Lag (2022:1057) med kompletterande bestämmelser till EU:s gräns- och kustbevakningsförordning

Inledande bestämmelser 

1 § Denna lag innehåller kompletterande bestämmelser till 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1896 av den 
13 november 2019 om den europeiska gräns- och kustbevakningen 
och om upphävande av förordningarna (EU) nr 1052/2013 och (EU) 
2016/1624 (EU:s gräns- och kustbevakningsförordning). 

2 § Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i 
EU:s gräns- och kustbevakningsförordning. 

Befogenheter som utgör myndighetsutövning 

3 § Utländska tjänstemän som ska tjänstgöra i Sverige enligt 
EU:s gräns- och kustbevakningsförordning får, för uppgifter 
som avser gränskontroll och återvändande, ges tillstånd att i 
Sverige utöva befogenheter som utgör myndighetsutövning. 
Sådant tillstånd får ges även för uppgifter som krävs för att 
uppnå målen med

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 656/2014 
av den 15 maj 2014 om fastställande av regler för 
övervakningen av de yttre sjögränserna inom ramen för det 
operativa samarbete som samordnas av Europeiska byrån för 
förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska 
unionens medlemsstaters yttre gränser,

2. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 av 
den 9 mars 2016 om en unionskodex om gränspassage för personer 
(kodex om Schengengränserna), och

3. Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 
16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för 
återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i 
medlemsstaterna. 

Tjänstemännen får ges tillstånd att utöva endast sådana 
befogenheter som svenska polismän, kustbevakningstjänstemän, 
tulltjänstemän, kriminalvårdstjänstemän respektive tjänstemän 
vid Migrationsverket har för uppgifter som framgår av första 
stycket. En utländsk tjänsteman som ska tjänstgöra i en viss 
verksamhet kan dock inte ges tillstånd att utöva andra 
befogenheter än de som en svensk tjänsteman i motsvarande 
verksamhet har. 

Beslut om att neka inresa enligt artikel 14 i förordning (EU) 
2016/399 och beslut om att neka visum vid gränsen enligt 
artikel 35 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 
810/2009 av den 13 juli 2009 om införande av en 
gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) får fattas 
endast av svenska tjänstemän eller av utländska tjänstemän om 
de fått ett särskilt tillstånd att agera för svensk räkning.

4 § Utländska tjänstemän ska ges tillstånd att utöva de 
befogenheter som omfattas av 3 § första och andra stycket och 
som bedöms nödvändiga för att tjänstemännen ska kunna utföra 
uppgifterna.

Användning av vapen och annan särskild utrustning 

5 § Utländska tjänstemän som har getts tillstånd att utöva 
befogenheter enligt 4 § har vid tjänstgöringen i Sverige rätt 
att använda skjutvapen endast i den utsträckning som reglerna 
om nödvärn medger. I övrigt har de samma rätt som motsvarande 
svenska tjänstemän har enligt lag eller annan författning. 

För att särskild utrustning ska få användas vid 
våldsanvändning ska dock utrustningen motsvara den som svenska 
polismän, kustbevakningstjänstemän, tulltjänstemän eller 
kriminalvårdstjänstemän använder i motsvarande verksamhet. 

Straffrättsligt skydd och ansvar

6 § Utländska tjänstemän som utövar myndighet i Sverige med 
stöd av denna lag ska vara skyddade enligt 17 kap. 1, 2 och 
4 §§ brottsbalken på motsvarande sätt som om det varit fråga 
om svensk myndighetsutövning.

7 § Utländska tjänstemän som utför uppgifter i Sverige enligt 
EU:s gräns- och kustbevakningsförordning ska vara ansvariga 
för olaga diskriminering enligt 16 kap. 9 § brottsbalken på 
motsvarande sätt som den som är anställd i svensk allmän 
tjänst. Innefattar uppgifterna myndighetsutövning ska 
tjänstemännen vara ansvariga även för tjänstefel enligt 
20 kap. 1 § brottsbalken på motsvarande sätt som om det varit 
fråga om svensk myndighetsutövning.