PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Kungörelse (1949:519) angående viss  överenskommelse rörande tillämpningen  av avtaletmellan Sverige och Frankrike  den 24 december 1936 för undvikande av dubbelbeskattning beträffande direkta  skatter, m.m. 

Sedan med stöd av art. 23 i avtalet mellan Sverige och Frankrike den 24 
december 1936 för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av 
bestämmelser angående ömsesidig handräckning beträffande direkta skatter 
de franska och svenska finansdepartementen utväxlat noter - av den 
lydelse härvid fogad bilaga utvisar - rörande tolkningen av art. 3 i 
avtalet, såvitt angår beskattningen av försäkringsföretag, vill Kungl. 
Maj:t

/k/ dels /-k/ härmed giva vederbörande tillkänna vad sålunda förekommit,

/k/ dels ock /-k/ förordna att den överenskommelse, som kommit till 
stånd genom den ifrågavarande noteväxlingen, skall för Sveriges del 
lända till efterrättelse vid taxering av försäkringsföretag, som med 
noteväxligen avses.
Kungörelse (1949:523) om tillämpning av  ett mellan Sverige och Storbritannien den 30 mars 1949 ingånget avtal för undvikande av  dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande inkomstskatter 

Övergångsbestämmelser

1987:1044

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande för de stater och det
territorium på vilka de var tillämpliga vid utgången av år 1987, för
inkomst som förvärvas före den 1 januari 1988 och för förmögenhet som
taxeras före år 1989.
Brev (1949:697) till riksarkivet  angående instruktion för stadsarkivet  i Malmö 

----------------------------------------------------
Kungl. Maj:t utfärdar följande

           Instruktion för stadsarkivet i Malmö
	
Denna instruktion länder till efterrättelse från och med den 1 januari
1950 från och med vilken dag kungl. breven den 12 december 1902 angående
befrielse för staden Malmö från skyldighet att överlämna arkivalier till
landsarkivet i Lund och den 23 oktober 1903 angående rätt för tre
församlingar i Malmö att överlämna sina äldre arkivalier till
stadsarkivet i Malmö ävensom de bestämmelser i övrigt, som må vara
häremot stridande, upphöra att gälla.

-----------------------------------------------------
Kungörelse (1949:719) angående överlämnande av kommunala arkivalier till nybildade borgerliga kommuner

1. Vid den nya indelning av riket i borgerliga kommuner, som föranledes 
av lagen den 21 juni 1946, nr 315, skola samtliga kommunala arkivalier, 
tillhöriga kommun, som sammanlägges med annan kommun, med 
leveransreversal överlämnas till den nybildade kommunen.

Leveransreversalet skall angiva det kommunala arkivets serierubriker och 
årtal samt innehålla uppgift om antalet band, buntar, pärmar, kortlådor, 
lådor för ämnesordnade handlingar och dylikt inom varje serie ävensom 
anteckning om serierubrik och årtal för de handlingar, som utgallrats.

Leveransreversalet skall överlämnas i tre exemplar. Av dessa behåller 
den nybildade kommunen ett. Ett exemplar med därå tecknat bevis om de 
överlämnade handlingarna lämnas till kommunalnämndens ordförande i den 
upphörande kommunen. Det tredje exemplaret skall av den nybildade 
kommunen insändas till vederbörande lands- eller länsarkiv.

2. De kommunala myndigheterna äga för råd och anvisningar angående 
arkivvården och inrättandet av arkivlokaler att hänvända sig till 
vederbörande lands- eller länsarkivarie.
Kungörelse (1950:18) angående upphandling  och försäljning av kontorsinventarier för  statsverkets räkning, m.m. 

1. Upphandling av kontorsinventarier för statsverkets räkning skall
ske enligt av krigsmaterielverket utfärdade anvisningar.

Med kontorsinventarier förstås i denna kungörelse all lös
kontorsutrustning utom sådan kontorsmateriel, om vars upphandling är
särskilt stadgat.

2. har upphävts genom kungörelse (1973:1210).

3. har upphävts genom kungörelse (1973:1210).

4. har upphävts genom kungörelse (1973:1210).

Övergångsbestämmelser

1973:1210

Denna kungörelse träder i kraft en vecka efter den dag, då kungörelsen
enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk
författningssamling. Genom denna kungörelse upphäves punkterna 2--4 i
kungörelsen (1950:18) angående upphandling och försäljning av
kontorsinventarier för statsverkets räkning, m.m.

1993:1491

Författningarna 1, 2 och 4 skall fortfarande tillämpas på upphandlingar
som påbörjats före utgången av år 1993.
Förordning (1950:25) om rätt att vid taxering för inkomst njuta avdrag för avgifter till Stiftelsen Trävaruindustriens konjunkturutjämningsfond, m.m. 

1 §. Vid beräkning av nettointäkt av rörelse enligt kommunalskattelagen 
och förordningen om statlig inkomstskatt äger skattskyldig njuta avdrag 
för belopp, som enligt ett mellan statens bränslekommission för Kungl. 
Maj:t och kronan, å ena, samt Svenska trävaruexportföreningen, å andra 
sidan, den 24 februari 1949 träffat avtal under beskattningsåret 
tillgodoförts Stiftelsen Trävaruindustriens konjunkturutjämningsfond.

2 §. Den i 1 § nämnda stiftelsen är icke skyldig att erlägga skatt för 
inkomst och förmögenhet.

3 §. Medel, vilka utbetalas från den i 1 § nämnda stiftelsen till 
skattskyldig, som äger njuta avdrag för till stiftelsen inbetalade 
belopp, skola hos mottagaren upptagas såsom intäkt av rörelse för det 
beskattningsår då medlen kommit honom till godo.

4 §. Kungl. Maj:t äger utfärda för tillämpning av denna förordning 
erforderliga föreskrifter.
Förordning (1950:263) om upphävande  av vissa bestämmelser angående ersättning  i anledning av kroppsskada, ådragen under militärtjänstgöring, m.m. 

Kungl. Maj:t har, med riksdagen funnit gott förordna, att nedan nämnda 
förordningar skola upphöra att gälla, nämligen 

1) förordningen den 18 juni 1927 (nr 234) om ersättning i anledning 
av kroppsskada, ådragen under militärtjänstgöring; 

2) förordningen den 28 juni 1941 (nr 593) om ersättning i anledning 
av kroppsskada, ådragen under hemvärnstjänstgöring; 

3) förordningen den 29 juni 1946 (nr 344) angående höjning av 
ersättningar, som utgå jämlikt förordningen den 18 juni 1909 (nr 89) 
om ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under 
militärtjänstgöring; 

4) förordningen den 29 juni 1946 (nr 347) angående provisorisk 
förbättring av vissa ersättningar i anledning av kroppsskada, ådragen 
under militärtjänstgöring vid förstärkt försvarsberedskap m.m.; 

5) förordningen den 29 juni 1946 (nr 348) om familjebidrag åt 
värnpliktiga med flera, vilka drabbats av kroppsskada; samt 

6) förordningen den 26 juni 1948 (nr 422) med särskilda bestämmelser 
rörande ersättning i vissa fall enligt förordningen den 18 juni 1927 
(nr 234) om ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under 
militärtjänstgöring, m.m. 

