PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1992:807) om avräkning av vissa  belopp på statsbudgeten för utbildningsinsatser budgetåret 1992/93 

1 § Myndigheter som redovisar lönekostnadspålägg enligt förordningen 
(1969:54) om beräkning och redovisning av lönekostnadspålägg har rätt 
att från inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter, netto under budgetåret 
1992/93 göra avräkning enligt andra och tredje styckena.

En myndighet som under budgetåret låter en anställd delta i utbildning 
och efter anvisning av länsarbetsnämnden anställer en ersättare får 
avräkna 475 kronor per arbetsdag som myndigheten har haft ersättar en 
anställd.

För varje arbetstagare, som under budgetåret deltar i av 
länsarbetsnämnden godkä nd yrkesinriktad utbildning eller utbildning som 
ökar arbetstagarens förutsättningar att tillgodogöra sig ny teknik eller 
utföra nya arbetsuppgifter, får myndigheten avräkna högst 75 kronor per 
utbildningstimme, sammanlagt dock högst 30 000 kronor.

2 § Avräkningen görs månadsvis i efterskott.

3 § Riksrevisionsverket får meddela de föreskrifter som behövs för 
verkställighe ten av denna förordning.

Övergångsbestämmelser

1992:807

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1992, då förordningen 
(1991:1172) om avräkning av vissa belopp på statsbudgeten för 
utbildningsinsatser budgetåret 1991/92 skall upphöra att gälla. Den 
upphävda för ordningen gäller dock fortfarande för avräkning avseende 
budgetåret 1991/92.
Förordning (1992:815) om upphävande av  författningar som kungjorts i Universitets- och högskoleämbetets författningssamling 

1 § De författningar som har beslutats av regeringen eller
Universitets- och högskoleämbetet och som har kungjorts i
Universitets- och högskoleämbetets författningssamling (UHÄ-FS)
före den 15 juni 1992 skall, med de undantag som anges i 2 §,
upphöra att gälla vid utgången av juni 1992.

2 § Följande författningar i UHÄ-FS undantas från upphävande
enligt 1 §:

1. förordningen 1983-02-03 (UHÄ-FS 1983:6) om undantag från
visst krav för innehav av assistenttjänst,

2. förordningen 1983-06-02 (UHÄ-FS 1983:45) om
resekostnadsersättning och traktamente för deltagare i kurser
för instruktörer för näringsliv och förvaltning inom sektorn
för undervisningsyrken,

3. förordningen 1986-05-15 (UHÄ-FS 1986:17) om tjänsteförening
för lärare och ackompanjatör vid högre musikutbildning,

4. förordningen 1988-06-02 (UHÄ-FS 1988:18) med bestämmelser
för International Science Programs, Uppsala,

5. förordningen 1989-06-01 (UHÄ-FS 1989:21) om medel för
internationalisering av forskning,

6. förordningen 1990-05-03 (UHÄ-FS 1990:8) om demografiska
databasen vid Universitetet i Umeå. Förordning (2008:230).

3 § Av övergångsbestämmelserna till följande förordningar följer att
vissa av Universitets- och högskoleämbetets upphävda föreskrifter ändå
övergångsvis skall fortsätta att tillämpas:

1. förordningen (1992:716) om ändring i högskoleförordningen (1977:263),

2. förordningen (1992:717) om ändring i förordningen (1976:536) om
utbildningsbi drag för doktorander,

3. förordningen (1992:721) om ändring i förordningen (1981:516) om
studiedokumen tation och statistik rörande högskolestuderande,

4. förordningen (1992:727) om ändring i förordningen (1985:310) om
doktorandtjän ster,

5. förordningen (1992:728) om ändring i förordningen (1985:681) om
preparandutbildning i svenska,

6. förordningen (1992:729) om ändring i förordningen (1985:682) om
antagning av utomnordiska gäststuderande och invandrarstuderande till
grundläggande högskoleutbildning m.m.

Övergångsbestämmelser

1993:922

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1993.

Ledamöter i styrelserna för de inrättningar vilkas instruktioner
upphör att gälla genom denna förordning kvarstår som ledamöter
under den tid som de utsetts för, om inte det universitet eller den
högskola till vilken inrättningen hör bestämmer något annat.
Förordning (1992:816) med instruktion för Rådet för forsknings- och utvecklingssamarbete inom EU 

Uppgifter

1 § Rådet för forsknings- och utvecklingssamarbete inom EU har
till uppgift att i Sverige svara för information och rådgivning
om samarbetet inom EU för forskning och teknisk utveckling.
Rådet skall vara nationellt kontaktorgan för samarbetet.
Förordning (2000:85).

2 § Rådet skall särskilt

1. i samråd med Regeringskansliet och andra myndigheter främja
svenskt deltagande i EU-programmen för forskning och teknisk
utveckling,

2. ansvara för information och rådgivning till forskare,
myndigheter, företag och övriga intressenter om programmen,

3. samordna och genomföra utvärderingar av det svenska
deltagandet i programmen,

4. ansvara för en databas om svensk medverkan i programmen,
och

5. pröva sådana frågor om forskningssamarbetet inom EU som
inte ankommer på regeringen eller någon annan myndighet.
Förordning (2000:85).

Sammansättning m.m.

3 § Rådet består av en ordförande och högst elva andra ledamöter.
Samtliga utses av regeringen för en bestämd tid.
Förordning (1995:1118).

4 § Vid rådet finns ett kansli som leds av en chef.
Förordning (1994:1093).

Verksförordningens tillämpning

5 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på rådet:

16 § om medverkan i EU-arbetet,

18 § om myndighetens organisation,

27 och 28 §§ om myndighetens föreskrifter,

29 § om inhämtande av uppgifter,

30 § om ärendeförteckning,

31 § om myndighetens beslut,

35 § om överklagande. Förordning (1996:644).

6 § Rådet har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges
i 6-9, 11, 13 och 15 §§ verksförordningen (1995:1322).
Förordning (1996:644).

