PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor 

1 § Denna förordning gäller utöver de allmänna föreskrifterna i
verksförordningen (1995:1322) om myndigheters skyldigheter i
samband med beslut om föreskrifter eller allmänna råd enligt
författningssamlingsförordningen (1976:725).

2 § När en myndighet under regeringen överväger nya eller
förändrade regler som kan ha effekter av betydelse för små
företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor
i övrigt skall myndigheten så tidigt som möjligt göra en
särskild konsekvensanalys i dessa avseenden och dokumentera
denna. Analysen skall ske i den omfattning som är påkallad i
det enskilda fallet.

3 § Konsekvensanalysen skall stödjas på följande
frågeställningar:

1. Vilket är problemet och vad händer om någon reglering inte
sker?

2. Finns det några alternativa lösningar?

3. Vilka administrativa, praktiska eller andra åtgärder måste
småföretagen vidta till följd av regleringen?

4. Vilken tidsåtgång kan reglerna föra med sig för
småföretagen?

5. Vilka lönekostnader, andra kostnader eller resursbelastning
i övrigt för småföretagen kan reglerna leda till?

6. Kan reglerna komma att snedvrida konkurrensförhållandena
till nackdel för småföretagen eller i övrigt försämra deras
konkurrensförutsättningar?

7. Kommer reglerna att i andra avseenden påverka småföretagen?

8. Går det att kontrollera efterlevnaden av reglerna, och hur
kommer reglernas effekter för småföretag att uppmärksammas och
granskas?

9. Bör reglerna gälla endast viss begränsad tid för att hindra
eventuella negativa effekter för småföretagen?

10. Behöver särskilda hänsyn tas till småföretagens villkor när
det gäller tiden för reglernas ikraftträdande?

11. Finns det behov av speciella informationsinsatser?

12. Hur har samråd som behövs skett med näringslivet och med
myndigheter som särskilt berörs, och vilka synpunkter av
betydelse har kommit fram?

Vid analys enligt första stycket skall myndigheten i den
omfattning som behövs samråda med företrädare för näringslivet
samt med myndigheter som särskilt berörs.

4 § Myndigheten skall årligen före den 1 mars till Verket för
näringslivsutveckling rapportera enligt denna förordning om
sitt arbete med konsekvensanalyser under det gångna
verksamhetsåret. I sin rapport skall myndigheten ange de
praktiska erfarenheterna och resultaten av detta arbete.
Förordning (2006:1576).
Förordning (1998:1822) om ikraftträdande av lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse, m.m.

1 § Lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig
körkortsåterkallelse träder i kraft den 1 februari 1999.

2 § Transportstyrelsen får meddela de ytterligare föreskrifter som
behövs för tilllämpningen av lagen (1998:489) om
försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse.
Förordning (2008:1133).

3 § Länsstyrelsen skall ta ut en ansökningsavgift om 1 000
kronor av den som ansöker om att få delta i försöksverksamhet
enligt lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig
körkortsåterkallelse. Ytterligare avgifter skall under
villkorstiden tas ut av den som deltar i verksamheten.

Med länsstyrelsen avses i första stycket och 4 § den
länsstyrelse som anges i 9 § lagen om försöksverksamhet med
villkorlig körkortsåterkallelse. Förordning (2003:523).

4 § Om sökanden inte betalar in ansökningsavgiften som
föreskrivs i 3 § första stycket skall länsstyrelsen förelägga
denne att betala avgiften inom en viss tid. Ett sådant
föreläggande får sändas till sökanden med post eller förmedlas
på annat lämpligt sätt. Följs inte föreläggandet skall ansökan
avvisas. Sökanden skall upplysas om detta i föreläggandet.

Länsstyrelsens beslut om avvisning får inte överklagas.
Förordning (2003:523).

5 § Transportstyrelsen skall föreskriva storleken på de i 3 § 
första stycket andra meningen angivna avgifterna och när de 
skall betalas.

Avgifterna skall beräknas så att de ger full kostnadstäckning
för länsstyrelsernas kostnader till följd av
försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse.
Avgifterna skall vara lika över hela landet.
Förordning (2008:1133).

6 § Innan Transportstyrelsen bestämmer avgifternas storlek och
när de ska betalas ska styrelsen samråda med
Ekonomistyrningsverket och med länsstyrelserna.

Ekonomistyrningsverket får besluta om undantag från
skyldigheten att samråda med verket. Förordning (2008:1133).

7 § En länsstyrelse skall på begäran av Transportstyrelsen 
eller Ekonomistyrningsverket lämna uppgifter om sin verksamhet 
enligt lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig
körkortsåterkallelse. Förordning (2008:1133).

8 § Ekonomistyrningsverket får meddela de ytterligare
föreskrifter som behövs för tillämpningen av 5-7 §§.
Förordning (2003:523).
Förordning (1998:1835) med instruktion för Statens institut för ekologisk hållbarhet 

Uppgifter

1 § Statens institut för ekologisk hållbarhet är en myndighet
som har till uppgift att förmedla kunskaper,
forskningsresultat, idéer och erfarenheter om ekologisk
hållbarhet och därigenom verka för att ekologiskt hållbara
lösningar tillämpas i samhällsplaneringen. Förordning
(2000:841).

2 § Institutet skall särskilt

1. verka för att forskningsresultat förmedlas till dem som i
praktiska tilllämpningar genomför den ekologiska omställningen,

2. verka för att erfarenheter från det praktiska arbetet med
den ekologiska omställningen förmedlas mellan dem som genomför
omställningen samt till forskare och andra berörda parter,

3. genom förmedling av kunskaper och erfarenheter främja idéer
för och genomförandet av de lokala investeringsprogrammen för
ekologisk hållbarhet. Förordning (2000:841).

3 § Institutet får inom sitt verksamhetsområde utföra uppdrag
åt andra än regeringen. Förordning (2000:841).

Verksförordningens tillämpning

4 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på institutet
med undantag av 4 § andra stycket, 5 §, 13 § 1 och 4 samt 19,
20, 27-29 och 34 §§. Förordning (2000:841).

