Lag (2018:1219) om försäkringsdistribution

1 kap. Tillämpningsområde och uttryck i lagen

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om 
försäkringsdistribution som gäller för försäkringsförmedlare 
och försäkringsföretag.

Med försäkringsdistribution avses verksamhet som består i 
att

1. ge råd om eller föreslå försäkringsavtal eller utföra 
annat förberedande arbete innan ett försäkringsavtal ingås,

2. ingå ett försäkringsavtal, eller

3. bistå vid förvaltning eller fullgörande av ett 
försäkringsavtal.

1 a § I 1 kap. 16 § lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag 
och 8 kap. 6 § lagen (1998:293) om utländska 
försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i 
Sverige finns bestämmelser om att denna lag gäller för 
tjänstepensionsföretag och utländska tjänstepensionsinstitut.
Lag (2019:773).

2 § Med försäkringsdistribution avses inte verksamhet som 
bara består i att 

1. hänvisa någon till en försäkringsdistributör eller en 
försäkringsdistributör till en presumtiv kund, 

2. lämna allmän information om försäkring till någon, eller 

3. inom ramen för en annan yrkesverksamhet i enskilda fall 
lämna information eller ge råd om försäkring till någon. 

Med försäkringsdistribution avses inte heller att 
yrkesmässigt handlägga, värdera eller reglera 
försäkringsfall.

3 § Bestämmelserna om försäkringsdistribution i denna lag 
gäller även vid distribution av återförsäkring, om inte annat 
anges.

4 § Bestämmelserna om försäkringsförmedlare i denna lag 
gäller även anknuten försäkringsförmedlare, sidoverksam 
försäkringsförmedlare och anknuten sidoverksam 
försäkringsförmedlare, om inte annat anges.

5 § För utländska försäkringsdistributörers verksamhet i 
Sverige gäller bestämmelserna i denna lag i tillämpliga 
delar. För filialer till utländska försäkringsförmedlare, som 
är ett avdelningskontor med självständig förvaltning, gäller 
i övrigt lagen (1992:160) om utländska filialer m.m.

Undantag från lagens tillämpningsområde

6 § Lagen är inte tillämplig på en sidoverksam 
försäkringsförmedlares försäkringsdistribution, om 

1. den distribuerade försäkringen kompletterar en vara eller 
tjänst och försäkringen täcker risken för 

a) förlust av varan eller funktionsfel i eller skada på 
varan, 

b) att tjänsten inte kunnat utnyttjas, eller 

c) skada på eller förlust av bagage och andra risker i 
samband med resa, och 

2. den årliga premien för den distribuerade försäkringen inte 
överstiger ett värde motsvarande 600 euro, beräknat 
proportionellt på årsbasis, eller

3. premien för den distribuerade försäkringen inte överstiger 
ett värde motsvarande 200 euro per person, i de fall 
försäkringen kompletterar en tjänst och den tjänstens 
varaktighet inte är längre än tre månader.

6 a § Lagen är inte tillämplig på försäkringsföreningar som 
har beviljats undantag enligt 1 kap. 19 d § 
försäkringsrörelselagen (2010:2043). Lag (2020:662).

7 § En försäkringsdistributör ska, när distributionen sker 
via en sidoverksam försäkringsförmedlare som undantagits från 
tillämpningen av denna lag enligt 6 §, säkerställa att 

1. information tillhandahålls kunden innan försäkringsavtalet 
ingås, med uppgifter om försäkringsdistributörens identitet 
och adress och om de förfaranden som avses i 4 kap. 15 § och 
som gör det möjligt för kunder och andra berörda parter att 
anmäla klagomål, 

2. det införts ändamålsenliga och proportionerliga system som 
är förenliga med 4 kap. 1 §, 3 § första stycket, 5 och 13 §§ 
samt 5 kap. 14, 18 och 19 §§ och som beaktar kundens krav och 
behov innan avtalsförslaget läggs fram, och 

3. det produktfaktablad som avses i 5 kap. 13 § lämnas till 
kunden innan försäkringsavtalet ingås.

Avtalsvillkor som avviker från lagen

8 § Avtalsvillkor som avviker från 4 kap. 1 och 16 §§ får 
inte åberopas mot kunden eller någon som härleder sin rätt 
från kunden, i annat fall än när distributionen avser 
återförsäkring eller försäkring mot stora risker.

Bestämmelserna i 6 kap. 4–6, 10–12, 14 och 15 §§ om 
information som ska lämnas vid distribution av 
försäkringsbaserade investeringsprodukter behöver inte 
tillämpas, om en försäkringsdistributör och en professionell 
kund har kommit överens om det. Efter en sådan 
överenskommelse behöver inte heller 6 kap. 10 och 13–15 §§ 
tillämpas enligt 7 kap. 1 § vid distribution av vissa 
pensionsförsäkringar.

Uttryck i lagen

9 § I denna lag betyder

1. anknuten försäkringsförmedlare: en försäkringsförmedlare 
som har träffat avtal med ett eller flera försäkringsföretag 
om att distribuera försäkringsprodukter, om dessa produkter 
inte konkurrerar med varandra och avtalet innebär att 
försäkringsföretaget är ansvarigt för ren förmögenhetsskada 
enligt 4 kap. 16 §,

2. anknuten sidoverksam försäkringsförmedlare: en sidoverksam 
försäkringsförmedlare som har träffat avtal med ett eller 
flera försäkringsföretag eller försäkringsförmedlare om att 
distribuera sådana försäkringsprodukter som anges i 20 b och 
c, om avtalet innebär att försäkringsföretaget eller 
försäkringsförmedlaren är ansvarig för ren förmögenhetsskada 
enligt 4 kap. 16 §,

3. behörig myndighet: en utländsk myndighet eller annat 
utländskt organ som har behörighet att besluta om tillstånd 
för eller registrering av försäkringsförmedlare eller att 
utöva tillsyn över försäkringsförmedlare,

4. EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 

5. EES-försäkringsförmedlare: en utländsk 
försäkringsförmedlare vars hemland är ett annat land inom EES 
och som omfattas av försäkringsdistributionsdirektivet,

6. ersättning: en provision, avgift eller annan betalning, 
inbegripet en ekonomisk ersättning av något slag eller 
eventuell annan finansiell eller icke-finansiell förmån eller 
ett incitament, som erbjuds eller betalas ut med avseende på 
försäkringsdistribution,

7. filial: en försäkringsförmedlares agentur eller filial som 
ligger i ett annat land inom EES än hemlandet,

8. försäkringsbaserad investeringsprodukt: en försäkring med 
ett förfallo- eller återköpsvärde som helt eller delvis är 
direkt eller indirekt exponerat mot marknadsvolatilitet, med 
undantag för

a) skadeförsäkring, 

b) livförsäkring där ersättning enligt avtalet endast betalas 
ut vid dödsfall eller vid invaliditet till följd av skada, 
sjukdom eller funktionsnedsättning, och 

c) pensionsförsäkring,

9. försäkringsdistributionsdirektivet: Europaparlamentets och 
rådets direktiv (EU) 2016/97 av den 20 januari 2016 om 
försäkringsdistribution, i lydelsen enligt Europaparlamentets 
och rådets direktiv (EU) 2018/411,

10. försäkringsdistributör: en försäkringsförmedlare eller ett 
försäkringsföretag,

11. försäkringsförmedlare: en fysisk eller juridisk person, 
med undantag för försäkringsföretag eller deras anställda, som 
mot ersättning bedriver försäkringsdistribution,

12. försäkringsförmedlare från tredjeland: en 
försäkringsförmedlare vars hemland inte omfattas av 
försäkringsdistributionsdirektivet,

13. hemland:

a) om försäkringsförmedlaren är en fysisk person, det land där 
förmedlaren har sin hemvist, 

b) om försäkringsförmedlaren är en juridisk person, det land 
där förmedlarens säte ligger, eller, om förmedlaren enligt 
nationell rätt inte har något säte, det land där förmedlarens 
huvudkontor ligger,

14. kvalificerat innehav: ett direkt eller indirekt ägande i 
ett företag, om innehavet representerar tio procent eller mer 
av kapitalet eller av samtliga röster eller annars möjliggör 
ett väsentligt inflytande över ledningen av företaget,

15. nära förbindelser: det som avses i 1 kap. 14 § 
försäkringsrörelselagen (2010:2043), med den skillnaden att 
det som anges där om försäkringsföretag i stället ska avse 
försäkringsförmedlare,

16. pensionsförsäkring: försäkringsavtal som har som främsta 
syfte att ge inkomst vid pensionering och som berättigar den 
försäkrade till vissa ersättningar, 

17. professionell kund: en kund som avses i 1 kap. 4 b § lagen 
(2007:528) om värdepappersmarknaden,

18. rådgivning grundad på en opartisk och personlig analys: 
sådan rådgivning som avses i 4 kap. 2 §,

19. rådgivning: tillhandahållande av en personlig 
rekommendation till en kund, antingen på kundens begäran eller 
på initiativ av försäkringsdistributören, i fråga om ett eller 
flera försäkringsavtal,

20. sidoverksam försäkringsförmedlare: en 
försäkringsförmedlare - utom kreditinstitut och 
värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 4.1.1 och 
4.1.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för 
kreditinstitut och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 - 
som bedriver försäkringsdistribution som sidoverksamhet, under 
förutsättning att samtliga följande villkor är uppfyllda:

a) den har inte försäkringsdistribution som huvudsaklig 
yrkesverksamhet,

b) den distribuerar bara vissa försäkringsprodukter som 
kompletterar en vara eller en tjänst, och 

c) de berörda försäkringsprodukterna omfattar inte 
livförsäkring eller ansvarsförsäkring, utom när sådant skydd 
kompletterar den vara eller tjänst som förmedlaren bedriver 
som huvudsaklig yrkesverksamhet, 

21. skadeförsäkring: en försäkring som är hänförlig till någon 
av de försäkringsklasser som anges i 2 kap. 11 § 
försäkringsrörelselagen,

22. stora risker: det som avses i 3 kap. 16 § andra och tredje 
styckena försäkringsrörelselagen,

23. tjänstepensionsförsäkring: en livförsäkring som har 
samband med yrkesutövning och där utbetalning av 
försäkringsbelopp (engångsbelopp eller periodiska 
utbetalningar) beror av att en eller flera personer uppnår 
eller förväntas uppnå en viss ålder samt försäkringar som 
meddelas som tillägg till sådana försäkringar,

24. svensk fysisk person och svensk juridisk person: en fysisk 
eller juridisk person vars hemland är Sverige,

25. varaktigt medium: ett medel som 

a) gör det möjligt för kunden att bevara information som 
riktas till kunden personligen, på ett sätt som är 
tillgängligt för användning i framtiden under en tid som är 
lämplig med hänsyn till vad som är avsikten med informationen, 
och 

b) tillåter oförändrad återgivning av den bevarade 
informationen, och

26. värdland: det land inom EES där en försäkringsförmedlare 
har en permanent närvaro eller ett etableringsställe eller 
tillhandahåller tjänster, och som inte är förmedlarens 
hemland. Lag (2021:499).

2 kap. Tillstånd och registrering samt vissa bestämmelser för 
försäkringsföretag

Tillstånds- och registreringsplikt

1 § En svensk försäkringsförmedlare får, med de undantag 
som föreskrivs i detta kapitel, bedriva 
försäkringsdistribution endast efter tillstånd av 
Finansinspektionen. 

Beslut i fråga om tillstånd ska fattas inom tre månader från 
det att en fullständig ansökan om tillstånd togs emot.

I 3 kap. finns kompletterande bestämmelser om underrättelse 
till Finansinspektionen om den svenska försäkringsförmedlaren 
ska bedriva verksamhet utomlands. I det kapitlet finns också 
bestämmelser om utländska försäkringsförmedlares verksamhet i 
Sverige.

1 a § I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
2019/1238 av den 20 juni 2019 om en paneuropeisk privat 
pensionsprodukt (PEPP-produkt) finns bestämmelser om att en 
försäkringsförmedlare som har tillstånd enligt 1 § får 
distribuera PEPP-produkter. Lag (2022:1762).

2 § Tillstånd för att bedriva försäkringsdistribution får 
avse

1. alla slag av försäkringar,

2. bara livförsäkringar, eller

3. bara skadeförsäkringar.