Ärendenas handläggning

7 § Rådet är beslutfört när ordföranden och minst hälften av de
andra ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga
ledamöter vara närvarande.

Ärendena avgörs efter föredragning av särskilt utsedda
föredragande. Ordföranden får dock besluta att själv överta
beredning och föredragning av ett eller flera ärenden.

Till sammanträde med rådet kallas i den ordning ordföranden
bestämmer. Förordning (1994:1093) .

8 § Om ett ärende är så brådskande att rådet inte hinner
sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom
meddelanden mellan ordföranden och minst så många ledamöter
som behövs för beslutförhet.

Om detta förfarande inte är lämpligt, får ordföranden ensam
avgöra ärendet. Ett sådant beslut skall anmälas vid nästa
sammanträde med rådet.

9 § Rådet får lämna över till ordföranden eller till någon som
tjänstgör hos rådet att avgöra ärenden som är av det slaget att de
inte behöver prövas av rådet. Förordning (1994:1093).
Förordning (1992:817) med instruktion för  Rådet för grundläggande högskoleutbildning 

Uppgifter

1 § Rådet för grundläggande högskoleutbildning har till uppgift att
främja och stödja insatser för att utveckla den grundläggande
högskoleutbildningens kvalitet och pedagogiska förnyelse.

2 § Rådet skall särskilt

1. fördela medel till utvecklingsinsatser,

2. inhämta och sprida kunskaper om planerade, pågående och avslutade
utvecklingsinsatser av principiell och nydanande karaktär i Sverige och
i utlandet,

3. utvärdera de utvecklingsinsatser som rådet har fördelat medel till.

Sammansättning

3 § Rådet består av en ordförande och högst åtta andra ledamöter.  Rådet
utser vice ordförande inom sig.

Organisation

4 § Vid rådet finns ett kansli som leds av ordföranden eller den
ordföranden uts er.

Verksförordningens tillämpning

5 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall
tillämpas på rådet:

14 och 15 §§ om myndighetens regelgivning,

16 § om interna föreskrifter,

18 § om ärendeförteckning,

27 § om rätt att besluta i vissa frågor,

28 § om vem som får begära in förklaringar m.m.,

29 § om myndighetens beslut.

6 § Rådet har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i
4--7, 9, 10 och 13 §§ verksförordningen (1987:1100).

Ärendenas handläggning

7 § Rådet är beslutfört när ordföranden och minst hälften av de andra
ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.

8 § Rådet får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna över till
ordföranden eller till någon som tjänstgör hos rådet att avgöra ärenden
som är av det slaget att de inte behöver prövas av rådet.

9 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 8 §
inte behöver föredras.

Tjänstetillsättningar m.m.

10 § Ordföranden och andra ledamöter förordnas av regeringen för en
bestämd tid.

11 § Tjänster vid Rådet för grundläggande högskoleutbildning tillsätts
av rådet.

Överklagande

12 § Ett beslut av rådet att bevilja eller avslå ansökan om medel får
inte överklagas. I övrigt gäller bestämmelserna i 30 § verksförordningen
(1987:1100).
Förordning (1992:818)med instruktion för Rådet  för forskning om universitet och högskolor 

Uppgifter

1 § Rådet för forskning om universitet och högskolor har till uppgift
att främja och stödja forskning och utvecklingsarbete rörande
universitet och högskolor.

Rådet skall verka för att information om och resultat av forskning och
utvecklingsarbete inom rådets ansvarsområde sprids.

2 § Rådet skall särskilt

1. fördela medel till forskning och utvecklingsarbete och därmed
sammanhängande verksamhet,

2. allsidigt och öppet granska den forskning och det utvecklingsarbete
till vilket medel har begärts hos rådet samt utvärdera forskning och
utvecklingsarbete som rådet fördelat medel till,

3. undersöka vilka behov av forsknings- och utvecklingsarbete som är
angelägna inom området, redovisa resultaten av dessa undrsökningar samt
ta initiativ till och främja forskning och utvecklingsarbete som
tillgodoser sådana behov,

4. främja och ta initiativ till internationellt samarbete inom sitt
ansvarsområde.

Sammansättning

3 § Rådet består av en ordförande och högst nio andra ledamöter. Rådet
utser vice ordförande inom sig.

Organisation

4 § Vid rådet finns ett kansli som leds av ordföranden eller den
ordföranden utser.

Verksförordningens tillämpning

5 § Följande föreskrifter i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på rådet:

18 § om interna föreskrifter,

26 § om vem som får begära in förklaringar m.m.,

27 och 28 §§ om myndighetens regelgivning,

29 § om inhämtande av uppgifter m.m.,

30 § om ärendeförteckning,

31 § om myndighetens beslut. Förordning (1996:559).

6 § Rådet har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges
i 6-9, 11, 13 och 15 §§ verksförordningen (1995:1322).
Förordning (1996:559).

Ärendenas handläggning

7 § Rådet är beslutfört när ordföranden och minst hälften av de andra
ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.


8 § Rådet får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna över till
ordföranden eller till någon som tjänstgör hos rådet att avgöra ärenden
som är av det slaget att de inte behöver prövas av rådet.

9 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 8 §
inte behöver föredras.

Anställningar m.m.

10 § Ordföranden och andra ledamöter förordnas av regeringen för en
bestämd tid.

11 § Anställningar beslutas av rådet. Förordning (1996:559).

Överklagande

12 § Ett beslut av rådet att bevilja eller avslå en ansökan om medel
får inte överklagas. I övrigt gäller om överklagande 35 §
verksförordningen (1995:1322). Förordning (1996:559).
Förordning (1992:819)om behörighetsgivande  förutbildning vid universitet och högskolor 

1 § I denna förordning ges föreskrifter om sådan
behörighetsgivande förutbildning, som sammanknyts med viss
grundläggande högskoleutbildning.

Förutbildningen får omfatta högst ett år och skall syfta till
att ge studerande kunskaper motsvarande de krav på särskild
behörighet som är uppställda för den grundläggande
högskoleutbildningen. Förordning (2002:759).

