Kommunallag (1991:900) 

1 kap. Indelning, medlemskap

Indelning i kommuner och landsting m.m.

1 § Sverige är indelat i kommuner och landsting.

Dessa sköter på demokratins och den kommunala självstyrelsens
grund de angelägenheter som anges i denna lag eller i särskilda
föreskrifter. Lag (2002:249).

2 § Varje landsting omfattar ett län, om inte något annat är
särskilt föreskrivet.

3 § Föreskrifter om indelningsändringar finns i lagen
(1979:411) om ändringar i Sveriges indelning i kommuner och
landsting.

Föreskrifter om den kommunala organisationen under krig eller
krigsfara finns i lagen (1988:97) om förfarandet hos
kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under
krig eller krigsfara m.m.

Föreskrifter om kommuners och landstings organisation och
befogenheter vid extraordinära händelser i fredstid finns i
lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och
vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap.
Lag (2006:632).

Medlemskap

4 § Medlem av en kommun är den som är folkbokförd i kommunen,
äger fast egendom i kommunen eller ska betala kommunalskatt
där.

Medlem av ett landsting är den som är medlem av en kommun inom
landstinget. Lag (2011:1344).

2 kap. Kommunernas och landstingens befogenheter

Allmänna befogenheter

1 § Kommuner och landsting får själva ha hand om sådana
angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning till
kommunens eller landstingets område eller deras medlemmar och
som inte skall handhas enbart av staten, en annan kommun, ett
annat landsting eller någon annan.

2 § Kommuner och landsting skall behandla sina medlemmar lika,
om det inte finns sakliga skäl för något annat.

3 § Kommuner och landsting får inte fatta beslut med
tillbakaverkande kraft som är till nackdel för medlemmarna, om
det inte finns synnerliga skäl för det.

4 § Om kommunernas och landstingens befogenheter och
skyldigheter på vissa områden finns det särskilda föreskrifter.

5 § Om kommunernas och landstingens rätt att meddela
föreskrifter och att för skötseln av sina uppgifter ta ut skatt
finns det föreskrifter i regeringsformen.

6 § Stockholms läns landsting får ha hand om sådana
angelägenheter inom en del av landstinget som kommunerna där
egentligen skall sköta, om det finns ett betydande behov av
samverkan och detta inte kan tillgodoses på något annat sätt.

Särskilt om näringsverksamhet m.m.

7 § Kommuner och landsting får driva näringsverksamhet, om den
drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla
allmännyttiga anläggningar eller tjänster åt medlemmarna i
kommunen eller landstinget.

8 § Kommuner och landsting får genomföra åtgärder för att
allmänt främja näringslivet i kommunen eller landstinget.

Individuellt inriktat stöd till enskilda näringsidkare får
lämnas bara om det finns synnerliga skäl för det.

Kommunalt partistöd

9 § Kommuner och landsting får ge ekonomiskt bidrag och annat
stöd till politiska partier för att stärka deras ställning i
den kommunala demokratin (partistöd).

Partistöd får ges till de politiska partier som är
representerade i fullmäktige. Ett parti är representerat om
det har fått mandat i fullmäktige för vilket en vald ledamot
är fastställd enligt 14 kap. vallagen (2005:837).

Partistöd får ges också till ett parti som har upphört att
vara representerat i fullmäktige, dock endast under ett år
efter det att representationen upphörde.

Partistöd får bara ges till ett parti som är en juridisk
person. Lag (2013:1053).

10 § Fullmäktige ska besluta om partistödets omfattning och
formerna för det. Stödet får inte utformas så, att det
otillbörligt gynnar eller missgynnar ett parti.

Fullmäktige får besluta att endast mandat för vilket en vald
ledamot är fastställd enligt 14 kap. vallagen (2005:837) ska
beaktas vid fördelningen av partistödet. Lag (2013:1053).

11 § Fullmäktige ska besluta att en mottagare av partistöd
årligen ska lämna en skriftlig redovisning som visar att
partistödet har använts för det ändamål som anges i 9 §
första stycket.

Redovisningen ska avse perioden 1 januari–31 december och ges
in till fullmäktige senast sex månader efter
redovisningsperiodens utgång. En av mottagaren utsedd
särskild granskare ska granska om redovisningen ger en
rättvisande bild av hur mottagaren har använt partistödet.
Granskarens rapport över granskningen ska bifogas
redovisningen.