Myndighetens ledning

5 § Institutets styrelse skall bestå av högst tio ledamöter
inklusive ordföranden. Styrelsen är beslutför när ordföranden
och minst hälften av de andra ledamöterna är närvarande.
Förordning (2000:841).

6 § Styrelsen skall, utöver vad som följer av 13 § 2 och 3
verksförordningen (1995:1322), besluta om myndighetens
årsredovisning och budgetunderlag.

Avgifter och disponering av intäkter

7 § För uppdrag åt andra än regeringen får institutet enligt de
grunder som institutet bestämmer ta ut den ersättning som
behövs för att uppdragsverksamheten skall få full
kostnadstäckning. Förordning (2000:841).
Riksbankens föreskrifter (1998:188) om  minnesmynt på ett tusen och två hundra kronor 

Fullmäktige i Riksbanken föreskriver med stöd av 5 § lagen
(1988:1385) om Sveriges riksbank att minnesmynt på ett tusen
och två hundra kronor skall ges ut från och med den 1 september
1998 samt att mynten skall ha följande storlek, beskaffenhet
och utseende.

1 § Med anledning av att det den 15 september innevarande år
har förflutit 25 år sedan H M Konungen tillträdde som regent
skall minnesmynt med nominella värden ett tusen och två hundra
kronor ges ut.

2 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av ett tusen kronor
skall tillverkas av en legering som består av 900 tusendelar
guld, 50 tusendelar silver och 50 tusendelar koppar samt ha en
vikt av 5,8 gram och en diameter av 21 mm. Avvikelsen från den
nominella vikten får vid uppvägning av etthundra mynt vara
högst 6 gram.

3 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av ett tusen kronor
skall ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs porträtt snett framifrån
med omskriften upptill "CARL XVI GUSTAF" och nedtill "SVERIGES
KONUNG I 25 ÅR".

På frånsidan riksregalierna med kronan överst över H M
Konungens krönta namnchiffer med äpplet till höger och del av
spiran till vänster, upptill omskriften H M Konungens valspråk
"FÖR SVERIGE I TIDEN" och nedtill "1000 KR 1998" omgivet av
till vänster "E", som anger myntningsorten och till höger "B"
som är begynnelsebokstaven i riksbankschefens efternamn.

Randen skall vara slät.

4 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av två hundra kronor
skall tillverkas av en legering som består av 925 tusendelar
silver och 75 tusendelar koppar samt ha en vikt av 27,03 gram
och en diameter av 36 mm. Avvikelsen från den nominella vikten
får vid uppvägning av etthundra mynt vara högst 27 gram.

5 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av två hundra kronor
skall ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs porträtt snett framifrån
med omskriften upptill "CARL XVI GUSTAF" och nedtill "SVERIGES
KONUNG I 25 ÅR".

På frånsidan riksregalierna med kronan överst över H M
Konungens krönta namnchiffer med äpplet till höger och del av
spiran till vänster, upptill omskriften H M Konungens valspråk
"FÖR SVERIGE I TIDEN" och nedtill "200 KR 1998" omgivet av till
vänster "E", som anger myntningsorten och till höger "B" som är
begynnelsebokstaven i riksbankschefens efternamn.

Randen skall vara slät.
Förordning (1998:196) om förhandsbesked i  skattefrågor 

1 § Denna förordning gäller vid tillämpning av lagen (1998:189)
om förhandsbesked i skattefrågor.

2 § Ärenden om förhandsbesked avgörs efter beredning och
föredragning av tjänstemän vid Skatterättsnämndens kansli.

Sakkunniga får kallas att närvara vid överläggningen men får
inte delta i nämndens beslut. Detsamma gäller ersättare, även
om ingen av ledamöterna har förhinder.

3 § Har upphävts genom förordning (2003:1115).

4 § Avgift enligt 17 § första stycket lagen (1998:189) om
förhandsbesked i skattefrågor skall bestämmas till högst 20 000
kronor och lägst 1 000 kronor. Om det finns särskilda skäl får
avgiften bestämmas till lägre belopp än 1 000 kronor.

Avgiften får tas ut genom postförskott på den försändelse genom
vilken förhandsbeskedet sänds till sökanden.
Förordning (2006:795).

5 § I 11 och 18 §§ förordningen (2003:1106) med instruktion för
Skatteverket finns bestämmelser om Skatterättsnämndens kansli
och om tillsättande av kanslichef vid Skatterättsnämndens
kansli. Förordning (2003:1115).

Övergångsbestämmelser

2006:795

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2006. Äldre
föreskrifter gäller dock fortfarande, om ansökan om
förhandsbesked har kommit in till Skatterättsnämnden före
ikraftträdandet.
Förordning (1998:201) med instruktion för Integrationsverket 

Uppgifter

1 § Integrationsverket är central förvaltningsmyndighet för
integrationsfrågor. Verket har ett övergripande ansvar för att
integrationspolitiska mål och synsätt får genomslag på olika
samhällsområden och skall aktivt stimulera
integrationsprocesserna i samhället.

2 § Integrationsverket skall särskilt

- främja lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för
alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund,

- förebygga och motverka främlingsfientlighet, rasism och
etnisk diskriminering i den mån dessa frågor inte skall
handläggas av annan myndighet,

- främja etnisk och kulturell mångfald inom olika delar av
samhällslivet,

- följa och utvärdera samhällsutvecklingen ur ett
integrationspolitiskt perspektiv,

- verka för att nyanlända invandrares behov av stöd
uppmärksammas samt att behovet av särskild samhällsinformation
tillgodoses,

- verka för att kommunerna har beredskap och kapacitet att ta
emot skyddsbehövande som beviljats uppehållstillstånd och vid
behov medverka vid deras bosättning,

- följa upp kommunernas introduktion för skyddsbehövande och
andra nyanlända invandrare för vilka kommunerna får statlig
ersättning och återföra resultatet till kommunerna, andra
myndigheter och regeringen,

- besluta om viss statlig ersättning till kommuner och
landsting för flyktingmottagande och sjukvårdskostnader,

- ge stöd till organisationer som främjar integration,

- främja utvecklingen av tolk- och översättarverksamhet, samt

- verka för att öka kunskaperna i samhället inom myndighetens
ansvarsområde. Förordning (2001:864).