2 § Förutbildning får anordnas av statliga universitet och
högskolor som omfattas av högskolelagen (1992:1434) i
rekryteringsfrämjande syfte. Utbildningen får erbjudas i
anslutning till alla utbildningsprogram inom den grundläggande
högskoleutbildningen, om det föreligger brist på behöriga
sökande och det finns ett behov på arbetsmarknaden av utbildad
arbetskraft. Förordning (2002:759).

3 § När det gäller tillträde till förutbildning och den
därtill knutna grundläggande högskoleutbildningen tillämpas
bestämmelserna i 7 kap. högskoleförordningen (1993:100), om
inte något annat följer av denna förordning. Förordning (1998:1004).

4 § Antagning till förutbildning och den därtill knutna grundläggande
högskoleutbildningen sker samtidigt. Förordning (1993:855).

5 § Universitetet eller högskolan får fastställa villkor för särskild
behörighet för att antas till förutbildning och därtill knuten
grundläggande högskoleutbildning. Förordning (1993:855).

6 § har upphävts genom förordning (1993:855).

7 § När meriterna i övrigt är likvärdiga, har kvinnor
företräde vid urval till förutbildningen och den därtill knutna
grundläggande högskoleutbildningen inom det tekniska eller
matematiska/naturvetenskapliga området, om kvinnor är
underrepresenterat kön inom den till förutbildningen knutna
grundläggande högskoleutbildningen. Förordning (1999:1038).

8 § En studerande får påbörja den grundläggande
högskoleutbildningen först efter det att han eller hon har
genomgått förutbildningen med godkänt resultat. En studerande
får dock redan dessförinnan påbörja den grundläggande
högskoleutbildningen i de delar den inte bygger på sådana
kunskaper som avses i 1 § andra stycket. Om en studerande får
ett godkänt resultat på del av förutbildningen och därigenom
uppfyller särskilda förkunskapskrav för del av den
grundläggande högskoleutbildningen, får sådan del av den
utbildningen påbörjas.

Det skall finnas en plan för förutbildningen. I planen skall
universitetet eller högskolan ange utbildningens benämning och
huvudsakliga innehåll samt de övriga föreskrifter som behövs.

Universitetet eller högskolan skall utfärda ett intyg på den
förutbildning eller del därav som den studerande har gått
igenom med godkänt resultat. Det skall framgå av intyget vilka
särskilda förkunskapskrav som förutbildningen motsvarar.
Förordning (1999:1038).
Lag (1992:846) om tillfällig avvikelse från lagen (1989:484) om arbetsmiljöavgift

Med avvikelse från 2 § lagen (1989:484) om arbetsmiljöavgift bemyndigas 
regeringen att för budgetåret 1992/93 disponera 2 miljarder kronor från 
arbetslivsfonden till sysselsättningsskapande åtgärder. 

Övergångsbestämmelser

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och gäller till utgången av 
juni 1993.
Förordning (1992:851) med instruktion för  Statens beredning för utvärdering av  medicinsk metodik 

/r3/ Uppgifter

1 § Statens beredning för utvärdering av medicinsk metodik har till 
uppgift att för hela landet utvärdera tillämpade och nya medicinska 
metoder ur medicinskt, ekonomiskt, socialt och etiskt perspektiv.

Beredningen skall sammanställa utvärderingarna på ett enkelt och 
lättfattligt sätt som gör det möjligt för sjukvårdshuvudmännen och andra 
berörda att tillägna sig den kunskap som vunnits. Beredningen skall 
dokumentera hur denna kunskap har använts och vilka resultat som nåtts.

/r3/ Sammansättning

2 § Beredningens styrelse består av högst nio personer. En av 
ledamöterna är ordförande.

/r3/ Organisation

3 § Vid beredningen finns ett kansli som leds av en chef.

4 § Vid beredningen finns en expertgrupp som beredningen beslutar om.

/r3/ Verksförordningens tillämpning

5 § Bestämmelserna i verksförordningen (1987:1100) skall med undantag av 
3, 20--22 och 25 §§ tillämpas på beredningen.

6 § Styrelsen har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges 
i 4--7, 9, 10 och 13 §§ verksförordningen (1987:1100).

/r3/ Ärendenas handläggning

7 § Styrelsen avgör sina ärenden vid sammanträde om inte annat följer av 
andra stycket.

Styrelsen får i arbetsordningen eller i särskilda beslut överlämna till 
tjänsteman eller till ett beredande eller rådgivande organ att avgöra 
ärenden som inte behöver prövas av styrelsen.

8 § Styrelsen är beslutför när ordföranden och minst hälften av de andra 
ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter 
vara närvarande.

9 § Om ett ärende är så brådskande att styrelsen inte hinner sammanträda 
för att behandla det, får ärendet avgöras genom meddelanden mellan 
ordföranden och minst så många ledamöter som behövs för beslutförhet.

Om detta förfarande inte är lämpligt, får ordföranden ensam avgöra 
ärendet. Ett sådant beslut skall anmälas vid nästa sammanträde med 
styrelsen.

10 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i 
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 7 § 
andra stycket inte behöver föredras.

11 § I förordningen (1978:592) om vissa medbestämmandefrågor i statlig 
tjänst m. m. finns föreskrifter om rätten att besluta i vissa frågor.

12 § I arbetsordningen eller i särskilda beslut skall det bestämmas vem 
som får begära in förklaringar, upplysningar eller yttranden i ärenden.

/r3/ Tjänstetillsättningar m. m.

13 § Styrelsens ordförande och övriga ledamöter förordnas av regeringen 
för en bestämd tid.

14 § Ledamöterna i expertgruppen utses av styrelsen.

15 § Chefen för kansliet förordnas av regeringen för en bestämd tid.

Andra tjänster tillsätts av beredningen.
Förordning (1992:854) om stöd för att främja användningen av biobränsle 

Inledande bestämmelser

1 § För att utveckla teknik som främjar användningen av biobränsle får
stöd, i mån av tillgång på medel, lämnas intill utgången av juni 1997
enligt denna förordning.