Dock skall iakttagas, 

dels att förordningarna den 18 juni 1927 och den 28 juni 1941 skola - 
där ej annat följer av denna dag utfärdad militärersättningsförordning 
(nr 261) och förordning angående omreglering av vissa ersättningar i 
anledning av kroppsskada, ådragen under militärtjänstgöring (nr 262) 
lända till efterrättelse jämväl vid bestämmande av annan ersättning i 
anledning av olycksfall som inträffat eller sjukdom som yppats före 
denna förordnings ikraftträdande, likväl utan tillämpning av vad i 
21 § förordningen den 18 juni 1927 är stadgat för det fall, att den 
ersättningsberättigade är bosatt utom riket. Förordning (1953:258)
Kungörelse (1950:335) med  tillämpningsföreskrifter till förordningen den 2 juni 1950 (nr 262) angående omreglering av vissa ersättningar i anledning av kroppsskada,  ådragen under militärtjänstgöring 

1 § Bestämmelserna i förordningen den 2 juni 1950 angående omreglering 
av vissa ersättningar i anledning av kroppsskada, ådragen under 
militärtjänstgöring, skola på grund av vad i 1 § 2 mom. förordningen 
sägs tillämpas jämväl beträffande 

dels ersättning, som med tillämpning av grunderna i förordningen den 
18 juni 1909 (nr 89) om ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen 
under militärtjänstgöring, utgives för tid efter den 30 juni 1950, 

dels ock ersättning, som med tillämpning av grunderna i förordningen 
den 18 juni 1927 (nr 234) om ersättning i anledning av kroppsskada, 
ådragen  under militärtjänstgöring, utgives för tid efter den 30 juni 
1950 i anledning av kroppsskada, som före den 1 januari 1949 drabbat 
till fast anställt eller indelt manskap hörande person eller som före 
den 1 juli 1950 drabbat i sagda förordning den 18 juni 1927 avsedd 
värnpliktig eller person, vilken med avseende å den årliga 
arbetsförtjänstens beräkning jämställts med värnpliktig. 

2 § Beträffande utbetalning av ersättning enligt omförmälda förordning 
den 2 juni 1950 skola stadgandena i 8 och 9 §§ kungörelsen den 16 juni 
1950 (nr 334) med tillämpningsföreskrifter till 
militärersättningsförordningen den 2 juni 1950 (nr 261) äga 
motsvarande tillämpning.
Kungörelse (1950:407) om inbetalning av avgifter till Patent- och registreringsverket genom Posten

För att inbetalning till Patent- och registreringsverket genom posten
skall anses fullgjord inom föreskriven tid, skall inbetalningskort eller
postanvisning hava avlämnats å inrikes postanstalt eller, där
inbetalningen sker medelst girokort eller utbetalningskort, beloppet
hava avförts från avsändarens postgirokonto inom nämnda tid.

Å vederbörlig kupong skola antecknas namn och adress å den, för vars
räkning inbetalning sker, ävensom tydlig uppgift om vilket ärende det
inbetalade beloppet avser samt avgiftens art (exempelvis "årsavgift för
patent nr", "avgift för förnyelse av varumärke nr").
Kungörelse (1950:431) med vissa föreskrifter angående taxering och debitering av skatt vid ändring i kommunal indelning, m.m.

1 § Har upphävts genom förordning (2003:898).

2 § Har upphävts genom förordning (1993:1197).

3 § Om en del av en kommun genom ändring i den kommunala
indelningen överförs till en annan kommun, bildar en egen
kommun eller ingår i en nybildad kommun, har kommunstyrelsen i
den kommun till vilken kommundelen hör enligt den nya
indelningen, att från den motsvarande myndigheten i den
förstnämnda kommunen på begäran erhålla de till denna myndighet
överlämnade uppgifterna från Skatteverkets beskattningsdatabas
och förvaltningsrättens domar angående ändring av taxering av
fastighet för året närmast före det, då indelningsändringen
träder i kraft.

Vad i första stycket sägs skall tillämpas också om en kommun i
sin helhet införlivas med en annan kommun eller ingår i en
nybildad kommun. Förordning (2009:873).

4 § Har upphävts genom förordning (1990:1242).

5 § Om en del av en kommun genom ändring i den kommunala
indelningen överförs till en annan kommun, bildar en egen
kommun eller ingår i en nybildad kommun i annat län, ska
Skatteverket, så snart det kan ske, tillställa
kommunstyrelsen i den kommun till vilken kommundelen hör
enligt den nya indelningen uppgift om de sammanlagda
beskattningsbara förvärvsinkomsterna i kommundelen i besluten
om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen
(2011:1244) året innan indelningsändringen träder i kraft.

Det som sägs i första stycket angående uppgift om de
sammanlagda beskattningsbara förvärvsinkomsterna i besluten
om slutlig skatt året innan indelningsändringen träder i
kraft, gäller också om en annan kommun i sin helhet
införlivas med en annan kommun eller ingår i en nybildad
kommun. Förordning (2011:1437).

6 § Skatteverket skall också i andra fall än som sägs i 5 § på
begäran av kommunstyrelse lämna uppgift om de sammanlagda
beskattningsbara förvärvsinkomsterna eller annan uppgift som är
tillgänglig för verket om kommun som berörs av ändring i
kommunal indelning. Förordning (2003:898).

Övergångsbestämmelser

2000:855

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2001 och
tillämpas första gången vid 2002 års taxering.

2003:898

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2004. 3 § första
stycket i sin äldre lydelse gäller fortfarande för uppgifter
som överlämnats från skattemyndigheternas regionala
fastighetstaxeringsregister.

2011:1437

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2012.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för 2013 och
tidigare års taxeringar.
Kungörelse (1950:473) angående understöd till sjömän vid arbetslöshet i utländsk hamn 

/Författningens text finns bara i tryckt version/
Kungörelse (1950:506) med vissa  bestämmelser angående utförsel av  fisk, fiskrom och fiskkonserver 

1 § Svensk eller i Sverige beredd fisk eller fiskrom eller svenska 
konserver av fisk, fiskrom, kräftdjur eller musslor må ej utföras ur 
riket, med mindre varan uppfyller av statens jordbruksnämnd fastställda 
villkor i fråga om kvalitet, beredning, förpackning och beteckning.