Verksförordningens tillämplighet

3 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
Integrationsverket.

Myndighetens ledning

4 § Integrationsverkets generaldirektör är chef för
myndigheten.

Personalföreträdare

5 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas
på Integrationsverket.

Anställningar

6 § Generaldirektören anställs genom beslut av regeringen.
Andra anställningar beslutas av myndigheten.
Förordning (1998:213) om foder 

1 § Termer och begrepp som används i lagen (1985:295) om foder
har samma betydelse i denna förordning.

2 § Foder som innehåller antibiotika eller kemoterapeutiska
medel eller andra läkemedel får överlåtas eller användas endast
efter förskrivning av veterinär i varje särskilt fall.

Första stycket gäller inte sådana medel som tillhör gruppen
koccidiostatika och andra medicinskt verksamma substanser
enligt rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om
fodertillsatser, senast ändrat genom kommissionens direktiv
98/19/EG. Förordning (1999:2).

2 a § Jordbruksverket får efter ansökan godkänna användning av
animaliska biprodukter enligt artikel 23.2 i Europaparlamentets
och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002
om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är
avsedda att användas som livsmedel och skall även i övrigt
utföra de uppgifter som skall utföras av medlemsstaterna enligt
artikel 23.2-4 samma förordning.

Jordbruksverket får överlåta åt länsstyrelsen att, i den
utsträckning verket bestämmer, fatta beslut i enskilda ärenden.
Förordning (2005:750).

3 § Jordbruksverket får meddela föreskrifter eller i det
enskilda fallet besluta om villkor för eller förbud mot
införsel, utförsel, tillverkning, försäljning eller annan
överlåtelse, användning eller hantering i övrigt av foder eller
ett visst parti av ett foder.

Vad som sägs i första stycket gäller inte i fråga om sådan
hantering som omfattas av de EG-förordningar som avses i 2 a §
lagen (1985:295) om foder.

Jordbruksverket får godkänna införsel från andra EU-
medlemsstater av bearbetat animaliskt protein i enlighet med
artikel 8.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr
1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för
animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som
livsmedel. Förordning (2004:137).

4 § Jordbruksverket får meddela föreskrifter eller i det
enskilda fallet besluta om villkor för laboratorier för
foderanalyser och metoder för sådana analyser.

5 § Föreskrifter om avgifter som avses i 16 § lagen (1985:295)
om foder meddelas av Jordbruksverket efter samråd med
Ekonomistyrningsverket. Förordning (1998:457).

6 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om
överklagande hos allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (1998:1113).

7 § Jordbruksverket får meddela ytterligare föreskrifter

1. som behövs som komplettering av de EG-bestämmelser som avses
i 2 a § lagen (1985:295) om foder,

2. för verkställigheten av lagen om foder och denna förordning.
Förordning (2003:102).

8 § Jordbruksverket skall utföra de uppgifter som enligt de EG-
förordningar som kompletteras av lagen (1985:295) om foder
ankommer på en behörig myndighet. Förordning (2003:102).

Övergångsbestämmelser

1998:213

Denna förordning träder i kraft den 1 juni 1998, då
förordningen (1985:879) om foder skall upphöra att gälla.
Beslut om tillstånd, undantag eller godkännande som har
meddelats med stöd av den äldre förordningen får återkallas, om
beslutet är oförenligt med den nya förordningen.
Förordning (1998:230) om bidrag till resor från Sverige för bosättning i annat land för utlänningar som vägrats uppehållstillstånd 

1 § Statens invandrarverk får besluta om statligt bidrag till
utlänningar som vägrats uppehållstillstånd i Sverige och som
skall lämna landet för att bosätta sig i ett annat land. Ett
sådant bidrag får endast ges en gång till samma person.

2 § Bidrag får efter ansökan ges till en utlänning som enligt
ett beslut om avvisning eller utvisning enligt 4 kap. 1-3 §§
utlänningslagen (1989:529) som har vunnit laga kraft skall
lämna Sverige om

1. verkställighet av beslutet inte kunnat genomföras inom två
år från det beslutet vann laga kraft,

2. utlänningen tidigare beviljats uppehållstillstånd med stöd
av 2 kap. 4 a § utlänningslagen,

3. utlänningen tidigare beviljats tidsbegränsat
uppehållstillstånd på grund av att det bedömts ha förelegat
verkställighetshinder, eller

4. det i samband med beslutet om avvisning eller utvisning
förordnats att verkställighet av beslutet inte får ske mot
utlänningens vilja inom viss tid som bestämts längre än vad som
följer av 8 kap. 12 § andra stycket utlänningslagen, och
utlänningen under den angivna fristen frivilligt rättar sig
efter beslutet.

Bidrag får inte ges om utlänningen genom att hålla sig undan
eller på annat sätt själv medverkat till att beslutet inte
kunnat verkställas.

3 § Bidrag får ges endast till en utlänning som saknar medel
att själv bekosta resan till bosättningslandet och uppehället
där under den första tiden efter ankomsten. För att få bidrag
måste utlänningen visa att han eller hon tas emot i det land
där bosättningen är avsedd att ske.

4 § Bidrag får även ges till make eller maka samt barn under 18
år till den som har rätt till bidrag. Om det finns särskilda
skäl, får bidrag ges även till annan anhörig eller sambo som
lever i hushållsgemenskap med utlänningen i Sverige. Bidrag får
inte ges till svensk medborgare.

5 § Bidrag får lämnas med högst 5 000 kronor för varje person
dock med sammanlagt högst 30 000 kronor per familj.

6 § Statens invandrarverks beslut enligt denna förordning får
inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

1998:230

Denna förordning träder i kraft den 19 maj 1998 och gäller till
utgången av år 1998. Förordningen tillämpas dock för tid från
och med den 1 maj 1998.
Lag (1998:281) om skydd för beteckningen Svensk författningssamling

1 § Beteckningen Svensk författningssamling och dess
förkortning SFS får inte användas offentligt som beteckning på
någon annan samling av författningar än den som avses i 4 §
lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar
eller ingå i någon sådan beteckning. Detsamma gäller
böjningsformer av beteckningen och förkortningen.