2 § Stöd får lämnas till enskilda projekt, sammanhållna
utvecklingsprogram samt till svensk och internationell
kollektivforskning.

3 § Stöd till enskilda projekt skall lämnas till användaren av
biobränsleanläggningen. Om det finns särskilda skäl, får dock stödet
lämnas till tillverkaren av anläggningen.

Vid internationella samarbetsprojekt skall stödet lämnas till den
svenske deltag aren.

Stödberättigade åtgärder

4 § Stöd får lämnas till projekt som syftar till att utveckla

1. ny teknik för elproduktion från biobränsle i försöks- och
fullskaleanläggningar,

2. teknik inom andra led i biobränslekedjan.

Stöd får också lämnas till demonstrationsanläggningar för
framställning av etanol ur cellulosarika råvaror.
Förordning (1993:1643).

Stödformer

5 § Stöd lämnas som bidrag eller lån.

Förfarandet i stödärenden m. m.

6 § Stödärenden prövas av en särskild programstyrelse.

7 § Programstyrelsen består av en ordförande och sex andra
ledamöter. Ordföranden och övriga ledamöter utses av regeringen
för en bestämd tid. Styrelsen utser en ledamot att vara vice
ordförande. Förordning (1994:1664).

8 § Styrelsen är beslutför när ordföranden och minst hälften av
ledamöterna är n ärvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.

9 § Programstyrelsens kansligöromål utförs av Närings- och
teknikutvecklingsverk et.

Stödets storlek

10 § Stödets storlek bestäms med hänsyn till projektets betydelse i
förhållande till syftet med stödverksamheten och med beaktande av andra
allmänna intressen.

11 § Summan av bidrag och lån får inte överstiga 50 procent av
mottagarens kostn ader för åtgärden.

Särskilda bestämmelser om lån

12 § Återbetalningsvillkoren för lån skall bestämmas med hänsyn till
syftet med lånet, projektets ekonomiska förutsättningar och övriga
omständigheter. Räntesatsen skall bestämmas med hänsyn till
möjligheterna till annan finansiering. Räntesatsen skall minst vara det
av riksbanken vid varje tidpunkt fastställda diskontot.

Övriga bestämmelser

13 § I fråga om stöd enligt denna förordning gäller i övrigt
föreskrifterna i förordningen (1988:764) om statligt stöd till
näringslivet.

14 § Programstyrelsens beslut om stöd enligt denna förordning får inte
överklagas.

15 § Närings- och teknikutvecklingsverket skall bevaka statens rätt i
förhållande till mottagaren av stödet.

Övergångsbestämmelser

1992:854

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1992 och gäller intill
utgången av juni 1997.
Lag (1992:863) om lokal försöksverksamhet  med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård 

1 § Om regeringen medger det, får en sjukvårdshuvudman och en allmän
försäkringskassa som har kommit överens om det bedriva lokal
försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och
hälso- och sjukvård i syfte att pröva möjligheterna till en effektivare
användning av tillgängliga resurser. Regeringen får bestämma de villkor
som skall gälla för försöksverksamheten.

Med sjukvårdshuvudman avses i denna lag ett landsting, en kommun som
inte ingår i ett landsting eller en kommun som bedriver
försöksverksamhet med kommunal primärvård.

2 § I en försöksverksamhet med finansiell samordning får
sjukvårdshuvudmannen, i enlighet med överenskommelsen med
försäkringskassan, ansvar för att i ett försöksområde täcka kostnader
för

1. sjukpenning och rehabiliteringsersättning enligt lagen (1962:381)
om allmän försäkring, och

2. sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring.

Kostnader enligt första stycket får avse förmåner för tiden den 1
januari 1993-den 31 december 1997. Detta gäller dock inte om rätten
till förmånen har fastställts först efter utgången av mars 1998.
Lag (1996:1540).

3 § Försöksverksamheten får innefatta att en sjukvårdshuvudman fullgör
vissa uppgifter inom socialförsäkringssystemet.

Uppgifter som skall fullgöras med stöd av första stycket skall anges i
framställningen om medgivande enligt 1 §.

4 § Om sjukvårdshuvudmannens uppgifter som avser hälso- och sjukvård
inom försöksverksamheten fullgörs av en lokal nämnd för försöksområdet,
får vid val av ledamöter och ersättare i nämnden undantag göras från
bestämmelserna om proportionella val i 5 kap. 46 och 47 §§ kommunallagen
(1991:900).

5 § En nämnd som avses i 4 § får besluta i en angelägenhet som en allmän
försäkringskassa har att befatta sig med, om angelägenheten faller inom
ramen för försöksverksamheten och försäkringskassans styrelse överlåter
beslutanderätten till nämnden. Detta gäller dock inte frågor som rör
rätt till förmåner för enskilda.

Övergångsbestämmelser

1992:863

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och gäller till utgången
av år 1995.
Förordning (1992:887) med instruktion för  Delegationen för informationsinsatser om  europeisk integration 

/r3/ Uppgifter

1 § Delegationen för informationsinsatser om europeisk integration har 
till uppgift att, inom de medelsramar som regeringen bestämmer och i 
enlighet med de riktlinjer som riksdagen har lagt fast, besluta om 
fördelningen av statliga bidrag till enskilda organisationers 
informationsinsatser om europeisk integration.

/r3/ Sammansättning

2 § Delegationen består av högst åtta ledamöter. En av ledamöterna är 
ordförande och en är vice ordförande.

/r3/ Organisation

3 § Kansligöromålen vid delegationen utförs av personal som är anställd 
vid Utrikesdepartementet.

/r3/ Ärendenas handläggning

4 § Delegationen är beslutför när ordföranden eller vice ordföranden och 
minst hälften av de andra ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter 
vara närvarande.

5 § Ärendena avgörs efter föredragning.

6 § Vid delegationens sammanträden skall protokoll föras.

