Tjänstebrevsförordning (1979:33) 

1 § Med tjänsteförsändelse avses i denna förordning en försändelse som
lämnas till postbefordran i ett tjänsteärende av någon som har
tjänstebrevsrätt. Tjänstebrevsrätt får inte utnyttjas för
utbetalningskort eller för inbetalningskort och postanvisningar som
avser något annat än förmedling av postförskottsbelopp.

Att en arbetstagarorganisation med stöd av ett kollektivavtal har fört
in fackliga meddelanden eller artiklar i en personaltidning eller annan
sådan publikation utgör inte hinder för att den befordras som
tjänsteförsändelse. Förordning (1982:696).

2 § Postavgifterna för tjänsteförsändelser betalas i fråga om de
allmänna försäkringskassorna från förslagsanslaget Allmänna
försäkringskassor och i övrigt från statsbudgetens förslagsanslag
Ersättning till postverket för befordran av tjänsteförsändelser. Statens
affärsdrivande verk och riksbanken skall dock betala avgifterna efter
faktura från postverket (direktbetalning). Efter medgivande av
regeringen kan även andra tjänstebrevsberättigade betala avgifter för
tjänsteförsändelser direkt till postverket.

Regeringen kan bestämma att den som är tjänstebrevsberättigad skall
betala för sin tjänstebrevsrätt på annat sätt än genom direktbetalning.
Förordning (1982:696).

3 § Postavgifterna till postverket för tjänsteförsändelser betalas i
efterskott för varje kalenderkvartal för dem som inte är
direktbetalande. De direktbetalande betalar var och en för sig i
efterskott för varje kalendermånad eller, efter överenskommelse mellan
postverket och den tjänstebrevsberättigade, för en annan tidsperiod.
Beloppen skall grundas dels på statistiska beräkningar, dels på exakta
beräkningar. Principerna för beräkningarna bestäms i fråga om dem som
inte är direktbetalande efter överenskommelse mellan postverket och
riksrevisionsverket. I övriga fall bestäms beräkningsgrunderna efter
överenskommelse mellan postverket och den tjänstebrevsberättigade. Är
man inte överens om ersättningens storlek, skall frågan underställas
regeringen. Förordning (1982:696).

4 § En tjänsteförsändelse skall vara försedd med en
frankeringsbeteckning som fastställs av postverket.
Frankeringsbeteckningen och avsändarens namn och adress skall anges på
försändelsens adressida med tryck eller stämpel eller skriftligen.

Avsändarens namn skall anges med den benämning som den
tjänstebrevsberättigade har i en förteckning som ges ut av postverket.

5 § Regeringen kan medge att försändelser som är adresserade till en
tjänstebrevsberättigad får lämnas till postbefordran ofrankerade.
Postavgifterna för sådana försändelser betalas på samma sätt som för
tjänsteförsändelser. Medgivandena skall tas upp i en förteckning som ges
ut av postverket.

6 § Beteckningar som anger att försändelser är tjänsteförsändelser får
inte användas för andra postförsändelser. En mottagare som misstänker
att tjänstebrevsrätten har missbrukats bör anmäla detta till postverket
eller till vederbörande polis- eller åklagarmyndighet.

Medför postbefordran i ett visst fall högre totala kostnader för
statsverket än ett annat tillgängligt transportsätt, skall det andra
transportsättet användas om det inte medför väsentliga olägenheter.
Detsamma gäller om försändelsen med hänsyn till vikten, omfånget eller
beskaffenheten i övrigt inte lämpar sig för postbefordran.

Avsändaren av en tjänsteförsändelse får begära rekommendation, assurans,
mottagningsbevis, ilbefordran, expressutdelning, lördagsutdelning eller
någon annan tilläggstjänst när det anses nödvändigt.

7 § Den som missbrukar en tjänstebrevsrätt eller som uppsåtligen eller
av grov oaktsamhet medverkar till ett sådant missbruk döms till böter,
om gärningen inte är belagd med straff i brottsbalken. Detsamma gäller
om någon utan stöd av tjänstebrevsrätt förser en försändelse med sådana
beteckningar som avses i 4 § för att undgå postavgift.

8 § Postverket får begära postavgifter för försändelser som har lämnats
till postbefordran i strid mot bestämmelserna i denna förordning.

9 § Postverket får utfärda särskilda föreskrifter för de
tjänstebrevsberättigade som betalar för tjänstebrevsrätt. Sådana
föreskrifter får innebära avvikelser från 6 § första stycket. Förordning
(1982:696).

10 § Frågor om tjänstebrevsrätt prövas av postverket.

Verket bestämmer hur tjänstebrevsrätten får utnyttjas i enskilda fall.
Verket utfärdar också föreskrifter för verkställigheten av denna
förordning. När det behövs skall verket samråda med riksrevisionsverket.


11 § Den som är tjänstebrevsberättigad skall på begäran av postverket
eller riksrevisionsverket lämna de upplysningar som behövs för att
tjänstebrevsrättens omfattning och utnyttjande skall kunna bedömas.

Den som är tjänstebrevsberättigad är skyldig att förteckna och lämna
sina tjänsteförsändelser på det sätt som postverket i ett visst fall kan
finna anledning att bestämma. Förordning (1982:696).

12 § Beslut av postverket enligt denna förordning överklagas hos rege
ringen genom besvär.

Övergångsbestämmelser

1990:293

1. Föreskrifterna i 7 § tjänstebrevsförordningen gäller fortfarande i
fråga om brott som har begåtts före den 1 juli 1990.

2. Föreskrifterna i 2 och 3 §§ tjänstebrevsförordningen gäller
fortfarande i fråga om tjänsteförsändelser enligt samma förordning, som
har lämnats till postbefordran före den 1 juli 1990.