2 § Vad i 1 § stadgas skall icke äga tillämpning

då utförseln avser en myckenhet av högst 5 kilogram;

då varan medföres av resande för hans eller hans hushålls räkning och 
prövas icke överstiga behovet; eller

då varan utföres såsom skeppsproviant eller i och för restaurangrörelse 
å tåg, buss, färja eller luftfartyg och prövas icke överstiga för 
ändamålet erforderlig myckenhet.

3 § Det ankommer på jordbruksnämnden att meddela de kontrollföreskrifter 
som erfordras för tillsyn å exporten av i denna kungörelse avsedda 
varor. Kontrollör, som förordnats med stöd av dylika föreskrifter, skall 
äga undersöka för export avsedd vara och skall, då det erfordras för 
sådan undersökning, äga tillträde till lokal, där varan finnes, samt 
vara berättigad att uttaga prov av varan.

4 § Exportör är pliktig att i den mån jordbruksnämnden så föreskriver 
erlägga avgift till bestridande av kostnaderna för exportkontrollen med 
belopp som nämnden bestämmer.

5 § Angående påföljd för överträdelse av det i 1 § stadgade 
utförselförbudet är stadgat i lagen om straff för olovlig varuutförsel.

Den som vägrar kontrollör att verkställa undersökning eller uttaga prov, 
straffes med dagsböter. Ådömda böter tillfalla kronan.

6 § Jordbruksnämnden äger, när skäl äro därtill, medgiva undantag från 
de i 1 § meddelade föreskrifterna.
Kungörelse (1950:523) angående  upphörande av verkningarna i  pensionshänseende av dom å straff  för ämbetsbrott, m.m. 

1 § Har pension, som beviljats enligt tjänstepensionsbestämmelser,
antagna av Kungl. Maj:t och riksdagen, antingen helt upphört att utgå
eller för viss tid indragits eller blivit till beloppet reducerad  eller
ock blivit utbytt mot livränteförmån, allt på grund av att  innehavare
av pensionsrätt dömts till förlust av medborgerligt  förtroende, till
påföljd enligt 2 kap. 19 § strafflagen i dess lydelse före den 1 januari
1937, till avsättning eller, i stället för till  avsättning, till straff
enligt 2 kap. 17 § strafflagen i dess lydelse  före den 1 januari 1949
eller till mistning på viss tid av innehavd  tjänst eller ock blivit för
fel eller försummelse i tjänsten skild  från anställning, skall, räknat
från och med den 1 januari 1949, av  sådan anledning hinder ej längre
föreligga för pensions utgående och  reduktion av pension ej längre äga
rum.

Dom eller beslut, som avses i föregående stycke, skall, räknat från  och
med den 1 januari 1949, ej heller utgöra hinder för beviljande av
pension enligt i samma stycke angivna pensionsbestämmelser åt därtill
eljest berättigad.

Den som enligt bestämmelserna i första eller andra stycket erhåller
pension frånträder därmed livränteförmån, som tillkommit honom i
stället för pension.

2 § Tjänstelivränta eller däremot svarande förmån, som enligt av  Kungl.
Maj:t och riksdagen antagna tjänstepensionsbestämmelser  reducerats på
grund av att den livränteberättigade dömts till  avsättning eller, i
stället för till avsättning, till straff enligt 2  kap. 17 § strafflagen
i dess lydelse före den 1 januari 1949 eller ock på grund av fel eller
försummelse skilts från anställning, skall,  räknat från och med den 1
januari 1949, utgå utan dylik reducering.

Dom eller beslut, som avses i första stycket, skall ej heller medföra
reduktion av livränta, som härefter tillträdes.

3 § Har i samband med pensionsrätts upphörande lämnats
engångsgottgörelse med hänsyn till erlagda avgifter eller har i
särskild ordning beviljats pension eller understöd, som utgår av
statsmedel, beror på Kungl. Maj:ts prövning om och i vad mån pension
eller livränta må utgå enligt bestämmelserna i 1 och 2 §§.

4 § Vad i 1--3 §§ föreskrives skall i tillämpliga delar gälla jämväl i
fråga om pension, livränta eller motsvarande förmån enligt av Kungl.
Maj:t och riksdagen antagna familjepensionsbetämmelser, bestämmelser
för av staten övertagna tjänste- och familjepensionskassor eller
bestämmelser om pensionering av personal i försvarsväsendets  reserver.

5 § Framställning om förmån, vartill rätt uppkommer på grund av vad i
denna kungörelse stadgas, skall i varje särskilt fall göras hos
vederbörande pensionsbeviljande myndighet.
Brev (1950:544) till  krigsarkivet angående förvaring  av krigsfiskalernas arkiv 

Med anledning av framställning av riksarkivet i skrivelse den 15 
september 1950 finner Kungl. Maj:t - jämlikt § 2 kungörelsen den 8 
september 1924 angående utgallring av arkivalier ur vissa offentliga 
arkiv samt angående förvaring av förutvarande statsmyndigheters 
ävensom upplösta kommittéers m.fl. arkiv (senaste lydelse se 1946:426) 
- gott förordna, att handlingar som tillhört krigsfiskalernas arkiv 
skola överlämnas till krigsarkivet.
Kungörelse (1950:653) angående  utsträckning i vissa fall av den  tid utlänning utan uppehållstillstånd  äger uppehålla sig i riket 

Utan hinder av vad i 7 § utlänningslagen den 15 juni 1945 stadgas må 
utlänning, som är gift med svensk medborgare, ävensom sådan utlännings 
ogifta barn i äktenskap under tjuguett år utan uppehållstillstånd vistas 
i riket intill sex månader från ankomsten.
Kungörelse (1950:674) angående grunder  för sådan uppdelning av pensionsstyrelsens  frivilliga försäkring, som avses i punkt 1 tionde stycket anvisningarna till 31 §  kommunalskattelagen 

Kungl. Maj:t har funnit gott att, med stöd av punkt 1 elfte stycket  
anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen den 28 september 1928 (nr  
370), förordna att vid uppdelning enligt tionde stycket nämnda  
anvisningspunkt av försäkring, som avses i 1 § första stycket c)  
kungörelsen den 30 december 1947 (nr 981) angående anordnandet av den  
frivilliga statliga pensionsförsäkringen (pensionsstyrelsens  
frivilliga försäkring), försäkringen skall anses såsom  
kapitalförsäkring i vad den avser avgiftsåterbetalning vid dödsfall  
och i övrigt såsom pensionsförsäkring samt inbetalad avgift skall  
anses erlagd till en tiondel för kapitalförsäkringen och till nio  
tiondelar för pensionsförsäkringen. 