Fullmäktige får besluta att stöd inte ska betalas till parti
som inte lämnar redovisning och granskningsrapport enligt
första och andra styckena. Lag (2013:1053).

12 § Beslut om att betala ut partistöd ska fattas av
fullmäktige minst en gång per år. Lag (2013:1053).

3 kap. Kommunernas och landstingens organisation och
verksamhetsformer

Fullmäktige

1 § I varje kommun och i varje landsting finns det en
beslutande församling: kommunfullmäktige i kommunerna och
landstingsfullmäktige i landstingen.

Nämnder

2 § Kommunfullmäktige skall tillsätta en kommunstyrelse och
landstingsfullmäktige en landstingsstyrelse.

Närmare föreskrifter om styrelsen finns i 6 kap. 1-6 §§.

3 § Fullmäktige skall tillsätta de nämnder som utöver styrelsen
behövs för att fullgöra kommunens eller landstingets uppgifter
enligt särskilda författningar och för verksamheten i övrigt.

3 a § Kommuner och landsting får genom en gemensam nämnd
fullgöra uppgifter enligt 3 §.

En gemensam nämnd får fullgöra uppgifter för vilka det enligt
särskilda författningar skall finnas en eller flera nämnder i
varje kommun eller landsting. Sådana uppgifter som kommun-
eller landstingsstyrelsen har vid höjd beredskap enligt lagen
(2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid
extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap får dock
inte fullgöras av en gemensam nämnd. Särskilda bestämmelser om
gemensam nämnd finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom
vård- och omsorgsområdet.

En gemensam nämnd tillsätts i någon av de samverkande
kommunerna eller landstingen och ingår i denna kommuns eller
detta landstings organisation. Lag (2006:632).

3 b § Vad som gäller för en nämnd enligt denna lag skall, om
inget annat sägs, även gälla en gemensam nämnd. Lag (1997:550).

3 c § En gemensam nämnds behörighet och befogenhet skall
närmare preciseras i en överenskommelse mellan de berörda
kommunerna och landstingen. Lag (1997:550).

4 § Fullmäktige skall, om inte något annat är särskilt
föreskrivet, bestämma nämndernas verksamhetsområden och
inbördes förhållanden. Fullmäktige får därvid besluta

1. att en nämnd skall ha hand om en eller flera verksamheter i
hela kommunen eller landstinget,

2. att en nämnd skall ha hand om en eller flera verksamheter
för en del av kommunen eller landstinget,

3. att en nämnd skall ha hand om verksamheten vid en eller
flera anläggningar,

4. att en nämnd skall vara underställd en annan nämnd, och

5. att en nämnd skall vara gemensam med en annan kommun eller
ett annat landsting. Lag (1997:550).

5 § En nämnd får inte bestämma om rättigheter eller
skyldigheter för kommunen eller landstinget i ärenden där
nämnden företräder kommunen eller landstinget som part.

En nämnd får inte heller utöva i lag eller annan författning
föreskriven tillsyn över sådan verksamhet som nämnden själv
bedriver.

6 § Om utskott, nämndberedningar, partssammansatta organ och
självförvaltningsorgan finns det särskilda föreskrifter i denna
lag. Lag (1994:690).

Fullmäktigeberedningar

7 § För beredning av ett visst ärende eller en viss grupp av
ärenden som skall avgöras av fullmäktige får fullmäktige
inrätta fullmäktigeberedningar.

En fullmäktigeberednings sammanträden skall hållas inom stängda
dörrar. En sådan beredning får dock besluta att dess
sammanträden skall vara offentliga, om fullmäktige har medgett
det. Lag (2002:249).

Revisorer

8 § För granskning av den verksamhet som bedrivs inom en nämnds
verksamhetsområde och av en fullmäktigeberedning skall det
finnas revisorer.

Närmare föreskrifter om revisorer finns i 9 kap.

Fullmäktiges uppgifter

9 § Fullmäktige beslutar i ärenden av principiell beskaffenhet
eller annars av större vikt för kommunen eller landstinget,
främst

1. mål och riktlinjer för verksamheten,

2. budget, skatt och andra viktiga ekonomiska frågor,

3. nämndernas organisation och verksamhetsformer,

4. val av ledamöter och ersättare i nämnder och beredningar,

5. val av revisorer,

6. grunderna för ekonomiska förmåner till förtroendevalda,

7. årsredovisning och ansvarsfrihet,

8. folkomröstning i kommunen eller landstinget, och

9. extra val till fullmäktige.