2 § Om beteckningen eller förkortningen används i strid med 1 §
kan allmän domstol vid vite förbjuda fortsatt användning av
den.

Justitiekanslern skall föra eller låta föra talan om sådant
förbud.

3 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder
beteckningen eller förkortningen i strid med 1 § skall betala
ersättning för den skada som användandet har medfört.

Övergångsbestämmelser

1998:281

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

2. Lagen gäller inte samlingar av författningar som har
framställts före ikraftträdandet.
Lag (1998:284) om handläggningen av  ärenden om yrkesskadeförsäkring m.m. 

1 § Ärenden som skall handläggas av Riksförsäkringsverket
enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1976:380) om
arbetsskadeförsäkring och lagen (1977:265) om statligt
personskadeskydd samt enligt därtill anslutande, övergångsvis
gällande äldre författningar om ersättning vid personskada,
skall i stället handläggas av Försäkringskassan. Vad som i
lagar och andra författningar är föreskrivet om
Riksförsäkringsverket skall i fråga om handläggningen av sådana
ärenden gälla Försäkringskassan. Lag (2004:837).

2 § Har upphävts genom lag (2004:837).
Förordning (1998:314) om allmän kameraövervakning

1 § Avgift enligt lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning
tas ut enligt denna förordning för anmälan och prövning av
ärenden om allmän kameraövervakning i de fall som följer av 2
och 3 §§.

2 § Avgiften för anmälan om allmän kameraövervakning är 700
kronor.

3 § För avgiftens storlek i övriga fall gäller bestämmelsen i
10 § avgiftsförordningen (1992:191). Följande avgiftsklasser
skall tillämpas:

Ärendeslag			Avgiftsklass

Tillstånd till allmän
kameraövervakning		5

Förlängning av tillstånd	3

Tillstånd till utvidgning
av pågående övervakning		4

Undantag från upplysnings-
plikten				3

4 § För ansökningsavgiften gäller i övrigt bestämmelserna i 11-
14 §§ avgiftsförordningen (1992:191). Det som där sägs om
avgift för ansökan skall i tillämpliga delar gälla även
avgiften för anmälan.

5 § Varje övervakningsområde som en ansökan eller en anmälan
avser skall behandlas som ett avgiftsbelagt ärende. Med ett
övervakningsområde avses en lokal, en byggnad, en fastighet
eller något annat avgränsat område.

6 § När ett beslut enligt lagen (1998:150) om allmän
kameraövervakning expedieras, skall en kopia av beslutet
överlämnas till Justitiekanslern. I fråga om ärenden av mindre
vikt får Justitiekanslern föreskriva att kopia av beslutet inte
behöver överlämnas.
Förordning (1998:32) om standarder för digital radio och tv

1 § Denna förordning innehåller kompletterande bestämmelser 
till lagen (1998:31) om standarder för digital radio och tv.
Förordning (2022:514).

2 § Mediemyndigheten får meddela föreskrifter om följande i 
lagen (1998:31) om standarder för digital radio och tv:

1. viss utrustning för tv-mottagare med stöd av 3 §,

2. verkställigheten av 4 §,

3. utrustning för villkorad tillgång till digitala tv-tjänster 
med stöd av 5 § andra stycket, och

4. kostnader för provtagning och undersökning av prover med 
stöd av 14 §. Förordning (2023:847).

3 § Mediemyndigheten ska utöva tillsyn över att lagen 
(1998:31) om standarder för digital radio och tv och de 
föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs.
Förordning (2023:847).
Förordning (1998:342) om skyldighet att lämna  vissa uppgifter om tillämpningen av lagen (1995:575) mot skatteflykt 

Regeringen föreskriver att de allmänna förvaltningsdomstolarna
och Skatterättsnämnden i den omfattning och ordning som
Justitiekanslern bestämmer skall tillställa denne domar och
andra avgöranden om tillämpningen av lagen (1995:575) mot
skatteflykt.
Lag (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster 

Den som mot ersättning skaffar sig en tillfällig sexuell
förbindelse, döms - om inte gärningen är belagd med straff
enligt brottsbalken - för köp av sexuella tjänster till böter
eller fängelse i högst sex månader.

För försök döms till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.
Förordning (1998:413) om ackord rörande statliga fordringar m.m. 

1 § Om Skatteverket, med stöd av 2 § andra stycket lagen
(1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. uppdrar
åt Kronofogdemyndigheten att fatta beslut om att anta förslag
om ackord, skall verket skyndsamt underrätta gäldenären om
detta. Förordning (2006:784).

2 § Skatteverket skall meddela de föreskrifter som behövs för
en följdriktig och över landet enhetlig tillämpning av
bestämmelsen i 2 § andra stycket lagen (1993:892) om ackord
rörande statliga fordringar m.m. och de föreskrifter i övrigt
som behövs för verkställigheten av den lagen.
Förordning (2003:995).
Förordning (1998:414) med instruktion för Polarforskningssekretariatet 

Uppgifter

1 § Polarforskningssekretariatet har till uppgift att främja
och samordna svensk polarforskning och utveckling som har
anknytning till den.

Sekretariatet fullgör också uppgifter enligt lagen (2006:924)
om Antarktis och förordningen (2006:1111) om Antarktis.
Förordning (2006:1112).

2 § Sekretariatet skall särskilt

1. planera forskning och utveckling med inriktning på
polarområdena,

2. organisera och genomföra expeditioner till polarområdena,

3. fortlöpande följa nationell och internationell forskning och
utveckling som avser polarområdena,

4. främja ökad förståelse och förbättrat skydd för miljön i
polarområdena genom forsknings- och utvecklingsprogram,

5. bistå med nödvändig expertis vid internationella
förhandlingar och internationellt samarbete,

6. främja jämställdhet mellan kvinnor och män inom
polarforskningen, samt

7. verka för att information sprids om expeditionsverksamhet
och polarforskning.