Övergångsbestämmelser 

1950:674 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 januari 1951, men skall icke äga 
tillämpning beträffande försäkring på grund av avgift, erlagd före  
nämnda dag.
Brev (1951:147) till krigsarkivet  angående förvaring av krigsdomarnas arkivalier 

I skrivelse den 9 mars 1951 har riksarkivet på anförda skäl hemställt, 
att Kungl. Maj:t måtte förordna att krigsdomarnas och auditörernas 
arkivalier skola levereras till krigsarkivet. 

Kungl. Maj:t - som inhämtat, att andra arkivalier i förevarande 
avseende icke finnas bevarade än de av krigsdomarna jämlikt 1 § e) 
instruktionen den 30 juni 1942 för krigsdomare, auditörer och 
krigsfiskaler förda anteckningar - finner gott förordna, att samma 
anteckningar skola överlämnas till krigsarkivet.
Förordning (1951:148) om rätt att vid taxering för inkomst njuta avdrag för avgifter till vissa stiftelser, m.m. 

1 §. Vid beräkning av nettointäkt av rörelse enligt kommunalskattelagen 
och förordningen om statlig inkomstskatt äger skattskyldig njuta avdrag 
för belopp, som enligt särskilda avtal, ingångna /k/ dels /-k/ den 24 
februari 1950 mellan statens bränslekommision för Kungl. Maj:t och 
kronan, å ena, och Svenska trävaruexportföreningen, å andra sidan, /k/ 
och dels /-k/ den 5 respektive 8 december 1950 mellan statens handels- 
och industrikommission för Kungl. Maj:t och kronan, å ena, samt nämnda 
förening, Svenska pappersbruksföreningen, Svenska cellulosaföreningen 
och Svenska trämasseföreningen, å andra sidan, under beskattningsåret 
tillgodoförts Stiftelsen Trävaruindustriens konjunkturutjämningsfond 
eller någon av följande av föreningarna bildade stiftelser, nämligen 
1951 års trävarufond, 1951 års pappersfond, 1951 års cellulosafond och 
1951 års trämassefond.

2 §. Skyldighet att erlägga skatt för inkomst och förmögenhet föreligger 
icke för de i 1 § nämnda stiftelserna, såvitt angår i samma paragraf 
avsedda medel eller avkastning därav. Ej heller föreligger dylik 
skyldighet för följande stiftelser, som avses i de i 1 § omförmälda, i 
december 1950 ingångna avtalen ävensom i ett den 18 november 1955 
träffat tilläggsavtal, nämligen Stiftelsen Centralfonden för anställda 
inom skogsbruket och skogsindustrien, Stiftelsen Pappersbrukens 
forskningsinstitut, länsstiftelser för det enskilda skogsbruket, 
företagsstiftelser för social verksamhet, fonden för skoglig forskning 
samt en av nämnden för arbets- och maskinteknisk forsknings- och 
försöksverksamhet i skogsbruket förvaltad fond. Förordning (1956:100).

3 §. Medel, vilka utbetalas från någon av de i 2 § angivna stiftelserna 
till skattskyldig, för vilken avdragsrätt föreligger enligt 1 §, skola 
hos mottagaren upptagas såsom intäkt av rörelse för det beskattningsår, 
då medlen kommit honom till godo.

Vad i första stycket sägs angående av stiftelse till den skattskyldige 
utbetalade medel skall äga motsvarande tillämpning beträffande sådana 
stiftelsens medel, vilka eljest kommit den skattskyldige till godo.

4 §. Kungl. Maj:t äger utfärda för tillämpning av denna förordning 
erforderliga föreskrifter.
Förordning (1951:149) om rätt att vid taxering för inkomst njuta avdrag för avgifter till viss av Aktiebolaget Tegefors verk grundad stiftelse, m.m. 

1 §. Vid beräkning av nettointäkt av rörelse enligt kommunalskattelagen 
och förordningen om statlig inkomstskatt äger Aktiebolaget Tegefors verk 
njuta avdrag för belopp, som enligt ett mellan statens bränslekommission 
för Kungl. Maj:t och kronan, å ena, samt bolaget, å andra sidan, i juli 
1948 träffat avtal under beskattningsåret tillgodoförts Stiftelsen 
Tegefors verks fond för konjunkturutjämnande, sociala och 
skogsförbättrande åtgärder.

2 §. Skyldighet att erlägga skatt för inkomst och förmögenhet föreligger 
icke för den i 1 § nämnda stiftelsen eller för den i ifrågavarande avtal 
omförmälda Stiftelsen Centralfonden för anställda inom skogsbruket och 
skogsindustrien, såvitt angår i nyssnämnda paragraf avsedda medel eller 
avkastning därav.

3 §. Medel, vilka utbetalas från någon av de stiftelser, som angivas i 2 
§, till det i 1 § nämnda bolaget, skola hos detta upptagas såsom intäkt 
av rörelse för det beskattningsår, då medlen kommit bolaget till godo.

Vad i första stycket sägs angående av stiftelse till bolaget utbetalade 
medel skall äga motsvarande tillämpning beträffande sådana stiftelsens 
medel, vilka eljest kommit bolaget till godo.

4 §. Kungl. Maj:t äger utfärda för tillämpning av denna förordning 
erforderliga föreskrifter.
Kungörelse (1951:165) angående vissa inskränkningar i den civila luftfarten  under beredskapstillstånd och krig 

Kungl. Maj:t har jämlikt lagen den 7 september 1914 (nr 182) 
angående förbud mot lufttrafik över svenskt område funnit gott 
förordna, att under beredskapstillstånd och krig samt där Kungl. Maj:t 
så förordnar skola beträffande den civila luftfarten gälla följande 
särskilda bestämmelser. 

Andra civila luftfartyg än svenska staten tillhöriga eller för dess 
räkning använda må icke, med nedan angivna undantag, utan Konungens 
tillstånd starta från, färdas över eller nedgå på svenskt 
territorium. 

Civilt svenskt eller utländskt luftfartyg, som användes i med Kungl. 
Maj:ts tillstånd bedriven luftfart i regelbunden trafik (linjefart), 
må färdas mellan territorialgränsen och viss, av luftfartsstyrelsen i 
samråd med överbefälhavaren bestämd flygplats under iakttagande av de 
villkor och bestämmelser, som av nämnda myndigheter må komma att 
föreskrivas. 

Svenskt civilt luftfartyg må ock eljest efter av luftfartsstyrelsen 
i samråd med överbefälhavaren lämnat medgivande starta från, färdas 
över och nedgå på svenskt territorium under iakttagande av de villkor 
och bestämmelser, som i samband med dylikt medgivande föreskrivits. 

