Skrivelsen (1899:bih. 25) angående sättet för godkännande av föreningar angående gränserna för enskilda tillhöriga, å kronans mark belägna s.k. ströängar

Med förmälan, bland annat, att föreningar, som vid laga skiften inom 
Norrbottens läns lappmarker ingåtts emellan skiftesdelegarne och kronans 
ombud angående gränserna för de å kronans mark belägna spridda 
ängslägenheter eller så kallade ströängar, hvilka enligt särskilda 
nådiga bref finge tills vidare under hemman eller nybyggen bibehållas, 
dittills vunnit fastställelse på sätt, att föreningarne på grund af 
föreskriften i 49 § af nådiga skiftesstadgan den 9 November 1866 
understälts Vår Befallningshafvandes i länet godkännande, hvilket äfven 
utan tidsutdrägt erhållits, men att Vår bemälde Befallningshafvande 
dåmera börjat att för godkännande öfverlemna dylika föreningar till 
Eder, Vårt och Rikets Kammarkollegium, eller till Eder, Vår 
Domänstyrelse, allt efter som ängarne vore belägna på kronans 
öfverloppsmark eller inom området för kronopark, hafva i en till Oss 
under år 1892 ingifven skrift Kommissionslandtmätarne Axel Orstadius 
senior, J. E. Sandström och Karl Ulfhjelm samt vice 
Kommsiiionslandtmätaren Hj. Grape framhållit, att, enligt deras mening, 
det för ernående af erforderlig skyndsamhet vid ett skiftes handläggning 
vore nödigt, att dylika föreningar finge, efter vederbörande kronoombuds 
tillstyrkan, af Vår Befallningshafvande fastställas; till stöd för 
hvilken mening anförts, bland annat, att ströängarne i de flesta fall 
vore omgifna af nära nog odugliga mossar, som för det allmänna ej hade 
något värde; att jordegarne egde obestridlig rätt till sjelfva ängarne, 
hvilkas afkastning tagits i beräkning vid skattläggningen af de 
fastigheter, till hvilka de hörde; att Vår Befallningshafvande vid 
utseende af allmänt ombud för bevakande af kronans rätt vid 
förrättningar af ifrågavarande slag vore i tillfälle att välja dertill 
fullt lämpliga personer, samt att vid sådant förhållande öfverlemnande 
till annan myndighet än Vår Befallningshafvande af frågan om godkännande 
af ifrågavarande föreningar vore desto mer olämpligt, som skada genom 
tidsutdrägt, ökad kostnad eller annorledes derigenom kunde förorsakas 
den enskilde jordegaren.

Öfver berörda framställning har Vår Landtmäteristyrelse afgifvit 
infordradt underdånigt utlåtande och dervid anfört, bland annat, att 
Styrelsen ansåge, att ifrågavarande föreningars pröfvande af annan 
myndighet än Vår Befallningshafvande kunde medföra onödigt uppehåll i 
skiftesförrättningarna; att Vår Befallningshafvande, som utsåge 
kronoombud och bäst vore i tillfälle att skaffa sig kännedom om lokala 
förhållanden, säkrast skulle kunna afgöra, huruvida en förening af 
ifrågavarande slag borde godkännas eller icke; men att Styrelsen 
emellertid i fråga om kronoparkerna hölle före, att, då dessas tillsyn 
och vård tillhörde Eder, Domänstyrelsen, I borden pröfva vid 
skiftesförrättningar träffande föreningar angående rågångarne för de 
inom kronoparks område befintliga ströängar.

