Narkotikastrafflag (1968:64)

1 § Den som olovligen

1. överlåter narkotika, 

2. framställer narkotika som är avsedd för missbruk, 

3. förvärvar narkotika i överlåtelsesyfte, 

4. anskaffar, bearbetar, förpackar, transporterar, förvarar 
eller tar annan sådan befattning med narkotika som inte är 
avsedd för eget bruk, eller

5. innehar, brukar eller tar annan befattning med narkotika

döms för narkotikabrott till fängelse i högst tre år.

Om en gärning som avses i första stycket innebär att 
gärningsmannen säljer narkotika eller annars befattar sig med 
narkotika som är avsedd att säljas, döms i stället till 
fängelse i lägst sex månader och högst tre år.

För narkotikabrott döms även den som olovligen bjuder ut 
narkotika till försäljning, förvarar eller befordrar vederlag 
för narkotika, förmedlar kontakter mellan säljare och köpare 
eller företar någon annan sådan åtgärd, om förfarandet är 
ägnat att främja narkotikahandel. Straffet är i ett sådant 
fall fängelse i lägst sex månader och högst tre år.

Bestämmelser om straff för olovlig införsel och utförsel av 
narkotika och olovlig befattning i vissa fall med narkotika 
finns i lagen (2000:1225) om straff för smuggling.
Lag (2023:258).

2 § Är brott som avses i 1 § första stycket med hänsyn till 
arten och mängden narkotika samt övriga omständigheter att 
anse som ringa, döms för ringa narkotikabrott till böter 
eller fängelse i högst sex månader. Lag (2016:488).

3 § Är brott som avses i 1 § att anse som grovt, döms för 
grovt narkotikabrott till fängelse i lägst två och högst sju 
år. Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt 
beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som 
bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett en 
särskilt stor mängd narkotika eller annars varit av särskilt 
farlig eller hänsynslös art.

Är brottet att anse som synnerligen grovt, döms för 
synnerligen grovt narkotikabrott till fängelse i lägst sex och 
högst tio år. Vid bedömningen av om brottet är synnerligen 
grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led 
i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i 
stor omfattning bedriva handel med narkotika, avsett en 
synnerligen stor mängd narkotika eller annars varit av 
synnerligen farlig eller hänsynslös art. Lag (2023:258).

3 a § Den som av grov oaktsamhet begår gärning som avses i 1 § 
första stycket 1-4, andra eller tredje stycket döms för 
vårdslöshet med narkotika till böter eller fängelse i högst 
ett år.

Om gärningen är att anse som ringa, utgör den inte brott.
Lag (2023:258).

3 b § Den som

1. överlåter, framställer, förvärvar, anskaffar, bearbetar, 
förpackar, transporterar eller tar annan liknande befattning 
med narkotikaprekursorer som är avsedda för olovlig 
framställning av narkotika, eller

2. förvarar, innehar eller tar annan befattning med sådana 
narkotikaprekursorer

döms för olovlig befattning med narkotikaprekursorer till 
fängelse i högst två år.

Om brottet med hänsyn till arten och mängden narkotika som 
avses framställas samt övriga omständigheter är att anse som 
ringa, döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

Om brottet är att anse som grovt, döms till fängelse i lägst 
sex månader och högst sex år. Vid bedömningen av om brottet är 
grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led 
i en verksamhet som har bedrivits i större omfattning eller 
yrkesmässigt, avsett framställning av särskilt stor mängd 
narkotika eller annars varit av särskilt farlig eller 
hänsynslös art. Lag (2023:258).

4 § För försök eller förberedelse till narkotikabrott, ringa 
narkotikabrott, grovt narkotikabrott eller synnerligen grovt 
narkotikabrott liksom för stämpling till narkotikabrott, grovt 
narkotikabrott eller synnerligen grovt narkotikabrott döms 
det, om gärningen avser annat än bruk av narkotika, till 
ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.

För försök till olovlig befattning med narkotikaprekursorer 
döms det, om gärningen avser annan befattning än som avses i 
3 b § första stycket 2, till ansvar enligt 23 kap. 
brottsbalken. Lag (2023:258).

5 § Har flera medverkat till brott som avses i 1-4 §§ och 
innefattar gärningen inte endast befattning enligt 1 § första 
stycket 5 eller 3 b § första stycket 2, gäller bestämmelserna 
i 23 kap. brottsbalken. Lag (2023:258).

5 a § Har upphävts genom lag (1992:861).

6 § Om det hos den som har begått brott enligt denna lag 
påträffas injektionssprutor eller kanyler som kan användas för 
insprutning i människokroppen, eller andra föremål som är 
särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annan 
befattning med narkotika, ska föremålen förverkas, oavsett vem 
de tillhör, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller 
om sådana föremål påträffas 

1. i ett utrymme som disponeras av den som begått brott enligt 
denna lag, eller 

2. i förbindelse med narkotika som har varit föremål för brott 
enligt denna lag. Lag (2024:797).

7 § Bestämmelserna om beslag i rättegångsbalken gäller med de 
avvikelser som följer av andra stycket i fråga om beslag av 
egendom

1. som avses i 6 § eller som har varit föremål för eller 
använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag, och

2. som kan antas bli förverkad enligt 6 § eller enligt 36 kap. 
brottsbalken.

Bestämmelserna i 2 § 1 och 3 § lagen (1958:205) om förverkande 
av alkohol m.m. ska tillämpas på motsvarande sätt då beslag 
har skett av narkotika, narkotikaprekursorer eller egendom som 
avses i 6 § denna lag. Tiden för att begära rättens prövning 
ska dock räknas från dagen för beslutet. Regeringen eller den 
myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare 
föreskrifter om förfarandet med narkotika och 
narkotikaprekursorer som tagits i beslag. Lag (2024:797).

8 § Med narkotika förstås i denna lag läkemedel eller
hälsofarliga varor med beroendeframkallande egenskaper eller
euforiserande effekter eller varor som med lätthet kan
omvandlas till varor med sådana egenskaper eller effekter och
som

1. på sådan grund är föremål för kontroll enligt en
internationell överenskommelse som Sverige har biträtt, eller

2. av regeringen har förklarats vara att anse som narkotika
enligt lagen. Lag (1999:43).

9 § Med narkotikaprekursorer förstås i denna lag ämnen som kan
användas vid framställning av narkotika och som är förtecknade
enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr
273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer eller
rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om
regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer
mellan gemenskapen och tredjeländer. Lag (2006:46).