3 § Sekretariatet skall samverka med myndigheter, andra organ
och organisationer vars verksamhet har anknytning till
polarforskning.

Sekretariatet bör vid behandlingen av forskningsfrågor samverka
med Vetenskapsrådet och andra organ som finansierar forskning.

Sekretariatet bör i frågor med teknisk och industriell
inriktning samverka med organisationer och företag som har
kompetens och verksamhet inom arktisk teknik.
Förordning (2002:1020).

Verksförordningens tillämpning

4 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
sekretariatet med undantag av 2, 5, 19, 20 och 32-34 §§.
Förordning (1998:1199).

Sekretariatets ledning

5 § Chef för sekretariatet är sekretariatets föreståndare.

6 § Sekretariatets styrelse består av en ordförande,
sekretariatets föreståndare och högst sex andra ledamöter.
Förordning (1999:672).

7 § Utöver vad som anges i 11-13 §§ verksförordningen
(1995:1322) skall styrelsen besluta i frågor om

1. expeditioner och verksamhetens övergripande inriktning i
övrigt,

2. skiljande från annan anställning än provanställning eller
från uppdrag, och

3. disciplinansvar, åtalsanmälan, avstängning eller
läkarundersökning.

Förordnanden och anställningar

8 § Ordföranden och andra styrelseledamöter än föreståndaren
utses av regeringen för högst tre år.

9 § Föreståndaren anställs genom beslut av regeringen. Andra
anställningar beslutas av sekretariatet.

10 § Har upphävts genom förordning (2001:1033).

Överklagande

11 § Sekretariatets beslut att bevilja eller avslå en ansökan
om medel får inte överklagas. I övrigt gäller om överklagande
35 § verksförordningen (1995:1322). Förordning (1998:1199).
Förordning (1998:518) om flyttning och kontroll av vissa punktskattepliktiga varor

1 § Denna förordning gäller vid tillämpning av lagen 
(1998:506) om flyttning och kontroll av vissa 
punktskattepliktiga varor.

Termer och uttryck som används i förordningen har samma 
innebörd som i lagen om flyttning och kontroll av vissa 
punktskattepliktiga varor. Förordning (2024:770).

2 § Har upphävts genom förordning (2024:770).

3 § I ärenden och mål om skatt eller transporttillägg enligt 
lagen (1998:506) om flyttning och kontroll av vissa 
punktskattepliktiga varor gäller bestämmelserna om 
betalningssäkring i 11 kap. 1, 2 och 4-7 §§, 17 kap. 8 §, 
18 kap. 6 § och 19 kap. 3 § skatteförfarandeförordningen 
(2011:1261).

När Tullverket tillämpar bestämmelserna i första stycket ska 
det som sägs i skatteförfarandeförordningen om Skatteverket i 
stället gälla Tullverket. Förordning (2024:770).

4 § Har upphävts genom förordning (2024:770).

5 § Har upphävts genom förordning (2002:518).

6 § Tullverket ska underrätta Skatteverket om beslut enligt 
lagen (1998:506) om flyttning och kontroll av vissa 
punktskattepliktiga varor. Förordning (2024:770).

7 § Allmän förvaltningsdomstol ska enligt de föreskrifter 
Skatteverket och Tullverket meddelar lämna uppgifter till 
myndigheterna om beslut enligt lagen (1998:506) om flyttning 
och kontroll av vissa punktskattepliktiga varor.
Förordning (2024:770).

8 § Tullverket får meddela

1. föreskrifter om betalningssäkring enligt 4 kap. 5 § lagen 
(1998:506) om flyttning och kontroll av vissa 
punktskattepliktiga varor som gäller

a) sådan säkerhet som avses i 46 kap. 17 § 
skatteförfarandelagen (2011:1244), och

b) sådan säkerhet som avses i 69 kap. 16 § 
skatteförfarandelagen,

2. föreskrifter om verkställigheten av lagen om flyttning och 
kontroll av vissa punktskattepliktiga varor, och

3. föreskrifter om verkställighet av denna förordning inom 
myndighetens verksamhetsområde.

Innan Tullverket meddelar föreskrifter med stöd av första 
stycket ska myndigheten höra Skatteverket.
Förordning (2024:770).

9 § Skatteverket får meddela föreskrifter om verkställighet av
denna förordning inom verkets verksamhetsområde.

Innan Skatteverket meddelar sådana föreskrifter ska verket höra
Tullverket. Förordning (2012:165).


Övergångsbestämmelser

1998:518

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1998. Det som sägs i
5 § om Skattemyndigheten i Gävle skall dock intill utgången av
år 1998 gälla Skattemyndigheten i Dalarnas län.
Förordning (1998:52) om stipendium efter genomfört basår inom gymnasial vuxenutbildning 

1 § De som under läsåret 1999/2000 genomför ett basår med
naturvetenskaplig eller teknisk inriktning inom kommunal
vuxenutbildning eller vid statens skolor för vuxna kan få ett
stipendium på 10 000 kronor enligt bestämmelserna i denna
förordning. Förordning (1999:1343).

2 § Med basår avses i denna förordning en utbildning där
studierna bedrivs på heltid och genomförs enligt en individuell
studieplan som syftar till att den studerande skall få särskild
behörighet för en viss grundläggande naturvetenskaplig eller
teknisk högskoleutbildning.

3 § Stipendium får lämnas till studerande som fyller högst 20
år under år 2000 och som redan innan basårsstudierna påbörjats
har grundläggande behörighet för grundläggande
högskoleutbildning. Förordning (1999:1343).

4 § Den studerande skall senast den 1 oktober 2000 ha fått
lägst betyget Godkänd på de kurser som ingått i den
individuella studieplanen. Förordning (1999:1343).

5 § Centrala studiestödsnämnden beslutar om utbetalningen av
stipendiet efter ansökan av den studerande. Ansökan måste ha
kommit in till nämnden senast den 16 oktober 2000.
Förordning (1999:1343).