Vad i denna kungörelse stadgas skall icke vara tillämpligt på 
luftfartyg, som befinner sig i nöd, dock att sådant luftfartyg skall 
snarast möjligt bringas att landa och därefter kvarhållas.
Kungörelse (1951:25) angående sättet för vissa utbetalningar till kommuner m.fl. 

1 § Såsom villkor för utbetalande av bidrag av statsmedel till kommun, 
församling, fattigvårdssamhälle, skoldistrikt, polisdistrikt,  
landsting eller annan kommunal förvaltningsenhet ävensom till  
hushållningssällskap och skogsvårdsstyrelse skall gälla, att  
postgirokonto öppnas för den kassa, som har att mottaga medlen. 

2 § Utbetalning av statsmyndighet eller utmätningsman till i 1 §  
avsedd betalningsmottagare, som för vederbörande kassa öppnat  
postgirokonto, skall, utan hinder av vad däremot stridande är i  
särskilda författningar stadgat, verkställas genom girering till  
kassans postgirokonto eller, i vad rör statsmyndighet som ej själv har 
postgirokonto för medel varom är fråga, genom insättning å kassans  
konto. 

3 § I 1 § avsedd betalningsmottagare skall vid rekvisition hos  
statsmyndighet av bidrag av statsmedel uppgiva numret och benämningen  
å det postgirokonto, som medlen skola tillgodoföras. 

4 § Statsmyndighet skall vid utbetalning av medel till i 1 § avsedd  
betalningsmottagare å girokupongen eller på annat lämpligt sätt lämna  
besked om de utbetalade medlens art, den tid utbetalningen hänför sig  
till samt huruvida medlen utgöra förskott. Därest statsmyndighet  
framställt erinran mot rekvisition av medel, skall upplysning jämväl  
härom lämnas betalningsmottagaren. 

Övergångsbestämmelser 

1951:25 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 februari 1951, då kungörelsen  
den 10 november 1933 (nr 613) angående sättet för vissa utbetalningar  
till kommuner m.fl. samt kungörelsen den 30 juni 1934 (nr 398) med  
tillägg till kungörelsen den 10 november 1933 (nr 613) angående sättet 
för vissa utbetalningar till kommuner m.fl. skola upphöra att gälla.
Kungörelse (1951:321) om undanröjande av för sjöfarten eller fisket hinderliga vrak m.m.

Uppstår hinder eller fara för sjöfarten genom att fartyg eller annat
större föremål sjunkit i allmän farled, och vidtager icke
ofördröjligen vederbörande befälhavare, redare eller ägare verksamma
åtgärder för bortskaffande av fartyget eller föremålet, äger
lotsstyrelsen efter prövning av omständigheterna föranstalta om att
det sjunkna i erforderlig omfattning undanröjes.

Enahanda befogenhet tillkommer lotsstyrelsen med avseende å fartyg
eller annat större föremål, som sjunkit inom vattenområde, där fiske
må bedrivas utan stöd av enskild fiskerätt, och som vållar väsentligt
förfång för fiske av betydenhet. Uppkommer fråga om undanröjande av
fartyg eller föremål som avses i detta stycke, har lotsstyrelsen att
samråda med fiskeriverket.

Vad i denna kungörelse stadgas skall icke äga tillämpning i sådana
fall, då det område där fartyget eller föremålet sjunkit står under
särskild myndighets inseende. Förordning (1991:565).
Kungörelse (1951:367) om skyldighet för  näringsidkare att till statens handels- och  industrikommission avlämna vissa uppgifter om produktionsförhållanden m.m. 

/Författningens text finns bara i tryckt version/
Cirkulär (1951:561) till samtliga  byggnadsnämnder och civilförsvarschefer  om tillsyn över anordnandet av enskilda skyddsrum 

Vid en besiktning, som civilförsvarsstyrelsen genom länsstyrelserna 
låtit utföra på tre utvalda orter i varje län beträffande sådana 
enskilda skyddsrum, som påbörjats efter den 15 november 1948, har 
framkommit, att skyddsrumsbeståndets beskaffenhet är i hög grad 
växlande. Inom vissa orter äro de flesta skyddsrummen behäftade med 
allvarliga felaktigheter och brister. 

Enligt 33 § civilförsvarslagen åvilar det byggnadsnämnd att i samband 
med prövning av ansökan om byggnadslov tillse, att byggnadsföretaget 
överensstämmer med bestämmelserna i civilförsvarslagens fjärde kapitel 
och med stöd därav meddelade föreskrifter. Kontroll av själva 
skyddsrumsbyggandet åvilar likaledes nämnden enligt de allmänna 
bestämmelserna i 87 och 140 §§ byggnadsstadgan. Jämlikt 11 § 
civilförsvarskungörelsen åligger det civilförsvarschefen bl.a. att 
tillse, att statliga myndigheter, kommuner och enskilda fullgöra sina 
skyldigheter i avseende å civilförsvaret, ävensom att vid vägran eller 
underlåtenhet att efterkomma anmaning härom anmäla förhållandet till 
länsstyrelsen, i den mån så erfordras för erhållande av rättelse. 

Den av civilförsvarsstyrelsen företagna utredningen visar, att den 
övervakning av skyddsrumsbestämmelsernas efterlevnad, som åligger 
byggnadsnämnderna och civilförsvarscheferna, i stor utsträckning varit 
bristfällig.  

Kungl. Maj:t vill med anledning härav för byggnadsnämnderna och 
civilförsvarscheferna framhålla den allvarliga innebörden av 
bestämmelserna om byggande av enskilda skyddsrum samt vikten av att 
bestämmelserna i detalj efterlevas för framtiden. 

En effektiv kontroll från civilförsvarschefens sida torde kunna ernås 
endast genom att civilförsvarschefen noggrant följer denna 
byggnadsverksamhet. Kommun är jämlikt föreskrift i 45 § 1 mom, a) 
civilförsvarslagen skyldig att genom sina myndigheter lämna 
civilförsvarschefen biträde i sådana frågor rörande civilförsvaret som 
ha samband med de särskilda myndigheternas verksamhetsområden, varvid 
kommun bland annat har att på därom gjord framställning tillhandahålla 
tillgängliga, för civilförsvaret erforderliga byggnadsritningar, 
kartor och dylikt. För att civilförsvarschefen skall kunna fullgöra 
sina åligganden med avseende på skyddsrumskontrollen, bör han med stöd 
av nyssnämnda lagrum hos byggnadsnämnden begära, att nämnden 
tillställer honom dels snarast efter det att byggnadslov beviljats de 
ritningar, som legat till grund för byggnadslovet, i vad ritningarna 
ha avseende på skyddsrum, och dels utdrag av protokoll över företagen 
besiktning av byggnad i vad berör skyddsrum. Med ledning av dessa 
handlingar har civilförsvarschefen sedan att vidtaga de åtgärder, som 
befinnas påkallade, bl.a. att där så är erforderligt, slutligt 
besiktiga skyddsrummen.
Lag (1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten  för den som icke tillhör Svenska kyrkan 

1 § Sådan församlingsskatt enligt 21 kap. kyrkolagen (1992:300),
som efter kyrkofullmäktiges beslut eller annars debiteras efter
samma grunder som gäller för debitering av kommunalskatt, skall
påföras den, som den 1 november året före inkomståret inte
tillhörde Svenska kyrkan, efter endast 25 procent av det för
debiteringen bestämda beloppet. Vad nu sagts gäller  också den som
tillhörde Svenska kyrkan men inte varit folkbokförd här i riket
under någon del av inkomståret. Lag (1992:1189).

