier i syfte att kunna använda 
förlustfördelningsverktyget i EU-förordningen, får kallelse 
till extra bolagsstämma för att pröva en fråga om ökning av 
aktiekapitalet utfärdas senare än som anges i 7 kap. 20 § 
första stycket eller 55 a § första stycket aktiebolagslagen 
(2005:551). Kallelsen får dock inte utfärdas senare än 
tio dagar före stämman. Bestämmelserna i 7 kap. 16 § andra 
stycket aktiebolagslagen om aktieägares initiativrätt och i 
7 kap. 28 § tredje stycket samma lag om tillhandahållande av 
aktiebok gäller inte när kallelse sker enligt denna paragraf.

5 § Om styrelsen i en central motpart tar emot eller upprättar 
ett förslag till stämmobeslut om likvidation enligt 25 kap. 3 
eller 4 § aktiebolagslagen (2005:551), ska den underrätta 
Riksgäldskontoret och Finansinspektionen om förslaget.

Om den centrala motparten är försatt i resolution eller om 
Riksgäldskontoret inom sju dagar från det att myndigheten tog 
emot en sådan underrättelse meddelar styrelsen att den 
centrala motparten ska försättas i resolution, får kallelse 
inte utfärdas till en bolagsstämma där frågan om likvidation 
av den centrala motparten ska prövas.

6 § Om ett ärende eller mål enligt 25 kap. 11, 12, 17 eller 
21 § aktiebolagslagen (2005:551) avser en central motpart, ska 
Bolagsverket eller domstolen fullgöra 
underrättelseskyldigheten enligt artikel 75.2 i EU-
förordningen. Detsamma gäller om ett ärende inletts på annat 
sätt än genom en ansökan.

Särskilda bestämmelser för ekonomiska föreningar

7 § Om styrelsen i en central motpart bedömer att frågan om 
likvidation bör läggas fram för föreningsstämmans prövning 
enligt 17 kap. 3 § lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar, 
ska den underrätta Riksgäldskontoret och Finansinspektionen om 
detta.

Om den centrala motparten är försatt i resolution eller om 
Riksgäldskontoret inom sju dagar från det att myndigheten tog 
emot en sådan underrättelse meddelar styrelsen att den 
centrala motparten ska försättas i resolution, får någon 
kallelse till stämman inte utfärdas.

8 § Om ett ärende enligt 17 kap. 11 eller 16 § lagen 
(2018:672) om ekonomiska föreningar avser en central motpart, 
ska Bolagsverket eller domstolen fullgöra 
underrättelseskyldigheten enligt artikel 75.2 i EU-
förordningen. Detsamma gäller om ett ärende inletts på annat 
sätt än genom en ansökan.

3 kap. Avslutande av resolution, konkurs och likvidation 

Avslutande av resolution

1 § När det inte längre finns behov av att vidta några 
ytterligare åtgärder för att uppnå resolutionsmålen, ska 
Riksgäldskontoret avsluta resolutionen.

Riksgäldskontoret ska inom rimlig tid efter att resolutionen 
har avslutats ansöka om att den centrala motparten ska 
försättas i konkurs eller gå i likvidation. Detta gäller dock 
inte om syftet med resolutionsåtgärderna är att den centrala 
motparten ska drivas vidare. 

En konkursansökan av Riksgäldskontoret enligt andra stycket 
ska vid prövningen behandlas som en ansökan av gäldenären 
enligt 2 kap. konkurslagen (1987:672). 

I EU-förordningen finns bestämmelser om att Riksgäldskontorets 
befogenheter i vissa fall kvarstår även efter att resolutionen 
har avslutats.

Konkurs och likvidation

2 § Bestämmelser om insolvensförfaranden mot en central 
motpart finns i artikel 75 i EU-förordningen. 

Om Riksgäldskontoret inom sju dagar från det att myndigheten 
tog emot en underrättelse enligt artikel 75.2 i EU-
förordningen meddelar tingsrätten att den centrala motparten 
är försatt eller ska försättas i resolution, ska 
konkursansökan avvisas. 

