PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Reglemente (1960:671) för Norra Kvills nationalpark 

1 § Norra Kvills nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara
i dess naturliga tillstånd ett område med urskogsartad barrskog
i den sydsvenska barrskogsregionen, skall vårdas och förvaltas i
överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med det undantag som framgår i 6 §
första stycket naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så
ock att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att plocka bär annat än för omedelbar förtäring eller eljest
borttaga växter eller växtdelar;

att fiska utan särskilt tillstånd;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att skada
eller bortföra ägg, rom eller bo;

att tälta eller göra upp eld;

att medföra hund;

att nyttja motordrivet fordon. Kungörelse (1968:673).

3 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter för
nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag från
förbud, som meddelas i detta reglemente eller i ordningsföreskrifterna,
stadgas i naturvårdskungörelsen den 11 december 1964 (nr 825).
Kungörelse (1968:673)
Reglemente (1960:673) för Blå Jungfruns nationalpark 

1 § Blå Jungfruns nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara
ön i dess naturliga tillstånd, skall vårdas och förvaltas i
överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med det undantag som framgår av 6 §
första stycket naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822), vara
förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så ock
att bortföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att vid förflyttning eller eljest göra åverkan på klipphällarnas
moss- och lavtäcke;

att plocka bär annat än för omedelbar förtäring så ock att eljest
borttaga växter eller växtdelar;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att skada
eller bortföra ägg, rom eller bo;

att tälta eller göra upp eld;

att medföra hund. Kungörelse (1968:674).

3 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den
11 december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:674).
Reglemente (1960:674) för Dalby Söderskogs nationalpark 

1 § Dalby Söderskogs nationalpark, som har tillkommit i syfte att
bevara ett område med sydsvensk lövskog i väsentligen oförändrat
skick, skall vårdas och förvaltas i överensstämmelse med detta
syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med det undantag som framgår av
6 § första stycket naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822),
vara förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål så
ock att borföra mineral;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så ock
att plocka bär annat än för omedelbar förtäring eller eljest
borttaga växter eller växtdelar;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att skada
 eller bortföra ägg, rom eller bo;

att tälta eller göra upp eld;

att medföra okopplad hund;

att nyttja motordrivet fordon. Kungörelse (1968:675).

3 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag från
förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den 11
december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:675).
Riksskattenämndens Kungörelse (1960:745) om ändrat sätt för bekantgörande av nämndens beslut angående fastställelse eller ändring av vissa för taxerings- och debiteringsarbetet avsedda formulär

Riksskattenämnden, som hittills låtit i Svensk författningssamling  
införa kungörelser om nämndens beslut angående fastställelse eller  
ändring av formulär till taxerings- och debiteringslängder samt  
uppbördskort och debetsedlar ävensom till anmaningar och  
underrättelser m.m., har beslutat att hädanefter i stället kungöra  
dylika beslut i publikationen Meddelanden från riksskattenämnden, ser. 
I. Däremot komma nämndens beslut angående fastställelse eller ändring  
av formulär till deklarationsblanketter och andra för allmänheten  
avsedda formulär att alltjämt kungöras i Svensk författningssamling.
Kungörelse (1960:80) angående ersättning till gode män vid utmålsförrättningar

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att god man, som enligt 26 § 
gruvlagen den 3 juni 1938 (nr 314) biträder vid utmålsförrättning, skall 
äga åtnjuta ersättning efter samma grunder som god man vid 
lantmäteriförrättning.
Förordning (1961:128) om utförsel av obeskattade varor i fartygstrafiken över Öresund 

1 § Om utförsel av obeskattade varor såsom proviant med 
passagerarfartyg i trafik mellan svenska hamnar, belägna söder om 
Kullens fyr och norr om Falsterbo fyr, samt danska hamnar från och med 
Gilleleje i norr till och med Köge i söder skola, utöver vad som 
stadgas i kungörelsen den 26 april 1957 (nr 123) med särskilda 
bestämmelser om utförsel av vissa obeskattade varor såsom proviant 
eller resgods, gälla följande särskilda bestämmelser. 

2 § Spritdrycker, vin, maltdrycker och tobaksvaror, som är 
obeskattade, får medföras från tullområdet endast under villkor att 

1. god ordning och nykterhet upprätthålls ombord; 

2. spritdrycker eller vin inte tillhandahålls passagerare, som kan 
antas inte ha fyllt 18 år, och tobaksvaror inte utlämnas till 
passagerare, som kan antas inte ha fyllt 15 år; 

3. spritdrycker, vin eller maltdrycker inte utlämnas till passagerare 
för att föras i land; 

4. spritdrycker eller vin inte utskänks till passagerare före klockan 
12; 

5. högst 20 cigarretter eller 10 cigarrer eller 10 cigariller eller 50 
gram andra tobaksvaror utlämnas till en passagerare för enkel resa. 
Förordning (1985:186). 

3 § Av spritdrycker må medföras högst 5 liter per 1 000 passagerare 
för varje enkel resa, om resan går från svensk hamn norr om Landskrona 
till dansk hamn norr om Vedbaek, samt i annat fall högst 25 liter per 
1 000 passagerare för varje enkel resa. 

Tobaksvaror må ej medföras i större omfattning än som enligt 
tullmyndighets beprövande motsvarar den i 2 § medgivna utlämningen. 

Andra obeskattade varor än tobaksvaror och chokladvaror må medföras 
endast för förtäring ombord. 

4 § Framgår av omständigheterna att huvudsyftet med turen inte är att 
upprätthålla trafik i egentlig bemärkelse, får obeskattade 
spritdrycker, vin, maltdrycker, tobaksvaror och chokladvaror inte 
medföras. Förordning (1985:186). 

5 § Iakttagas icke villkoren i 2 § eller föranleder medförandet av 
obeskattade varor smuggling av sådana varor, äger 
generaltullstyrelsen, för tid som med hänsyn till överträdelsens 
omfattning och övriga omständigheter finnes skälig, besluta att i 4 § 
avsedda obeskattade varor icke må medföras på fartyg, med vilka det 
ifrågavarande rederiet bedriver trafik som i 1 § sägs. 

6 § Med obeskattade varor avses i denna kungörelse icke varor, som 
visas hava undergått vederbörlig beskattning i Danmark. 