Tillståndet får begränsas till att avse en eller flera 
försäkringsklasser eller grupper av försäkringar som avses i 
2 kap. 11–13 §§ försäkringsrörelselagen (2010:2043) och i 
föreskrifter som har meddelats med stöd av 2 kap. 19 § 2 
samma lag.

3 § Den som har fått tillstånd enligt 1 § att bedriva 
försäkringsdistribution ska senast sex månader efter det att 
tillstånd beviljades anmäla sig för registrering hos 
Bolagsverket.

Om anmälan för registrering inte görs inom denna tid eller om 
Bolagsverket genom beslut som har fått laga kraft avskrivit 
en sådan anmälan eller vägrat registrering, upphör 
tillståndet att gälla.

Verksamheten får inte påbörjas förrän registrering har 
skett.

4 § För en anknuten sidoverksam försäkringsförmedlare 
gäller i stället för det som anges i 1–3 §§ att det 
försäkringsföretag eller den andra försäkringsförmedlare som 
förmedlaren har ingått avtal med om att distribuera dess 
försäkringsprodukter ska anmäla förmedlaren för registrering 
hos Bolagsverket.

Innan anmälan görs, ska anmälaren kontrollera att förmedlaren 
uppfyller kraven i 7 § första stycket 1–4 och 7 eller 8 § 
första stycket 1 och 3–5 och andra stycket. Kravet på att de 
personer som avses i 8 § första stycket 3 även i övrigt ska 
vara lämpliga för att ingå i ledningen behöver dock inte 
kontrolleras. Anmälaren ska, genom att begära att ett utdrag 
ur det register som förs enligt lagen (1998:620) om 
belastningsregister visas upp, kontrollera att kraven i 7 § 
första stycket 2 eller 8 § första stycket 3 i detta avseende 
är uppfyllda.

I en anmälan om registrering ska det anges om distributionen 
av försäkringsprodukter ska avse alla slag av försäkringar, 
bara livförsäkringar eller bara skadeförsäkringar eller om 
den ska begränsas till att avse en eller flera 
försäkringsklasser eller sådana grupper av försäkringsklasser 
som avses i 2 kap. 11–13 §§ försäkringsrörelselagen 
(2010:2043) och i föreskrifter som har meddelats med stöd av 
2 kap. 19 § 2 samma lag.

Första–tredje styckena gäller även anknutna 
försäkringsförmedlare som endast avser att distribuera andra 
försäkringar än försäkringsbaserade investeringsprodukter 
eller sådana pensionsförsäkringar som avses i 7 kap. 1 §.

Verksamheten får inte påbörjas förrän registrering har 
skett.

5 § En sammanslutning av försäkringsföretag eller 
försäkringsförmedlare får anmäla en anknuten sidoverksam 
försäkringsförmedlare för registrering hos Bolagsverket. I 
sådana fall gäller 4 §.

6 § Anställda hos ett försäkringsföretag eller hos en 
sådan försäkringsförmedlare som är juridisk person behöver 
inte ha tillstånd enligt denna lag.

Förutsättningar för tillstånd för en fysisk person

7 § Tillstånd för en svensk fysisk person att bedriva 
försäkringsdistribution får ges bara om den fysiska 
personen
1. inte är underårig, försatt i konkurs, har 
näringsförbud eller förvaltare enligt 11 kap. 7 § 
föräldrabalken,

2. inte förekommer i det register som förs enligt lagen 
(1998:620) om belastningsregister avseende vissa allvarliga 
förmögenhetsbrott eller viss allvarlig ekonomisk brottslighet 
och har visat skötsamhet i ekonomiska angelägenheter,

3. har lämplig kunskap och kompetens för den verksamhet som 
ska bedrivas,

4. uppfyller kraven på fortlöpande fortbildning och 
yrkesutveckling,

5. omfattas av en försäkring för skadeståndsskyldighet som 
kan uppkomma om han eller hon åsidosätter sina 
skyldigheter,
6. även i övrigt är lämplig att bedriva 
verksamheten, och

7. inte har eller kan väntas komma att få sådana nära 
förbindelser med någon annan som hindrar en effektiv tillsyn 
över den fysiska personen.

Första stycket 5 gäller inte för anknutna 
försäkringsförmedlare som avser att distribuera 
försäkringsbaserade investeringsprodukter eller sådana 
pensionsförsäkringar som anges i 7 kap. 1 §.

Förutsättningar för tillstånd för en juridisk person

8 § Tillstånd för en svensk juridisk person att bedriva 
försäkringsdistribution får ges bara om

1. den juridiska personen inte är i konkurs eller 
likvidation,
2. den juridiska personen omfattas av en försäkring för 
skadeståndsskyldighet som kan uppkomma om den åsidosätter 
sina skyldigheter,

3. den som ska ingå i den juridiska personens ledning eller 
vara ersättare för denne uppfyller kraven i 7 § första 
stycket 2 samt har tillräcklig insikt och erfarenhet för att 
delta i ledningen av en juridisk person som bedriver 
försäkringsdistribution och även i övrigt är lämplig att ingå 
i ledningen,

4. anställda som direkt deltar i distributionen av 
försäkringar för den juridiska personens räkning uppfyller 
kraven i 7 § första stycket 1–4, och 

5. den juridiska personen inte har eller kan väntas komma att 
få sådana nära förbindelser med någon annan som hindrar en 
effektiv tillsyn över den juridiska personen.

Den juridiska personen ska kontrollera att förutsättningarna 
enligt första stycket 4 är uppfyllda. I samband med detta ska 
den juridiska personen begära att ett utdrag ur det register 
som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister visas 
upp för att kontrollera att kraven i 7 § första stycket 2 i 
detta avseende är uppfyllda.

Första stycket 2 gäller inte för anknutna 
försäkringsförmedlare som avser att distribuera 
försäkringsbaserade investeringsprodukter eller sådana 
pensionsförsäkringar som anges i 7 kap. 1 §.

Vissa bestämmelser om försäkringsföretag

9 § Ett försäkringsföretag ska kontrollera att anställda 
som direkt deltar i distributionen av försäkringar för 
företagets räkning uppfyller kraven i 7 § första stycket 1–4. 
Vid den kontrollen ska 8 § andra stycket tillämpas.

10 § Ett försäkringsföretag som bedriver 
försäkringsdistribution ska kontrollera att den som ingår i 
ledningen för företaget eller är ersättare för denne 
uppfyller kraven i 8 § första stycket 3.

Bemyndiganden

11 § Regeringen får meddela föreskrifter om 

1. vilka allvarliga förmögenhetsbrott och vilken allvarlig 
ekonomisk brottslighet som avses i 7 § första stycket 2, 
och

2. om hur registerkontrollen enligt 4, 5 och 7–10 §§ ska 
gå till.

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om

1. vad en ansökan om tillstånd enligt 1 § och en anmälan om 
registrering enligt 4 eller 5 § ska innehålla,

2. vad en anmälare enligt 4 eller 5 § ska iaktta vid 
kontrollen av anknutna sidoverksamma försäkringsförmedlare 
eller anknutna försäkringsförmedlare vid anmälan av dessa 
förmedlare för registrering hos Bolagsverket. 

3. vad som avses med skötsamhet i ekonomiska angelägenheter 
enligt 7 § första stycket 2,

4. vilken kunskap och kompetens samt fortlöpande fortbildning 
och yrkesutveckling som krävs enligt 7 § första stycket 3 och 
4 och 8 § första stycket 4, 

5. sådan försäkring för skadeståndsskyldighet som avses i 7 § 
första stycket 5 och 8 § första stycket 2, 

6. vad som avses med i övrigt lämplig när det gäller att 
bedriva verksamheten enligt 7 § första stycket 6 och att ingå 
i ledningen enligt 8 § första stycket 3,

7. vilken insikt och erfarenhet som krävs enligt 8 § första 
stycket 3, 

8. vilka som ska anses ingå i den juridiska personens ledning 
eller vara ersättare för någon av dem enligt 8 § första 
stycket 3, och

9. vad den juridiska personen i övrigt ska iaktta enligt 8 § 
andra stycket i samband med kontroll av anställda.

3 kap. Verksamhet över gränserna

Utländska försäkringsförmedlares verksamhet i Sverige

EES-försäkringsförmedlare

1 § En EES-försäkringsförmedlare får bedriva 
försäkringsdistribution

1. genom att erbjuda och tillhandahålla tjänster i Sverige 
utan att inrätta en filial eller en permanent närvaro här för 
tid från det att Finansinspektionen från en behörig myndighet 
i försäkringsförmedlarens hemland har tagit emot en 
underrättelse om förmedlarens avsikt att bedriva 
försäkringsdistribution genom att erbjuda och tillhandahålla 
tjänster i Sverige utan att inrätta filial eller en permanent 
närvaro här, och

2. från en filial eller en permanent närvaro i Sverige för 
tid från och med en månad efter det att Finansinspektionen 
från en behörig myndighet i försäkringsförmedlarens hemland 
har tagit emot en underrättelse om förmedlarens avsikt att 
bedriva försäkringsdistribution från filial eller en 
permanent närvaro i Sverige, eller tidigare om 
Finansinspektionen tillåter det.

Finansinspektionen ska genom den behöriga myndigheten i 
hemlandet upplysa försäkringsförmedlaren om de bestämmelser 
som gäller för verksamheten här i landet.

När Finansinspektionen har tagit emot en underrättelse enligt 
första stycket, ska inspektionen snarast bekräfta det till 
den behöriga myndigheten i hemlandet.

2 § En underrättelse enligt 1 § första stycket ska 
innehålla uppgift om

1. förmedlarens identitet, adress och person- eller 
organisationsnummer, 

2. kategori av förmedlare och, i förekommande fall, namn på 
det eller de försäkringsföretag som representeras, och

3. inom vilka försäkringsklasser förmedlaren avser att 
bedriva försäkringsdistribution.

En underrättelse enligt 1 § första stycket 2 ska därutöver 
innehålla uppgift om

1. den adress i Sverige där dokument kan beställas, och

2. namn på den person som ska ansvara för ledningen av 
filialen eller den permanenta närvaron.

Försäkringsförmedlare från tredjeland

3 § En försäkringsförmedlare från tredjeland får efter 
tillstånd av Finansinspektionen bedriva 
försäkringsdistribution från en filial eller en permanent 
närvaro i Sverige.

Tillstånd får ges bara om

1. försäkringsförmedlaren i sitt hemland står under 
betryggande tillsyn av en behörig myndighet och den 
myndigheten har medgett att förmedlaren etablerar sig i 
Sverige, och

2. det finns skäl att anta att försäkringsförmedlaren 
uppfyller kraven i 2 kap. 7 eller 8 §.

4 § Tillstånd enligt 3 § får avse

1. alla slag av försäkringar,

2. bara livförsäkringar, eller

3. bara skadeförsäkringar.

Tillståndet får begränsas till att avse en eller flera 
försäkringsklasser eller grupper av försäkringsklasser som 
avses i 2 kap. 11–13 §§ försäkringsrörelselagen (2010:2043) 
och i föreskrifter som har meddelats med stöd av 2 kap. 19 § 
2 samma lag.

5 § Den som har fått tillstånd enligt 3 § att bedriva 
försäkringsdistribution ska senast sex månader efter det att 
tillstånd beviljades anmäla sig för registrering hos 
Bolagsverket.

Om anmälan för registrering inte görs inom denna tid eller om 
Bolagsverket genom beslut som har fått laga kraft avskrivit 
en sådan anmälan eller vägrat registrering, upphör 
tillståndet att gälla.

Verksamheten får inte påbörjas förrän registrering har 
skett.
Svenska försäkringsförmedlares verksamhet utomlands

6 § Om en svensk försäkringsförmedlare avser att bedriva 
försäkringsdistribution i ett annat land inom EES utan att 
inrätta en filial eller en permanent närvaro där, ska 
förmedlaren underrätta Finansinspektionen innan verksamheten 
påbörjas. Underrättelsen ska innehålla uppgift om

1. förmedlarens identitet, adress och person- eller 
organisationsnummer,

2. det eller de länder inom EES som försäkringsförmedlaren 
avser att bedriva verksamhet i,

3. kategori av förmedlare och, i förekommande fall, namn på 
det eller de försäkringsföretag som representeras, och

4. inom vilka försäkringsklasser förmedlaren avser att 
bedriva försäkringsdistribution.

