Förordning (2010:1770) om geografisk miljöinformation

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om den svenska 
infrastrukturen för tillgång till och utbyte av geografisk 
miljöinformation som har elektronisk form och som är användbar 
för verksamheter och åtgärder som kan påverka människors hälsa 
eller miljön. När det gäller skyldigheter för kommuner och 
enskilda organ är förordningen meddelad med stöd av

- 7 § lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation i fråga 
om 6 kap. 1 och 2 §§, 

- 8 § lagen om geografisk miljöinformation i fråga om 4 kap. 
10-15 §§ och 5 kap. 2 och 3 §§, 

- 9 § lagen om geografisk miljöinformation i fråga om 2 kap. 
2, 3 och 7 §§, 3 kap. 17, 19 och 21 §§, 4 kap. 1, 2, 4-6 och 
8 §§ samt 5 kap. 1 och 4 §§,

- 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen i fråga om övriga 
bestämmelser. Förordning (2020:905).

2 § Har upphävts genom förordning (2018:310).

3 § I denna förordning avses med

e-handelstjänst: en tjänst som gör det möjligt att elektroniskt
via Internet eller andra elektroniska gränssnitt få tillgång
till geografisk miljöinformation och
informationshanteringstjänster mot betalning, och

fullgöra informationsansvar: att i fråga om geografisk
miljöinformation som avser svenska förhållanden fullgöra
informationsansvar enligt 5 § lagen (2010:1767) om geografisk
miljöinformation.

Termer och uttryck i denna förordning har i övrigt samma
betydelse som i lagen om geografisk miljöinformation. Med
rumsliga datamängder avses detsamma som geografisk
miljöinformation. Med nättjänster och rumsliga datatjänster
avses detsamma som informationshanteringstjänster.

2 kap. Samordning

Den övergripande samordningen

1 § Lantmäteriet ska samordna den svenska infrastrukturen för
tillgång till och utbyte av geografisk miljöinformation genom
att se till att

1. det i Sverige finns ett sammanhängande system för
informationen,

2. det på Internet fortlöpande finns en fungerande ingång till
systemet,

3. informationshanteringstjänster samordnas så att systemet kan
fungera väl, och

4. systemet är samordnat med det system för geografisk
miljöinformation som finns inom Europeiska unionen.

Lantmäteriet ska vara kontaktpunkt för Europeiska kommissionen
i frågor som rör den svenska infrastrukturen för tillgång till
och utbyte av geografisk miljöinformation.

De informationsansvarigas samordning

2 § Den eller de som är informationsansvariga enligt något av
de trettiotre informationsteman som anges i 3 kap. ska

1. hålla sig informerade om var det finns sådan geografisk
miljöinformation som hör till temat, och

2. underrätta Lantmäteriet om förhållanden som har betydelse
för det sammanhängande systemet för informationen och
informationsansvarets fördelning.

Om ett tema är fördelat på två eller flera
informationsansvariga, ska de samordna sitt arbete, utse någon
att vara samordnare och underrätta Lantmäteriet om vem som är
samordnare för temat.

3 § Om geografisk miljöinformation beskriver eller
lägesbestämmer något som sträcker sig över gränsen till ett
annat land och beskrivningen eller lägesbestämningen inte
stämmer överens med det andra landets beskrivning eller
lägesbestämning, ska den som är ansvarig för informationen
enligt 3 kap. vidta åtgärder inom sitt kompetensområde för att
tillsammans med den eller dem som är ansvariga i det andra
landet se till att informationen blir överensstämmande.

Information som en myndighet inte har informationsansvar för

4 § Om det hos en förvaltningsmyndighet finns geografisk
miljöinformation som myndigheten inte är informationsansvarig
för enligt denna förordning, ska myndigheten underrätta
Lantmäteriet om detta.

Rapportering och annan information till Europeiska kommissionen

5 § Lantmäteriet ska svara för den rapportering till 
Europeiska kommissionen som avser hur det svenska 
sammanhängande systemet för geografisk miljöinformation är 
uppbyggt och används. 

Rapporteringen ska innehålla uppdaterade uppgifter om

1. hur de informationsansvariga är samordnade med varandra och 
med andra användare av systemet och hur de 
informationsansvariga och användarna har bidragit till 
samordningen, 

2. hur informationens kvalitet säkras, 

3. användningen av systemet, 

4. avtal om samarbete mellan informationsansvariga, och 

5. kostnader och vinster med systemet.

Rapporteringen ska göras tillgänglig för allmänheten och vid 
behov uppdateras senast den 31 mars varje år.
Förordning (2022:415).

6 § Lantmäteriet ska ge Europeiska kommissionen de uppgifter
som kommissionen begär för sin analys av hur
informationssystemen i Europeiska unionen fungerar tillsammans
och av vad som bör göras för att ordna en fungerande samverkan.