7 § De närmare föreskrifter, som erfordras för tillämpning av denna 
kungörelse, meddelas av generaltullstyrelsen.
Lag (1961:263) om överflyttande på Riksförsäkringsverket av de uppgifter och  befogenheter, som tillkomma riksförsäkringsanstalten och pensionsstyrelsen 

Vi GUSTAF ADOLF, med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes Konung,
göra veterligt: att Vi, med riksdagen, funnit gott förordna, att de
uppgifter och befogenheter, som enligt lag eller författning tillkomma
riksförsäkringsanstalten och pensionsstyrelsen, i stället skola
tillkomma riksförsäkringsverket, såvitt ej annat särskilt föreskrives.
Brev (1961:337) till samtliga länsstyrelser angående föreskrifter och anvisningar  rörande tillämpningen av vapenförordningen 

Kungl. Maj:t vill, med stöd av 39 och 42 §§ vapenförordningen den 10
juni 1949 (nr 340), utfärda föreskrifter och anvisningar rörande
tillämpningen av vapenförordningen av den lydelse härvid fogad bilaga
utvisar.

   Bilagan är här utesluten; upplysning om dess innehåll kan
erhållas hos länsstyrelserna och polismyndigheterna. Den är även
tillgänglig i bokhandeln.

Kungl. Maj:t förordnar, att dessa föreskrifter och anvisningar skola
tillämpas från och med den 1 juli 1961, då de den 25 november 1955
fastställda och den 9 november 1956 kompletterade föreskrifterna och
anvisningarna rörande tillämpningen av vapenförordningen skola upphöra
att gälla.

Avskrifter av - - - och efterrättelse.
Förordning (1961:395) om tobaksskatt 

1 § I 1 § andra stycket lagen (1961:394) om tobaksskatt medgiven
skattefrihet för tobaksvaror, som inkomma till riket såsom gåva till
enskild person, må åtnjutas endast i fråga om enstaka försändelser,
vilka innehålla högst 1 000 gram tobaksvaror.

Vid tillämpning av första stycket skall varje cigarr anses väga 5
gram, varje cigarill 2,5 gram och varje cigarrett 1 gram. Förordning
(1983:895).

2 § har upphävts genom förordning (1982:862).

3 § har upphävts genom förordning (1984:253).

4 § Tobaksvara, som förklarats förverkad enligt lagen (1961:394) om
tobaksskatt eller lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, skall
förstöras genom beskattningsmyndighetens försorg eller under
tullkontroll. Förordning (1993:504).

5 § I 2 § lagen om tobaksskatt angiven vikt för en cigarr, cigarill
eller cigarrett avser vikten vid normal fuktighetshalt. Normal
fuktighetshalt anses föreligga vid en relativ luftfuktighet av cirka
femtiofem procent vid en temperatur av cirka +20NC.
Beskattningsmyndighet fastställer vikten för cigarr och cigarill genom
vägning av 100 stycken och för cigarrett genom vägning av 1 000
stycken, slumpvis uttagna ur ett eller flera ytter- eller
inneremballage. Om särskilda skäl föreligga, kan
beskattningsmyndigheten väga ett större eller mindre stycketal
än nu nämnts.

På anfordran skall skattskyldig utan ersättning tillhandahålla
beskattningsmyndighet tobaksvaror som behövs för kontrollvägning.
Förordning (1970:94).

6 § Riksskatteverket och, såvitt gäller införsel till riket,
generaltullstyrelsen efter samråd med riksskatteverket får meddela de
ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av lagen
(1961:394) om tobaksskatt. Förordning (1984:253).
Kungörelse (1961:448) angående tillämpning mellan Sverige och Grekland av vissa europeiska avtal  om social trygghet 

Kungl. Maj:t har funnit gott giva vederbörande tillkänna, att följande 
av Europarådets medlemsstater den 11 december 1953 undertecknade avtal 
för Sveriges del trätt i kraft i förhållande till Grekland den 1 juni 
1961, nämligen

1) provisorisk europeisk överenskommelse om social trygghet vid  
ålderdom och nedsatt arbetsförmåga samt för efterlevande; samt

2) provisorisk europeisk överenskommelse om social trygghet, dock ej vid 
ålderdom och nedsatt arbetsförmåga eller för efterlevande.

Här i riket bosatt medborgare i Grekland skall hava samma skyldighet som 
svensk medborgare att erlägga avgift enligt lagen den 29 juni 1946 (nr 
431) om folkpensionering. Sådan skyldighet föreligger dock icke för 
tiden före den 1 januari 1962.
Kungörelse (1961:507) angående tillämpning mellan Sverige och Grekland av tilläggsprotokoll  till vissa europeiska avtal om social trygghet 

Kungl. Maj:t har funnit gott giva vederbörande tillkänna, att  
tilläggsprotokollen till ettvart av följande av Europarådets  
medlemsstater den 11 december 1953 undertecknade avtal för Sveriges del 
trätt i kraft i förhållande till Grekland den 1 oktober 1961, nämligen 

1) provisorisk europeisk överenskommelse om social trygghet vid  
ålderdom och nedsatt arbetsförmåga samt för efterlevande; samt 

2) provisorisk europeisk överenskommelse om social trygghet, dock ej vid 
ålderdom och nedsatt arbetsförmåga eller för efterlevande. 

Här i riket bosatt flykting, som jämlikt tilläggsprotokollet till 
avtalet under 1) skall likställas med medborgare i Grekland, skall hava 
samma skyldighet som svensk medborgare att erlägga avgift enligt lagen 
den 29 juni 1946 (nr 431) om folkpensionering. Sådan skyldighet 
föreligger dock icke för tiden före den 1 januari 1963.
Kungörelse (1961:521) om tillämpning av avtal mellan Sverige och Marocko för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande  av bestämmelser angående ömsesidig  handräckning beträffande direkta skatter 

Sedan den 30 mars 1961 avtal, vars lydelse i fransk text och svensk
översättning bilaga (bilaga 1) vid denna kungörelse utvisar,
slutits mellan Sverige och Marocko för undvikande av dubbelbeskattning
och fastställande av bestämmelser angående handräckning beträffande
direkta skatter, har Kungl. Maj:t -- med stöd av 72 § 3 mom.
kommunalskattelagen den 28 september 1928 (nr 370), 20 § 3 mom. lagen
den 26 juli 1947 (nr 576) om statlig inkomstskatt samt 20 § 3 mom.
lagen samma dag (nr 577) om statlig förmögenhetsskatt -- funnit gott

dels förordna, att ifrågavarande avtal skall för Sveriges del
lända till efterrättelse och tillämpas under iakttagande av härvid
såsom bilaga (bilaga 2) fogade anvisningar;

dels ock föreskriva, att det skall åligga skattskyldig att,
utan hänsyn till att enligt avtalet allenast viss del av hans inkomst
eller förmögenhet skall taxeras här i riket, likväl avgiva alla de
uppgifter till ledning för taxeringen, vilka han varit skyldig lämna,
därest lindring i skattskyldigheten ej skolat äga rum. (Jämför 1974:770
ö.b. och 1974:859 ö.b.)