Finansinspektionen ska inom en månad från det att 
underrättelsen togs emot lämna över den till behörig 
myndighet i det land där verksamheten ska bedrivas.

Finansinspektionen ska skriftligen underrätta 
försäkringsförmedlaren när den behöriga myndigheten i 
värdlandet har bekräftat mottagandet av underrättelsen. 
Inspektionen ska även informera försäkringsförmedlaren om de 
bestämmelser som gäller för verksamheten i värdlandet och att 
verksamheten måste vara förenlig med dessa.

7 § Om en svensk försäkringsförmedlare avser att inrätta 
en filial eller en permanent närvaro i ett annat land inom 
EES för att bedriva försäkringsdistribution, ska förmedlaren 
underrätta Finansinspektionen innan verksamheten påbörjas.

Underrättelsen enligt första stycket ska innehålla uppgift 
om

1. förmedlarens identitet, adress och person- eller 
organisationsnummer, 

2. det eller de länder inom EES som försäkringsförmedlaren 
avser att bedriva verksamhet i,

3. kategori av förmedlare och i förekommande fall namn på det 
eller de försäkringsföretag som representeras,

4. inom vilka försäkringsklasser förmedlaren avser att 
bedriva försäkringsdistribution,

5. den adress i värdlandet där dokument kan beställas, och

6. namn på den person som ska ansvara för ledningen av 
filialen eller den permanenta närvaron.

8 § Om Finansinspektionen i sådana fall som avses i 7 § 
anser att det inte finns skäl att ifrågasätta 
försäkringsförmedlarens organisatoriska struktur eller 
ekonomiska situation utifrån den planerade 
distributionsverksamheten, ska inspektionen inom en månad 
från det att underrättelsen togs emot lämna över den till 
behörig myndighet i det land där filialen eller den 
permanenta närvaron ska inrättas.

Finansinspektionen ska skriftligen underrätta 
försäkringsförmedlaren när den behöriga myndigheten i 
värdlandet har bekräftat mottagandet av underrättelsen. När 
Finansinspektionen underrättats av den behöriga myndigheten i 
värdlandet om de bestämmelser som gäller för verksamheten i 
det landet, ska inspektionen i sin tur underrätta 
försäkringsförmedlaren om dessa.

Om Finansinspektionen anser att det inte finns 
förutsättningar för att lämna över underrättelsen enligt 
första stycket, ska inspektionen meddela beslut om det inom 
en månad från det att underrättelsen togs emot.

9 § Om en försäkringsförmedlare avser att ändra något som 
angetts i underrättelsen enligt 6 eller 7 § när det gäller 
förmedlarens avsikt att bedriva försäkringsdistribution efter 
det att verksamheten har inletts, ska förmedlaren skriftligen 
underrätta Finansinspektionen om detta senast en månad innan 
ändringen genomförs.

Finansinspektionen ska informera den behöriga myndigheten i 
värdlandet om ändringen skyndsamt och senast en månad från 
den dag underrättelsen togs emot.

10 § Om en försäkringsförmedlare har underrättat 
Finansinspektionen enligt 6 § första stycket, 7 § första 
stycket eller 9 § första stycket, ska inspektionen anmäla 
detta till Bolagsverket.

I de fall som avses i 6 § första stycket och 7 § första 
stycket ska anmälan göras när Finansinspektionen lämnar över 
underrättelsen till den behöriga myndigheten i det land där 
filialen eller den permanenta närvaron ska inrättas eller 
verksamheten ska bedrivas.

I de fall som avses i 9 § första stycket ska anmälan göras 
när Finansinspektionen har tagit emot underrättelsen om 
ändring.

Bemyndigande

11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om vad en ansökan om 
tillstånd enligt 3 § ska innehålla.

4 kap. Regler för verksamheten

Grundläggande krav vid försäkringsdistribution

1 § En försäkringsdistributör ska bedriva sin verksamhet 
enligt god försäkringsdistributionssed och med tillbörlig 
omsorg ta till vara kundens intressen. 
Försäkringsdistributören ska handla hederligt, rättvist och 
professionellt.

Försäkringsdistributören ska anpassa sin rådgivning efter 
kundens önskemål och behov samt endast rekommendera lösningar 
som är lämpliga för kunden. Försäkringsdistributören ska 
avråda en kund som är en fysisk person som handlar 
huvudsakligen för ändamål som faller utanför 
näringsverksamhet från att vidta åtgärder som inte kan anses 
lämpliga med hänsyn till kundens behov, ekonomiska 
förhållanden eller andra omständigheter.

Villkor för försäkringsförmedlares rådgivning grundad på en 
opartisk och personlig analys

2 § Om en försäkringsförmedlare har informerat kunden 
enligt 5 kap. 6 § första stycket 1 om att den tillhandahåller 
rådgivning grundad på en opartisk och personlig analys, ska 
förmedlaren lämna rådgivningen efter en analys av ett 
tillräckligt stort antal försäkringsavtal på marknaden, vilka 
ska vara tillräckligt diversifierade med avseende på typ och 
produktleverantörer för att säkerställa att kundens mål på 
lämpligt sätt kan tillgodoses.

En analys enligt första stycket får inte omfatta 
försäkringsprodukter som helt eller delvis utvecklats av 
försäkringsförmedlaren själv, av företag som 
försäkringsförmedlaren har nära förbindelser med eller av 
andra företag som förmedlaren har ett sådant rättsligt eller 
ekonomiskt förhållande till att det finns risk för att 
rådgivningen inte grundar sig på en opartisk och personlig 
analys.

Ersättningar från någon annan än kunden

3 § En försäkringsdistributör får inte ta emot ersättning 
i samband med försäkringsdistributionen från någon annan än 
kunden, om ersättningen kan motverka att distributören 
uppfyller kraven i 1 §.

För en försäkringsförmedlare som lämnar rådgivning om 
försäkring grundad på en opartisk och personlig analys enligt 
2 § gäller utöver första stycket även att förmedlaren inte 
får ta emot och behålla ersättning i samband med 
försäkringsdistributionen från någon annan än kunden.

Andra stycket gäller inte mindre icke-monetära förmåner som 
försäkringsförmedlaren har informerat kunden om och som kan 
höja kvaliteten på tjänsten till kunden och som är av en 
sådan omfattning och art att de inte kan anses hindra 
förmedlaren från att uppfylla sina skyldigheter enligt 1 §.

Förbud mot marknadsföring av andra finansiella tjänster och 
produkter

4 § En försäkringsförmedlare får inte i samband med 
försäkringsdistribution marknadsföra andra finansiella 
tjänster och produkter än sådana försäkringar som omfattas av 
tillståndet enligt 2 kap. 1 § eller registreringen enligt 
2 kap. 4 eller 5 §.

Förbudet gäller inte om försäkringsförmedlaren enligt någon 
annan författning har rätt att tillhandahålla andra 
finansiella tjänster än de som omfattas av tillståndet eller 
registreringen enligt denna lag.

Ersättningssystem

5 § En försäkringsdistributörs system för ersättning till 
anställda som är sysselsatta inom distributörens 
försäkringsdistribution, inklusive till dem som direkt leder 
eller ansvarar för detta arbete, ska vara uppbyggt på ett 
sätt som inte motverkar försäkringsdistributörens förmåga att 
uppfylla sina skyldigheter enligt 1 §.

Rutiner och riktlinjer för intern kontroll av kunskap och 
kompetens

6 § En försäkringsdistributör ska ha rutiner och 
riktlinjer för intern kontroll av att den och dess anställda 
uppfyller kraven i 2 kap. 7 § första stycket 1–4, 8 § första 
stycket 1, 3 och 4 samt 9 och 10 §§. Försäkringsdistributören 
ska inrätta, upprätthålla och uppdatera register för 
dokumentation av de åtgärder som den vidtar för att uppfylla 
kraven.

En försäkringsdistributör ska utse en eller flera personer 
som ansvarar för att distributören fullgör de skyldigheter 
som anges i första stycket. På begäran av Finansinspektionen 
ska försäkringsdistributören lämna inspektionen uppgift om 
namnet på den eller de personerna.

Intern process för produktgodkännande

7 § En försäkringsdistributör som utvecklar 
försäkringsprodukter för distribution till kunder ska 
fastställa, tillämpa och löpande se över en process för 
godkännande av de försäkringsprodukter som den utvecklar. 
Processen ska även avse betydande förändringar av befintliga 
försäkringsprodukter.

En försäkringsprodukt eller en betydande förändring av en 
försäkringsprodukt ska godkännas enligt den process som avses 
i första stycket innan den marknadsförs eller distribueras 
till kunder (produktgodkännande).

8 § I processen för produktgodkännande ska det anges en 
fastställd målgrupp av slutkunder för varje 
försäkringsprodukt. I processen ska alla relevanta risker för 
målgruppen bedömas och det ska prövas om den avsedda 
strategin för distribution av försäkringsprodukten är lämplig 
för målgruppen.

Försäkringsdistributören ska vidta alla rimliga åtgärder för 
att de försäkringsprodukter som den utvecklar distribueras 
till målgruppen.

9§ En försäkringsdistributör ska i processen för 
produktgodkännande regelbundet se över de 
försäkringsprodukter som den erbjuder eller marknadsför.

Försäkringsdistributören ska vid översynen

1. beakta vilka händelser som skulle kunna väsentligt påverka 
riskerna för målgruppen, och 

2. bedöma om försäkringsprodukten fortfarande motsvarar 
målgruppens behov och om den avsedda distributionsstrategin 
fortfarande är lämplig.

10 § Processen för produktgodkännande enligt 7–9 §§ ska 
vara proportionerlig och ändamålsenlig i förhållande till de 
försäkringsprodukter som ska distribueras.

11 § Försäkringsdistributören ska lämna tillräcklig 
information om sina försäkringsprodukter och om processen för 
produktgodkännande till de övriga försäkringsdistributörer 
som ska distribuera produkterna.

En försäkringsdistributör som distribuerar 
försäkringsprodukter som distributören inte själv utvecklar 
ska ha rutiner för att få tillgång till sådan information. En 
sådan försäkringsdistributör ska skaffa sig god kännedom om 
de distribuerade försäkringsprodukterna och om de målgrupper 
som har fastställts.

12 § Bestämmelserna i 7–11 §§ gäller inte vid distribution 
av försäkringar mot stora risker.

Korsförsäljning och kopplingsförbehåll

13 § När en försäkringsdistributör erbjuder en kund att 
ingå ett försäkringsavtal tillsammans med en annan tjänst 
eller en produkt (korsförsäljning) eller som ett villkor för 
överenskommelsen (kopplingsförbehåll) och försäkringsavtalet 
är av underordnad betydelse, ska distributören erbjuda kunden 
att i stället köpa den andra tjänsten eller produkten utan 
att ingå försäkringsavtalet.

Första stycket gäller inte om försäkringsavtalet erbjuds 
tillsammans med

1. investeringstjänster eller investeringsverksamheter som 
avses i 1 kap. 4 c § lagen (2007:528) om 
värdepappersmarknaden, eller

2. betalkonto med grundläggande funktioner som avses i 
4 a kap. 1 § betaltjänstlagen (2010:751).

Tillgångar som tillhör kunden

14 § Pengar och andra tillgångar som en 
försäkringsförmedlare tar emot för en kunds räkning ska 
hållas avskilda från förmedlarens egna tillgångar.

Klagomålshantering

15 § En försäkringsdistributör ska se till att kunder och 
andra som är berörda av försäkringsdistributionen på ett 
lämpligt sätt kan anmäla klagomål mot distributören. 
Förfarandet för hantering av anmälda klagomål ska vara 
effektivt. Försäkringsdistributören ska besvara klagomålen 
snarast möjligt.

Skadestånd

16 § Om en försäkringsförmedlare uppsåtligen eller av 
oaktsamhet åsidosätter sina skyldigheter enligt 1 §, ska 
försäkringsförmedlaren ersätta ren förmögenhetsskada som på 
grund av detta drabbar en kund, ett försäkringsföretag, ett 
fondbolag, ett förvaltningsbolag, ett fondföretag, en 
förvaltare av alternativa investeringsfonder eller någon som 
härleder sin rätt från kunden.