7 § Vid fullgörandet av skyldigheterna enligt 5 och 6 §§ ska 
Lantmäteriet följa kommissionens genomförandebeslut (EU) 
2019/1372 av den 19 augusti 2019 om genomförande av 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG vad gäller 
övervakning och rapportering. Förordning (2022:415).

8 § De informationsansvariga enligt 3 kap. ska inom sina
ansvarsområden ge Lantmäteriet de uppgifter som behövs för att
Lantmäteriet ska kunna fullgöra sitt ansvar enligt 5 och 6 §§.

9 § Lantmäteriet får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av 8 §.

3 kap. Informationsansvarets fördelning

Referenssystem för lägesbestämning

1 § För referenssystem som behövs för att entydigt 
lägesbestämma information ska informationsansvar fullgöras 
av

1. Lantmäteriet i fråga om landbaserade geodetiska 
referenssystem, och

2. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut i fråga 
om medelvattennivå. Förordning (2016:1192).

Geografiska rutnätssystem

2 § I fråga om geografiska rutnätssystem där rutnäten är
harmoniserade med flera upplösningar, med gemensam utgångspunkt
och med standardiserad placering och storlek på rutorna, ska
informationsansvar fullgöras av Lantmäteriet.

Ortnamn

3 § För ortnamn ska informationsansvar fullgöras av 
Lantmäteriet i fråga om namn på administrativa enheter, 
bebyggelser och naturföreteelser. Förordning (2016:1192).

Administrativa indelningar

4 § För administrativa enheter på lokal, regional eller 
nationell nivå som är åtskilda av administrativa gränser ska 
informationsansvar fullgöras av

1. Lantmäteriet i fråga om riksgräns samt läns- och 
kommungränser, och

2. Sjöfartsverket i fråga om baslinjer och baslinjepunkter, 
territorialgränsen samt de yttre avgränsningslinjerna för 
kontinentalsockeln och för Sveriges ekonomiska zon.
Förordning (2016:1192).

Adresser

5 § I fråga om uppgifter i form av belägenhetsadresser,
postnummer och postorter ska informationsansvar fullgöras av
Lantmäteriet.

Fastighetsområden

6 § I fråga om uppgifter om fastigheters och samfälligheters
områden ska informationsansvar fullgöras av Lantmäteriet.

Infrastruktur för transport

7 § För väg-, järnvägs-, luft- och sjötransportnät med 
tillhörande infrastruktur samt länkar mellan de olika näten 
ska informationsansvar fullgöras av

1. Luftfartsverket i fråga om lufttransportnät med 
tillhörande infrastruktur,

2. Sjöfartsverket i fråga om sjötransportnät med tillhörande 
infrastruktur,

3. Trafikverket i fråga om järnväg- och vägtransportnät med 
tillhörande infrastruktur samt länkar mellan 
transportnättyper.

Informationsansvaret omfattar även det nät som avses i 
Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 
juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det 
transeuropeiska transportnätet. Förordning (2016:1192).

Inlandshydrografi

8 § För inlandsytvatten, avrinningsområden, 
delavrinningsområden och andra hydrografiska element i 
inlandet såsom rännor och slussar, ska informationsansvar 
fullgöras av

1. Lantmäteriet i fråga om strandlinjer, 
strandlinjekonstruktioner, våtmarker och inlandsytvatten, 
och

2. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut i fråga 
om avrinningsområden och nätverk för att beskriva flöden samt 
dammar. Förordning (2016:1192).

Skyddade områden

9 § För områden som är utsedda eller förvaltas inom ramen för 
internationell lagstiftning, Europeiska unionens lagstiftning 
eller svensk lagstiftning för att uppnå specifika 
miljövårdsmål ska informationsansvar fullgöras av

1. Naturvårdsverket i fråga om områden som omfattas av det 
nationella naturvårdsregistret enligt 33 a § förordningen 
(1998:1252) om områdesskydd enligt miljöbalken m.m.,

2. Riksantikvarieämbetet i fråga om fornlämningar, 
byggnadsminnen och kyrkliga kulturminnen enligt 
kulturmiljölagen (1988:950), statliga byggnadsminnen enligt 
förordningen (2013:558) om statliga byggnadsminnen samt 
svenska områden som pekats ut i enlighet med Unescos 
konvention av den 16 november 1972 om skydd för världens 
kultur- och naturarv, och

3. Skogsstyrelsen i fråga om biotopskyddsområden beslutade av 
Skogsstyrelsen. Förordning (2016:1192).

Höjd- och djupförhållanden

10 § För digitala höjdmodeller för mark-, is- och havsyta 
inklusive höjd på land samt djup under vatten ska 
informationsansvar fullgöras av

1. Lantmäteriet i fråga om höjdgitter och höjdkurvor, och

2. Sjöfartsverket i fråga om djup i havsområden, insjöar och 
vattenleder. Förordning (2016:1192).

Marktäcket

11 § För det fysiska och biologiska marktäcket på jordytan 
ska informationsansvar fullgöras av

1. Lantmäteriet i fråga om information om marktäcke som 
samlas in för produktion av Lantmäteriets grundläggande 
geodata, och

2. Naturvårdsverket i fråga om sådan information om marktäcke 
som samlas in på uppdrag av Naturvårdsverket. 
Förordning (2016:1192).