6 § Centrala studiestödsnämnden skall besluta om utbetalning av
stipendium i den ordning ansökningar från behöriga sökande
kommer in till nämnden. Stipendier betalas ut i mån av tillgång
på medel för detta ändamål.

7 § Centrala studiestödsnämndens beslut enligt denna förordning
får inte överklagas.

Bestämmelserna om omprövning i 9 kap. 2 §
studiestödsförordningen (1973:418) skall tillämpas på beslut
enligt denna förordning.

8 § Centrala studiestödsnämnden får meddela de ytterligare
föreskrifter som behövs för tillämpningen av denna förordning.
Lag (1998:525) om omräkningstal för 1999 års taxeringsvärden

För sådan värderingsenhet som avses i 3 § första stycket b
lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt samt för
småhusenhet och småhus med tillhörande tomtmark på
lantbruksenhet skall omräkningstalet enligt 16 A kap.
fastighetstaxeringslagen (1979:1152) för år 1999 vara det
omräkningstal som gäller för år 1998.
Lag (1998:532) om införande av lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område 

Allmänna bestämmelser

1 § Lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och
sjukvårdens område träder i kraft den 1 januari 1999.

Vid ikraftträdandet skall följande lagar upphöra att gälla,
nämligen lagen (1960:409) om förbud i vissa fall mot verksamhet
på hälso- och sjukvårdens område, lagen (1984:542) om
behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m.,
lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och
sjukvården, lagen (1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso-
och sjukvårdens område och lagen (1996:786) om tillsyn över
hälso- och sjukvården.

2 § I denna lag avses med

behörighetslagen lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke
inom hälso- och sjukvården m.m.,

disciplinpåföljdslagen lagen (1994:954) om disciplinpåföljd
m.m. på hälso- och sjukvårdens område,

tillsynslagen lagen (1996:786) om tillsyn över hälso- och
sjukvården, och
den nya lagen lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och
sjukvårdens område.

Behörighet

3 § Behörighetslagens bestämmelser om rätt att utöva yrke som
apotekare och receptarie skall, trots vad som sägs i 1 §, gälla
till utgången av år 1999.

4 § har upphävts genom lag (2000:360).

5 § Den som fått tandläkarexamen enligt de bestämmelser som
gällde före den 1 juli 1994 skall fullgöra praktisk
tjänstgöring enligt bestämmelser som gällde före denna tidpunkt
för att få legitimation som tandläkare.

6 § Regeringen får meddela föreskrifter om vilka utbildningar
som före utgången av år 2008 skall anses likvärdiga med
sjukhusfysikerexamen vid ansökan om legitimation som
sjukhusfysiker.

7 § Den som avlagt apotekarexamen, arbetsterapeutexamen,
receptarieexamen eller av regeringen med stöd av 6 §
föreskriven utbildning för sjukhusfysiker får, utan att ha
erhållit legitimation för yrket, till utgången av år 1999
använda yrkestiteln apotekare, arbetsterapeut, receptarie
respektive sjukhusfysiker.

Prövotid

8 § Föreskrift om prövotid får inte meddelas enbart på grundval
av omständigheter som hänför sig till tid före den nya lagens
ikraftträdande.

Verksamhetstillsyn

9 § Övergångsbestämmelserna till tillsynslagen skall alltjämt
gälla.

Äldre ärenden om disciplinpåföljd

10 § Ärenden som har anmälts till Hälso- och sjukvårdens
ansvarsnämnd före den 1 oktober 1994 skall prövas enligt lagen
(1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl.
Disciplinpåföljd får dock inte åläggas om så inte kan ske även
enligt disciplinpåföljdslagens bestämmelser.

Preskription

11 § Disciplinpåföljdslagens bestämmelser om preskription skall
gälla för förseelser som är begångna före den nya lagens
ikraftträdande.

Överklagande

12 § Beslut som har meddelats före den 1 januari 1999 skall
överklagas enligt äldre bestämmelser.

Övriga bestämmelser

13 § Om det i lag eller annan författning hänvisas till en
föreskrift som har ersatts genom en bestämmelse i den nya lagen
eller i denna lag, skall hänvisningen i stället avse den nya
bestämmelsen.
Förordning (1998:563) om gemensamma enheter för allmänna försäkringskassor 

1 § Vid Stockholms läns allmänna försäkringskassa skall det
finnas en för alla försäkringskassor gemensam enhet för
försäkrings- och bidragsärenden som gäller försäkrade och
bidragsskyldiga som är bosatta utomlands.

2 § Vid Västra Götalands läns allmänna försäkringskassa skall
det finnas en för alla försäkringskassor gemensam enhet för
sjukförsäkringsfrågor, arbetsskadeförsäkringsfrågor och vissa
pensionsfrågor som gäller sjömän. Förordning (1998:1267).

3 § Östergötlands läns allmänna försäkringskassa får genomföra
försäkringsmedicinska utredningar och utredningar om
arbetslivsinriktad rehabilitering för alla försäkringskassor.
Förordning (1999:895).
Förordning (1998:58) om anmälan av vissa allvarliga sjukdomar

1 § En läkare som i sin verksamhet misstänker eller
konstaterar att någon har insjuknat i eller avlidit av
Creutzfeldt-Jakobs sjukdom eller någon annan besläktad human
spongiform encefalopati, ska anmäla detta till
Folkhälsomyndigheten enligt lagen (1997:982) om anmälan av
vissa allvarliga sjukdomar. Förordning (2013:892).

2 § En anmälan enligt 1 § skall innehålla uppgift om

1. patientens eller den avlidnes namn och personnummer,

2. andra uppgifter av betydelse som behövs för att kunna
klargöra sjukdomens utbredning och epidemiologi.

3 § Om ett misstänkt sjukdomsfall har anmälts enligt 1 §
och diagnosen senare visar sig vara felaktig, ska den läkare
som i sin verksamhet får kännedom om förhållandet anmäla
detta till Folkhälsomyndigheten.

Anmälan ska innehålla de uppgifter som anges i 2 § 1.
Förordning (2013:892).