Om ett försäkringsföretag uppsåtligen eller av oaktsamhet 
åsidosätter sina skyldigheter enligt 1 §, ska 
försäkringsföretaget ersätta ren förmögenhetsskada som på 
grund av detta drabbar en kund eller någon som härleder sin 
rätt från kunden.

17 § Den som vill göra anspråk på skadestånd enligt 16 § 
ska underrätta försäkringsdistributören inom skälig tid efter 
det att han eller hon märkt eller borde ha märkt att skada 
har uppkommit.

Om underrättelse inte görs inom skälig tid, faller rätten 
till skadestånd enligt denna lag bort. Detsamma gäller om 
talan inte väcks inom tio år från distributionstillfället.

Arbetsordning och instruktioner om arbetsfördelningen mellan 
bolagsorganen

18 § Skyldigheten enligt 8 kap. 46 a § aktiebolagslagen 
(2005:551) för styrelsen i ett publikt aktiebolag att årligen 
fastställa en skriftlig arbetsordning för sitt arbete gäller 
även för styrelsen i ett privat aktiebolag som har tillstånd 
enligt 2 kap. 1 §. Detta gäller dock inte i fråga om bolag 
som endast har en ledamot i styrelsen.

Skyldigheten enligt 8 kap. 46 b § aktiebolagslagen för 
styrelsen i ett publikt aktiebolag att i skriftliga 
instruktioner ange arbetsfördelningen mellan bolagsorganen 
gäller även för styrelsen i ett privat aktiebolag som har 
tillstånd enligt 2 kap. 1 §.

Styrelsens ordförande ska bevaka att styrelsen fullgör de 
uppgifter som anges i denna paragraf.

Bemyndiganden

19 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om

1. vad en försäkringsdistributör ska iaktta för att uppfylla 
kraven i 1 §,

2. villkor för rådgivning grundad på en opartisk och 
personlig analys enligt 2 § och 3 § andra och tredje 
styckena,
3. hur en ersättning som avses i 3 § första stycket ska vara 
utformad för att inte motverka att en försäkringsdistributör 
uppfyller kraven i 1 §, 

4. en försäkringsdistributörs ersättningssystem enligt 5 §,

5. vad en försäkringsdistributör ska iaktta för att uppfylla 
kraven på rutiner och riktlinjer i 6 § första stycket, och

6. vad en försäkringsdistributör ska iaktta enligt 15 § vid 
hantering av klagomål.

5 kap. Informationskrav och prövning av kundens krav och 
behov
Allmän information till kunden

1 § En försäkringsdistributör ska i god tid innan ett 
försäkringsavtal ingås lämna information till kunden om

1. sin identitet och adress och om distributören är 
försäkringsförmedlare eller försäkringsföretag, 

2. den eller de myndigheter som utövar tillsyn över 
försäkringsdistributören,

3. huruvida distributören tillhandahåller rådgivning om de 
försäkringsprodukter som distributören distribuerar, och 

4. de möjligheter som finns för kunden att framställa 
klagomål mot distributören och få en tvist med distributören 
prövad utanför domstol.

2 § En försäkringsförmedlare ska i god tid innan ett 
försäkringsavtal ingås informera kunden om

1. det register som förmedlaren är upptagen i och hur 
registreringen kan kontrolleras,

2. ansvarsförsäkringen, och

3. huruvida förmedlaren agerar för kundens eller ett 
försäkringsföretags räkning.

3 § En sidoverksam försäkringsförmedlare ska i stället för 
det som anges i 1 och 2 §§ i god tid innan ett 
försäkringsavtal ingås lämna sådan information som avses i 
1 § 1, 2 och 4 samt 2 § 1 och 2. Detsamma gäller en anknuten 
sidoverksam försäkringsförmedlare med undantag av information 
som avses i 2 § 2.

4 § En anknuten försäkringsförmedlare och en anknuten 
sidoverksam försäkringsförmedlare ska i stället för det som 
anges i 2 § 2 informera kunden om att den 
försäkringsdistributör med vilken förmedlaren ingått avtal om 
att distribuera dess försäkringsprodukter är ansvarig för ren 
förmögenhetsskada enligt 4 kap. 16 §.

5 § En försäkringsförmedlare ska i god tid innan ett 
försäkringsavtal ingås lämna information till kunden om 
huruvida förmedlaren har ett kvalificerat innehav i ett 
försäkringsföretag eller om ett försäkringsföretag eller ett 
moderbolag till ett försäkringsföretag har ett kvalificerat 
innehav i försäkringsförmedlaren.

6 § En försäkringsförmedlare ska i god tid innan ett 
försäkringsavtal ingås lämna information till kunden om 
huruvida förmedlaren

1. lämnar rådgivning som grundar sig på en opartisk och 
personlig analys,

2. genom avtal är förpliktad att distribuera försäkringar 
uteslutande för ett eller flera försäkringsföretags räkning, 
och

3. distribuerar försäkringar från ett eller flera 
försäkringsföretag i annat fall än som avses i 1 och 2.

Försäkringsförmedlaren ska, i de fall som avses i första 
stycket 2 och 3, även ange namnet på försäkringsföretaget 
eller försäkringsföretagen.

Pris- och ersättningsinformation

7 § En försäkringsförmedlare ska i god tid innan ett 
försäkringsavtal ingås lämna information till kunden om 
vilken form av ersättning som förmedlaren får för 
försäkringsavtalet, vem som betalar ersättningen och 
storleken på ersättningen eller, om detta inte är möjligt, 
grunderna för hur ersättningen bestäms.

8 § En sidoverksam försäkringsförmedlare och en anknuten 
sidoverksam försäkringsförmedlare ska i stället för det som 
anges i 7 § i god tid innan ett försäkringsavtal ingås lämna 
information till kunden om vilken form av ersättning som 
förmedlaren får för försäkringsavtalet.

9 § Ett försäkringsföretag ska i god tid innan ett 
försäkringsavtal ingås lämna information till kunden om 
vilken form av ersättning som företagets anställda får för 
försäkringsavtalet.

Information vid förnyelse eller ändring av försäkringsavtal

10 § Information som avses i 1–9 §§ ska lämnas till kunden 
även vid förnyelse eller ändring av försäkringsavtalet, om 
det behövs.

Informationskrav och uppföranderegler vid rådgivning och vid 
försäljning utan rådgivning

11 § En försäkringsdistributör ska innan ett 
försäkringsavtal ingås

1. klargöra kundens krav och behov i fråga om 
försäkringsskydd grundat på de uppgifter som kunden har 
lämnat, och

2. ge kunden objektiv och tydlig information om 
försäkringsprodukten. 

Försäkringsdistributörens skyldigheter enligt första stycket 
ska anpassas efter typen av kund och produktens 
komplexitet.

12 § En försäkringsdistributör som tillhandahåller kunden 
rådgivning innan ett visst försäkringsavtal ingås ska ge 
kunden en personlig rekommendation, med en förklaring av 
varför en viss produkt bäst motsvarar kundens krav och behov. 
Rådgivningen ska anpassas efter typen av kund och produktens 
komplexitet.

Särskilt formkrav vid distribution av skadeförsäkring

13 § Vid distribution av en skadeförsäkringsprodukt till 
en enskild kund som är en fysisk person som handlar 
huvudsakligen för ändamål som faller utanför 
näringsverksamhet ska försäkringsdistributören i god tid 
innan ett försäkringsavtal ingås ge kunden information om 
försäkringsprodukten i form av ett standardiserat 
produktfaktablad på papper eller annat varaktigt medium. 
Försäkringsdistributören får tillsammans med 
produktfaktabladet lämna annan information som distributören 
är skyldig att lämna till kunden. 

Produktfaktabladet ska vara upprättat av utvecklaren av 
skadeförsäkringsprodukten.

Informationens form

14 § All information, inklusive marknadsföringsmaterial, 
som en försäkringsdistributör lämnar till kunder ska vara 
rättvisande och får inte vara vilseledande. 
Marknadsföringsmaterial ska alltid klart och tydligt kunna 
identifieras som sådant.

Särskilda bestämmelser om en näringsidkares marknadsföring av 
produkter och tjänster och vilken information som ska lämnas 
till kunder finns i marknadsföringslagen (2008:486) och lagen 
(2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler.

15 § Information som avses i 1–12 §§ ska lämnas 
avgiftsfritt till kunden i en pappershandling, på ett annat 
varaktigt medium eller på en webbplats som är tillgänglig för 
kunden. Informationen ska var klar och begriplig och lämnas 
på svenska, på ett officiellt språk i det land inom EES där 
risken är belägen eller där åtagandet görs eller på ett annat 
språk som distributören och kunden kommer överens om. 

Informationen får lämnas på ett annat varaktigt medium än 
papper endast om 

1. det kan anses lämpligt med hänsyn till 
försäkringsdistributörens och kundens affärsförbindelser, 
och

2. kunden uttryckligen har valt att få informationen på ett 
annat varaktigt medium än papper.

Informationen får lämnas på en webbplats endast om 

1. den tillställs kunden personligen, eller 

2. följande villkor är uppfyllda:

a) det kan anses lämpligt med hänsyn till 
försäkringsdistributörens och kundens affärsförbindelser,

b) kunden har godtagit att informationen lämnas på en 
webbplats,

c) kunden på elektronisk väg har underrättats om adressen 
till webbplatsen och den plats på webbplatsen där kunden kan 
få tillträde till informationen, och 

d) det är säkerställt att informationen är tillgänglig på 
webbplatsen under en så lång period som kunden rimligen kan 
förväntas behöva den.

Kunden har alltid rätt att på begäran få informationen 
avgiftsfritt i en pappershandling.

Undantag för telefonförsäljning

16 § När ett försäkringsavtal ingås per telefon tillämpas 
inte 1–9, 11, 13 och 15 §§. Försäkringsdistributören ska dock 
alltid upplysa kunden om vilken typ av information som finns 
tillgänglig enligt detta kapitel innan ett avtal ingås på 
sådant sätt. Kunden har alltid rätt att på begäran få den 
informationen muntligen innan ett avtal ingås. Särskilda 
bestämmelser om information som ska lämnas till en konsument 
innan ett avtal ingås per telefon finns i 3 kap. lagen 
(2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler. 

Snarast efter det att ett försäkringsavtal har ingåtts per 
telefon ska försäkringsdistributören lämna kunden den 
information som avses i 1–9, 11 och 12 §§ på det sätt som 
anges i 15 § och ett produktfaktablad enligt 13 §.

Särskilt informationskrav vid anslutning till obligatorisk 
tjänstepensionsförsäkringsplan

17 § Om en anställd ansluts till en obligatorisk 
tjänstepensionsplan, ska de försäkringsföretag som omfattas 
av planen säkerställa att information som avses i 1, 7 och 
9 §§ samt 11 § första stycket 2 lämnas till den anställde utan 
dröjsmål efter anslutningen.

Särskilda informationskrav vid korsförsäljning och 
kopplingsförbehåll

18 § När ett försäkringsavtal erbjuds tillsammans med en 
annan, underordnad tjänst eller produkt som inte är en 
försäkring ska försäkringsdistributören informera kunden om 
huruvida det är möjligt att köpa de olika delarna separat. Om 
detta är möjligt ska distributören ge kunden en adekvat 
beskrivning av delarna samt lämna uppgifter om kostnader och 
avgifter för varje del.

19 § Om risken eller försäkringsskyddet i ett sådant avtal 
som erbjuds en kund enligt 18 § skiljer sig från risken eller 
försäkringsskyddet när de olika delarna köps separat, ska 
försäkringsdistributören ge kunden en adekvat beskrivning av 
hur förhållandet mellan delarna förändrar risken eller 
försäkringsskyddet.

Skyldighet att vidarebefordra information

20 § En försäkringsförmedlare ska till kunden 
vidarebefordra sådan information om försäkringsavtalet som 
ett försäkringsföretag är skyldigt att lämna till en 
försäkringstagare.

Dokumentationsskyldighet

21 § En försäkringsdistributör ska dokumentera vad som 
förekommit vid distributionstillfället och lämna 
dokumentationen till kunden.

Undantag från informationsplikten

22 § Bestämmelserna i 1–13 och 21 §§ gäller inte vid 
distribution av försäkringar mot stora risker eller 
återförsäkring.