Bilder på jordytan

12 § För bilder på jordytan (georefererade bilddata) från 
satelliter eller flygburna sensorer ska informationsansvar 
fullgöras av Lantmäteriet i fråga om ortofoto som ingår i 
Lantmäteriets nationella bildförsörjningsprogram.
Förordning (2016:1192).

Geologiska förhållanden

13 § För berggrund, jordlager, grundvatten, landformer och 
andra geologiska förhållanden indelade efter sammansättning, 
egenskaper och struktur ska informationsansvar fullgöras av

1. Lantmäteriet i fråga om tyngdkraftsinformation för 
geoidbestämning,

2. Sjöfartsverket i fråga om erosionsskydd vid allmänna 
farleder,

3. Sveriges geologiska undersökning i fråga om berggrund, 
jordtäcke, grundvatten och geofysik samt i fråga om borrhål 
som inte omfattas av Statens geotekniska instituts eller 
Trafikverkets ansvar,

4. Statens geotekniska institut i fråga om geotekniska 
borrhål för stabilitetsundersökningar i samband med ras- och 
skredrisk, och

5. Trafikverket i fråga om geotekniska borrhål gjorda för att 
undersöka förutsättningarna för att anlägga statliga vägar 
och statliga järnvägar. Förordning (2016:1192).

Statistiska enheter

14 § För enheter för spridning och användning av statistisk 
information (statistiska enheter) ska informationsansvar 
fullgöras av Statistiska centralbyrån i fråga om 
statistikrutor. Förordning (2016:1192).

Byggnader

15 § För byggnader ska informationsansvar fullgöras av 

1. Lantmäteriet i fråga om byggnaders läge och utbredning, 
och

2. Riksantikvarieämbetet i fråga om sådana byggnaders läge 
som är 

a) byggnadsminnen eller kyrkobyggnader enligt 
kulturmiljölagen (1988:950), eller

b) statliga byggnadsminnen enligt förordningen (2013:558) om 
statliga byggnadsminnen. Förordning (2016:1192).

Markens jordmåner och jordarter

16 § För markens egenskaper i fråga om jordmånens innehåll av 
partiklar och organiskt material, stenighet, djup, textur, 
struktur, erosion, genomsnittlig lutning och beräknad 
vattenhållande förmåga ska informationsansvar fullgöras av 

1. Naturvårdsverket i fråga om markundersökningar inom 
nationell miljöövervakning,

2. Statens jordbruksverk i fråga om förtätade 
markundersökningar på åkermark, och

3. Sveriges geologiska undersökning i fråga om markgeokemiska 
analyser. Förordning (2016:1192).

Mark- och vattenanvändning

17 § För mark- och vattenanvändning indelad efter nuvarande 
och framtida planerad funktion eller socioekonomisk användning 
ska informationsansvar fullgöras av 

1. Statens jordbruksverk i fråga om jordbruksmark som ger rätt 
till stöd som finansieras helt eller delvis av Europeiska 
unionen, 

2. Sametinget i fråga om mark- och vattenområden som används 
för renskötsel, och 

3. kommunerna i fråga om detaljplaner och planbeskrivningar 
enligt plan- och bygglagen (2010:900). Förordning (2020:905).

Förhållandet mellan människors hälsa och miljön

18 § För information om geografiska områden med förhöjd 
förekomst av ohälsa som kan antas ha ett direkt eller indirekt 
samband med miljöns kvalitet och för information om effekter 
på människors hälsa eller välbefinnande som har ett direkt 
eller indirekt samband med miljöns kvalitet ska 
informationsansvar fullgöras av

1. Folkhälsomyndigheten i fråga om hälsorelaterade 
förhållanden som är självrapporterade, 

2. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i fråga om 
olyckor,

3. Naturvårdsverket i fråga om sådan bullerutbredning inom 
kommuner med mer än 100 000 invånare som avses i 3 § 
förordningen (2004:675) om omgivningsbuller,

4. Socialstyrelsen i fråga om skador, sjukdomar och 
dödsorsaker, och

5. Trafikverket i fråga om sådan bullerutbredning för 
vägtrafik, järnvägstrafik och flygtrafik som avses i 4-6 §§ 
förordningen om omgivningsbuller. Förordning (2022:415).