Övergångsbestämmelser

2007:1255

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att kungörelsen (1961:521)
om tilllämpning av avtal mellan Sverige och Marocko för
undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av
bestämmelser angående ömsesidig handräckning beträffande
direkta skatter ska upphöra att gälla vid utgången av år 2007.
Den upphävda kungörelsen ska dock fortfarande tillämpas
beträffande

1. skatt på inkomst som förvärvas före den 1 januari 2008, och

2. skatt på förmögenhet som tas ut vid 2008 eller tidigare års
taxeringar.
Kungörelse (1961:563) angående trafikregler för luftfarten

1 § Trafikregler för luftfart inom svenskt område fastställas av
Kungl. Maj:t i huvudsaklig överensstämmelse med de såsom
''International Standards, Rules of the Air'' betecknade trafikregler,
vilka antagits av Internationella civila luftfartsorganisationens råd
den 27 november 1951, med däri sedermera vidtagna ändringar (de
internationella trafikreglerna).

Det åligger Transportstyrelsen att i samråd med Försvarsmakten
på grundval av en av styrelsen ombesörjd översättning av de
internationella trafikreglerna samt de ändringar, som kunna komma att
vidtagas i dessa, utarbeta förslag till de trafikregler som skola
gälla vid luftfart inom svenskt område samt att underställa Kungl.
Maj:t sådana förslag för fastställelse.

Särskilda trafikregler för civil luftfart inom militärt kontrollerat
luftrum och på militära flygplatser meddelas av Försvarsmakten
i samråd med Transportstyrelsen. Förordning (2008:1111).

2 § Vid luftfart med svenskt luftfartyg inom främmande stat skola de
internationella trafikreglerna lända till efterrättelse, såvitt de
icke strida mot de av den staten utfärdade bestämmelserna.

Sker luftfart med svenskt luftfartyg inom område, som icke tillhör
någon stat, skola de internationella trafikreglerna gälla utan
jämkningar.

3 § Om påföljd för överträdelse av trafikregler som avses i denna
kungörelse stadgas i 13 kap. luftfartslagen.

4 § Trafikregler för civil luftfart skola kungöras av
Transportstyrelsen på lämpligt sätt i så god tid som möjligt före
ikraftträdandet. Av kungörelsen skall framgå i vilka avseenden
bestämmelserna skilja sig från de internationella trafikreglerna,
varvid styrelsen för varje moment där skiljaktighet föreligger skall
angiva lydelsen i svensk översättning av motsvarande internationella
föreskrift.

I kungörelsen skall innehållet i 2 och 3 §§ denna kungörelse
återgivas. Förordning (2008:1111).

5 § De av Kungl. Maj:t fastställda trafikreglerna skola, såvitt avser
kontrollerat luftrum som i 69 § luftfartskungörelsen sägs eller
luftled, gälla även i fråga om luftfart med svenska militära
luftfartyg, såframt icke Försvarsmakten i samråd med
Transportstyrelsen bestämmer annat. I övrigt skola trafikregler som
avses i denna kungörelse gälla i fråga om luftfart med svenska
militära luftfartyg i den utsträckning som Försvarsmakten
föreskriver efter samråd med Transportstyrelsen.
Förordning (2008:1111).
Kungörelse (1961:567) med närmare bestämmelser om befordran av krigsmateriel med luftfartyg

1 § Med krigsmateriel förstås i luftfartslagen sådana varor, som äro
upptagna i härvid såsom bilaga fogade förteckning.

2 § Utan särskilt medgivande får följande krigsmateriel medföras av
innehavaren i luftfartyg vid färd mellan orter i Sverige eller sändas
med luftfartyg från en ort till en annan i Sverige, nämligen

1. av en person som tillhör räddningstjänsten, Polisen, Tullverket
eller Kustbevakningen: vapen som innehas för tjänsten med tillhörande
ammunition;

2. av den som enligt meddelat tillstånd eller annars enligt
vapenlagen (1973: 1176) har rätt att i Sverige inneha skjutvapen:
vapen och ammunition som bäraren lagligen får inneha;

3. av den som fått tillstånd att i Sverige tillverka eller försälja
krigsmateriel: den krigsmateriel som tillståndet omfattar;

4. av den som fått tillstånd att i Sverige bedriva handel med
skjutvapen eller med explosiva varor: den krigsmateriel som
tillståndet gäller; samt

5. av Försvarsmakten, Försvarets materielverk, Fortifikationsverket,
Försvarets radioanstalt, Totalförsvarets forskningsinstitut och
Försvarshögskolan: all krigsmateriel.

Medgivande till luftbefordran av annan krigsmateriel mellan orter i
Sverige lämnas av Transportstyrelsen, om befordran skall ske med
svenskt luftfartyg eller med annat luftfartyg, som enligt särskilt
beslut är att jämställa med svenskt luftfartyg.
Förordning (2008:1212).

3 § Har någon författningsenlig rätt att utföra vara, som är att
hänföra till krigsmateriel, eller att införa sådan vara, må varan utan
särskilt tillstånd befordras med luftfartyg, då rätten avser utförsel,
från riket till utrikes ort och, då rätten avser införsel, från utrikes
ort till riket.

4 § Till luftbefordran i andra fall än som nämns i 2 eller 3 §
behövs tillstånd av regeringen. Förordning (1996:1513).

5 § Om påföljd för överträdelse av denna kungörelse stadgas i 13 kap.
luftfartslagen.