Sanktioner vid utebliven information

23 § Om information inte tillhandahålls i enlighet med 
1–19 §§ ska även marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, 
med undantag av bestämmelserna i 29–36 §§ om 
marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara 
väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen.

Bemyndiganden

24 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om

1. försäkringsdistributörers informationsskyldighet enligt 
1–9 §§,

2. villkor för lämnande av information på annat varaktigt 
medium än papper eller på en webbplats enligt 15 §,

3. vad ett försäkringsföretag ska iaktta för att fullgöra 
skyldigheten enligt 17 §,

4. vilka informationskrav som ska gälla vid korsförsäljning 
enligt 18 och 19 §§, och

5. vad en försäkringsdistributör ska iaktta när det gäller 
dokumentation av försäkringsdistributionen och utlämnande av 
sådan dokumentation enligt 21 §.

6 kap. Ytterligare krav vid distribution av 
försäkringsbaserade investeringsprodukter

Tillämpningsområdet för ytterligare krav

1 § Detta kapitel gäller när försäkringsdistribution avser 
försäkringsbaserade investeringsprodukter. Bestämmelserna 
gäller utöver det som anges i 4 och 5 kap.

Försäkringsbaserade investeringsprodukter får inte 
distribueras av sidoverksamma försäkringsförmedlare eller 
anknutna sidoverksamma försäkringsförmedlare.

Hållbarhetsrelaterade upplysningar

1 a § I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
2019/2088 av den 27 november 2019 om hållbarhetsrelaterade 
upplysningar som ska lämnas inom den finansiella 
tjänstesektorn finns bestämmelser som, utöver bestämmelserna i 
denna lag, gäller för rådgivning om försäkringsbaserade 
investeringsprodukter. Lag (2021:108).

1 b § Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) 2019/2088 ska även gälla för 
försäkringsförmedlare som har färre än tre anställda.
Lag (2021:108).

Förebyggande av intressekonflikter

2 § En försäkringsdistributör ska fastställa och tillämpa 
effektiva organisatoriska och administrativa förfaranden så 
att alla rimliga åtgärder vidtas för att förhindra att 
kundernas intressen påverkas negativt av 
intressekonflikter.
Hantering av intressekonflikter

3 § En försäkringsdistributör ska vidta alla lämpliga 
åtgärder för att identifiera, förhindra och hantera de 
intressekonflikter som kan uppkomma mellan distributören, en 
anknuten försäkringsförmedlare eller någon närstående person 
till dem och en kund eller mellan kunder i samband med 
försäkringsdistribution och tillhandahållande av 
sidotjänster, inklusive intressekonflikter som orsakas av 
ersättningar eller förmåner från någon annan än kunden, 
distributörens eget ersättningssystem eller andra 
incitament.
Om de förfaranden som en försäkringsdistributör har 
fastställt och tillämpar enligt 2 § och de åtgärder som 
vidtagits enligt första stycket inte räcker för att förhindra 
att kundernas intressen kan komma att påverkas negativt, ska 
distributören informera kunden om arten av eller källan till 
intressekonflikten i god tid innan ett försäkringsavtal 
ingås. 

Informationen enligt andra stycket ska lämnas på ett 
varaktigt medium och vara tillräckligt tydlig och detaljerad 
med hänsyn till typen av kund, för att kunden ska kunna fatta 
ett välgrundat beslut när det gäller den 
försäkringsdistribution där intressekonflikten uppstår.

Information till kunder

Information om försäkringsdistributionen och om risker

4 § En försäkringsdistributör ska förse kunden med lämplig 
och lättbegriplig information enligt 5 och 6 §§ i god tid 
innan ett avtal ingås.

Informationen ska ge kunden rimliga möjligheter att förstå 
arten av och vilka risker som är förknippade med den 
försäkringsdistribution och de försäkringsbaserade 
investeringsprodukter som försäkringsdistributören 
erbjuder.
Informationen får lämnas i standardiserad form.

Information vid alla typer av försäkringsdistribution

5 § En försäkringsdistributör ska förse kunden med 
information om

1. försäkringsbaserade investeringsprodukter och föreslagna 
placeringsstrategier, inbegripet vägledning om och varningar 
för de risker som är förknippade med investeringar i 
försäkringarna eller placeringsstrategierna, och

2. alla kostnader och avgifter förknippade med distributionen 
av den försäkringsbaserade investeringsprodukten, inbegripet 
kostnaderna för eventuell rådgivning och kostnaderna för den 
försäkringsbaserade investeringsprodukt som rekommenderas 
eller marknadsförs till kunden samt hur kunden får betala 
kostnader och avgifter, inbegripet eventuella betalningar 
från tredjepart.

Informationen om kostnader och avgifter, inbegripet kostnader 
och avgifter som har samband med distributionen av den 
försäkringsbaserade investeringsprodukten, som inte orsakas 
av förekomsten av underliggande marknadsrisk, ska räknas 
samman så att kunden kan förstå den totala kostnaden liksom 
den kumulativa effekten på investeringens avkastning. Om 
kunden begär det, ska en uppdelning per post göras. 
Informationen ska i förekommande fall ges till kunden 
regelbundet, åtminstone årligen, under investeringens 
varaktighet.

Ytterligare information till kunden när rådgivning 
tillhandahålls 

6 § En försäkringsdistributör som tillhandahåller 
rådgivning ska, utöver vad som följer av 5 §, informera 
kunden om följande:

1. om rådgivningen tillhandahålls grundad på en opartisk och 
personlig analys eller inte,

2. om rådgivningen är baserad på en allmän eller mer 
begränsad analys av olika försäkringsbaserade 
investeringsprodukter, och särskilt om urvalet omfattar eller 
är begränsat till försäkringar helt eller delvis utvecklade 
av försäkringsdistributören, företag som distributören har 
nära förbindelser med eller andra företag som distributören 
har ett sådant rättsligt eller ekonomiskt förhållande till 
att det kan försämra förutsättningarna för distributören att 
tillvarata kundens intressen, och

3. om försäkringsdistributören regelbundet kommer att bedöma 
lämpligheten av de försäkringsbaserade investeringsprodukter 
som den rekommenderar kunden.

Sanktioner vid utebliven information

7 § Om information inte tillhandahålls i enlighet med 
4–6 §§ ska även marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, med 
undantag av bestämmelserna i 29–36 §§ om 
marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara 
väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen.

Ersättningar till och från tredjepart

8 § En försäkringsdistributör får i samband med 
distribution av försäkringsbaserade investeringsprodukter 
eller sidotjänster erbjuda eller ta emot ersättning från 
någon annan än kunden bara om 

1. ersättningen inte har någon negativ inverkan på 
distributionstjänsten eller försäkringsprodukten, och

2. den inte försämrar försäkringsdistributörens 
förutsättningar att uppfylla sina skyldigheter att agera 
hederligt, rättvist och professionellt i enlighet med kundens 
bästa intresse.

9 § En försäkringsdistributör får i samband med 
distribution av försäkringsbaserade investeringsprodukter 
eller sidotjänster inte erbjuda eller ta emot ersättning från 
någon annan än kunden om ersättningen

1. till väsentlig del avser tjänster som ännu inte utförts,

2. till sin storlek baseras på premiebetalningar som ännu 
inte betalats, eller

3. är av sådan storlek att den står i uppenbart 
missförhållande till de tjänster som utförs.

Krav på lämplighetsbedömning när rådgivning tillhandahålls

10 § En försäkringsdistributör ska när den tillhandahåller 
rådgivning om en försäkringsbaserad investeringsprodukt 
inhämta nödvändiga uppgifter från kunden om dennes kunskaper 
om och erfarenheter av den specifika typen av produkt eller 
tjänst samt om dennes ekonomiska situation och mål med 
investeringen, så att distributören kan rekommendera kunden 
de försäkringsbaserade investeringsprodukter som är lämpliga 
för denne.

De uppgifter om kundens ekonomiska situation och 
investeringsmål som inhämtas ska kunna ligga till grund för 
försäkringsdistributörens bedömning av kundens risktolerans 
och möjlighet att klara av förluster.

Om en försäkringsdistributör tillhandahåller rådgivning om en 
försäkringsbaserad investeringsprodukt tillsammans med 
investeringsrådgivning enligt 1 kap. 4 c § lagen (2007:528) 
om värdepappersmarknaden, ska distributören bedöma 
lämpligheten av överenskommelsen eller paketet som helhet.

Krav på passandebedömning när rådgivning inte 
tillhandahålls

11 § En försäkringsdistributör ska, när 
den tillhandahåller någon annan försäkringsdistribution än 
sådan som avses i 10 §, begära att kunden lämnar uppgifter om 
sina kunskaper och erfarenheter av den erbjudna eller 
efterfrågade typen av produkt eller tjänst, så att 
distributören kan bedöma om den passar kunden. Om en tjänst 
avser en kombination av tjänster eller produkter ska 
bedömningen avse överenskommelsen eller paketet som helhet.

Om försäkringsdistributören anser att tjänsten eller 
produkten inte passar kunden, ska distributören varna kunden 
för det.

Om en kund inte lämnar uppgifter eller lämnar ofullständiga 
uppgifter, ska försäkringsdistributören varna kunden att 
distributören inte kan avgöra om produkten passar kunden.

Varning enligt andra och tredje styckena får lämnas i 
standardiserad form.

Undantag från krav på passandebedömning

12 § En försäkringsdistributör får tillhandahålla annan 
försäkringsdistribution än sådan som avses i 10 § utan att 
uppfylla kraven i 11 §, om

1. distributionen avser någon av följande försäkringsbaserade 
investeringsprodukter:

a) försäkringsavtal som endast ger investeringsexponering mot 
sådana finansiella instrument som avses i 9 kap. 25 § första 
stycket 1 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden och som 
inte innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att 
förstå den risk som avtalet är förenad med, eller

b) andra okomplicerade försäkringsbaserade 
investeringsprodukter,

2. försäkringsdistributionen tillhandahålls på kundens 
initiativ, och

3. försäkringsdistributören har informerat kunden klart och 
tydligt om att distributören inte kommer att bedöma om den 
erbjudna eller tillhandahållna försäkringsbaserade 
investeringsprodukten eller den tillhandahållna eller 
erbjudna försäkringsdistributionen passar kunden.

Information enligt första stycket 3 får lämnas i 
standardiserad form.

Om en kredit beviljas i samband med försäkringsdistributionen 
för att kunden, genom försäkringsdistributören, ska kunna 
genomföra en disposition i ett eller flera försäkringsavtal, 
ska distributören uppfylla kraven i 11 §.

Dokumentation och rapportering till kunder

13 § En försäkringsdistributör ska dokumentera vad 
distributören och en kund har kommit överens om när det 
gäller parternas rättigheter och skyldigheter samt övriga 
villkor för de tjänster som distributören ska utföra åt 
kunden.

14 § En försäkringsdistributör ska på ett varaktigt medium 
lämna en tillfredsställande rapportering till kunden om de 
tjänster som distributören har utfört åt kunden. 
Rapporteringen ska, i förekommande fall, lämnas regelbundet 
och innehålla meddelanden och uppgifter om kostnaderna för de 
dispositioner och tjänster som har utförts för kundens 
räkning.

15 § En försäkringsdistributör som tillhandahåller 
rådgivning ska på ett varaktigt medium lämna kunden en 
tillfredsställande dokumentation som specificerar vilket råd 
kunden har fått och hur rådet motsvarar kundens preferenser, 
mål och andra egenskaper (lämplighetsförklaring). 
Dokumentationen ska lämnas innan ett avtal ingås, om inte 
villkoren i andra stycket är uppfyllda.

Om ett avtal ingås med hjälp av en teknik för 
distanskommunikation som hindrar att dokumentationen lämnas i 
förväg får försäkringsdistributören lämna 
lämplighetsförklaringen efter det att avtalet har ingåtts, 
om

1. kunden har godtagit att få lämplighetsförklaringen utan 
onödigt dröjsmål efter det att avtalet ingåtts, och

2. försäkringsdistributören har erbjudit kunden möjligheten 
att senarelägga ingåendet av avtalet så att kunden först kan 
få lämplighetsförklaringen.

Om en försäkringsdistributör har informerat kunden om att 
distributören kommer att utföra en regelbunden 
lämplighetsbedömning, ska den regelbundna rapporteringen 
innehålla en uppdaterad förklaring till hur den 
försäkringsbaserade investeringsprodukten motsvarar kundens 
preferenser, mål och andra egenskaper.