Anläggningar och platser för allmännyttiga och offentliga
tjänster

19 § För anläggningar för hantering av avloppsvatten, 
anläggningar för avfallshantering, anläggningar för 
energiförsörjning, anläggningar för vattenförsörjning, 
räddningstjänstens anläggningar, skolor, sjukhus och andra 
allmännyttiga och offentliga tjänster ska informationsansvar 
fullgöras av

1. Inspektionen för vård och omsorg i fråga om hem för vård 
eller behandling, äldreboende, sjukhus och vårdcentraler,

2. länsstyrelsen i fråga om anläggningar och områden för 
behandling eller hantering av avfall, avloppsvatten eller 
avloppsslam som omfattas av ett sådant tillstånd eller sådan 
tillståndsplikt som avses i 9 kap. miljöbalken,

3. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i fråga om 
brandstationer, skyddsrum och ljudsändare för utomhusvarning,

4. Statens skolverk i fråga om skolenheter för förskoleklass, 
grundskolan, specialskolan, sameskolan, anpassade grundskolan, 
gymnasieskolan och anpassade gymnasieskolan,

5. Statistiska centralbyrån i fråga om lokaler för förskolan 
samt myndighets- och kommunkontor,

6. Svenska kraftnät i fråga om transmissionsnät för el 
inklusive anläggningar, och

7. Trafikverket i fråga om de fibernät och kraftledningar som 
Trafikverket förvaltar samt de telefoner som finns 
tillgängliga i anslutning till statliga vägar och statliga 
järnvägar. Förordning (2022:1616).

Anläggningar och platser för miljöövervakning

20 § För placering och användning av anläggningar och platser 
för miljöövervakning som genomförs av offentliga myndigheter 
eller för deras räkning ska informationsansvar fullgöras av

1. Havs- och vattenmyndigheten i fråga om 

a) nationell miljöövervakning av sjöar, vattendrag, kust och 
hav, och

b) miljöövervakning av badvatten som omfattas av 
badvattenförordningen (2008:218),

2. länsstyrelsen i fråga om regional miljöövervakning av 
luft, landmiljön, sjöar, vattendrag och den marina miljön,

3. Naturvårdsverket i fråga om

a) nationell miljöövervakning av miljögifter, 

b) nationell miljöövervakning av luft och landmiljön, och

c) nationell uppföljning av särskilda skyddade områden 
förtecknade enligt 7 kap. 27 § första stycket 2 
miljöbalken,

4. Strålsäkerhetsmyndigheten i fråga om 
nationell miljöövervakning av strålning,

5. Sveriges geologiska undersökning i fråga om övervakning av 
grundvatten, havssediment och sjösediment, och

6. Sveriges lantbruksuniversitet i fråga om nationell 
övervakning av skogarnas tillstånd och förändring.
Förordning (2016:1192).

Produktions- och industrianläggningar samt upplagsplatser

21 § För verksamheter som avses i 9, 11 eller 12 kap. 
miljöbalken ska, om inte annat följer av 22 §, 
informationsansvar fullgöras av

1. länsstyrelsen i fråga om verksamheter som omfattas av ett 
sådant tillstånd eller sådan tillståndsplikt som avses i 9 
eller 11 kap. miljöbalken,

2. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i fråga om 
verksamheter enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att 
förebygga och begränsa följderna av allvarliga 
kemikalieolyckor, och

3. Svenska kraftnät i fråga om dammsäkerhet avseende dammar i 
dammsäkerhetsklass A, B eller C enligt 11 kap. miljöbalken.
Förordning (2016:1192).

Anläggningar i jordbruk eller vattenbruk

22 § För vattenbruksanläggningar,
jordbruksproduktionsanläggningar, bevattningssystem, växthus,
djurstallar och annan jordbruksutrustning ska
informationsansvar fullgöras av Statens jordbruksverk i fråga
om vattenbruksföretag och produktionsplatser för djurhållning.
Förordning (2012:771).

Befolkningsfördelning

23 § För geografisk fördelning av människor, med
befolkningskaraktäristika och sysselsättningsgrader, i rutnät,
regioner, administrativa enheter eller andra analysenheter ska
informationsansvar fullgöras av Statistiska centralbyrån i
fråga om befolkningsstatistik.

Områden med särskild förvaltning, reglering eller begränsning 
och enheter för rapportering

24 § För områden och andra geografiska enheter som 
används för rapportering, förvaltas eller regleras på 
internationell, europeisk, nationell, regional eller lokal 
nivå avseende vattenavrinning, kustförvaltning, farleder, 
nitratkänslighet, dricksvattentäkt, avfallsdeponering, 
avfallsdumpning, buller, gruvprospektering, gruvbrytning 
eller annat som har relevans från miljöinformationssynpunkt 
ska informationsansvar fullgöras av

1. Havs- och vattenmyndigheten i fråga om

a) gränser för områden med fredning av fisk eller förbud mot 
fiske samt andra förvaltningsgränser till skydd för 
fiskbestånden och miljön,

b) fiskvatten,

c) förvaltningsområden enligt havsmiljöförordningen 
(2010:1341) samt till förvaltningsområdena hänförliga 
bedömningsområden föreskrivna av Havs- och vattenmyndigheten 
med stöd av 20 § havsmiljöförordningen, och

d) sammanställningar av nationellt särskilt värdefulla 
limniska områden,

2. länsstyrelsen i fråga om miljöriskområden, musselvatten 
och anläggningar för bortskaffande av avfall som omfattas av 
ett sådant tillstånd eller sådan tillståndsplikt som avses i 
9 kap. miljöbalken,