4 § Folkhälsomyndigheten får meddela de ytterligare
föreskrifter som behövs för verkställighet av lagen
(1997:982) om anmälan av vissa allvarliga sjukdomar och denna
förordning. Förordning (2015:158).


Övergångsbestämmelser

2013:892

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014.

2. Bestämmelsen i 3 § i sin nya lydelse gäller även om ett
misstänkt sjukdomsfall har anmälts till Smittskyddsinstitutet
enligt 1 § i sin äldre lydelse.
Lag (1998:587) om rätt för landstinget och kommunerna i Skåne län och Västra Götalands län att lämna bidrag till annan kommun

Med anledning av bildandet av Skåne läns landsting och Västra
Götalands läns landsting får

1. Skåne läns landsting lämna bidrag till en eller flera
kommuner i Skåne län och Västra Götalands läns landsting lämna
bidrag till Göteborgs kommun, om det behövs för att motverka
att bildandet av de nya landstingen föranleder höjt uttag av
kommunalskatt, och

2. kommunerna i Skåne län respektive kommunerna i Västra
Götalands län lämna bidrag till varandra, om det behövs för
kostnadsutjämning mellan kommunerna till följd av överlåtelse
av uppgifter mellan landstinget och kommunerna.
Förordning (1998:62) med instruktion för  Delegationen för energiförsörjning i Sydsverige 

Uppgifter m.m.

1 § Delegationen för energiförsörjning i Sydsverige har till
uppgift att, inom de medelsramar som regeringen särskilt
bestämmer, utveckla energiförsörjningen i Sydsverige.

2 § Delegationen skall

1. initiera åtgärder som stärker regionens el- och
värmeförsörjning,

2. verka för åtgärder som utvecklar regionens infrastruktur,

3. utreda behovet av och besluta om planerings- och
projekteringsstöd,

4. främja en effektivare energianvändning och en ökad
användning av förnybara energislag liksom ett effektivare
utnyttjande av naturgasnätet, och

5. stärka och utveckla den regionala kompetensen inom
energiområdet.

Delegationen kan även besluta om stöd till regional tillämpning
av

resultaten från forskning och utveckling.

Bestämmelser om delegationens möjlighet att lämna stöd till
vinstdrivande verksamhet finns i förordningen (1999:213) om
statligt stöd till energiförsörjningen i Sydsverige.
Förordning (1999:214).

3 § En ansökan om stöd skall ha kommit in senast den 31
december 2000. Förordning (2000:757).

4 § Delegationen skall varje halvår rapportera till regeringen
om sin verksamhet.

Delegationen skall slutredovisa sin verksamhet senast den 31
december 2002. Förordning (2001:228).

Sammansättning

5 § Delegationen består av högst tolv ledamöter, varav en är
ordförande. Ordföranden och övriga ledamöter utses av
regeringen för en bestämd tid.

Organisation

6 § Ett sekretariat skall knytas till delegationen.
Delegationen utser den eller de personer som skall anställas i
sekretariatet. Delegationen får också anställa eller anlita
personal för de projekt som delegationen beslutar om.

Verksförordningens tillämpning

7 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på delegationen:

2 § om behörighet att företräda staten vid domstol,

18 § om interna föreskrifter,

26 § om vem som får begära in förklaringar m.m.,

29 § om inhämtande av uppgifter,

30 § om ärendeförteckning,

31 § om myndighetens beslut, och

35 § om överklagande.

8 § Delegationen har det ansvar för verksamheten och de
uppgifter som anges i 6-9 §§ verksförordningen (1995:1322).
Förordning (1998:914).

Ärendenas handläggning

9 § Delegationen är beslutför när ordföranden och minst hälften
av de andra ledamöterna är närvarande. När ärenden av större
vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter vara
närvarande.

10 § Ärenden avgörs efter föredragning.

Vid delegationens sammanträde skall protokoll föras.

11 § Delegationen får överlåta åt ordföranden att på
delegationens vägnar pröva frågor av mindre betydelse.

Överklagande

12 § Delegationens beslut om stöd får inte överklagas.
Förordning (1998:64) om tillämpning av Europeiska unionens tullinformationssystem

1 § Förordningen innehåller kompletterande bestämmelser till
rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om
ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa
myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för
att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och
jordbrukslagstiftningen1 i fråga om svenska myndigheters
tillämpning och användning av tullinformationssystemet.

2 § Beteckningar i denna förordning har samma betydelse som i
förordning (EG) nr 515/97.

3 § Uppgifter ur tullinformationssystemet får användas av
Tullverket, Polismyndigheten, Kustbevakningen, Statens
jordbruksverk (Jordbruksverket) och Läkemedelsverket i
enlighet med bestämmelserna om tullinformationssystemet i
förordning (EG) nr 515/97 i den utsträckning myndigheten har
befogenhet att vidta åtgärder för att förebygga, utreda och
beivra överträdelser av EU:s tull- eller
jordbrukslagstiftning. Förordning (2014:1198).

4 § Tullverket, Polismyndigheten och Kustbevakningen får ha
direkt åtkomst till uppgifter i samtliga kategorier i
tullinformationssystemet. Jord-bruksverket och
Läkemedelsverket får ha direkt åtkomst till uppgifter i de i
artikel 24 uppräknade kategorierna e Utvecklingen vad avser
bedrägeri och f Tillgång till expertis.
Förordning (2014:1198).

5 § Sådana särskilda kontroller som avses i artiklarna 27 och
28 får genomföras av svenska myndigheter i den omfattning
myndigheten enligt lag eller förordning har befogenhet att
vidta åtgärder av detta slag.

6 § Tullverket får föra in uppgifter i
tullinformationssystemet. Bestämmelser om vilka uppgifter som
får föras in finns i förordning (EG) nr 515/97.
Förordning (1999:549).

7 § Tullverket är registeransvarigt för
tullinformationssystemet i Sverige och för de säkerhetsåtgärder
som anges i artiklarna 38 och 39. Tullverket är vidare
ansvarigt för bevarande och gallring av svenska uppgifter som
förts in i tullinformationssystemet enligt artikel 33.
Förordning (1999:549).