7 § Delegationen får överlåta åt ordföranden att på delegationens vägnar 
pröva frågor om fördelning av bidrag enligt 1 § intill ett belopp av 
högst 10 000 kronor i varje enskilt ärende.

/r3/ Förordnande av ledamöter m. m.

8 § Ledamöterna utses av regeringen för en bestämd tid.

Regeringen utser ordförande och vice ordförande. Förordnandena ges för 
en bestämd tid.

/r3/ Överklagande m. m.

9 § Beslut om fördelning av bidrag enligt 1 § får inte överklagas.

10 § Ersättning till ledamöterna i delegationen samt till sakkunniga och 
experter betalas enligt förordningen (1978:45) om ersättning vid 
kommittéuppdrag.
Förordning (1992:945) om dubbelbeskattningsavtal mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige beträffande  skatter på arv och på gåva 

Lagen (1989:899) om dubbelbeskattningsavtal mellan Danmark, Finland,
Island, Norge och Sverige beträffande skatter på arv och på gåva skall
träda i kraft den 1 oktober 1992. Lagen tillämpas beträffande arvsskatt
på arv efter person som avlider den 18 oktober 1992 eller därefter och
beträffande gåvoskatt på gåva för vilken skattskyldighet uppkommer vid
nämnda tidpunkt eller därefter.

Avtalet trädde i kraft den 19 augusti 1992.
Förordning (1992:946) om dubbelbeskattning mellan Sverige och Nederländerna 

Lagen (1992:17) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och 
Nederländerna skall träda i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas på 
beskattningsår som börjar den 1 januari 1993 eller senare.

Avtalet trädde i kraft den 12 augusti 1992.
Tillkännagivande (1992:950) om höjning av riddarhuskapitationsavgiften

Regeringen tillkännager att ridderskapet och adeln har beslutat att 
riddarhuskapitationsavgiften från och med år 1992 skall vara 150 kronor 
om året.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1992:958) om gällande räntesats för allemanssparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen (1983:890) 
om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion för 
Riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och med den 
25 september 1992 och tills vidare årlig ränta med 12 procent. Räntan 
skall dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar det av 
Riksbanken fastställda vid varje tid gällande diskontot minskat med tre 
procentenheter.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1992:959) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen (1988:846) 
om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion 
för Riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet 
skall den bank eller sparkassa som för kontot betala lägst 9,75 procent 
årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det 
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än som 
sägs i första stycket, dock lägst 2 procent.
Förordning (1992:974) med anledning av  Sveriges tillträde till Luganokonventionen 

1 § En auktoriserad translator är behörig att bestyrka översättningar 
enligt artikel 48 andra stycket i Luganokonventionen.

2 § Domstolsverket är behörig myndighet för informationsutbyte enligt 
artikel 2 i Protokoll nr 2.

3 § En domstol skall, om någon begär det, på en kopia av en dom eller av 
ett beslut som har meddelats av domstolen intyga att avgörandet är äkta 
och, om det är verkställbart, intyga att så är fallet. Domstolsverket 
får meddela närmare föreskrifter om sådana intyg.
Förordning (1992:98) om användande av skjutvapen vid vakttjänst inom Försvarsmakten 

Tillämpningsområde m. m.

1 § Bestämmelserna i denna förordning gäller för
Försvarsmaktens personal när den tjänstgör för bevakning. I
fråga om militär personal gäller bestämmelserna även när den
tjänstgör för att upprätthålla ordning. Bestämmelserna gäller
dock inte Försvarsmaktens användande av våld i enlighet med
internationell rätt och sedvänja. Förordning (2006:153).

Användande av skjutvapen

2 § Den som handlar i nödvärn enligt 24 kap. 1 § brottsbalken får
använda skjutvapen för att avvärja svårare våld mot sig själv eller
någon annan eller hot som innebär trängande fara för sådant våld.

3 § Den som enligt 24 kap. 2 § brottsbalken, 10 och 29 §§ 
polislagen (1984:387) eller 11 § andra stycket skyddslagen 
(2010:305) får använda våld för att genomföra en tjänsteåtgärd 
får då använda skjutvapen, om det är absolut nödvändigt med 
hänsyn till åtgärdens vikt. Förordning (2019:775).

4 § Innan skjutvapen används, skall risken för att utomstående skadas
särskilt beaktas. Skottlossning inom ett område där många människor bor
eller vistas skall undvikas i det längsta.

5 § Innan skott avlossas, skall tydlig varning ges genom tillrop, om det
inte är uppenbart att en sådan varning skulle vara utan verkan. Om
omständigheterna tillåter det, skall varningsskott först avlossas.

6 § Vid skottlossning mot en person skall eftersträvas att denne
oskadliggörs endast för tillfället.

Verkställighetsföreskrifter

7 § Försvarsmakten får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning. Förordning (1994:170).
Förordning (1992:992) om ändrade bestämmelser för investeringsbidrag enligt förordningen (1990:1369) om statligt investeringsbidrag för ny- och ombyggnad av bostäder

Investeringsbidrag enligt förordningen (1990:1369) om statligt
investeringsbidrag för ny- och ombyggnad av bostäder, till den
del bidraget avser sådana byggnads- och anläggningsarbeten för
vilka skattskyldighet till mervärdesskatt inträder efter
utgången av år 1992, skall lämnas med 7,3 procent av det mot
dessa arbeten svarande bidragsunderlaget eller, om ansökan om
bidrag kommit in till kommunen efter utgången av juni 1991, med
6,9 procent av underlaget. Ansökan om utbetalning av
investeringsbidrag skall ha kommit in till länsstyrelsen och
projektet vara färdigställt senast den 31 oktober 1997.
Förordning (1997:430).

Övergångsbestämmelser

1992:992

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1993. Den tillämpas även i
ärenden i vilka bidrag har beviljats före ikraftträdandet.
Förordning (1992:995) om försöksverksamhet i vissa hovrätter med delegering av arbetsuppgifter

1 § Försöksverksamhet enligt denna förordning skall bedrivas i Hovrätten
över Skåne och Blekinge och Hovrätten för Västra Sverige. Förordningen
gäller vid sidan av förordningen (1979:569) med hovrättsinstruktion.