3. Naturvårdsverket i fråga om

a) områden som omfattas av naturvårdsavtal där 
Naturvårdsverket eller länsstyrelserna är avtalspart för 
staten,

b) vattenskyddsområden som omfattas av föreskrifter enligt 7 
kap. 22 § miljöbalken,

c) områden som omfattas av ordningsföreskrifter enligt 7 kap. 
30 § miljöbalken,

d) områden med förbud mot markavvattning enligt 11 kap. 14 § 
miljöbalken och 4 § förordningen (1998:1388) om 
vattenverksamheter,

e) områden som är känsliga för övergödning enligt rådets 
direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse, och

f) zoner och tätbebyggelse för utvärdering och säkerställande 
av luftkvalitet enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 
2008/50/EG av den 21 maj 2008 om luftkvalitet och renare luft 
i Europa,

4. Sjöfartsverket i fråga om reglerade farleder till havs och 
i större inlandsvatten,

5. Skogsstyrelsen i fråga om naturvårdsavtalsområden där 
Skogsstyrelsen är avtalspart,

6. Statens jordbruksverk i fråga om

a) känsliga områden enligt 5 § förordningen (1998:915) om 
miljöhänsyn i jordbruket, och

b) restriktionszoner enligt 4, 4 a och 5 §§ epizootilagen 
(1999:657), 4 § epizootiförordningen (1999:659), 5 § 
zoonoslagen (1999:658), 3 § zoonosförordningen (1999:660), 7 
§ lagen (2006:806) om provtagning på djur, m.m. samt 6 § 3 
förordningen (2006:815) om provtagning på djur, m.m.,

7. Sveriges geologiska undersökning i fråga om

a) områden med tillstånd för prospektering och 
gruvbrytning,

b) grundvattenförekomster inom 
vattenförvaltningen, och

8. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut i fråga 
om vattenförekomster och vattendistrikt. 
Förordning (2018:2114).

Översvämningar, jordskred, laviner, skogsbränder eller andra
risker som uppstår genom naturens inverkan

25 § För sårbara områden klassificerade efter atmosfäriska, 
hydrologiska, seismiska och vulkaniska fenomen, bränder samt 
andra risker som uppstår genom naturens inverkan och som på 
ett allvarligt sätt kan påverka samhället ska 
informationsansvar fullgöras av

1. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i fråga om 
översiktlig stabilitetskartering, översvämningskartering och 
brandriskvärden för vegetation, och

2. Statens geotekniska institut i fråga om skredrisker vid 
vattendrag och områdens sårbarhet för stranderosion.
Förordning (2016:1192).

Atmosfäriska förhållanden

26 § För fysikaliska förhållanden i atmosfären ska
informationsansvar fullgöras av Sveriges meteorologiska och
hydrologiska institut i fråga om atmosfäriska modeller.

Meteorologiska och hydrologiska förhållanden

27 § För nederbörd, temperatur, vindhastighet, vindriktning 
och andra meteorologiska förhållanden samt vattenföring och 
andra hydrologiska förhållanden ska informationsansvar 
fullgöras av

1. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut i fråga 
om meteorologiska och hydrologiska förhållanden, och

2. Statens energimyndighet i fråga om vindförhållanden.
Förordning (2016:1192).

Oceanografiska förhållanden

27 a § I fråga om strömmar, salthalt, våghöjd och andra 
fysikaliska egenskaper i havsvatten ska informationsansvar 
fullgöras av

1. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut i fråga 
om strömmar, salthalt, vågor, havstemperatur och andra 
fysikaliska egenskaper i havsvatten, och

2. Sjöfartsverket i fråga om fysikaliska egenskaper i 
havsvatten som registreras av de väderstationer som ingår i 
Sjöfartsverkets nät av mätstationer. Förordning (2016:1192).

Havsområden

28 § I fråga om områden och delområden i hav och saltsjöar 
indelade utifrån områdenas fysikaliska eller kemiska 
egenskaper ska informationsansvar fullgöras av

1. Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut i fråga 
om havsisutbredning och algutbredning, och

2. Sveriges geologiska undersökning i fråga om 
havsbottenyttäcke. Förordning (2016:1192).

Biogeografiska regioner

29 § För områden som har relativt homogena ekologiska 
förhållanden med likartade egenskaper (biogeografiska 
regioner) ska informationsansvar fullgöras av