6 § Vad som föreskrives i denna kungörelse skall ej äga tillämpning å
befordran av krigsmateriel med svenska eller främmande militära
luftfartyg.
Kungörelse (1961:62) angående garanti å den  rikets gäld, som uppkommit genom utfärdande av obligationer till svenska statens 5 % obligationslån av den 5 oktober 1959 med flera lån 

På därom av fullmäktige i riksgäldskontoret gjord framställning har  
Kungl. Maj:t, samtidigt som Kungl. Maj:t fastställt av fullmäktige  
fattade beslut rörande utfärdande av obligationer till dels svenska  
statens 5 % obligationslån av den 5 oktober 1959, dels svenska statens 
4 1/2 % obligationslån av den 15 november 1959, dels svenska statens 5 
1/2 % obligationslån av den 12 april 1960, dels svenska statens 5 1/4  
% obligationslån av den 27 juni 1960, dels ock 1960 års  
premieobligationslån, meddelat Sin garanti å den rikets gäld, som  
uppkommit genom utfärdande av till nämnda lån hörande obligationer å  
sammanlagt nominellt enmiljard åttahundrasjuttioåttamiljoner  
trehundrasjuttiotusen kronor.
Kungörelse (1961:645) om överflyttande å överstyrelsen för ekonomisk försvarsberedskap, centrala civila transportkommittén, statens biltrafiknämnd och sjöfartsstyrelsen av de uppgifter, som tillkomma riksnämnden  för ekonomisk försvarsberedskap 

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, 

att vad i kungörelsen den 22 juni 1951 (nr 551) med vissa bestämmelser 
om utnyttjande av landets transportmedel under krig eller krigsfara 
m.m. stadgats rörande riksnämnden för ekonomisk försvarsberedskap i 
stället skall avse centrala civila transportkommittén, statens 
biltrafiknämnd och sjöfartsstyrelsen, dock att dels anfordran enligt 5 
§ sagda kungörelse må meddelas av biltrafiknämnden allenast i fråga om 
annat transportmedel än fartyg och luftfartyg samt av 
sjöfartsstyrelsen blott beträffande fartyg, dels meddelande av 
anvisningar enligt 6 § och prövning i samråd med överbefälhavaren 
enligt 9 § skall åvila endast centrala civila transportkommittén, dels 
hänvändelse och underrättelse enligt 8 § beträffande 
registreringspliktigt fartyg skall ske till sjöfartsstyrelsen, 

att vad i civila uttagningsförordningen den 22 juni 1951 (nr 553) och 
militära uttagningsförordningen den 13 november 1953 (nr 673) stadgats 
rörande riksnämnden för ekonomisk försvarsberedskap i stället skall 
avse centrala civila transportkommittén, 

att vad i instruktionen den 20 september 1951 (nr 636)  för 
vägtrafikombud stadgats rörande riksnämnden för ekonomisk 
försvarsberedskap i stället skall avse statens biltrafiknämnd, 

att vad i kungörelsen den 3 juni 1960 (nr 516) med 
tillämpningsföreskrifter till lagen den 21 mars 1940 (nr 176) med 
vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg stadgats rörande 
riksnämnden för ekonomisk försvarsberedskap i stället skall avse 
sjöfartsstyrelsen, samt 

att vad i övrigt av Kungl. Maj:t i gällande författningar eller genom 
särskilda beslut stadgats rörande riksnämnden för ekonomisk 
försvarsberedskap i stället skall avse överstyrelsen för ekonomisk 
försvarsberedskap.
Statens avtalsnämnds Cirkulär (1961:675) till statliga myndigheter och institutioner angående grunder för beräkning av sysselsättningsgrad för vissa deltidsanställda fastighetsarbetare vid tillämpning av statens allmänna tjänstepensionsreglemente

I enlighet med av Kungl. Maj:t den 17 november 1961 lämnat
bemyndigande får statens avtalsnämnd meddela följande grunder för
beräkning av sysselsättningsgrad enligt statens allmänna
tjänstepensionsreglemente (SPR) för deltidsanställda
fastighetsarbetare i statens tjänst, vilkas arbets- och
löneförhållanden reglerats i kollektivavtal, upprättat i enlighet med
mellan statens avtalsnämnd och statstjänarkartellen träffat ramavtal
till kollektivavtal för deltidsanställda fastighetsarbetare.

Vid tillämpningen av SPR skall med minst halvtidstjänstgöring förstås
en arbetstid av minst 21 timmar 15 minuter i genomsnitt per vecka.

Anm.: I vad avser tid före genomförandet av arbetstidsförkortningen
till 45 timmars arbetsvecka skall med minst halvtidstjänstgöring
förstås minst hälften av den längre veckoarbetstid, som då varit för
heltidstjänstgöring normalt gällande.

Vid beräkning av veckoarbetstiden skall följande gälla:

Enligt avtalet i arbetslistan fastställd summa fast ersättning per år
(årslönen) divideras med den för ortsgruppen i avtalet för året
fastställda timlönen och kvoten divideras därefter med 50.

Av den sålunda framräknade veckoarbetstiden framgår, huruvida i SPR
angivna krav på minst halvtidstjänstgöring uppfyllas eller ej.
Statens Avtalsverk cirkulär (1967:662).
Kungörelse (1961:95) om tillämpning av ett  mellan Sverige samt Storbritannien och Nordirland den 28 juli 1960 ingånget avtal  för undvikande av dubbelbeskattning och  förhindrande av skatteflykt beträffande inkomstskatter 

Övergångsbestämmelser

1987:1045

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande, för de stater och
territorier på vilka de var tillämpliga vid utgången av år 1987, för
inkomst som förvärvas före den 1 januari 1988 och för förmögenhet som
taxeras före år 1989.
Brev (1962:111) till generalpoststyrelsen  angående vissa undantag för postverket från gällande trafikförfattningar 

1. har upphävts genom förordning (1988:1509).

2. har upphävts genom brev (1965:21).

3. Beträffande trafik för postverkets räkning med verket tillhörig
traktor eller truck, med eller utan tillkopplat släpfordon, skola
föreskrifterna i 8 § bilregisterkungörelsen (1972:599) ävensom eljest
gällande bestämmelser om fordons registrering och registreringsskyltar
icke tillämpas. Om trafik som här sägs har verket att göra anmälan hos
vederbörande polismyndighet, som äger meddela de villkor och
bestämmelser för trafiken, myndigheten kan finna påkallade. Förordning
(1977:764).
Brev (1962:112) till järnvägsstyrelsen angående vissa undantag för Statens järnvägar från gällande trafikförfattningar 

1. har upphävts genom förordning (1988:1510).