Härefter hafven I, Kammarkollegium och Domänstyrelsen, till åtlydnad af 
Eder meddelad nådig föreskrift att, i anledning af förenämnda 
framställning, afgifva gemensamt underdånigt utlåtande, huruvida
stadgande lämpligen borde meddelas, att frågor om fastställelse af 
förening angående gränserna för sådana ströängar, som i förevarande 
framställning afsåges, skulle, så vidt kronans rätt anginge, af Vår 
vederbörande Befallningshafvande pröfvas, inkommit med underdånigt 
yttrande af den 22 Mars 1898; och hafven I dervid anfört, bland annat, 
att den underdåniga framställningen visserligen syntes afse allenast de 
i Norrbottens län lappmarker belägna ströängar, men att, då förhållanden 
i omförmälda afseenden vore väsentligen enahanda inom Vesterbottens läns 
lappmarker, den föreliggande frågan borde pröfvas med hänsyn jemväl till 
ströängarne inom sistnämnda lön; att, äfven om den ströängarne 
omgifvande mark merendels till sin beskaffenhet vore af mindre värde, 
det dock för kronan icke vore likgiltigt, hvar gränserna för dessa ängar 
kunde anses vara befintliga; att denna fråga tvärtom vore i många fall 
af betydelse, såsom då stöäng vore belägen i närheten af eller invid 
kronans flottled eller inom mossmark, som för skogsbörd torrlades, i 
hvilka fall hvarje rubbning eller flyttning af enskilds egoområde inom 
kronopark kunde medföra olägenhet, intrång eller hinder af flera slag; 
att särskildt vid vattendragens stränder, der, enligt hvad 
Landtmäteristyrelsen uppgifvit, ängar genom rödjning och 
vattenuppdämning i många fall efter afvittringens slut utvidgats, 
intrång och hinder kunde befaras, och detta desto mer som, enligt hvad 
samma Styrelse upplyst, vid laga skiften vanligen så tillginge, att 
rågångarne omkring ströängar, oberoende af afvittringskartans ofta 
ofullständigt affattade egofigurer, utstakades och uppmättes på det 
sätt, som för egaren funnes lämpligast, och att derefter om samma 
rågångar träffades föreningar, hvilkas rätta innebörd gent emot kronan 
kunde antagas bäst bedömas af den myndighet, under hvilkens vård och 
förvaltning kronoparkerna stode och som hade att tillgå 
förvaltningspersonal i orterna; att med hänsyn härtill det icke syntes 
vara förenligt med statens skogsintresse, att frågor rörande 
fastställelse af gränserna för de å kronopart belägna ströängar 
undandroges den mera sakliga pröfning, som kunde komma dem till del hos 
Eder, Domänstyrelsen, desto mindre som något afsevärdt uppehåll i det 
laga skiftets fortgång derigenom ej behöfde befaras; men att deremot, då 
såsom öfverloppsmark i allmänhet bibehölles endast smärre områden, å 
hvilka, likasom å de i afvaktan på den allmänna afvittringens 
komplettering tills vidare tillkomna större öfverloppsmarker, några 
arbeten för torrläggning eller flottningsreglering ej kunde antagas 
förekomma, hinder icke förefunnes att meddela stadgande derom, att 
frågor om fastställelse af förening angående gränserna för vissa, å 
kronoöfverloppsmark belägna ströängar understäldes Vår 
Befallningshafvandes pröfning.

Vid föredragning af detta ärende hafve Vi, som funnit den underdåninga 
framställningen, så vidt den afser å kronopart belägna stöängar, icke 
till vidare yttrande föranleda, i enlighet med Eder, Kammarkollegii och 
Domänstyrelsens, hemställan, funnit godt förklara, att frågor om 
fastställelse af förening angående gränserna för sådana å 
kronoöfverloppsmark belägna ströängar, som vid afvittringen inom 
Vesterbottens och Norrbottens läns lappmarker blifvit, utan att från 
kronans mark genom uppdragna rågångar afskiljas, under hemman eller 
nybyggen tills vidare bibehållna, må, så vidt kronans rätt angår, af Vår 
vederbörande Befallningshafvande pröfvas, med rätt för den med Vår 
Befallningshafvandes beslut missnöjde att talan deremot fullfölja i den 
ordning, som för ekonomimål i allmänhet är stadgad.