2 § Hovrätten får förordna domstolsbiträden som har tillräcklig kunskap
och erfarenhet, att på eget ansvar vidta åtgärder för beredning av mål i
den omfattning som rotelinnehavaren bestämmer.

3 § En rotelinnehavare får besluta att sådana åtgärder för beredning av
ett visst mål som rotelinnehavaren själv får vidta, i stället skall
vidtas på eget ansvar av hovrättsfiskal, hovrättsfiskalsaspirant eller
domstolsbiträde som har erhållit förordnande enligt 2 §.

Vad som nu sagts gäller inte i brottmål, där någon är berövad friheten.

4 § Beslut enligt 3 § får inte avse mål vars beredning är av svår
beskaffenhet eller som av någon annan orsak kräver särskild kunskap och
erfarenhet. Uppkommer en fråga av sådant slag i ett mål där beslut
enligt 3 § har fattats, är den som är ansvarig för beredningen skyldig
att genast anmäla frågan för rotelinnehavaren.

5 § Vid beredning av mål med stöd av beslut enligt 3 § har
hovrättsfiskal, hovrättsfiskalsaspirant eller domstolsbiträde samma
befogenheter som enligt 19 § förordningen (1979:569) med
hovrättsinstruktion tillkommer rotelinnehavaren. Ett domstolsbiträde får
dock inte besluta om avskrivning av mål.

Övergångsbestämmelser

1992:995

Denna förordning träder i kraft den 1 november 1992 och gäller till
utgången av juni 1993.
Förordning (1992:996) om tillämpning av konventionen den 30 mars 1978 mellan Sverige och Jugoslavien rörande social trygghet i förhållandet mellan Sverige och Kroatien

1 § Konventionen den 30 mars 1978 mellan Sverige och Jugoslavien rörande 
social trygghet och överenskommelsen om tillämpning av konventionen av 
samma dag skall gälla som förordning här i landet i förhållandet mellan 
Sverige och Kroatien. Konventionen och överenskommelsen om tillämpning 
av konventionen har publicerats som bilagor till SFS 1978:798.

2 § Vid tillämpning av artiklarna 5, 8, 24 och 25 i konventionen skall 
Riksförsäkringsverket vara behörig svensk myndighet.

3 § Med högsta förvaltningsmyndighet enligt artikel 31 i konventionen 
avses i Kroatien Hälsovårdsministeriet vad avser sjukförsäkring och 
Arbets-, social- och familjeministeriet vad avser övriga grenar av den 
sociala tryggheten som omfattas av konventionen.

4 § Som förbindelseorgan enligt artikel 1 i tillämpningsöverenskommelsen 
fungerar i Kroatien Republiken Kroatiens fond för sjukförsäkring och 
hälsovård samt Republiken Kroatiens fond för pensions- och 
invalidförsäkring.

5 § I Kroatien utfärdas intyg enligt artikel 2 första stycket och 
artikel 3 första stycket i tillämpningsöverenskommelsen av Republiken 
Kroatiens fond för sjukförsäkring och hälsovård samt enligt artikel 4 
första stycket i tillämpningsöverenskommelsen av Republiken Kroatiens 
fond för pensions- och invalidförsäkring.

6 § Behörigt organ enligt artikel 2 andra stycket i 
tillämpningsöverenskommelsen är i Kroatien vad avser tillämpningen av 
artikel 5 andra stycket i konventionen Hälsovårdsministeriet och vad 
avser artikel 8 i konventionen Arbets-, social- och familjeministeriet.

7 § Ansökan enligt artikel 5 andra stycket i 
tillämpningsöverenskommelsen inges i Kroatien till den gren av 
Republiken Kroatiens fond för pensions- och invalidförsäkring hos vilken 
personen senast var försäkrad.

8 § Intyg enligt artikel 6 första stycket i tillämpningsöverenskommelsen 
utfärdas i Kroatien av den berörda grenen av Republiken Kroatiens fond 
för pensions- och invalidförsäkring.

9 § Ansökan enligt artikel 7 första och andra styckena i 
tillämpningsöverenskommelsen inges i Kroatien till den berörda grenen av 
Republiken Kroatiens fond för pensions- och invalidförsäkring.

10 § Sjukvårdsförmåner enligt artikel 8 första stycket i 
tillämpningsöverenskommelsen tillhandahålls i Kroatien av den berörda 
grenen av Republiken Kroatiens fond för pensions- och invalidförsäkring.

11 § Intyg enligt artikel 8 andra stycket i tillämpningsöverenskommelsen 
utfärdas i Kroatien av Republiken Kroatiens fond för sjukförsäkring och 
hälsovård eller, om ersättning utges enligt artikel 20 i konventionen, 
av den berörda grenen av Republiken Kroatiens fond för pensions- och 
invalidförsäkring.

Övergångsbestämmelser

1992:996

Denna förordning träder i kraft den 1 november 1992. Den tillämpas dock 
från och med den 16 januari 1992.
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:102) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen
(1988:846) om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen
(1989:248) med instruktion för Riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till
ungdomsbosparandet skall den bank eller sparkassa som för kontot
betala lägst 6,25 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än
som sägs i första stycket, dock lägst 1,25 procent.
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:1043) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen
(1988:846) om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen
(1989:248) med instruktion för Riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till
ungdomsbosparandet skall den bank eller sparkassa som för kontot
betala lägst 4,75 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än
som sägs i första stycket, dock lägst 0,75 procent.
______

Denna författning träder i kraft den 6 oktober 1993, då
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:834) skall upphöra att gälla.
Förordning (1993:1048) om tillämpning av en överenskommelse mellan Sverige och Estland om sjukvård åt tillfälliga besökande 

Den överenskommelse mellan Sverige och Estland om sjukvård åt
tillfälliga besökande som har undertecknats den 16 juni 1993
skall gälla här i landet från och med den 1 november 1993.