Bemyndiganden

16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om

1. vilken information som en försäkringsdistributör ska lämna 
till kunden enligt 4–6 §§,

2. vilka uppgifter en försäkringsdistributör ska lämna till 
kunden om ersättningar och förmåner som distributören 
erbjuder eller tar emot av någon annan än kunden enligt 8 och 
9 §§, och

3. kriterierna för att bedöma vilka ersättningar och förmåner 
en försäkringsdistributör får erbjuda eller ta emot av någon 
annan än kunden enligt 9 §.

7 kap. Ytterligare krav vid distribution av vissa 
pensionsförsäkringar

Tillämpningsområdet för ytterligare krav

1 § En försäkringsdistributör som bedriver 
försäkringsdistribution som avser pensionsförsäkringar som 
har ett förfallo- eller återköpsvärde som helt eller delvis 
är direkt eller indirekt exponerat mot marknadsvolatilitet, 
ska i den verksamheten tillämpa 6 kap. 2, 3, 8–10 och 
13–15 §§. Bestämmelsen gäller utöver det som anges i 4 och 5 kap.

Pensionsförsäkringar som avses i första stycket får inte 
distribueras av sidoverksamma försäkringsförmedlare eller 
anknutna sidoverksamma försäkringsförmedlare.

Bemyndiganden

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om distribution av 
pensionsförsäkringar som omfattas av 1 § avseende

1. vilka åtgärder en försäkringsdistributör rimligen kan 
förväntas genomföra och dokumentera enligt 6 kap. 2 och 3 §§ 
för att förebygga, identifiera, hantera och informera om 
intressekonflikter när de bedriver försäkringsdistribution,

2. lämpliga kriterier för bestämning av vilka typer av 
intressekonflikter som riskerar att negativt påverka kundens 
intressen som avses i 6 kap. 3 §,

3. kriterierna för att bedöma vilka ersättningar och förmåner 
en försäkringsdistributör får lämna till eller ta emot av 
någon annan än kunden samt vilka uppgifter som ska lämnas 
till kunden om ersättningar och förmåner som distributören 
lämnar till eller tar emot av någon annan än kunden enligt 
6 kap. 8 och 9 §§,

4. vad en försäkringsdistributör ska iaktta vid inhämtande av 
uppgifter och prövning enligt 6 kap. 10 §,

5. dokumentation och rapportering till kunden enligt 6 kap. 
13–15 §§, och

6. undantag från de skyldigheter som anges i 1 §.

8 kap. Tillsyn

Registreringsmyndighet

1 § Bolagsverket är registreringsmyndighet för svenska 
försäkringsförmedlare och för försäkringsförmedlare från 
tredjeland som avses i 3 kap. 3 §. Hos verket förs register 
över försäkringsförmedlare, där de uppgifter som enligt lag 
eller andra författningar ska tas in i register skrivs in.

För registrering av filialer till EES-försäkringsförmedlare 
eller försäkringsförmedlare från tredjeland, som är ett 
avdelningskontor med självständig förvaltning, gäller lagen 
(1992:160) om utländska filialer m.m.

2 § Om en sökande vid anmälan för registrering av 
försäkringsförmedlarverksamhet inte har följt vad som är 
föreskrivet om anmälan eller om det finns något annat hinder 
för registrering, ska Bolagsverket förelägga sökanden att 
inom en viss tid yttra sig eller göra rättelse. Om 
föreläggandet inte följs, ska anmälan avskrivas. En 
upplysning om denna påföljd ska tas in i föreläggandet. Om 
det fortfarande finns hinder för registrering även efter det 
att yttrande har lämnats, ska sökanden ges tillfälle att 
yttra sig över hindret. Finns hindret ändå kvar, ska 
registrering vägras om det inte finns anledning att besluta 
om ett nytt föreläggande.

Tillsynen och dess omfattning

3 § Finansinspektionen har tillsyn över att den som i 
Sverige bedriver försäkringsdistribution följer denna lag och 
andra författningar som reglerar försäkringsdistributörens 
verksamhet. 

För EES-försäkringsförmedlare och försäkringsförmedlare från 
tredjeland omfattar tillsynen att verksamheten bedrivs enligt 
denna lag och andra författningar som reglerar verksamheten i 
Sverige.

Finansinspektionen har därutöver tillsyn över svenska 
försäkringsförmedlare som bedriver försäkringsdistribution i 
ett annat land inom EES enligt 3 kap. 6 eller 7 §.


4 § Om Finansinspektionen enligt en överenskommelse med en 
behörig myndighet i ett annat land inom EES har tagit över 
ansvaret för tillsynen över en EES-försäkringsförmedlare som 
har sitt huvudsakliga verksamhetsställe i Sverige, ska 
Finansinspektionen ha tillsyn över den förmedlarens 
verksamhet som bedrivs i Sverige.

Om Finansinspektionen ingår en överenskommelse enligt första 
stycket eller en överenskommelse om att en behörig myndighet 
i ett annat land inom EES ska ha tillsyn över en svensk 
försäkringsförmedlare som har sitt huvudsakliga 
verksamhetsställe i det landet, ska Finansinspektionen 
därefter fatta ett beslut i enlighet med överenskommelsen.

Finansinspektionen ska underrätta den berörda 
försäkringsförmedlaren och Europeiska försäkrings- och 
tjänstepensionsmyndigheten om inspektionen ingår en 
internationell överenskommelse om överföring av 
tillsynsansvar.

Upplysningar och undersökningar

5 § Försäkringsdistributörer, EES-försäkringsförmedlare 
och försäkringsförmedlare från tredjeland som bedriver 
verksamhet i Sverige är skyldiga att till Finansinspektionen 
lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed 
sammanhängande frågor som inspektionen begär. 

Finansinspektionen får när den anser att det är nödvändigt 
genomföra en undersökning hos en försäkringsdistributör, 
EES-försäkringsförmedlare som bedriver verksamhet i Sverige 
enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 eller 
försäkringsförmedlare från tredjeland.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan 
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter 
om att vissa uppgifter som enligt första stycket ska lämnas 
till Finansinspektionen i stället ska lämnas till Statistiska 
centralbyrån.

6 § Om en svensk försäkringsförmedlare får kännedom om att 
aktier eller andelar i företaget har förvärvats eller 
avyttrats på ett sådant sätt att innehavet utgör eller upphör 
att vara ett kvalificerat innehav, ska förmedlaren snarast 
möjligt anmäla förvärvet eller avyttringen till 
Finansinspektionen. 

Om en svensk försäkringsförmedlare i annat fall får kännedom 
om att den har nära förbindelser med någon annan, ska 
förmedlaren snarast möjligt anmäla det till 
Finansinspektionen.

Om en anknuten sidoverksam försäkringsförmedlare eller en 
anknuten försäkringsförmedlare som inte förmedlar 
försäkringsbaserade investeringsprodukter eller sådana 
pensionsförsäkringar som avses i 7 kap. 1 § har nära 
förbindelser med någon annan gäller i stället för första och 
andra styckena att det ska anmälas till Finansinspektionen 
enligt fjärde stycket. 

Den försäkringsförmedlare som har anmält en annan 
försäkringsförmedlare eller det försäkringsföretag som har 
anmält en försäkringsförmedlare för registrering hos 
Bolagsverket ska göra anmälan enligt tredje stycket snarast 
möjligt från det att förmedlaren eller företaget får kännedom 
om den nära förbindelsen.

Internationellt samarbete

7 § Finansinspektionen ska, i den utsträckning som följer av 
Sveriges medlemskap i Europeiska unionen, i sin 
tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med

- andra behöriga myndigheter, 

- Europeiska kommissionen, 

- Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten, och 

- Europeiska centralbanken.
Lag (2019:737).

Tystnadsplikt

8 § Den som är eller har varit knuten till en 
försäkringsdistributör som anställd eller uppdragstagare får 
inte obehörigen röja en uppgift i en anmälan eller en utsaga 
om en misstänkt överträdelse av en bestämmelse som gäller för 
verksamheten, om uppgiften kan avslöja anmälarens eller den 
utpekade personens identitet.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna 
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).

Revisor

9 § Om en svensk försäkringsförmedlare enligt lag ska utse 
revisor, får Finansinspektionen förordna en revisor att med 
övriga revisorer delta i revisionen av 
försäkringsförmedlaren. Inspektionen får när som helst 
återkalla ett sådant förordnande och utse en ny revisor. 

Revisorn har rätt till skäligt arvode av 
försäkringsförmedlaren för sitt arbete. Arvodets storlek 
bestäms av Finansinspektionen.

Avgifter till Finansinspektionen

10 § Försäkringsdistributörer, EES-försäkringsförmedlare 
som bedriver verksamhet i Sverige enligt 3 kap. 1 § första 
stycket 2 och försäkringsförmedlare från tredjeland som har 
inrättat filial i Sverige ska med årliga avgifter bekosta 
Finansinspektionens verksamhet med anknytning till denna lag 
samt Statistiska centralbyråns verksamhet enligt lagen 
(2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över 
finansmarknaderna.

Finansinspektionen får även ta ut avgifter från 
EES-försäkringsförmedlare som omfattas av en överenskommelse 
enligt 4 § första stycket. 

Finansinspektionen får ta ut avgifter för prövning av 
ansökningar och anmälningar enligt denna lag.

Bemyndiganden

11 § Regeringen får meddela föreskrifter om sådana 
avgifter som avses i 10 §.

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upplysningar en 
försäkringsdistributör, en EES-försäkringsförmedlare eller en 
försäkringsförmedlare från tredjeland, ska lämna enligt 5 § 
till Finansinspektionen samt när och hur upplysningarna ska 
lämnas.

9 kap. Ingripanden

Ingripande mot försäkringsdistributörer och vissa fysiska 
personer

1 § Om en svensk försäkringsdistributör har åsidosatt sina 
skyldigheter enligt denna lag eller annan författning som 
reglerar försäkringsdistributörens verksamhet, ska 
Finansinspektionen ingripa.

Finansinspektionen ska då besluta ett föreläggande om att 
göra rättelse inom en viss tid, ett förbud att verkställa ett 
beslut eller en anmärkning. Om en försäkringsförmedlares 
överträdelse är allvarlig, ska tillståndet återkallas eller, 
om det är tillräckligt, varning meddelas.

Om en svensk försäkringsförmedlare bedriver 
försäkringsdistribution i ett annat land inom EES enligt 
3 kap. 6 eller 7 § och har åsidosatt sina skyldigheter enligt 
lag eller annan författning som reglerar 
försäkringsförmedlarens verksamhet i det landet ska 
Finansinspektionen, efter underrättelse från den behöriga 
myndigheten där, ingripa mot förmedlaren på ett sätt som 
anges i andra stycket. Finansinspektionen ska underrätta den 
behöriga myndigheten i det landet om vilka åtgärder som har 
vidtagits.

Om en svensk försäkringsförmedlare har sitt huvudsakliga 
verksamhetsställe i ett annat land inom EES och omfattas av 
en överenskommelse om att den behöriga myndigheten i det 
landet ska ha tillsyn över förmedlaren får Finansinspektionen 
ingripa mot förmedlaren när det gäller en överträdelse som 
denne har gjort sig skyldig till i sin verksamhet i det 
landet endast genom att utfärda en anmärkning, meddela en 
varning eller återkalla tillståndet.

