Förordning (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter, m.m.

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning gäller för myndigheter under regeringen.
För affärsverken gäller dock inte 9 och 10 §§. Förordning (1998:1423).

2 § Med fastighetsförvaltning avses i denna förordning ansvar för
förvärv, upplåtelse, drift och underhåll samt avyttring av fast
egendom för statens räkning. Med fast egendom avses även
tomträtt samt byggnad och anläggning som är lös egendom.

Befogenhet

3 § Regeringen beslutar vilka myndigheter som skall förvalta
fastigheter. Fast egendom får inte förvärvas och förvaltas av
andra än fastighetsförvaltande myndigheter.

En myndighet får inte ingå hyrköpsavtal och andra liknande avtal
som avser fast egendom utan regeringens medgivande.

3 a § En myndighet får inte förvalta bostäder för
uthyrningsändamål.

Första stycket gäller inte

1. när en fastighet eller byggnad som förvaltas av myndigheten
innehåller bostad som inte kan avskiljas från fastigheten eller
byggnaden i övrigt,

2. för utlandsmyndigheter. Förordning (1999:242).

Förvaltningsuppdrag

4 § Regeringen fastställer förvaltningsuppdragets omfattning för
varje fastighetsförvaltande myndighet.

5 § Varje myndighet skall upprätta och fortlöpande hålla en
förteckning över de förvaltningsobjekt som ingår i
förvaltningsuppdraget aktuell (objektförteckning).

6 § I fråga om de objekt som ingår i förvaltningsuppdraget
företräder myndigheten staten dels som fastighetsägare, dels
som byggherre enligt plan- och bygglagen (2010:900).
Förordning (2011:365).

7 § Varje fastighet skall förvaltas på ett för staten ekonomiskt
effektivt sätt så att tillgångarnas värde bibehålls och om möjligt
ökas.

7 a § Har upphävts genom förordning (2013:555).

Investeringar

8 § Varje myndighet skall upprätta och fortlöpande hålla en plan
över förvärv, nybyggnader och ombyggnader av fast egendom inom
ramen för myndighetens förvaltningsuppdrag aktuell
(investeringsplan).

9 § I investeringsplanen skall samtliga investeringsprojekt med
en beräknad kostnad som överstiger 10 miljoner kronor redovisas.

10 § Inom ramen för sitt förvaltningsuppdrag och inom ramen för
de ekonomiska resurser som myndigheten förfogar över får en
myndighet besluta om investeringar när den beräknade
investeringskostnaden inte överstiger 10 miljoner kronor per
projekt. Om den beräknade kostnaden överstiger 10 miljoner
kronor skall myndigheten överlämna frågan till regeringens
prövning.

11 § har upphävts genom förordning (1998:1423).

Upplåtelse

12 § En fastighetsförvaltande myndighet får upplåta mark och
lokaler till statliga eller kommunala myndigheter eller till
enskilda. Sådana upplåtelser skall ske på marknadsmässiga villkor.
Om ersättningen inte kan fastställas på marknadsmässig grund skall
den fastställas efter vad som kan anses skäligt. Hänsyn bör därvid
tas till sådana faktorer som fastighetens särskilda karaktär samt
dess ekonomiska och tekniska livslängd.

Förvaltning

13 § Varje myndighet skall upprätta och fortlöpande hålla en
plan för drift och underhåll av de fastigheter som ingår i
förvaltningsuppdraget aktuell (förvaltningsplan).

Avyttring

14 § Varje fastighetsförvaltande myndighet skall upprätta och
fortlöpande hålla aktuell en plan för försäljning eller annan
avyttring av sådana fastigheter som inte behövs för statlig
verksamhet och som inte av andra särskilda skäl bör vara kvar i
statens ägo (avyttringsplan).

15 § För avyttring av fastigheter gäller förordningen (1996:1190) om
överlåtelse av statens fasta egendom, m.m. Förordning (1996:1197).

16 § Efter medgivande av regeringen får förvaltningsansvaret för en
fastighet föras över från en fastighetsförvaltande myndighet till en
annan. Om överföringen sker mellan två affärsverk eller mellan ett
affärsverk och en förvaltningsmyndighet skall överföringen ske på
marknadsmässiga villkor. En överföring mellan två
förvaltningsmyndigheter skall ske till bokfört värde.

Överklagande

17 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.

1993:527

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1993.

2. Genom förordningen upphävs

-- förordningen (1980:598) om förvaltning av vissa civila statliga
fastigheter, m. m.,

-- cirkuläret (1967:123) till samtliga statsmyndigheter om planering
av den statliga byggnads- och anläggningsverksamheten i
säsongutjämnande syfte,

-- ämbetsskrivelsen den 11 oktober 1974 till Byggnadsstyrelsen om
riktlinjer för planering vid nybyggnad av kontorslokaler för statlig
förvaltning.

3. En statlig myndighet som före ikraftträdandet av denna förordning
har mottagit en fastighet som donation och som vid ikraftträdandet
ansvarar för förvaltningen av fastigheten för statens räkning, skall
även i fortsättningen, till dess annnat beslutas, ha det ansvaret.