1. Havs- och vattenmyndigheten i fråga om limnisk 
ekoregionindelning,

2. Naturvårdsverket i fråga om naturgeografiska regioner och 
myrregionindelning, och

3. Skogsstyrelsen i fråga om skoglig regionindelning.
Förordning (2016:1192).

Livsmiljöer och biotoper

30 § För geografiska områden som kännetecknas av särskilda 
ekologiska förhållanden, processer, strukturer och 
livsstödjande funktioner och som är fysiska livsmiljöer för 
organismer som lever där ska informationsansvar fullgöras 
av

1. Naturvårdsverket i fråga om nationella inventeringar 
av våtmarker, naturtyper i och utanför skyddade områden samt 
naturtyper i särskilt utpekade skyddsvärda områden,

2. Skogsstyrelsen i fråga om nationella inventeringar av 
skogsbiotoper med höga naturvärden, och

3. Statens jordbruksverk i fråga om den nationella 
inventeringen av ängs- och betesmark. Förordning (2016:1192).

Arters utbredning

31 § För geografisk fördelning i rutnät, regioner,
administrativa enheter eller andra analytiska enheter av djur-
och växtarters förekomst ska informationsansvar fullgöras av

1. Havs- och vattenmyndigheten i fråga om nationella
sammanställningar av fiskförekomster, och

2. Naturvårdsverket i fråga om nationella sammanställningar av
artförekomster. Förordning (2012:771).

Energiresurser

32 § För energiresurser, med förekommande djup- eller 
höjdinformation om resursens omfattning, ska 
informationsansvar fullgöras av Sveriges geologiska 
undersökning i fråga om fyndigheter av olja, naturgas, kol 
och energitorv samt förutsättningar för geotermi.
Förordning (2016:1192).

Mineralfyndigheter

33 § För malm, industrimineraler och andra mineralfyndigheter,
med förekommande djup- eller höjdinformation om resursens
omfattning, ska informationsansvar fullgöras av Sveriges
geologiska undersökning i fråga om berggrundsgeologi, grus,
krossberg, mineral och bergartsresurser.

4 kap. Informationsansvarets innebörd

1 § Den som har informationsansvar enligt denna förordning ska
se till att den information, de informationshanteringstjänster
och de metadata som omfattas av informationsansvaret finns
tillgängliga och är användbara i det sammanhängande systemet
för geografisk miljöinformation. Informationsansvaret ska
fullgöras enligt detta kapitel.

2 § Tillgängliggörandet ska ske elektroniskt via Internet genom

1. att anpassa den geografiska miljöinformationen till kraven i
de genomförandebestämmelser som avses i 3 §, eller

2. de omvandlingstjänster som avses i 4 § 4.

3 § Ytterligare bestämmelser om den information enligt 3 kap.
som ska tillgängliggöras och om dess användbarhet i det
sammanhängande systemet för geografisk miljöinformation finns
i kommissionens förordning (EU) nr 1089/2010 av den 23
november 2010 om genomförande av Europaparlamentets och rådets
direktiv 2007/2/EG vad gäller interoperabilitet för rumsliga
datamängder och datatjänster. Förordning (2012:771).

Informationshanteringstjänster

4 § Det ska finnas informationshanteringstjänster som gör det 
möjligt att

1. söka efter geografisk miljöinformation och att söka efter 
andra informationshanteringstjänster med utgångspunkt i 
innehållet i motsvarande metadata samt att visa innehållet i 
metadata (söktjänster),

2. se geografisk miljöinformation och, i fråga om sådan 
information som presenteras i form av kartor eller liknande, 
navigera i den, zooma in och ut i den, panorera i den och att 
se på den genom att lägga olika informationslager på varandra 
och var för sig samt att hitta förklarande information och 
det relevanta innehållet i de metadata som rör informationen 
(visningstjänster),

3. ladda ned och, om det är lämpligt, få direkt åtkomst till 
kopior av geografisk miljöinformation eller delar av den 
(nedladdningstjänster),

4. omvandla geografisk miljöinformation så att den utan 
regelbundet återkommande manuella åtgärder blir användbar i 
det sammanhängande systemet (omvandlingstjänster), och

5. komma i kontakt med andra informationshanteringstjänster 
och e-handelstjänster så att man kan använda dem 
(förbindelsetjänster). Förordning (2016:1192).

5 § Söktjänster enligt 4 § 1 ska innebära att man kan söka
geografisk miljöinformation med sökkriterier som avser

1. nyckelord,

2. klassificering av geografisk miljöinformation och
informationshanteringstjänster,

3. informationens kvalitet och validitet,

4. uppgifter om hur den geografiska miljöinformationen
uppfyller sådana bestämmelser som avses i 3 §,

5. geografiskt läge,

6. de villkor som gäller för att få tillgång till och använda
geografisk miljöinformation och informationshanteringstjänster,

7. vem eller vilka som är informationsansvariga, och

8. vem eller vilka som upprättar, förvaltar, underhåller eller
distribuerar geografisk miljöinformation eller
informationshanteringstjänster.

6 § Omvandlingstjänster enligt 4 § 4 ska kunna kombineras med
de övriga informationshanteringstjänsterna på ett sätt som är
förenligt med sådana bestämmelser som avses i 3 §.