1. c) har upphävts genom brev (1965:22).

2. har upphävts genom brev (1965:22).

3. Beträffande trafik för statens järnvägars räkning med verket
tillhörig traktor eller truck, med eller utan tillkopplat släpfordon,
skola föreskrifterna i 8 § bilregisterkungörelsen (1972:599) ävensom
eljest gällande bestämmelser om fordons registrering och
registreringsskyltar icke tillämpas. Om trafik som här sägs har verket
att göra anmälan hos vederbörande polismyndighet, som äger meddela de
villkor och bestämmelser för trafiken, myndigheten kan finna påkallade.
Förordning (1977:765).
Lag (1962:120) om straff i vissa fall för oriktigt ursprungsintyg m.m.

1 § Den som i ursprungsintyg eller annan handling, som
åberopas till bevis för vinnande av förmånsbehandling enligt
handelsöverenskommelser som Europeiska unionen (EU) har
ingått eller enligt EU:s rättsakter, uppsåtligen lämnat
oriktig uppgift ägnad att leda till förmånsbehandling, döms
till böter eller fängelse i högst ett år. Till samma straff
döms den som i samband med ansökan om ursprungsintyg
uppsåtligen lämnat oriktig uppgift ägnad att leda till
förmånsbehandling samt den som tillhandahållit en åberopad
handling med vetskap om att den innehåller sådan oriktig
uppgift. Är brottet att anse som grovt döms till fängelse i
högst två år.

Begår någon av grov oaktsamhet gärning som avses i första
stycket, döms till böter.

Är brott som avses i denna paragraf att anse som ringa, döms
ej till ansvar. Lag (2010:1018).

1 a § Har upphävts genom lag (1981:436).

2 § Den som frivilligt rättar oriktig uppgift skall vara fri från
straff.

3 § I tullbefogenhetslagen (2024:710) finns bestämmelser om 
utredning och lagföring av brott mot denna lag. Lag (2024:716).

4 § Allmänt åtal för brott som avses i denna lag får väckas endast
efter medgivande av Tullverket. Lag (1999:402).

5 § Regeringen meddelar närmare föreskrifter om förundersökning
rörande brott mot denna lag. Lag (1981:436).


Övergångsbestämmelser

1994:1549

1. Denna lag träder i kraft samtidigt med lagen (1994:1500) med
anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande beträffande gärning som
begåtts före ikraftträdandet.
Kungörelse (1962:190) angående vissa statsgruvefält inom Västerbottens län 

Kungl. Maj:t har - sedan riksdagen bifallit vad Kungl. Maj:t föreslagit 
i fråga om nya gränser för Stekenjokks statsgruvefält m.m. - funnit gott 
att, med ändring av vad kungörelserna den 20 maj 1921 (nr 297) angående 
utläggande av statsgruvefält vid Stekenjokk och Remdalen i Vilhelmina 
socken av Västerbottens län samt den 24 mars 1939 (nr 83) angående 
utläggande av vissa statsgruvefält inom Västerbottens län innehålla 
häremot stridande, förordna, dels att Daningens statsgruvefält icke 
vidare skall utgöra statsgruvefält, dels ock att följande område med de 
gränser, som angivas här nedan, skall utläggas till statsgruvefält under 
benämningen 

Stekenjokks statsgruvefält med följande gränser: 

i norr: Saxåns norra strand från riksgränsen mot Norge; 

i öster: en linje tänkt dragen från föreningspunkten mellan Saxån och 
den norr ifrån kommande cirka 1 200 meter nedanför Stekenjokks inflöde i 
Saxån infallande bäcken till röset å den med höjdsiffran 941 utmärkta 
toppen av Stekevare och från denna punkt till triangelpunkten 1130,5 
Tjalingen och därifrån till röset med höjdsiffran 1067 i södra delen av 
Gellvernokkomassivet; 

i söder: en linje tänkt dragen från sistnämnda röse till utflödet i 
Gaustjokk av den lilla bäcken från sjön norr om siffrorna "67" i 
höjdsiffran 767; 

i sydväst: från sistnämnda punkt i Gaustjokk uppströms densamma genom 
den lilla sjön punkt 841 till riksgränsen mot Norge; 

i väster: från sistnämnda punkt utmed riksgränsen till den punkt, där 
densamma skär Saxån.
Kungörelse (1962:216) angående prägel å jubileumsmynt å fem kronor

Kungl. Maj:t har, sedan till hugfästande av Hans Maj:t Konung Gustaf  
VI Adolfs 80-årsdag mynt- och justeringsverket bemyndigats verkställa  
utmyntning av omkring 250 000 stycken silvermynt å fem kronor, velat  
härmed kungöra, att ett jubileumsmynt av silver med valören fem  
kronor, utgörande lagligt betalningsmedel under de villkor, som  
stadgas i lagen om rikets mynt, kommer att i rörelsen utsläppas och  
genom Sveriges riksbanks försorg tillhandahållas allmänheten med en  
överkurs av fem kronor, varav vinsten tillfaller Konung Gustaf VI  
Adolfs 80-årsfond för svensk kultur, ävensom att det nya myntets  
prägel blivit fastställd sålunda: 

/k/ På myntets framsida: /-k/ Hans Maj:t Konungens bild, profil,  
vänster sida. Omskrift: "GUSTAF VI ADOLF SVERIGES KONUNG" samt,  
nedtill, "1882 11 XI 1962". 

/k/ På myntets frånsida: /-k/ Den romerska gudinnan Minerva i helfigur 
i egenskap av konstens och vetenskapens beskyddarinna. 

Omskrift: "LITTERATUR VETENSKAP KONST". Nedtill till vänster om  
figuren "5" och till höger "KR". Under figuren från vänster till höger 
myntgravörens monogram, S:t Eriksmärket samt myntdirektörens  
monogram. 

/k/ Myntets diameter: /-k/ 34 millimeter. 