4 kap. Statligt stöd 

Förebyggande statligt stöd

1 § Om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det 
finansiella systemet i Sverige, får förebyggande statligt stöd 
lämnas genom garantier till en central motpart som är 
auktoriserad i Sverige enligt Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012 om OTC-derivat, 
centrala motparter och transaktionsregister. 

Förebyggande statligt stöd får även lämnas genom garantier 
till Riksbanken för återbetalning av likviditetsstöd som 
banken lämnar till en central motpart.

2 § Förebyggande statligt stöd till en central motpart enligt 
1 § lämnas efter att avtal om stöd har ingåtts mellan staten 
och stödmottagaren eller dess ägare. 

Garantier enligt 1 § andra stycket får lämnas efter 
överenskommelse mellan Riksbanken och regeringen eller 
stödmyndigheten.

3 § Förebyggande statligt stöd enligt 1 § får bara lämnas för 
fortsatt verksamhet i en central motpart som är livskraftig. 
Stödet ska vara tillfälligt och stå i proportion till 
omfattningen av den allvarliga störningen. Stödmyndigheten ska 
inför ett beslut om förebyggande statligt stöd låta göra en 
värdering av den centrala motparten motsvarande den värdering 
som ska göras enligt artiklarna 24.2, 25 och 26 i EU-
förordningen.

4 § Stödet enligt 1 § ska så långt som möjligt utformas på ett 
affärsmässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen 
förhindras. Statens långsiktiga kostnader för stödet ska 
hållas så låga som möjligt. Stödet ska utformas så att statens 
insatser i möjligaste mån kan återfås. 

Staten ska tillförsäkras ersättning eller annan kompensation 
för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar emot det. 

Om det finns synnerliga skäl får avsteg göras från 
bestämmelserna om avgifter i 6 kap. 4 § budgetlagen 
(2011:203).

Statligt stöd under resolution

5 § Om det behövs för att motverka allvarliga negativa 
effekter på stabiliteten i det finansiella systemet och för 
att resolutionsverktygen ska kunna tillämpas mer effektivt, 
får Riksgäldskontoret i likviditetsstödjande syfte besluta att

1. ge lån till en central motpart i resolution eller ett 
broinstitut, eller 

2. utfärda garantier avseende tillgångar och förpliktelser för 
en central motpart i resolution eller ett broinstitut.

Särskild hänsyn ska tas till om åtgärden behövs för att 
förhindra eller begränsa spridningseffekter. 

Åtgärderna får även beslutas i förhållande till en köpare vid 
tillämpning av försäljningsverktyget. 

6 § Statligt stöd under resolution enligt 5 § lämnas efter att 
avtal om stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren 
eller dess ägare. 

7 § Statligt stöd under resolution enligt 5 § får lämnas bara 
om Riksgäldskontoret fastställer att det finns ett allvarligt 
hot mot den finansiella stabiliteten. 

Riksgäldskontoret ska

1. inhämta Finansinspektionens bedömning av om det finns ett 
allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten, och

2. ge Riksbanken möjlighet att lämna sin bedömning av om det 
finns ett allvarligt hot mot den finansiella stabiliteten.

Riksgäldskontoret ska underrätta regeringen om att myndigheten 
har fastställt att det finns ett allvarligt hot mot den 
finansiella stabiliteten och även ange grunderna för detta.

8 § Stödet enligt 5 § ska så långt som möjligt utformas på ett 
affärsmässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen 
förhindras. Statens långsiktiga kostnader för stödet ska 
hållas så låga som möjligt. Stödet ska utformas så att statens 
insatser i möjligaste mån kan återfås. 

Staten ska tillförsäkras ersättning eller annan kompensation 
för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar emot det. 

Om det finns synnerliga skäl får avsteg göras från 
bestämmelserna om ränta och avgifter i 6 kap. 4 § budgetlagen 
(2011:203).

Ersättning till stödmyndigheten och Riksgäldskontoret

9 § Stödmyndigheten har rätt till ersättning för 
förvaltningskostnader som uppkommit i samband med stöd enligt 
1 §.

10 § Riksgäldskontoret har rätt till skälig ersättning för 
kostnader och utlägg som uppkommit i samband med 
resolutionsåtgärder enligt EU-förordningen och för sådana 
kostnader och utlägg som uppkommit i samband med beslut om 
stöd under resolution enligt 5 § och åtgärder för att lämna 
sådant stöd.