2 § Finansinspektionen ska ingripa mot någon som ingår i en 
svensk försäkringsförmedlares styrelse, är dess verkställande 
direktör eller på motsvarande sätt företräder 
försäkringsförmedlaren, eller är ersättare för någon av dem, 
om försäkringsförmedlaren

1. bedriver försäkringsdistribution i Sverige och inte 
uppfyller kraven på tillstånd eller registrering i 2 kap.,

2. har fått tillstånd att bedriva försäkringsdistribution 
genom att lämna falska uppgifter eller på annat otillbörligt 
sätt,

3. för distribution av försäkringar använder någon som inte 
har rätt att bedriva försäkringsdistribution eller att 
distribuera sådana försäkringar som distributionen avser,

4. har åsidosatt sina skyldigheter enligt någon av 4 kap. 1-3, 
5-11 eller 13 §§, 5 kap. 1-8, 10-16 eller 18-21 §§, 6 kap. 1-6 
eller 8-15 §§ eller 7 kap. 1 §,

5. har befunnits ansvarig för en överträdelse av lagen 
(2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av 
terrorism eller föreskrifter som meddelats med stöd av den 
lagen, eller

6. har åsidosatt sina skyldigheter enligt någon av 
artiklarna 5-10,  
11.1-11.10, 12-14, 16.1, 16.2, 17, 18.1, 18.2, 19.1, 19.3, 
19.4, 23-25,  
26.1-26.8, 27, 28.1-28.8, 29, 30.1-30.4, 31.12 eller 45 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/2554 av den 
14 december 2022 om digital operativ motståndskraft för 
finanssektorn och om ändring av förordningarna (EG) nr 
1060/2009, (EU) nr 648/2012, (EU) nr 600/2014, (EU) nr 
909/2014 och (EU) 2016/1011.

Ingripande får ske genom en eller båda av följande sanktioner:

1. beslut att personen i fråga under en viss tid, dock lägst 
tre och högst tio år, inte får upprätthålla en funktion som 
avses i första stycket hos en försäkringsdistributör, eller

2. beslut om sanktionsavgift. Lag (2024:1290).

3 § Finansinspektionen ska ingripa mot någon som ingår i 
ett svenskt försäkringsföretags styrelse, är dess 
verkställande direktör eller är ersättare för någon av dem, 
om försäkringsföretaget

1. för distribution av försäkringar använder någon som inte 
har rätt att bedriva försäkringsdistribution eller att 
distribuera sådana försäkringar som distributionen avser,

2. har åsidosatt sina skyldigheter enligt någon av 2 kap. 
9 eller 10 §, 4 kap. 1, 3, 5–11 eller 13 §§, 5 kap. 1, 9–19 
eller 21 §§, 6 kap. 1–6 eller 

8–15 §§ eller 7 kap. 1 §.

Ett ingripande sker genom ett beslut om 

1. att personen i fråga under en viss tid, dock lägst tre år 
och högst tio år, inte får upprätthålla en funktion som avses 
i första stycket hos en försäkringsdistributör, eller

2. sanktionsavgift.

4 § Ett ingripande enligt 2 § första stycket 1-5 eller 3 § får 
ske bara om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller 
systematisk och den fysiska personen i fråga uppsåtligen eller 
av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. 

Ett ingripande enligt 2 § första stycket 6 får ske bara om 
överträdelsen är allvarlig och den fysiska personen i fråga 
uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen.
Lag (2024:1290).

5 § Vid val av ingripande ska Finansinspektionen ta hänsyn 
till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har 
pågått. Särskild hänsyn ska tas till skador som har uppstått 
och graden av ansvar.

Finansinspektionen får avstå från ingripande om

1. en överträdelse är ringa eller ursäktlig, 

2. försäkringsdistributören gör rättelse eller, i fall som 
avses i 2 eller 3 §, den fysiska personen i 
försäkringsdistributörens ledning verkat för att 
distributören gör rättelse, eller 

3. någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot 
försäkringsdistributören eller den fysiska personen i 
försäkringsdistributörens ledning och dessa åtgärder bedöms 
tillräckliga.

6 § När ett beslut om ingripande ska fattas ska det i 
försvårande riktning beaktas om försäkringsdistributören 
tidigare har begått en överträdelse eller, i fall som avses i 
2 eller 3 §, om den fysiska personen i 
försäkringsdistributörens ledning tidigare orsakat en sådan 
överträdelse. 

I förmildrande riktning ska det beaktas om 

1. försäkringsdistributören eller den fysiska personen i 
distributörens ledning i väsentlig utsträckning genom ett 
aktivt samarbete har underlättat Finansinspektionens 
utredning, och

2. distributören snabbt har upphört med överträdelsen, eller 
den fysiska personen i distributörens ledning snabbt verkat 
för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till 
eller påtalats av Finansinspektionen.

7 § Finansinspektionen ska besluta att återkalla en svensk 
försäkringsförmedlares tillstånd om förmedlaren

1. inte inom ett år från det att tillstånd beviljades har 
börjat bedriva sådan verksamhet som tillståndet avser,

2. har förklarat sig avstå från tillståndet, eller

3. under en sammanhängande tid av sex månader inte har 
bedrivit sådan verksamhet som tillståndet avser.

Om en försäkringsförmedlares tillstånd ska återkallas på 
grund av sådana omständigheter som avses i första stycket 
2 eller 3, får Finansinspektionen, innan tillståndet 
återkallas, först pröva om det finns skäl att ingripa mot 
försäkringsförmedlaren enligt detta kapitel och, om det finns 
sådana skäl, besluta om ett ingripande.

I de fall som avses i första stycket 1 och 3 får i stället 
varning meddelas, om det är tillräckligt.

8 § Om någon som ingår i en svensk försäkringsförmedlares 
styrelse eller är dess verkställande direktör inte uppfyller 
de krav som anges i 2 kap. 8 § första stycket 3, ska 
Finansinspektionen återkalla försäkringsförmedlarens 
tillstånd. Det får dock ske bara om inspektionen först har 
beslutat att anmärka på att personen ingår i styrelsen eller 
är verkställande direktör och han eller hon, sedan en av 
inspektionen bestämd tid om högst tre månader har förflutit 
efter det att anmärkningen gjordes, fortfarande finns kvar i 
styrelsen eller som verkställande direktör.

I stället för att återkalla tillståndet får 
Finansinspektionen besluta att en styrelseledamot eller 
verkställande direktör inte längre får kvarstå i sin 
befattning. Finansinspektionen får då förordna en ersättare. 
Ersättarens uppdrag gäller till dess försäkringsförmedlaren 
har utsett en ny styrelseledamot eller verkställande 
direktör.

9 § När det gäller anknutna sidoverksamma 
försäkringsförmedlare och anknutna försäkringsförmedlare som 
inte distribuerar försäkringsbaserade investeringsprodukter 
eller sådana pensionsförsäkringar som avses i 7 kap. 1 § ska 
det som anges i 1, 7 och 8 §§ om återkallelse av tillstånd i 
stället avse återkallelse av registrering.

10 § Ett beslut om återkallelse av försäkringsförmedlares 
tillstånd får förenas med förbud att fortsätta 
verksamheten.

11 § Om Finansinspektionen har beslutat att återkalla 
tillståndet eller registreringen för en 
försäkringsförmedlare, ska inspektionen snarast underrätta 
Bolagsverket om detta.

12 § Om Finansinspektionen har beslutat att återkalla 
tillståndet för en försäkringsförmedlare som har underrättat 
inspektionen enligt 3 kap. 6 § första stycket eller 7 § 
första stycket och inspektionen har lämnat över 
underrättelsen till den behöriga myndigheten i det land där 
filialen ska inrättas eller verksamheten ska bedrivas, ska 
inspektionen underrätta den behöriga myndigheten om 
återkallelsen.

När det gäller anknutna sidoverksamma försäkringsförmedlare 
eller anknutna försäkringsförmedlare som inte distribuerar 
försäkringsbaserade investeringsprodukter eller sådana 
pensionsförsäkringar som avses i 7 kap. 1 § ska det som anges 
i första stycket om Finansinspektionens beslut om 
återkallelse av tillstånd i stället avse inspektionens 
återkallelse av registrering.

Första och andra styckena gäller också om Finansinspektionen, 
i stället för att återkalla tillståndet eller registreringen, 
har meddelat en varning.

Sanktionsavgift

13 § Om en svensk försäkringsdistributör, en 
EES-försäkringsförmedlare som omfattas av en sådan 
överenskommelse som avses i 8 kap. 4 § första stycket eller 
en försäkringsförmedlare från tredjeland har meddelats beslut 
om anmärkning eller varning, får Finansinspektionen besluta 
om sanktionsavgift.

14 § För juridiska personer ska sanktionsavgiften uppgå 
till lägst 5 000 kronor och som högst fastställas till det 
högsta av 

1. tio procent av omsättningen närmast föregående 
räkenskapsår för en försäkringsdistributör, en 
EES-försäkringsförmedlare som omfattas av en överenskommelse 
enligt 8 kap. 4 § första stycket eller en 
försäkringsförmedlare från tredjeland eller, i förekommande 
fall, motsvarande omsättning på koncernnivå,

2. två gånger den vinst som gjorts till följd av 
regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller

3. ett belopp som per den 23 februari 2016 i kronor 
motsvarade fem miljoner euro.

Om överträdelsen har skett under det första verksamhetsåret 
eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är 
bristfälliga, får omsättningen uppskattas.

Avgiften får inte vara så stor att försäkringsförmedlaren 
eller försäkringsföretaget därefter inte uppfyller kraven i 
6 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 
8 kap. 3 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden eller 
4 kap. 1 § försäkringsrörelselagen (2010:2043).

Avgiften tillfaller staten.

15 § Vid ingripande mot en försäkringsförmedlare som är en 
fysisk person och vid ingripande enligt 2, 3, 30 eller 31 § 
ska sanktionsavgiften som högst fastställas till det högsta 
av 

1. två gånger den vinst som den fysiska personen gjort till 
följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, 
eller

2. ett belopp som per den 23 februari 2016 i kronor 
motsvarade 700 000 euro.

Vid överträdelser av lagen (2017:630) om åtgärder mot 
penningtvätt och finansiering av terrorism och föreskrifter 
som meddelats med stöd av den lagen kan sanktionsavgiften, i 
stället för vad som anges i första stycket 2, bestämmas till 
högst ett belopp som per den 25 juni 2015 i kronor motsvarade 
fem miljoner euro.

Avgiften tillfaller staten.

16 § När sanktionsavgiftens storlek fastställs, ska 
särskild hänsyn tas till sådana omständigheter som anges i 
5 § första stycket och 6 § samt till den fysiska eller 
juridiska personens finansiella ställning och, om det går att 
fastställa, den vinst som gjorts till följd av 
regelöverträdelsen.

Sanktionsföreläggande

17 § Frågor om ingripanden mot fysiska personer enligt 
2 §, 3 §, 30 § tredje stycket och 31 § andra stycket prövas 
av Finansinspektionen genom sanktionsföreläggande.

Ett sanktionsföreläggande innebär att den fysiska personen 
föreläggs att inom en viss tid godkänna en sanktion som är 
bestämd till tid eller belopp.

När föreläggandet har godkänts, gäller det som ett 
domstolsavgörande som har fått laga kraft. Ett godkännande 
som görs efter den tid som angetts i föreläggandet är utan 
verkan.

18 § Ett sanktionsföreläggande ska innehålla uppgift om

1. den fysiska person som föreläggandet avser,

2. överträdelsen och de omständigheter som behövs för att 
känneteckna den,

3. de bestämmelser som är tillämpliga på överträdelsen, och

4. den sanktion som föreläggs personen.

Föreläggandet ska också innehålla en upplysning om att 
ansökan om sanktion kan komma att ges in till domstol, om 
föreläggandet inte godkänns inom den tid som 
Finansinspektionen anger.

19 § Om ett sanktionsföreläggande inte har godkänts inom 
angiven tid, får Finansinspektionen ansöka hos allmän 
förvaltningsdomstol om att sanktion ska beslutas. En sådan 
ansökan ska göras hos den förvaltningsrätt som är behörig att 
pröva ett överklagande av Finansinspektionens beslut om 
ingripande mot försäkringsdistributören för samma 
överträdelse. 

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till 
kammarrätten.

20 § Ett sanktionsföreläggande enligt 17 § är utan verkan, om 
det inte har delgetts den som det riktas mot inom två år från 
den tidpunkt då överträdelsen ägde rum. I ett sådant fall får 
inte heller någon sanktion enligt 19 § första stycket 
beslutas. Lag (2023:832).

Förseningsavgift

21 § Om en svensk försäkringsdistributör, en 
EES-försäkringsförmedlare eller en försäkringsförmedlare från 
tredjeland inte i tid lämnar de upplysningar som krävs enligt 
föreskrifter som har meddelats med stöd av 8 kap. 12 §, får 
Finansinspektionen besluta att denne ska betala en 
förseningsavgift med högst 100 000 kronor.

Avgiften tillfaller staten.