/k/ Randen /-k/ räfflad med omväxlande en bred och två smala åsar.
Kungörelse (1962:22) om resedokument för vissa flyktingar, som äro sjömän 

Kungl. Maj:t har, sedan Sverige den 28 maj 1959 ratificerat en i Haag
den 23 november 1957 avslutad internationell överenskommelse angående
flyktingar, som äro sjömän, uppdragit åt statens utlänningskommission
att utfärda  resedokument, varom förmäles i kungörelsen (1955:29) för
sådana flyktingar, som äro sjömän och som förvärvat i artiklarna 2 och
3 i överenskommelsen angiven anknytning till Sverige. Vad i nämnda
kungörelse är stadgat om utfärdande av resedokument och om förlängning
av  giltighetstiden för sådant skall äga tillämpning även i fråga om
resedokument för flykting, som är sjöman, varvid emellertid jämväl
bestämmelserna i förenämnda överenskommelser skola iakttagas.
Utlänningskommissionen äger utfärda erforderliga föreskrifter för
tillämpningen av denna kungörelse.
Kungörelse (1962:25) om överenskommelse  mellan Konungariket Sveriges regering och Förbundsrepubliken Tysklands regering  rörande införsel och återutförsel av ädelmetallvaruprover 

Kungl. Maj:t har funnit gott tillkännagiva, att mellan Konungariket
Sveriges regering och Förbundsrepubliken Tysklands regering den 17
januari 1962 träffats överenskommelse om rätt att utan hinder av
eljest gällande bestämmelser införa ädelmetallvaror, som är avsedda
att förevisas såsom prover eller utställningsföremål och därefter
återutföras. Överenskommelsen, som träder i kraft den 1 april 1962,
är av den lydelse på svenska och tyska språken som härvid fogad
bilaga utvisar.

Bilaga

Överenskommelse

mellan Konungariket Sveriges regering och Förbundsrepubliken
Tysklands regering rörande införsel och återutförsel av
ädelmetallvaruprover.

Konungariket Sveriges regering och Förbundsrepubliken Tysklands
regering ha i önskan att underlätta varuutbytet i fråga om
ädelmetallvaror träffat följande överenskommelse:

Artikel 1

Utan hinder av bestämmelserna i 9 § Kungl. Maj:ts förordning den
18 maj 1956 (nr 328) om kontroll å ädelmetallarbeten må personer
med hemvist i Förbundsrepubliken Tyskland till Sverige införa
ädelmetallvaror, såvida dessa äro avsedda att förevisas såsom
prover eller utställningsföremål och därefter återutföras.

Vid dylik införsel skola de avtalsslutande parterna tillämpa
bestämmelserna i den i Genève den 7 november 1952 avslutade
internationella konventionen för underlättande av import av
varuprover och reklammaterial eller den i Bryssel den 1 mars
1956 avslutade tullkonventionen rörande passersedlar
(E.C.S. carnets) för varuprover.

För återutförseln skall gälla en tidsfrist av tolv månader.

Artikel 2

Vad beträffar införsel från Sverige till Förbundsrepubliken
Tyskland av ädelmetallvaror, som äro avsedda att förevisa såsom
prover eller utställningsföremål och därefter återutföras, skola
i Förbundsrepubliken Tyskland tillämpas  de i föregående artikels
andra och tredje stycken intagna bestämmelserna.

Artikel 3

Denna överenskommelse gäller även för delstaten Berlin, såvida
icke Förbundsrepubliken Tysklands regering inom tre månader efter
överenskommelsens ikraftträdande till Konunagriket Sveriges
regering avgiver en motsatt förklaring.

Artikel 4

Denna överenskommelse träder i kraft den 1 april 1962.

Denna överenskommelse kan uppsägas skriftligen med en tidsfrist av
tre månader före utgången av ett kalenderår.

Som skedde i Stockholm den 17 januari 1962 i två originalexemplar,
vardera på såväl svenska som tyska språken, varvid båda texterna
skola äga lika vitsord.

För Konungariket Sveriges regering:

Östen Undén
Kungörelse (1962:273) om överflyttande å kommerskollegium och överstyrelsen för ekonomisk  försvarsberedskap av de uppgifter, som tillkomma  statens handelslicensnämnd 

/Författningens text finns bara i tryckt version/
Förordning (1962:308) om förhöjning av vissa livräntor på grund av statsunderstödd olycksfallsförsäkring  för fiskare 

1 § Livränta, som i anledning av olycksfall i arbete utgår enligt
kungörelsen den 2 oktober 1908 (nr 100 s. 29) angående en särskild för
fiskare avsedd försäkring mot skada till följd av olycksfall eller
enligt förordningen den 11 juni 1918 (nr 375) angående en särskild för
fiskare avsedd försäkring mot skada till följd av olycksfall, skall
förhöjas enligt vad nedan sägs. Motsvarande skall gälla ersättning, som
enligt Konungens förordnande utgives enligt grunderna för sistnämnda
förordning.

Kostnad för förhöjning enligt denna förordning bestrids av statsmedel.

2 § Livränta enligt någon av de i 1 § angivna författningarna, vilken
omreglerats jämlikt 3 § eller 4 § första stycket förordnignen den 11 maj
1956 (nr 183) angående omreglering av vissa ersättningar på grund av
statsunderstödd olycksfallsförsäkring för fiskare, skall förhöjas med
trettio procent.

Livränta, vilken enligt förordningen den 11 juni 1918 (nr 375) utgår
till fader, moder eller adoptant, skall, i förkommande fall efter
förhöjning enligt 5 § andra stycket förordningen den 11 maj 1956 (nr
183), jämväl förhöjas med trettio procent.

3 § Där ej annat följer av vad ovan stadgats, skall i fråga om
förhöjning enligt denna förordning i tillämpliga delar gälla vad som
finnes föreskrivet beträffande den ersättning, som förhöjts genom
förordningen.

4 § De närmare föreskrifter, som finnas erforderliga för tillämpningen
av denna förordning, meddelas av Konungen.

Övergångsbestämmelser

1962:308

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1963 men äger icke
tillämpning å ersättning, som belöper å tid dessförinnan.
Kungörelse (1962:330) om  skyldighet för  kommun att avlämna finansstatistiska uppgifter 

1 § Det åligger kommun att till statistiska centralbyrån avlämna
dels sammandrag för nästföregående kalenderår av kommunens
räkenskaper i vad de avse kommunala ändamål, dels ock, efter
anmaning, sådana uppgifter av ekonomisk natur som erfordras för
samhällsekonomisk analys.