2 § Det åligger skattemyndighet att vid debitering av slutlig
skatt beakta rätt till skattenedsättning, som tillkommer den
skattskyldige enligt 1 §.

Vid beräkning av preliminär skatt åligger det skattemyndigheten
att beakta rätt till sådan skattenedsättning som tillkommer den
skattskyldige enligt 1 § första meningen. Lag (1997:510).

3 § har upphävts genom lag (1973:932).

4 § Har rätt till skattenedsättning enligt 1 § inte beaktats
äger den skattskyldige söka rättelse hos skattemyndigheten.
Därvid tillämpas bestämmelserna i skattebetalningslagen
(1997:483) om omprövning. Lag (1997:510).

5 § I denna lag förstås med

taxeringsår:  det kalenderår under vilket den taxering, till vilken
avgifterna hänföra sig, av skattemyndighet i första instans
verkställes; samt

inkomstår:  det kalenderår, som närmast föregått taxeringsåret. Lag
(1990:342).

6 § Konungen äger utfärda närmare bestämmelser för tillämpning
av denna lag.

Övergångsbestämmelser

1986:1243

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1987 och tillämpas första gången
i fråga om församlingsskatt som påförs på grund av 1989 års taxering.

1990:342

Denna lag träder i kraft den 30 juni 1990 och tillämpas från och med den
1 januari 1991.

1991:502

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991 och tillämpas första gången vid
1992 års taxering.

1992:495

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas första gången i
fråga om preliminär skatt för år 1993.

1992:496

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas första gången i
fråga om preliminär skatt för år 1993 och slutlig skatt på grund av 1994
års taxering. Lag (1992:1189).

1997:510

Denna lag träder i kraft den 1 november 1997 och tillämpas
första gången i fråga om slutlig skatt enligt 1999 års taxering
och i fråga om preliminär skatt för inkomståret 1998.
Cirkulär (1951:696) till svenska kyrkans  utlandsförsamlingar angående tillämpning av de för församlingarna fastställda kyrkoordningarna 

Enligt 6 § religionsfrihetslagen, vilken utfärdats denna dag, gäller,
att endast svensk medborgare eller här i riket bosatt utlänning må vara
medlem av svenska kyrkan.

Kungl. Maj:t, som fastställt kyrkoordningar för svenska kyrkans
utlandsförsamlingar i Berlin, Buenos Aires, Helsingfors, Köpenhamn,
London, Oslo och Paris, vill erinra, att nämnda stadgande i
religionsfrihetslagen icke innefattar någon ändring av vad
kyrkoordningarna innehålla om medlemskap i församlingarna.
Kungörelse (1951:703) med vissa  bestämmelser angående vigselförrättare  inom annat trossamfund än svenska kyrkan 

1 § Har Kungl. Maj:t medgivit att vigsel må förrättas inom visst 
trossamfund av dess prästerskap eller eljest av befattningshavare i 
samfundet, må sådan präst ellerb efattningshavare icke utöva sin 
behörighet att viga, innan länsstyrelsen i det län, där samfundets 
styrelse har sitt säte, på framställning av samfundet meddelat intyg 
om att han är behörig att förrätta vigsel inom samfundet. 

2 § Avlider vigselförrättare, som i 1 § avses, eller upphör eljest 
hans behörighet att förrätta vigsel, åligger det samfundet att 
ofördröjligen underrätta länsstyrelsen därom. 

3 § Om skyldighet för vigselförrättare att, då han förrättat vigsel, 
tillställa vederbörande pastorsämbete underrättelse därom 
(vigselattest) är stadgat i 31 § folkbokföringskungörelsen den 9 juni 
1967 (nr 495). Kungörelse (1967:503). 

Övergångsbestämmelser 

1951:703 

Denna kungörelse träder i krft den 1 januari 1952. 

Genom kungörelsen upphäves kungörelsen den 6 augusti 1894 (nr 63) s. 
4) angående vissa skyldigheter, som åligga föreståndare för föramling 
a främmande kristna trosbekännare. Har länsstyrelse enligt den äldre 
kungörelsen meddelat intyg om någons behörighet att förrätta vigsel, 
skall vad i 1 § i den nya kungörelsen sägs icke äga tillämpning. 

1987:1017

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1988, då kungörelsen 
(1951:703) med vissa bestämmelser angående vigselförrättare inom annat 
trossamfund än svenska kyrkan skall upphöra att gälla. Föreskrifterna i 
2 § kungörelsen gäller dock fortfarande i fall där vigselrätt har 
medgetts före ikraftträdandet.
Kungörelse (1951:723) angående  grunder för uppdelning av vissa  försäkringar på en pensionsförsäkring  och en kapitalförsäkring 

Kungl. Maj:t har funnit gott att, med stöd av punkt 1 elfte stycket  
anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen den 28 september 1928 (nr  
370), fastställa följande grunder för uppdelning enligt tionde stycket 
nämnda anvisningspunkt av i denna kungörelse avsedda försäkringar. 

Denna kungörelse äger tillämpning beträffande sådan av Ränte- och  
kapitalförsäkringsanstalten i Stockholm, Ränte- och  
kapitalförsäkringsanstalten i Göteborg, Skånska livränte- och  
kapitalförsäkringsanstalten samt Skarborgs läns ränte- och  
kapitalförsäkringsanstalt meddelad livränteförsäkring, för vilken  
utfästelse om försäkringsbeloppets storlek icke lämnats och vilken  
tillika är förenad med villkoret, att erlagda premier -- utan ränta -- 
skola återbetalas, om den försäkrade avlider, innan livräntan börjat  
utgå. 