8 § Datainspektionen är svensk tillsynsmyndighet för skydd av
personuppgifter i tullinformationssystemet enligt artikel 37.
Datainspektionen har i fråga om tullinformationssystemet, om
förordning (EG) nr 515/97 inte föreskriver annat, samma
befogenheter som enligt personuppgiftslagen (1998:204).
Förordning (1999:549).

9 § I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna om
sekretess i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Bestämmelser om utlämnande av personuppgifter ur
tullinformationssystemet finns även i artikel 36 i förordning
(EG) nr 515/97. Förordning (2014:1198).
Lag (1998:646) med särskilda bestämmelser om utbetalning av skattemedel år 1999

Vid utbetalning av en församlings eller en kyrklig
samfällighets fordran enligt 4 a § fjärde stycket lagen
(1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan
menighets utdebitering av skatt, m.m., skall fordran vid
ingången av år 1999 minskas med 5,4 procent.
Förordning (1998:667) med instruktion för  Delegationen för stöd till vissa kommuner med bostadsåtaganden 

Uppgifter

1 § Delegationen för stöd till vissa kommuner med
bostadsåtaganden (Bostadsdelegationen) har till uppgift att

1. handlägga ärenden om stöd enligt förordningen (1998:666) om
statligt stöd för vissa kommunala åtaganden för boendet,

2. överlägga med enskilda kommuner om lämpliga åtgärder och
villkor för sådant stöd,

3. i enskilda stödärenden medverka vid rekonstruktioner och vid
upptagande av lån,

4. samordna olika insatser för att bistå med stöd samt,

5. bevaka att villkor för stöd följs och ta till vara statens
intresse när dessa villkor inte följs.

Verksförordningens tillämpning

2 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas för
Bostadsdelegationen med undantag för 3-5, 14, 16, 19-20, 30 och
32-34 §§.

Det som sägs i 6-9 §§ verksförordningen om myndighetens chef
skall i stället gälla styrelsen.

Myndighetens ledning

3 § Bostadsdelegationen leds av en styrelse som ansvarar för
verksamheten. Kanslichefen ansvarar för och leder den löpande
verksamheten enligt styrelsens direktiv och riktlinjer.
Styrelsen prövar frågor som behandlas i 19 § andra stycket
verksförordningen (1995:1322).

4 § Styrelsen består av högst fem ledamöter, som utses av
regeringen för en bestämd tid. Regeringen förordnar en av
ledamöterna att vara styrelsens ordförande. Styrelsen utser
inom sig en vice ordförande.

5 § Kanslichefen anställs genom beslut av regeringen. Andra
anställningar beslutas av myndigheten. Myndigheten får uppdra
åt annan myndighet att utföra administrativa göromål åt
myndigheten.

Ärendenas handläggning

6 § Styrelsen är beslutför när minst tre ledamöter är
närvarande, bland dem ordföranden eller vice ordföranden.

7 § Styrelsen får överlämna till ordföranden, vice ordföranden
eller till kanslichefen att avgöra ärenden som är av det slaget
att de inte behöver prövas av delegationen.

8 § Ärendena avgörs efter föredragning. Styrelsen får dock
medge att ärenden som avgörs enligt 7 § inte behöver föredras.
Förordning (1998:68) om tillfällig avvikelse från en bestämmelse i förordningen (1991:1395)  om försäkring mot kostnader för sjuklön enligt 17 § lagen (1991:1047) om sjuklön 

Med avvikelse från vad som föreskrivs i 6 § förordningen
(1991:1395) om försäkring mot kostnader för sjuklön enligt 17 §
lagen (1991:1047) om sjuklön får under tiden mars-maj 1998
försäkringstagaren säga upp försäkringen med verkan från
närmast följande månadsskifte.

Övergångsbestämmelser

1998:68

Denna förordning träder i kraft den 20 mars 1998. Genom
förordningen upphävs förordningen (1996:1091) om tillfällig
avvikelse från en bestämmelse i förordningen (1991:1395) om
försäkring mot kostnader för sjuklön enligt 17 § lagen
(1991:1047) om sjuklön. Den upphävda förordningen skall dock
fortfarande gälla i fråga om anslutning till försäkringen den 1
januari 1997.
Förordning (1998:740) om anställning hos allmän försäkringskassa 

1 § Anställningsförordningen (1994:373) gäller för arbetstagare
hos allmän försäkringskassa med de avvikelser som följer av
denna förordning.

2 § En anställning som direktör för en allmän försäkringskassa
får begränsas till att gälla antingen för en bestämd tid eller
tills vidare längst till en viss tidpunkt.

3 § En försäkringskassas anställningsbeslut får överklagas hos
Överklagandenämnden för totalförsvaret.

Beslut av nämnden i sådana ärenden får inte överklagas.
Förordning (1998:1232).

4 § Föreskrifter om behörighet att besluta i frågor om
anställning hos en allmän försäkringskassa finns i 18 kap. 41-
42 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring.

5 § I en tvist med anledning av ett beslut av regeringen eller
Statens ansvarsnämnd som skall handläggas enligt lagen
(1974:371) om rättegången i arbetstvister, skall
Arbetsgivarverket anses som arbetsgivare när tvisten avser en
anställning hos en allmän försäkringskassa.

Övergångsbestämmelser

1998:740

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1998 då
förordningen (1976:940) om anställning hos allmän
försäkringskassa skall upphöra att gälla.

2. I tvister med anledning av beslut som avses i 5 §, som
Riksförsäkringsverket har fattat före ikraftträdandet, gäller
vad som anges i 11 § förordningen (1976:940) om anställning hos
allmän försäkringskassa.

1998:1232

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1999. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om överklagande av
beslut som har meddelats före ikraftträdandet.
Lag (1998:775) om rätt för Stiftelsen Norrlandsfonden att besluta i frågor om förvaltningen av regionala utvecklingslån

Enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen får
Stiftelsen Norrlandsfonden fatta beslut som innebär
myndighetsutövning i frågor om förvaltningen av regionala
utvecklingslån och lokaliseringslån som beslutats enligt
förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd eller
motsvarande äldre bestämmelser. Förordning (1998:1740).