Bestämmelser om finansiering

11 § I lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till 
kreditinstitut och om stabilitetsfonden finns bestämmelser om 
finansiering av åtgärder och ersättning som avses i 1, 5, 9 
och 10 §§ och i EU-förordningen.

5 kap. Samarbete och informationsutbyte

Uppgiftsskyldighet för en central motpart

1 § En central motpart ska lämna de uppgifter till regeringen, 
Riksgäldskontoret och stödmyndigheten som de behöver för sin 
verksamhet enligt denna lag. 

Tystnadsplikt

2 § Den som deltar eller har deltagit i verksamhet som rör 
statligt stöd till en central motpart enligt 4 kap. får inte 
obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon genom sitt 
deltagande fått veta om en enskilds affärs- eller 
driftförhållanden, ekonomiska eller personliga förhållanden 
eller om planering och förberedelser för eller hantering av 
fredstida krissituationer.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället offentlighets- 
och sekretesslagen (2009:400). 

Samarbete och informationsutbyte mellan myndigheter och inom 
Riksgäldskontoret

3 § Riksbanken och Finansinspektionen ska på 
Riksgäldskontorets eller stödmyndighetens begäran lämna de 
uppgifter som respektive myndighet behöver för sin verksamhet 
som rör statligt stöd till en central motpart enligt 4 kap. 
Inom Riksgäldskontoret gäller motsvarande uppgiftsskyldighet 
för den del av myndigheten som inte bedriver verksamhet enligt 
denna lag, gentemot den del av myndigheten som bedriver den 
verksamheten. 

4 § Riksbanken, Riksgäldskontoret, stödmyndigheten och 
Finansinspektionen ska samarbeta och utbyta information med 
varandra i frågor som rör statligt stöd till en central 
motpart enligt 4 kap. Riksgäldskontoret, stödmyndigheten och 
Finansinspektionen ska också samarbeta och utbyta information 
med varandra och med motsvarande myndigheter inom Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet i frågor som rör finansiering 
enligt 2 kap. 2 §. 

Riksgäldskontoret ska lämna regeringen de uppgifter som 
regeringen behöver i fråga om finansiering enligt 2 kap. 2 §.

5 § Stödmyndigheten ska underrätta Finansinspektionen ifall en 
central motpart inte fullgör sina skyldigheter enligt avtal 
ingångna med stöd av 4 kap. 2 §. 

Upplysningar till konkursförvaltare och likvidator

6 § Om en central motpart som har varit föremål för resolution 
försätts i konkurs, ska Riksgäldskontoret på begäran av 
konkursförvaltaren för den centrala motparten lämna de 
upplysningar som konkursförvaltaren behöver för att upprätta 
konkursbouppteckningen enligt 7 kap. 13 § konkurslagen 
(1987:672) och förvaltarberättelsen enligt 7 kap. 15 § samma 
lag. 

Om en central motpart som har varit föremål för resolution går 
i likvidation, ska Riksgäldskontoret på begäran av likvidatorn 
för den centrala motparten lämna de upplysningar som 
likvidatorn behöver för att genomföra likvidationen. 

6 kap. Rätt att meddela föreskrifter

1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare 
föreskrifter om villkor för stöd enligt 4 kap. och 
föreskrifter om sådana avtal som avses i 4 kap. 2 och 6 §§.

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om sådan uppgiftsskyldighet som avses 
i 5 kap. 1 §.

3 § Regeringen får meddela föreskrifter om sådana avgifter som 
avses i 1 kap. 3 § andra stycket.

7 kap. Överklagande och beslut som ska gälla omedelbart 

1 § Riksgäldskontorets beslut enligt denna lag får överklagas 
till allmän förvaltningsdomstol. Riksgäldskontorets beslut 
enligt 2 kap. 2 § får dock inte överklagas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 

Regeringens och stödmyndighetens beslut enligt denna lag får 
inte överklagas. 

2 § Riksgäldskontoret och Finansinspektionen får bestämma att 
ett beslut om krisförebyggande åtgärder enligt EU-förordningen 
eller förelägganden som meddelats med stöd av förordningen ska 
gälla omedelbart.