Överenskommelsen är intagen som bilaga till denna förordning.
Den återges i engelsk originaltext samt i svensk översättning.
Förordning (1993:1058) om sjukvårdsregister hos Socialstyrelsen för forskning och statistik 

Inledande bestämmelser

1 § Socialstyrelsen får för de ändamål som anges i 2 § utföra
automatiserad behandling av personuppgifter i ett särskilt
sjukvårdsregister. Förordning (1998:1335).

Registerändamål

2 § Uppgifterna i sjukvårdsregistret får användas endast för
forskning och framställning av statistik.

Registeransvar

3 § Socialstyrelsen är registeransvarig för sjukvårdsregistret.

Registerinnehåll

4 § Sjukvårdsregistret får innehålla uppgifter som finns i
Socialstyrelsens slutenvårdsregister och uppgifter som tillförs
registret enligt 8 §. Registret får också tillföras uppgifter som
finns i det register för patientstatistik avseende sluten somatisk
vård som tidigare fördes hos Socialstyrelsen. Förordning (1996:1293).

5 § Sjukvårdsregistret får innehålla uppgifter om patienter som
är inskrivna inom den slutna geriatriska eller psykiatriska
vården hos den som bedriver verksamhet inom hälso- och
sjukvården samt uppgifter om patienter som skrivits ut från
sådan vård eller annan sluten vård hos den som bedriver sådan
verksamhet. Sjukvårdsregistret får också innehålla uppgifter om
patienter som vårdats hos den som bedriver verksamhet inom
hälso- och sjukvårdens öppna vård om vården tidigare vanligen
meddelades i den slutna vården. Förordning (1998:1335).

6 § För varje patient som avses i 4 § får i registret finnas uppgifter
om vårdenhet, personnummer, folkbokföringsort, dag och sätt för
in- och utskrivning, diagnoser, åtgärder samt orsaker till skador och
förgiftningar. Uppgifter som visar om vården varit planerad eller
akut och om den avtalstyp som reglerar vårdersättningen får också
finnas.

Terminalåtkomst

7 § Endast den särskilda verksamhet hos Socialstyrelsen som avser
forskning och statistik får ha terminalåtkomst till
sjukvårdsregistret.

Inhämtande av uppgifter

8 § I förordningen (1993:1057) om viss uppgiftsskyldighet inom
hälso- och sjukvården finns föreskrifter om skyldighet för den
som bedriver verksamhet inom hälso- och sjukvården att lämna
uppgifter till sjukvårdsregistret. Förordning (1998:1335).

Utlämnande av uppgifter

9 § I datalagen (1973:289) och i sekretesslagen (1980:100) finns
föreskrifter om utlämnande av uppgifter.

Information

10 § Socialstyrelsen skall på lämpligt sätt se till att
personer som omfattas av sjukvårdsregistret och allmänheten i
övrigt får information om registret. Informationen skall
innehålla upplysningar om ändamålet med registret och dess
innehåll samt rätten att få registerutdrag och rättelse enligt
datalagen (1973:289). Socialstyrelsen bör dessutom på lämpligt
sätt informera om de sekretess- och säkerhetsbestämmelser samt
begränsningar i fråga om terminalåtkomst och utlämnade av
uppgifter på medium för automatiserad behandling som gäller för
registret. Förordning (1998:1335).

1993:1059

Denna förordning träder i kraft den 1 november 1993 och gäller till
utgången av år 1996.
Förordning (1993:1060) om tillämpning i fråga om Angola av lagen (1971:176) om vissa  internationella sanktioner 

Regeringen föreskriver att 3 § och 4 § 1 lagen (1971:176) om vissa
internationella sanktioner skall tillämpas i fråga om Angola med
anledning av resolution nr 864 (1993) som Förenta nationernas
säkerhetsråd antagit den 15 september 1993.
Förordning (1993:1061) om vissa sanktioner avseende Angola 

Inledande bestämmelser

1 § Bestämmelserna i denna förordning meddelas för att Sverige
skall kunna uppfylla sina åtaganden enligt FN:s säkerhetsråds
resolution nr 864 (1993) den 15 september 1993 som syftar till att
förhindra försäljning och leverans av krigsmateriel samt petroleum
och petroleumprodukter till UNITA (Uni~ao Nacional para la
Independ^encia Total de Angola).

2 § Med krigsmateriel och liknande materiel avses i denna
förordning materiel som är upptagen i bilagan till förordningen
(1992:1303) om krigsmateriel.

Förbud mot handel med vissa varor

3 § Krigsmateriel och liknande materiel samt petroleum och
petroleumprodukter får inte föras ut ur Sverige, om
bestämmelselandet är Angola.

4 § Krigsmateriel och liknande materiel samt petroleum och
petroleumprodukter får inte föras in i Angola.

5 § Efter beslut av regeringen i det enskilda fallet får dock varor
som anges i 3 och 4 §§ föras in i Angola vid sådana platser i landet
som FN:s generalsekreterare lämnat uppgift om.

Regeringen kan också, om det finns särskilda skäl, i det enskilda
fallet medge undantag från förbuden i 3 och 4 §§.

Gemensamma bestämmelser

6 § En svensk medborgare som utomlands utför en handling som är
förbjuden enligt 3 eller 4 § döms enligt lagen (1971:176) om vissa
internationella sanktioner och vid svensk domstol, även om 2 kap.
2 eller 3 § brottsbalken inte är tillämplig och trots 2 kap. 5 a § första
och andra styckena nämnda balk.
Förordning (1993:1069) om förnyat erbjudande att få aktier vid utskiftning av vissa medel ur förutvarande löntagarfonderna 

Tillämpningsområde

1 § Bestämmelserna i denna förordning innebär ett förnyat
erbjudande om aktier till de företag som enligt 5 och 6 §§ den
upphävda förordningen (1992:1057) om utskiftning av vissa medel
ur förutvarande löntagarfonderna hade rätt att få aktier men som
inte uppfyllde de förutsättningar som enligt 2 § andra stycket
nämnda förordning gällde för överföringen av aktierna och inte
heller genom särskilt beslut av Delegationen för utskiftning av vissa
medel ur förutvarande löntagarfonderna (Utskiftningsdelegationen)
eller regeringen ändå fått de erbjudna aktierna.

