Kungörelse (1966:436) om undersökning av militära luftfartsolyckor 

1 § Inträffar vid svenskt militärt luftfartygs nyttjande inom Sverige 
eller inom område som ej är underkastat någon stats höghetsrätt 
olyckshändelse som medför att någon avlider eller får allvarlig 
kroppsskada eller att betydande skada uppstår på fartyget eller 
egendom som icke befordras därmed, skall undersökning om 
olyckshändelsen och dess orsaker samt uppkomna skador verkställas av 
statens haverikommission. Förordning (1978:554). 

2 § har upphävts genom förordning (1978:554). 

3 § har upphävts genom förordning (1978:554). 

4 § har upphävts genom förordning (1978:554). 

5 § har upphävts genom förordning (1978:554). 

6 § har upphävts genom förordning (1978:554). 

7 § har upphävts genom förordning (1978:554). 

8 § Bestämmelserna i 11 kap. 10--12 §§ luftfartslagen (1957:297) samt 
118 och 120--125 §§ luftfartsförordningen (1986:171) gäller i 
tillämpliga delar vid undersökning av olyckshändelse som avses i 1 § 
ovan. Åtgärd som avses i 11 kap. 11 § andra stycket luftfartslagen 
eller 125 § andra stycket luftfartsförordningen vidtas av 
försvarsgrenschefen. Rapport enligt 121 §, anmälan enligt 123 § andra 
stycket eller underrättelse enligt 125 § luftfartsförordningen avges 
till försvarsgrenschefen. Denne tillhandahåller statens 
haverikommission experter eller sakkunniga i den mån detta ej 
äventyrar försvarsmaktens möjligheter att fullgöra andra angelägna 
uppgifter. Förordning (1986:176). 

9 § Inträffar vid svenskt militärt luftfartygs nyttjande inom Sverige 
eller inom område som ej är underkastat någon stats höghetsrätt 
olyckshändelse som icke avses i 1 § eller händelse som innebär fara 
för olycka, skall försvarsgrenschefen låta verkställa den utredning 
som påkallas av omständigheterna. Anser försvarsgrenschefen 
olyckshändelsen eller händelsen vara av allvarlig eller svårbedömbar 
beskaffenhet, skall dock haverikommissionen verkställa undersökning. 

Närmare föreskrifter för utredning som avses i första stycket utfärdas 
av chefen för flygvapnet efter samråd med övriga försvarsgrenschefer. 

10 § Inträffar olyckshändelse eller händelse som enligt 1 eller 9 § 
skall undersökas av haverikommissionen, skall försvarsgrenschefen 
genast underrätta kommissionens ordförande. 

Inträffar olyckshändelse eller händelse som innebär fara för olycka 
vid nyttjande av svenskt militärt luftfartyg inom främmande stats 
område, skall förvarsgrenschefen genast underrätta chefen för 
försvarsdepartementet. 

11 § Berör olyckshändelse eller händelse som innebär fara för olycka 
militärt luftfartyg som tillhör armén eller marinen, skall chefen för 
den försvarsgrenen samråda med chefen för flygvapnet, innan han vidtar 
åtgärd som åligger honom enligt denna kungörelse. Rapport enligt 121 
§, anmälan enligt 123 § andra stycket eller underrättelse enligt 125 § 
luftfartsförordningen (1986:171) skall delges chefen för flygvapnet av 
chefen för armén eller chefen för marinen. Förordning (1986:176). 

Övergångsbestämmelser 

1966:436 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 oktober 1966, då kungörelsen den 
27 februari 1959 (nr 39) om undersökning av militära luftfartsolyckor 
skall upphöra att gälla. 

Äldre bestämmelser äga alltjämt tillämpning på undersökning 
som påbörjats före denna kungörelses ikraftträdande. 

1978:554 

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1978. I fråga om 
undersökning som har påbörjats före ikraftträdandet gäller äldre 
bestämmelser.