Verkställighet och beslut om sanktionsavgift eller 
förseningsavgift

22 § Sanktionsavgiften eller förseningsavgiften ska 
betalas till Finansinspektionen inom trettio dagar efter det 
att beslutet om den har fått laga kraft eller 
sanktionsföreläggandet godkänts eller den längre tid som 
anges i beslutet eller föreläggandet.

23 § Finansinspektionens beslut om sanktionsavgift eller 
förseningsavgift får verkställas utan föregående dom eller 
utslag om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i 
22 §.

24 § Om sanktionsavgiften eller förseningsavgiften inte 
betalas inom den tid som anges i 22 §, ska Finansinspektionen 
lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om 
indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga 
fordringar m.m.

25 § En sanktionsavgift eller förseningsavgift som har 
beslutats faller bort i den utsträckning verkställighet inte 
har skett inom fem år från det att beslutet fick laga kraft 
eller sanktionsföreläggandet godkändes.

Föreläggande mot försäkringsdistributörer som använder sig av 
obehöriga försäkringsförmedlare

26 § Om en försäkringsdistributör för 
försäkringsdistribution använder någon som inte är berättigad 
att bedriva försäkringsdistribution, ska Finansinspektionen 
förelägga försäkringsdistributören att upphöra med detta. 
Detsamma gäller om en försäkringsdistributör använder någon 
som inte är berättigad att distribuera sådana försäkringar 
som distributionen avser.

Ingripande mot EES-försäkringsförmedlare

27 § Om en EES-försäkringsförmedlare som bedriver 
verksamhet i Sverige enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 har 
åsidosatt sina skyldigheter enligt 4–7 kap. eller 
föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 kap. 19 §, 
5 kap. 24 §, 6 kap. 16 § eller 7 kap. 2 §, får 
Finansinspektionen ingripa.

Finansinspektionen får förelägga EES-försäkringsförmedlaren 
att göra rättelse.

Om rättelse inte sker, får Finansinspektionen förbjuda 
EES-försäkringsförmedlaren att bedriva 
försäkringsdistribution här i landet.

Finansinspektionen ska underrätta den behöriga myndigheten i 

EES-försäkringsförmedlarens hemland, Europeiska kommissionen 
och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten om 
åtgärder som har vidtagits med stöd av denna bestämmelse.

28 § Om en EES-försäkringsförmedlare som bedriver 
verksamhet i Sverige enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 på 
annat sätt än som anges i 27 § har åsidosatt sina 
skyldigheter enligt denna lag eller annan författning som 
reglerar förmedlarens verksamhet här i landet, får 
Finansinspektionen begära att den behöriga myndigheten i 
EES-försäkringsförmedlarens hemland ska vidta åtgärder mot 
förmedlaren.

Finansinspektionen får också hänskjuta ärendet till 
Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i 
enlighet med artikel 19 i Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010 om 
inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska 
försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av 
beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens 
beslut 2009/79/EG.

Första och andra styckena gäller även i de fall en 
EES-försäkringsförmedlare som bedriver verksamhet i Sverige 
enligt 3 kap. 1 § första stycket 1 har åsidosatt sina 
skyldigheter enligt denna lag eller enligt annan författning 
som reglerar förmedlarens verksamhet här i landet.

29 § Finansinspektionen får utöver vad som anges i 28 § 
förelägga 

EES-försäkringsförmedlaren att göra rättelse om 

1. den behöriga myndigheten i förmedlarens hemland, efter en 
begäran enligt 28 § första stycket, inte ingriper eller om 
ingripandet visar sig vara otillräckligt, 

2. förmedlaren har gjort sig skyldig till överträdelse av en 
bestämmelse som enligt föreskrifter med stöd av 36 § ska 
anses ha särskild betydelse för konsumentskyddet eller något 
annat skyddat allmänintresse och ett omedelbart ingripande 
krävs, eller

3. förmedlarens verksamhet allvarligt skadar konsumentskyddet 
i allmänhet och förmedlarens hemland kan antas vara ett annat 
land inom EES i syfte att kringgå regler som gäller för att 
bedriva försäkringsdistribution här i landet.

Om rättelse inte sker, får Finansinspektionen förbjuda 
EES-försäkringsförmedlaren att bedriva 
försäkringsdistribution här i landet.

Finansinspektionen ska underrätta behörig myndighet i 
EES-försäkringsförmedlarens hemland, Europeiska kommissionen 
och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten om 
åtgärder som har vidtagits med stöd av första stycket. Den 
behöriga myndigheten i EES-försäkringsförmedlarens hemland 
ska därutöver informeras innan åtgärder vidtas med stöd av 
första stycket 1 eller 3.

Ingripande vid internationell överenskommelse om överföring 
av tillsynsansvar

30 § Om Finansinspektionen enligt en överenskommelse med 
en behörig myndighet i ett annat land inom EES har tagit över 
ansvaret för tillsynen över en EES-försäkringsförmedlare som 
har sitt huvudsakliga verksamhetsställe i Sverige, får 
inspektionen ingripa mot förmedlaren om denne i sin 
verksamhet här i landet inte uppfyller kraven i 2 kap. 
7 eller 8 § eller har gjort sig skyldig till en överträdelse av 
någon av bestämmelserna i 4–7 kap. eller föreskrifter som har 
meddelats med stöd av 4 kap. 19 §, 5 kap. 24 §, 6 kap. 16 § 
eller 7 kap. 2 §.

Finansinspektionen får då utfärda ett föreläggande att göra 
rättelse, ett förbud att verkställa beslut eller en 
anmärkning. Om överträdelsen är allvarlig får 
Finansinspektionen förbjuda EES-försäkringsförmedlaren att 
bedriva försäkringsdistribution här i landet eller, om det är 
tillräckligt, meddela en varning.

Om verksamheten i Sverige bedrivs genom en filial, ska 
Finansinspektionen ingripa mot filialens verkställande 
direktör med tillämpning av 2 och 4 §§.

Ingripande mot försäkringsförmedlare från tredjeland

31 § Om en försäkringsförmedlare från tredjeland bedriver 
försäkringsdistribution i Sverige, ska 1 och 7 §§ tillämpas 
på verksamheten här i landet.

Finansinspektionen ska ingripa mot filialens verkställande 
direktör med tillämpning av 2 och 4 §§.

Finansinspektionen ska underrätta behörig myndighet i 
hemlandet om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna 
paragraf.

Ingripande mot den som saknar tillstånd eller registrering

32 § Om någon bedriver försäkringsdistribution i Sverige 
utan att vara berättigad till det, ska Finansinspektionen 
förelägga denne att upphöra med verksamheten. Detsamma gäller 
om en försäkringsdistributör distribuerar försäkringar av ett 
slag som denne inte är berättigad att distribuera.

Är det osäkert om verksamheten omfattas av lagen, får 
Finansinspektionen förelägga den som bedriver verksamheten 
att lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att 
bedöma om lagen är tillämplig.

Förbud mot att bedriva sidoverksamhet

33 § Om det finns särskilda skäl får Finansinspektionen 
förbjuda en försäkringsförmedlare att bedriva 
sidoverksamhet.
Ingripande mot ägare

34 § Om en svensk försäkringsförmedlare har nära 
förbindelser med någon annan och det hindrar en effektiv 
tillsyn över förmedlaren, får Finansinspektionen förelägga 
innehavare av sådana aktier eller andelar i 
försäkringsförmedlaren som medför att förbindelserna är nära, 
att avyttra så stor del av aktierna eller andelarna att 
hinder för tillsynen inte längre föreligger.

Vite

35 § Finansinspektionen får förena ett beslut om 
föreläggande enligt denna lag med vite.

Bemyndigande

36 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om vilka författningar som 
enligt 29 § första stycket 2 ska anses ha särskild betydelse 
för konsumentskyddet eller något annat skyddat 
allmänintresse.
10 kap. Överklagande

Överklagande av Finansinspektionens beslut

1 § Finansinspektionens beslut enligt 9 kap. 17 § och 
beslut enligt 9 kap. 32 § andra stycket får inte 
överklagas.
Andra beslut av Finansinspektionen enligt denna 
lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till 
kammarrätten.
Finansinspektionen får bestämma att ett beslut 
om förbud, föreläggande eller återkallelse ska gälla 
omedelbart.

Överklagande av Bolagsverkets beslut

2 § Bolagsverkets beslut att avskriva en anmälan eller att 
vägra en registrering får överklagas till allmän 
förvaltningsdomstol inom två månader från den dag då 
klaganden fick del av beslutet.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till 
kammarrätten. 


Övergångsbestämmelser

2018:1219

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2018.

2. Bestämmelsen i 7 kap. 1 § ska dock vid distribution av 
tjänstepensionsförsäkring tillämpas för tid från och med den 
1 oktober 2019. 

3. Genom lagen upphävs lagen (2005:405) om 
försäkringsförmedling.

4. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för

a) överträdelser som görs före den 1 oktober 2018,

b) överklagande av beslut som har meddelats före den 
1 oktober 2018, och

c) handläggning av överklaganden av beslut som har meddelats 
före den 1 oktober 2018.

5. Denna lag tillämpas inte på

a) avtal om försäkringsförmedling som har ingåtts före den 
1 oktober 2018 och som avser försäkringsavtal som har ingåtts 
före det datumet, och

b) försäkringsavtal som har ingåtts före den 1 oktober 
2018.
Om en försäkringsdistributör godtar en förlängning av 
ett sådant avtal som avses i b) eller vidtar en 
försäkringsdistributionsåtgärd som är hänförlig till avtalet 
efter den 1 oktober 2018, tillämpas dock denna lag.

6. Denna lag tillämpas första gången i förhållande till ett 
land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet som inte är 
en medlemsstat i Europeiska unionen från den tidpunkt då 
försäkringsdistributionsdirektivet införlivas i avtalet om 
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet 

(EES-avtalet).

7. Ett tillstånd att utöva försäkringsförmedling enligt den 
upphävda lagen gäller som ett tillstånd att bedriva 
försäkringsdistribution som försäkringsförmedlare enligt 
denna lag. En registrering som försäkringsförmedlare enligt 
den upphävda lagen gäller som en registrering enligt denna 
lag.

8. En försäkringsförmedlare som den 1 oktober 2018 har 
tillstånd att utöva sidoverksamhet enligt 5 kap. 1 § den 
upphävda lagen får utöva sådan sidoverksamhet, med undantag 
för verksamhet som avser investeringsrådgivning om 
premiepension, till och med den 1 januari 2019 eller, om en 
ansökan om tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt 
lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden har getts in till 
Finansinspektionen före den tidpunkten, till dess ansökan 
prövats slutligt.

9. En anknuten försäkringsförmedlare enligt 1 kap. 10 § 1 a 
den upphävda lagen som den 1 oktober 2018 distribuerar 
försäkringsbaserade investeringsprodukter eller 
pensionsförsäkringar som avses i 7 kap. 1 § denna lag får 
bedriva verksamheten utan tillstånd till och med den 1 juli 
2019 eller, om ansökan om tillstånd att bedriva 
försäkringsdistribution som anknuten försäkringsförmedlare 
har getts in till Finansinspektionen före den tidpunkten, 
till dess ansökan prövats slutligt. 

För övriga sådana anknutna försäkringsförmedlare som avses i 
1 kap. 10 § 1 a den upphävda lagen gäller en registrering som 
anknuten försäkringsförmedlare som en registrering som 
anknuten försäkringsförmedlare enligt denna lag.

10. En registrering som anknuten försäkringsförmedlare enligt 
1 kap. 10 § 1 b den upphävda lagen gäller som en registrering 
som anknuten sidoverksam försäkringsförmedlare enligt denna 
lag.

11. En underrättelse från en utländsk försäkringsförmedlare 
från ett annat land inom EES enligt 3 kap. 1 § den upphävda 
lagen om att bedriva verksamhet i Sverige gäller som en 
underrättelse enligt 3 kap. 1 § denna lag.

12. En försäkringsförmedlare som den 1 oktober 2018 har 
tillstånd eller registrering att utöva försäkringsförmedling 
enligt den upphävda lagen ska senast den 23 februari 2019 
uppfylla kompetenskraven i 2 kap. 7 § första stycket 3 och 4 
och 8 § första stycket 3 och 4 denna lag samt i föreskrifter 
som har meddelats med stöd av 2 kap. 12 § 4 och 7 denna 
lag.