Det förnyade erbjudandet

2 § De företag som omfattas av 1 § skall få ett förnyat erbjudande
att ta emot de aktier som Utskiftningsdelegationen tidigare beslutat
erbjuda  dem.

För att det mottagande företaget skall få de erbjudna aktierna krävs
att mottagaren före utgången av år 1993 anmäler enligt 4 § att
företaget önskar ta emot aktierna samt uppfyller de villkor som
ställs för överföringen.

3 § Delegationen för utskiftning av vissa tidigare erbjudna aktier
(Nya utskiftningsdelegationen) skall se till att berörda företag får
anmälningsblankett samt ett besked om det förnyade erbjudandet,
där det också anges vad företaget skall göra för att få aktierna.

Beskedet skall tillställas företaget med mottagningsbevis. Om
företaget inte kan nås på senast kända adress, skall de åtgärder som
är skäliga med hänsyn till omständigheterna vidtas för att beskedet
skall nå företaget.

Anmälan om önskan att ta emot aktierna

4 § Anmälan om att företaget önskar ta emot aktierna skall ges in
till Nordbanken, som för Nya utskiftningsdelegationens räkning
har hand om registreringen av aktietilldelningen.

Denna anmälan skall ha kommit in till Nordbanken före utgången
av år 1993 för att berättiga till tilldelning.

Aktietilldelning i särskilda fall

5 § Om det finns synnerliga skäl och är förenligt med
utgångspunkterna för utskiftningen, får Nya
utskiftningsdelegationen för särskilt fall medge att ett företag, som
inte erbjudits aktier eller som inte i rätt tid anmält att företaget
önskar få aktier, ändå tilldelas ett visst antal aktier.

Beslut om sådan aktietilldelning skall fattas före utgången av
januari 1994.

Redovisning av utskiftningen

6 § Nya utskiftningsdelegationen skall före utgången av februari
1994 redovisa resultatet av den fortsatta utskiftningen till
regeringen.

Överklagbarhet

7 § Nya utskiftningsdelegationens beslut enligt denna förordning får
inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

1993:1069

Denna förordning träder i kraft den 20 oktober 1993 och gäller till
utgången av april 1994. Genom förordningen upphävs
förordningen (1992:1057) om utskiftning av vissa medel ur
förutvarande löntagarfonderna.
Förordning (1993:1072) om behörig myndighet för informationsutbyte och äkthetskontroll rörande domar och andra beslut enligt EES-avtalet

Regeringen föreskriver att Domstolsverket skall vara behörig svensk
myndighet för informationsutbyte enligt artikel 106 i EES-avtalet
och skall utföra äkthetskontroll av domar och andra beslut enligt
artikel 110 i samma avtal.
Tillkännagivande (1993:1088) av uppgift om Riksbankens diskonto

Fullmäktige i Riksbanken ger till känna att Riksbankens diskonto
från och med den 8 oktober 1993 är fem procent.
Riksbankens föreskrifter (1993:1103) om minnesmynt på ett tusen och två hundra kronor 

Fullmäktige i Riksbanken föreskriver med stöd av 5 § lagen
(1988:1385) om Sveriges riksbank att minnesmynt på ett tusen och
två hundra kronor skall ges ut från och med den 7 december 1993
samt att mynten skall ha följande storlek, beskaffenhet och
utseende.

1 § Med anledning av att drottning Silvia den 23 december
innevarande år fyller 50 år skall minnesmynt med nominella
värden ett tusen och två hundra kronor ges ut.

2 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av ett tusen kronor skall
tillverkas av en legering som består av 900 tusendelar guld, 50
tusendelar silver och 50 tusendelar koppar samt ha en vikt av 5,8
gram och en diameter av 21 mm. Avvikelsen från den nominella
vikten får vid uppvägning av ett hundra mynt vara högst 6 gram.

3 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av ett tusen kronor skall
ha följande prägel.

På framsidan stora riksvapnet utan vapenmantel, nedanför vapnet
"1 000 KR" omgivet av till vänster "E", som anger myntningsorten,
och till höger "D" som är begynnelsebokstaven i riksbankschefens
efternamn.

På frånsidan drottning Silvias bild i profil. På vänster sida därom
drottningens personliga vapen samt till höger Lovisa Ulrikas
drottningkrona. Omskrift upptill "DROTTNING SILVIA SVERIGE" och
nedtill "23 DEC" omgivet av årtalen 1943 och 1993.

Närmast kanten, såväl på framsidan som på frånsidan, en ornering
av små bågar.

Randen skall vara slät.

4 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av två hundra kronor
skall tillverkas av en legering som består av 925 tusendelar silver
och 75 tusendelar koppar samt ha en vikt av 27,03 gram och en
diameter av 36 mm. Avvikelsen från den nominella vikten får vid
uppvägning av ett hundra mynt vara högst 27 gram.

5 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av två hundra kronor
skall ha följande prägel.

På framsidan stora riksvapnet utan vapenmantel, nedanför vapnet
"200 KR" omgivet av till vänster "E" som anger myntningsorten,
och till höger "D" som är begynnelsebokstaven i riksbankschefens
efternamn.

På frånsidan drottning Silvias bild i profil. På vänster sida därom
drottningens personliga vapen samt till höger Lovisa Ulrikas
drottningkrona. Omskrift upptill "DROTTNING SILVIA SVERIGE" och
nedtill "23 DEC" omgivet av årtalen 1943 och 1993.

Närmast kanten, såväl på framsidan som på frånsidan, en ornering
av små bågar.

Randen skall vara slät.

1993:1103

Dessa föreskrifter träder i kraft den 1 december 1993.