Med kommun avses i denna kungörelse landskommun, köping, stad,
municipalsamhälle, landstingskommun, församling, pastorat och annan
kyrklig samfällighet. Med kommun jämställes kommunalförbund, bildat
enligt lagen den 31 maj 1957 om kommunalförbund eller i annan form
organiserad kommunal sammanslutning.

2 § Sammandrag och övriga uppgifter skola avfattas på blanketter, till
vilka statistiska centrlabyrån efter hörande av vederbörande kommunala
intresseorganisationer fastställer formulär.

Blanketterna skola tillhandahållas kommunerna av statistiska
centralbyrån.

3 § Sammandrag skall avlämnas till statistiska centralbyrån före den
15 april, dock att sammandrag för landstingskommun eller stad, som
icke tillhör landstingskommun, må avlämnas senast den 31 maj.

Övriga uppgifter skola avlämnas inom tid som centralbyrån bestämmer.

4 § Ändrar kommunal myndighet räkenskaper, för vilka sammandrag
avlämnats, skola därav betingade ändringar i sammandraget
ofördröjligen anmälas till statistiska centralbyrån.
Kungörelse (1962:363) angående fastställande av ränta å vissa lån med statlig kreditgaranti

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att räntan å lån varom förmäles i 
dels kungörelsen den 11 oktober 1946 (nr 676) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den, som avlagt akademisk eller därmed 
jämförlig examnen, dels kungörelsen den 30 april 1948 (nr 210) angående 
statlig kreditgaranti för lån åt den som genomgått polisskola, dels 
kungörelsen den 16 juni 1950 (nr 469) angående studielån med statlig 
kreditgaranti, dels kungörelsen den 30 juni 1952 (nr 570) angående 
studielån med statlig kreditgaranti åt s.k. flyktingstudenter, dels 
kungörelsen den 31 maj 1957 (nr 276) med särskilda bestämmelser om 
studielån åt flyktingstudenter, dels ock kungörelsen den 30 juni 1950 
(nr 436) med särskilda bestämmelser om studielån åt vissa utländska 
studerande, de båda sistnämnda kungörelserna i vad de avse studielån med 
statlig kreditgaranti, skall från och med den 1 juli 1962 tills vidare 
utgöra 4,25 procent.
Kungörelse (1962:370) om avveckling av rekognitionsavgifterna till Danviks hospital 

Kungl. Maj:t har med stöd av riksdagens beslut funnit gott förordna,
att skyldighet att vid förvärv av jord, som tillhört Danviks
hospital, utgiva rekognitionsavgift till hospitalet icke skall
föreligga beträffande fång, för vilket fångeshandling upprättas den
1 januari 1963 eller senare.
Förordning (1962:376) om försäljning i  exportbutik 

1 § För försäljning av oförtullade eller annars obeskattade
spritdrycker, vin och starköl samt tobaksvaror får exportbutiker
inrättas av Scandinavian Airlines System (SAS) på Stockholm-Arlanda,
Göteborg-Landvetters, Malmö-Sturups, Jönköpings, Kalmar, Kiruna,
Norrköping-Kungsängens, Sundsvall- Härnösands, Umeå, Västerås-Hässlö och
Växjö flygplatser samt på Malmö flygpassagerarterminal.

För försäljning av oförtullade eller annars obeskattade parfymer,
kosmetiska preparat och toalettmedel samt choklad- och konfektyrvaror
får exportbutiker inrättas av luftfartsverket på de i första stycket
angivna flygplatserna. Luftfartsverket får låta annan, som skall vara
godkänd av tullmyndighet, driva sådan exportbutik. Exportbutik för
försäljning av i detta stycke angivna varor får inrättas av SAS på Malmö
flygpassagerarterminal.

Föreskrifter om exportbutik finns också i 48 § tullstadgan (1973:671).
Förordning (1987:858).

2 § Försäljning får äga rum endast till flygpassagerare, som avreser
till utrikes ort. På Malmö-Sturups flygplats och på Malmö
flygpassagerarterminal får försäljning inte ske till passagerare med
Köpenhamn som bestämmelseort. Förordning (1984:307).

3 § Försäljning må icke ske till större myckenhet än köparen äger
tullfritt införa i inreselandet. Till den som avreser med bestämmelseort
i Danmark, Finland eller Norge må dock icke säljas större myckenhet än
han såsom resande äger tullfritt införa här i riket.

4 § Tobaksvaror må icke säljas till den som kan antagas ej hava fyllt 15
år. Rusdrycker må icke säljas till den som kan antagas ej hava fyllt 20
år. Kungörelse (1969:178).
Kungl. Maj:ts Kungörelse (1962:379) angående förhöjning av riddarhuskapitationsavgiften 

Vi GUSTAF ADOLF, med Guds nåde, Sveriges Götes och Vendes Konung, göra 
veterligt: att sedan ridderskapet och adeln vid innevarande års lagtima 
adelsmöte beslutat, att riddarhuskapitationsavgiften tills vidare skall 
erläggas med trettio kronor årligen av envar till myndig ålder kommen 
adelsman, som är mantalsskriven i riket och till staten erlägger 
inkomst- eller förmögenhetsskatt, hava Vi, på framställning av 
riddarhusdirektionen, velat härigenom kungöra berörda beslut till 
efterrättelse.
Gränssjukvårdsförordning (1962:390) 

1 § Har någon som är försäkrad för bosättningsbaserade 
förmåner enligt 4 och 5 kap. socialförsäkringsbalken fått 
behov av läkarvård eller fysioterapeutisk behandling under 
vistelse inom en svensk kommun vid riksgränsen mot Finland 
eller Norge och fått sådan vård eller behandling i det 
angränsande landet, ska Försäkringskassan lämna ersättning 
för den försäkrades utgift för vården eller behandlingen.
Förordning (2013:1150).

2 § Ersättning för utgift för läkarvård lämnas högst med ett 
belopp som motsvarar det arvode som en privatpraktiserande 
läkare med ersättning enligt lagen (1993:1651) om 
läkarvårdsersättning skulle ha fått tillgodoräkna sig för 
vården. Utgift för fysioterapi ersätts högst med ett belopp 
som motsvarar det arvode som en privatpraktiserande 
fysioterapeut med ersättning enligt lagen (1993:1652) om 
ersättning för fysioterapi skulle ha fått tillgodoräkna sig 
för behandlingen. 