Livränteförsäkring som nyss sagts skall vid uppdelning enligt tionde  
stycket ovannämnda anvisningspunkt anses såsom kapitalförsäkring i vad 
den avser premieåterbetalning vid dödsfall och i övrigt såsom  
pensionsförsäkring, varjämte inbetalad premie skall anses erlagd till  
en tiondel för kapitalförsäkringen och till nio tiondelar för  
pensionsförsäkringen. 

Övergångsbestämmelser 

1951:723 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 januari 1952, men skall icke äga 
tillämpning beträffande försäkring på grund av premie, erlagd före  
nämnda dag.
Lag (1952:270) om skyddsympning vid krig eller krigsfara m.m. 

1 § Då riket befinner sig i krig eller krigsfara eller eljest
utomordentliga förhållanden påkalla det, äger Konungen till
förekommande av smittsam sjukdom förordna, att envar, som vistas inom
riket eller viss del därav, skall undergå skyddsympning. Förordnande
om skyddsympning må ock meddelas för allenast vissa
befolkningsgrupper, som äro eller kunna bliva särskilt utsatta för
smitta.

Beträffande ympning mot smittkoppsjukdom (skyddskoppympning) samt
skyddsympning inom försvarsväsendet gäller vad därom är särskilt
stadgat.

2 § Från ympning skall den undantagas, som vederbörande ympare finner
till följd av sjukdom eller sjukdomsanlag eller allmän svaghet kunna
komma att erhålla men av ympningen.

3 § Den som underlåter att fullgöra ympningsplikt, varom förordnande
meddelats enligt denna lag, döms till penningböter. Rätten får vid vite
förelägga honom att fullgöra sin ympningsplikt. Lag (1991:271).

4 § Konungen meddelar de närmare föreskrifter, som erfordras för
tillämpningen av denna lag.
Kungörelse (1952:45) angående klassificeringen  av vissa gaffeltruckar 

Gaffeltruck - varmed förstås sådant med höj- och sänkbar godshållare
försett motordrivet fordon, som är byggt för att användas för lossning,
lastning och stapling av gods ävensom för av dylikt arbete föranledda
korta transporter - skall hänföras till motorredskap, därest fordonet är
konstruerat för en hastighet av högst 30 kilometer i timmen och endast
med svårighet kan ändras till högre hastighet samt fordonet med hänsyn
till sin konstruktion uppenbarligen icke är lämpat för andra transporter
än nyss angivits.

Denna kungörelse gäller ej vid tillämpning av trafikskadelagen
(1975:1410). Förordning (1976:363).
Lag (1952:532) om undantag från  svensk domstols behörighet såvitt  angår vissa tvister mellan befälhavare  och besättning å utländskt fartyg

Konungen äger under förutsättning av ömsesidighet förordna, att tvist 
mellan befälhavaren å fartyg med hemort i annat land och besättningen 
angående tjänsteförhållandet icke må upptagas vid svensk domstol.
Kungörelse (1952:623) angående prägel å jubileumsmynt å fem kronor

Kungl. Maj:t har, sedan till hugfästande av Hans Maj:t Konung Gustaf  
VI Adolfs 70-årsdag mynt- och justeringsverket bemyndigats verkställa  
utmyntning av omkring 250 000 stycken silvermynt å fem kronor, velat  
härmed kungöra, att ett jubileumsmynt av silver med valören fem  
kronor, utgörande lagligt betalningsmedel under de villkor, som  
stadgas i lagen om rikets mynt, den 1 oktober 1952 kommer att i  
rörelsen utsläppas och genom Sveriges riksbanks försorg  
tillhandahållas allmänheten med en överkurs av fem kronor, varav  
vinsten tillfaller "Konung Gustaf VI Adolfs 70-årsfond för svensk  
kultur", ävensom att det nya myntets prägel blivit fastställd  
sålunda: 

På myntets framsida: Hans Maj:t Konungens bild, profil, vänster sida.  
Omskrift: "GUSTAF VI ADOLF SVERIGES KONUNG". 

På myntets frånsida: Hans Maj:t Konungens krönta namnchiffer. Omskrift 
över namnchiffret "11 XI 1952" och under namnchiffret "SVENSK ODLINGS  
BEFRÄMJARE". Mellan ordet "SVENSK" och siffran "11" myntverkets märke  
samt mellan "1952" och ordet "BEFRÄMJARE" myntdirektörens monogram. På 
den ena sidan om namnchiffret "5" och på den andra sidan "KR". 

Myntets diameter: 36 millimeter. Randen slät.
Kungörelse (1952:644) angående skyldighet  för myndighet att i vissa fall meddela underrättelse till brittisk konsul

1 § Med brittisk medborgare förstås i denna kungörelse medborgare i Det
Förenade Konungariket Storbritannien och Nord-Irland med kolonier eller
i brittiskt protektorat. Förordning (1988:482)

2 § Med brittiske konsuln förstås i denna kungörelse, såvitt gäller
Jönköpings, Kronobergs, Blekinge, Skåne, Hallands, Västra Götalands,
Värmlands län, brittiske generalkonsuln i Göteborg och, såvitt gäller
Sverige i övrigt, brittiske konsuln i Stockholm. Förordning (1997:830).

3 § Har upphävts genom lag (1989:153).

4 § Om en domstol eller Skatteverket har fått kännedom om att
brittisk medborgare, som inte är bosatt här i riket, på grund
av giftorätt, arv eller testamente kan göra gällande anspråk på
avliden persons här i riket efterlämnade egendom, skall
domstolen eller verket omedelbart skriftligen underrätta
brittiske konsuln om detta.

Om Skatteverket har fått kännedom om att brittisk medborgare
har avlidit här i riket, skall verket omedelbart skriftligen
underrätta brittiske konsuln om detta. Förordning (2003:899).

5 § Förliser här i riket fartyg, hemmahörande i Det Förenade
Konungariket Storbritannien och Nord-Irland med kolonier eller i
brittiskt protektorat, skall brittiske konsuln omedelbart skriftligen
underrättas om förlisningen av kustbevakningen eller av hamn-, lots-
eller tullmyndighet, om kustbevakningen eller myndigheten har fått
kännedom om förlisningen. Förordning (1988:482).