7 § Ytterligare bestämmelser om 
informationshanteringstjänster finns i 

1. kommissionens förordning (EG) nr 976/2009 av den 19 
oktober 2009 om genomförande av Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2007/2/EG med avseende på nättjänster, och

2. kommissionens förordning (EU) nr 1089/2010 av den 23 
november 2010 om genomförande av Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2007/2/EG vad gäller interoperabilitet för 
rumsliga datamängder och datatjänster.

För den information som anges i 3 kap. 14–33 §§ behöver 
söktjänster, visningstjänster, nedladdningstjänster och 
omvandlingstjänster inte finnas förrän metadata för 
informationen har tagits fram. Förordning (2016:1192).

8 § Förbindelsetjänster behöver finnas tillgängliga enligt
1-6 §§ först vid den tidpunkt och på det sätt som följer av
sådana bestämmelser om förbindelsetjänster som meddelas av
Europeiska kommissionen enligt artikel 16 i Europaparlamentets
och rådets direktiv 2007/2/EG. Förordning (2012:771).

Metadata

9 § Metadata för viss geografisk miljöinformation eller en viss
informationshanteringstjänst ska innehålla uppgifter om

1. hur informationen uppfyller sådana bestämmelser som avses i
3 §,

2. de avgifter och andra villkor som gäller för att få tillgång
till och använda informationen eller
informationshanteringstjänsten,

3. informationens kvalitet och validitet,

4. vem eller vilka som är informationsansvariga,

5. vem eller vilka som upprättar, förvaltar, underhåller eller
distribuerar informationen eller
informationshanteringstjänsten,

6. begränsningar för allmänhetens möjligheter att via
informationshanteringstjänster få tillgång till informationen
eller informationshanteringstjänsten, i den mån sådana
begränsningar finns, och

7. skälen för de begränsningar som avses i 6.

Metadata ska vara fullständiga och aktuella samt hålla en så
hög kvalitet att de gör det möjligt att finna, inventera och
utnyttja informationen eller informationshanteringstjänsten.

10 § Ytterligare bestämmelser om metadata finns i kommissionens
förordning (EG) nr 1205/2008 av den 3 december 2008 om
genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv
2007/2/EG om metadata.

Avgifter och andra villkor

11 § Söktjänsterna ska tillhandahållas utan avgift.

12 § Visningstjänster enligt 4 § 2 ska tillhandahållas utan
avgift. En sådan visningstjänst får dock tillhandahållas mot en
avgift, om tjänsten avser stora volymer av geografisk
miljöinformation som uppdateras ofta och en avgift behövs för
att täcka de kostnader som uppdatering och annat underhåll av
informationen medför.

13 § En nedladdningstjänst eller förbindelsetjänst får
tillhandahållas mot en avgift endast om kostnaden för tjänsten
och den information som förmedlas genom tjänsten inte täcks på
annat sätt.

14 § Om en myndighet får ta ut avgifter från myndigheter för 
tjänster som avses i 4 § eller för geografisk 
miljöinformation, får avgifterna inte överstiga kostnaderna 
för att reproducera, tillhandahålla och sprida informationen 
respektive kostnaderna för tjänsterna, om inte annat följer av 
andra stycket.

Om en myndighet är skyldig att ta ut sådana avgifter som avses 
i första stycket för att täcka en väsentlig del av kostnaderna 
för en verksamhet, får de samlade intäkterna inte överstiga 
kostnaderna för att samla in, framställa, reproducera och 
sprida informationen respektive kostnaderna för tjänsterna 
samt en rimlig avkastning på investeringar.

Första och andra styckena gäller inte i fråga om avgifter som 
tas ut från en myndighet för information som den myndigheten 
ska använda i en konkurrensutsatt verksamhet som avser 
tillhandahållande av data. Bestämmelser om sådana avgifter och 
om avgifter som tas ut från enskilda finns i 4 kap. lagen 
(2022:818) om den offentliga sektorns tillgängliggörande av 
data. Förordning (2022:822).

15 § Den som är informationsansvarig och tar ut en avgift för
tillhandahållandet av en visningstjänst, nedladdningstjänst
eller förbindelsetjänst ska se till att det finns en e-
handelstjänst.

16 § Trots 11-13 §§ får

1. geografisk miljöinformation och
informationshanteringstjänster som görs tillgängliga genom en
visningstjänst vara utformade på ett sätt som hindrar
vidareutnyttjande för kommersiella ändamål, och

2. ett tillhandahållande av geografisk miljöinformation eller
en informationshanteringstjänst förenas med villkor om
friskrivning och licensavtal om hur informationen eller
informationshanteringstjänsten får användas.

Verkställighetsföreskrifter

17 § Lantmäteriet får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av 1-6 och 9 §§ samt förordning (EG) nr
976/2009 och förordning (EG) nr 1205/2008.