Från ersättning för utgift för vård eller behandling görs 
avdrag med ett belopp som motsvarar den patientavgift som 
gäller för vården eller behandlingen i patientens hemregion.
Förordning (2019:1000).

3 § För resekostnad i samband med vården eller behandlingen utges
ersättning enligt föreskrifterna i lagen (1991:419) om
resekostnadsersättning vid sjukresor. Förordning (1991:1646).


Övergångsbestämmelser

1991:1646

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1992. Äldre föreskrifter
gäller fortfarande i fråga om ersättning som avser tid före
ikraftträdandet.

1993:1666

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om ersättning som
avser tid före ikraftträdandet.

2010:1649

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2011. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om ersättning som
avser tid före ikraftträdandet. 

2013:1150

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för behandling som 
har lämnats före ikraftträdandet.
Lag (1962:401) om förvaltningen av de allmänna försäkringskassornas fonder för den  obligatoriska och den frivilliga sjukförsäkringen 

1 § För förvaltningen av den obligatoriska sjukförsäkrings-
fonden enligt p. 5 övergångsbestämmelserna till lagen (1998:87)
om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring och den
frivilliga sjukförsäkringsfonden enligt 21 kap. 2 § lagen
(1962:381) om allmän försäkring skall följande gälla.
Lag (1998:89).

2 § Allmän försäkringskassa må placera fondmedel

1. i obligationer utfärdade av staten, kommun eller Sveriges
allmänna hypoteksbank;

2. i obligationer garanterade av staten eller kommun;

3. i obligationer och andra för den allmänna rörelsen avsedda
förskrivningar, som offentligen utbjudits av svenskt
bankaktiebolag, Sveriges investeringsbank aktiebolag eller
Nordiska investeringsbanken;

4. i andra skuldförbindelser utfärdade eller garanterade av
staten eller kommun eller utfärdade av riksbanken,
bankaktiebolag, sparbank eller centralkassa för
jordbrukskredit;

5. i skuldförbindelser, för vilka kassan äger säkerhet genom
inteckning i annan fastighet än industrifastighet inom två
tredjedelar av senast fastställda taxeringsvärde, därvid i
taxeringsvärdet å jordbruksfastighet icke må medräknas
taxeringsvärdet å växande skog; dock skall åbyggnad, för att
inteckning i fastigheten må godkännas, vara brandförsäkrad i
försäkringsbolag, som avses i lagen om försäkringsrörelse,
eller i utländsk försäkringsanstalt med rätt att driva
försäkringsrörelse här i riket; samt

6. med riksförsäkringsverkets medgivande i fastighet, avsedd
för kassans verksamhet; och skall i fråga om brandförsäkring av
åbyggnad gälla vad vid 5 stadgas. Lag (2003:846).

3 § Utan hinder av vad i 2 § föreskrives må allmän försäkringskassa med
riksförsäkringsverkets medgivande såsom tillgång i fond redovisa värdet
i inventarier, som anskaffats för kassans verksamhet, under
förutsättning att nedskrivning av värdet sker med minst en tiondel varje
år.
Brev (1962:403) till riksförsäkringsverket med bemyndigande att utfärda tillämpningsföreskrifter till lagen om allmän försäkring, m.m. 

Kungl. Maj:t finner gott att, med stöd av 20 kap. 8 och 16 §§ lagen den 
25 maj 1962 (nr 381) om allmän försäkring samt 39 § lagen den 25 maj 
1962 (nr 382) angående införande av lagen om allmän försäkring, 
bemyndiga riksförsäkringsverket att /k/ dels /-k/ utfärda föreskrifter 
rörande skyldighet för enskild att lämna uppgifter, som äro av betydelse 
för tillämpningen av lagen om allmän försäkring, /k/ dels /-k/ utfärda 
tillämpningsföreskrifter till och föreskrifter i samband med införande 
av nämnda lag, allt i den mån Kungl. Maj:t ej annorlunda förordnat eller  
riksförsäkringsverket ej finner föreskrifterna vara av sådan  natur att 
det icke ankommer på verket att meddela dem.
Förordning (1962:42) om skattefrihet för belopp,  som utgår på grund av vissa s.k. riskgarantier 

Kungl. Maj:t har, i överensstämmelse med riksdagens beslut, funnit  
gott förordna, att belopp, vilket vid dödsfall eller invaliditet utgår 
på grund av de riskgarantier statsverket iklätt sig för personal, som  
tjänstgör för Förenta Nationernas räkning eller vid det skandinaviska  
undervisningssjukhuset i Korea, ej skall vid taxering enligt  
kommunalskattelagen och lagen om statlig inkomstskatt utgöra  
skattepliktig inkomst. (Jämför 1974:770 ö.b.) 

Övergångsbestämmelser 

1962:42 

Denna förordning träder i kraft dagen efter den, då förordningen  
enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk  
författningssamling och skall äga tillämpning jämväl med avseende å  
1962 och tidigare års taxeringar. Har någon vid förordningens  
ikraftträdande redan blivit taxerad för belopp, som avses i  
förordningen, äger han anföra besvär över taxeringen inom den tid och  
i den ordning, varom förmäles i 100 och 104 §§ taxeringslagen. 

Genom denna förordning upphäves förordningen den 2 maj 1958 (nr 173)  
om skattefrihet för belopp, som utgår på grund av vissa s. k.  
riskgarantier. (Jämför 1974:773 ö.b.)
Kungörelse (1962:502) om tillämpning av en mellan Sverige samt Storbritannien och Nordirland den 27  november 1961 träffad överenskommelse om utvidgande  till vissa brittiska territorier av tillämplighetsområdet  för det mellan Sverige samt Storbritannien och Nordirland  den 28 juli 1960 ingångna avtalet för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt  beträffande inkomstskatter 

Övergångsbestämmelser

1987:1045

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande, för de stater och
territorier på vilka de var tillämpliga vid utgången av år 1987, för
inkomst som förvärvas före den 1 januari 1988 och för förmögenhet som
taxeras före år 1989.