Övergångsbestämmelser

1988:1490

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1989. Äldre föreskrifter
gäller fortfarande i fråga om underrättelse om åtgärder enligt lagen
(1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall.
Kungörelse (1952:651) om betesreglering inom vissa skogsvårdsområden i Lycksele, Åsele, Fredrika, Dorotea, Stensele och Malå socknar i Västerbottens län

Med stöd av 12 § andra stycket lagen den 2 juni 1933 (nr 269) om
ägofred har Kungl. Maj:t, på framställning av skogsvårdsstyrelsen i
Västerbottens län, funnit gott förordna, att betesreglering må, på
sätt och under villkor som stadgas i 13-19 §§ samma lag, äga rum
inom följande skogsvårdsområden i Västerbottens län, nämligen
Graned, Granfors, Granselelund, Gäddträsk, Hedmark, Karonsbo,
Königslund, Lyckan-Ulriksdal, Norrås och Vänjaurträsk i Lycksele socken,
Almsele, Gavsele, Lomsjö, Sörstrand, Söråsele och Tallberg i Åsele
socken, Orrberg i Fredrika socken, Harrsjöhöjden i Dorotea socken,
Strömsund och Strömsund II i Stensele socken samt Lövberg i Malå
socken.
Kungörelse (1952:776) med förordnande jämlikt  lagen den 30 juni 1952 (nr 532) om undantag från svensk domstols behörighet såvitt angår  vissa tvister mellan befälhavare och besättning  å utländskt fartyg

Kungl. Maj:t har, i anledning av konsularkonventionen med Stor  
britannien den 14 mars 1952 och med stöd av lagen den 30 juni 1952 om 
undantag från svensk domstols behörighet såvitt angår vissa tvister 
mellan befälhavare och besättning å utländskt fartyg, funnit gott 
förordna, att tvist mellan befälhavaren och besättningen å fartyg med 
hemort i Det Förenade Konungariket Storbritannien och Nord-Irland med 
kolonier, i Syd-Rhodesia eller i brittiskt protektorat angående 
tjänsteförhållandet icke må upptagas vid svensk domstol.
Kungörelse (1952:99) angående skyldighet i visst fall att vidarebefordra försändelse, som varit föremål för beslag

Har brev, telegram eller annan försändelse, som finns hos ett
befordringsföretag, tagits i beslag vid förundersökning angående
brott, som avses i 1 § lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser
om tvångsmedel i vissa brottmål, skall, sedan beslaget hävts,
försändelsen på undersökningsledarens eller åklagarens begäran
genom befordringsföretagets försorg tillställas adressaten.
Förordning (1993:620).
Förordning (1953:255) angående  höjning av vissa olycksfalls- och yrkessjukdomsersättningar åt tvångsarbetare och fångar m.fl. 

Sjukpenning eller livränta, som utgår enligt förordningen den 24 mars 
1938 (nr 102) om olycksfalls- och yrkessjukdomsersättning åt 
tvångsarbetare m.fl. eller förordningen samma dag (nr 103) om 
olycksfalls- och yrkessjukdomsersättning åt fångar m.fl. och avser 
olycksfall som inträffat eller sjukdom som yppats under åren 1941-1948, 
skall för tiden efter den 30 juni 1953 bestämmas efter en årlig 
arbetsförtjänst av högst tvåtusenfyrahundrasjuttio kronor. 

Övergångsbestämmelser

1955:470 

Denna förordning träder ikraft den 1 januari 1956 men äger icke 
tillämpning å ersättning, som belöper å tid dessförinnan.

Genom denna förordning upphävas förordningen den 2 juni 1950 (nr 295) om 
tillägg av statsmedel å vissa ersättningar enligt lagen om försäkring 
för olycksfall i arbete m.m., såvitt angår tillägg till ersättning, 
vilken skall omregleras enligt denna förordning, ävensom förordningen 
den 22 maj 1953 (nr 255) angående höjning av vissa olycksfalls- och 
yrkessjukdomsersättningar åt tvångsarbetare och fångar m.fl., i vad 
avser ersättning, som skall omregleras enligt denna förordning.
Kungörelse (1953:26) angående Islands anslutning till Nordiska rådet 

Vi Gustaf Adolf, med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes Konung göra 
veterligt: att, sedan den 20 augusti 1952 stadga utfärdats för Nordiska 
rådet, motsvarande stadga antagits av Island den 10 december 1952, i 
följd varav enligt 15 § i förstnämnda stadga denna trätt i kraft i 
förhållande till Island.
Stadga (1953:511) angående protokollföring i utrikesnämnden 

§ 1 Vid sammanträde med utrikesnämnden skall sekreteraren hos nämnden
föra protokoll, upptagande de vid sammanträdet närvarandes namn,
överläggningsämnen samt namn å de, som yttra sig under
överläggningarna.

§ 2 Vad de vid sammanträdet närvarande vid överläggningarna yttra
skall ordagrant upptecknas av för ändamålet anlitad stenograf, där ej
den som leder förhandlingarna för visst fall annorlunda bestämmer. I
sistnänmda fall äger dock ledamot av nämnden, då han så önskar, få sin
uttalade mening tagen till protokollet.

§ 3 Protokoll som avses under § 1 skall uppläsas av sekreteraren vid
nämndens nästa sammanträde. Nämndens ledamöter ha därvid tillfälle att
mot protokollets avfattning framställa erinringar. Protokollet
justeras sedermera av ministern för utrikes ärendena och förvaras i
utrikesdepartementet.

§ 4 Den ordagranna uppteckningen av ett anförande skall så snart ske
kan tillhandahållas den som hållit anförandet för justering inom den
tid ministern för utrikes ärendena bestämmer; annan i sammanträdet
deltagande obetaget att vid ett av de närmaste sammanträdena med
nämnden framställa erinringar mot uppteckningens avfattning efter
justeringen. Uppteckningen skall förvaras i utrikesdepartementet.

§ 5 Ledamot och suppleant i nämnden äro berättigade att i
utrikesdepartementet taga del av protokoll och ordagranna
uppteckningar från sammanträden, som ägt rum under den tid de tillhört
nämnden.
Kungörelse (1953:524) angående upphävande  av skyldigheten för svensk medborgare att  tillhöra nationell kyrkoförsamling m.m. 

Sådan svensk medborgare, som enligt gällande bestämmelser om medlemskap
av finska församlingen i Stockholm samt tyska församlingarna i Stockholm
och Göteborg skall vara ansluten till nyssnämnd församling, är
hädanefter icke skyldig tillhöra dylik församling. Utträde ur
församlingen sker genom vederbörlig anmälan till skattemyndigheten i
Stockholm respektive skattemyndigheten i Göteborg.

Skulle svensk medborgare, som på grund av stadgandet i föregående stycke
befriats från skyldigheten att vara ansluten till här avsedd församling,
önska tillhöra dylik församling, må han tills vidare äga rätt därtill.

Vid tillämpningen av vad i gällande bestämmelser om medlemskap av här
avsedd församling stadgas i fråga om rätt för annan svensk medborgare än
den, som är därtill skyldig, att tillhöra dylik församling, skall så
anses, som om svensk medborgare, vilken frivilligt tillhör församlingen
jämlikt stadgandet i nästföregående stycke, alltjämt vore skyldig
tillhöra församlingen i fråga. Lag (1991:504).