5 kap. Samarbete

1 § De som är informationsansvariga enligt denna förordning ska
samarbeta genom att ge varandra tillgång till geografisk
miljöinformation och informationshanteringstjänster så att
informationen och tjänsterna kan användas när offentliga
uppgifter som kan påverka miljön utförs. Ett sådant samarbete
ska också ske med

1. dem som är informationsansvariga enligt motsvarande
bestämmelser i andra länder i Europeiska unionen,

2. Europeiska unionens institutioner samt organ som har
inrättats genom internationella avtal där Europeiska
gemenskapen och Europeiska unionens medlemsstater är parter,
och

3. myndigheter, kommuner och enskilda organ inom Europeiska
unionen som utan att vara informationsansvariga fullgör
offentliga uppgifter som kan påverka miljön.

Om samarbetet inte kan ske i det sammanhängande systemet för
geografisk miljöinformation ska det ordnas genom avtal eller
andra informationshanteringstjänster än de som ingår i det
sammanhängande systemet.

2 § För samarbetet enligt 1 § får de som har informationsansvar
enligt denna förordning ta ut avgifter och ställa upp andra
villkor för tillgången till och användningen av geografisk
miljöinformation och informationshanteringstjänster. Avgifterna
och villkoren ska vara förenliga med 4 kap. 11, 12 och 16 §§.

3 § Avgifter som tas ut med stöd av 2 §

1. får endast avse kostnader som inte täcks på annat sätt,

2. ska vara förenliga med syftet att underlätta ordnandet och
upprätthållandet av det sammanhängande systemet för geografisk
miljöinformation, och

3. får inte vara högre än vad som behövs för att det samlade
avgiftsuttaget ska täcka kostnaderna för uppbyggnad, drift,
uppdatering och utveckling av tjänsterna och den information
som förmedlas genom tjänsterna samt för att fortlöpande kunna
tillhandahålla informationen och tjänsterna.

4 § Avgifter enligt 2 § får inte tas ut för att fullgöra en
skyldighet att rapportera till någon av Europeiska unionens
institutioner.

5 § De som har informationsansvar enligt denna förordning får
ingå avtal med dem som är samarbetsparter enligt 1 § om de
närmare formerna och villkoren för samarbetet.

Lantmäteriet får ingå sådana samarbetsavtal även i frågor som
avser någon annan informationsansvarigs samarbete, om
Lantmäteriet och den informationsansvarige är överens om det.

6 § Bestämmelser om samarbetet med Europeiska unionens
institutioner och med organ som har inrättats genom
internationella avtal där Europeiska gemenskapen och Europeiska
unionens medlemsstater är parter finns i kommissionens
förordning (EU) nr 268/2010 av den 29 mars 2010 om genomförande
av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG vad avser
tillgången för gemenskapens institutioner och organ till
medlemsstaternas rumsliga datamängder och datatjänster på
harmoniserade villkor.

6 kap. Frivillig medverkan

1 § Den som inte är informationsansvarig enligt denna
förordning får efter ansökan frivilligt medverka i det
sammanhängande systemet för geografisk miljöinformation genom
att göra information och informationshanteringstjänster
tillgängliga i systemet, om medverkan

1. avser geografisk miljöinformation,

2. innebär att metadata tillhandahålls som uppfyller kraven i
4 kap. 9 § och förordning (EG) nr 1205/2008,

3. informationen och informationshanteringstjänsterna är
användbara i systemet, och

4. innebär att den medverkande uppfyller de skyldigheter i
övrigt som gäller för informationsansvariga.

2 § Frågor om frivillig medverkan enligt 1 § prövas av
Lantmäteriet.


Övergångsbestämmelser

2010:1770

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2011.

2. Rapportering enligt 2 kap. 5 § ska första gången göras
senast den 15 maj 2013.

3. För den information som anges i 3 kap. 14-33 §§ och
anslutande informationshanteringstjänster behöver metadata
trots 4 kap. 1 § finnas först den 3 december 2013.

4. Information behöver göras tillgänglig enligt 4 kap. 1 och
2 §§ först vid den tidpunkt som inträffar

a) två år efter att de bestämmelser som avses i 4 kap. 3 § har
antagits, om informationen har genomgått en omfattande
omstrukturering eller nyinsamlats efter denna förordnings
ikraftträdande, eller

b) sju år efter att de bestämmelser som avses i 4 kap. 3 § har
antagits, om informationen inte omfattas av a.

2016:1192

1. Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2017.

2. För den information som anges i denna förordning behöver 
metadata trots 4 kap. 1 § finnas först 1 juni 2017.

3. För de informationshanteringstjänster som anges i denna 
förordning behöver metadata trots 4 kap. 1 § finnas först 1 
oktober 2017.

4. Det som sägs i 2 och 3 gäller dock endast om informationen 
inte omfattades av förordningen (2010:1770) om geografisk 
miljöinformation före ikraftträdandet av denna förordning.