Fullmäktige beslutar också i andra frågor som anges i denna lag
eller i andra författningar. Lag (2010:1414).

10 § Fullmäktige får uppdra åt en nämnd att i fullmäktiges
ställe besluta i ett visst ärende eller en viss grupp av
ärenden. Ärenden som anges i 9 § första stycket eller som
enligt lag eller annan författning skall avgöras av fullmäktige
får dock inte delegeras till nämnderna.

Föreskrifter om delegering av ärenden inom en nämnds
verksamhetsområde finns i 6 kap. 33-38 §§.

11 § Föreskrifter om rätt för kommuner och landsting att uppdra
beslutanderätten i vissa anställningsfrågor till en
sammanslutning av kommuner eller landsting finns i lagen
(2009:47) om vissa kommunala befogenheter. Lag (2009:48).

12 § I samband med att budgeten fastställs eller anslag annars
beviljas får fullmäktige uppdra åt en nämnd att genomföra en
viss verksamhet inom ramen för de riktlinjer eller andra
generella beslut om verksamheten som fullmäktige har
fastställt, om inte något annat följer av lag.

Nämndernas uppgifter

13 § Nämnderna beslutar i frågor som rör förvaltningen och i
frågor som de enligt lag eller annan författning skall handha.

Nämnderna beslutar också i frågor som fullmäktige har delegerat
till dem.

14 § Nämnderna bereder fullmäktiges ärenden och ansvarar för
att fullmäktiges beslut verkställs.

15 § Nämnderna skall redovisa till fullmäktige hur de har
fullgjort sådana uppdrag som fullmäktige har lämnat till dem
med stöd av 10 § första stycket och 12 §.

Fullmäktige skall besluta om omfattningen av redovisningen och
formerna för den.

Överlämnande av vården av kommunala angelägenheter

16 § Kommuner och landsting får efter beslut av fullmäktige
lämna över vården av en kommunal angelägenhet till en
juridisk person eller en enskild individ.

Om det i lag eller förordning anges att angelägenheten ska
bedrivas av en kommunal nämnd eller om den innefattar
myndighetsutövning, får den dock inte överlämnas med stöd av
denna bestämmelse.

Bestämmelser om allmänhetens rätt att ta del av handlingar
hos vissa juridiska personer enligt 3 kap. 16 a–18 b §§,
finns i 2 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen
(2009:400). Lag (2014:573).

Kommunala bolag

16 a § Med ett helägt kommunalt bolag avses ett aktiebolag
där kommunen eller landstinget direkt eller indirekt innehar
samtliga aktier.

Med ett delägt kommunalt bolag avses ett aktiebolag eller
handelsbolag där kommunen eller landstinget bestämmer
tillsammans med någon annan. Lag (2014:573).

17 § Om en kommun eller ett landsting med stöd av 16 § lämnar
över vården av en kommunal angelägenhet till ett helägt
kommunalt bolag, ska fullmäktige

1. fastställa det kommunala ändamålet med verksamheten,

2. se till att det fastställda kommunala ändamålet och de
kommunala befogenheter som utgör ram för verksamheten anges i
bolagsordningen,

3. utse samtliga styrelseledamöter,

4. se till att det anges i bolagsordningen att fullmäktige
får ta ställning innan sådana beslut i verksamheten som är av
principiell beskaffenhet eller annars av större vikt
fattas,

5. utse minst en lekmannarevisor, och

6. se till att bolaget ger allmänheten insyn i den verksamhet
som genom avtal lämnas över till privata utförare.
Lag (2014:573).

18 § Innan vården av en kommunal angelägenhet lämnas över
till ett delägt kommunalt bolag, ska fullmäktige se till att
bolaget blir bundet av de villkor som avses i 17 § i en
omfattning som är rimlig med hänsyn till andelsförhållandena,
verksamhetens art och omständigheterna i övrigt.

I delägda kommunala bolag som inte omfattas av 2 kap. 3 §
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), ska fullmäktige
verka för att allmänheten ska ha rätt att ta del av
handlingar hos bolaget enligt de grunder som gäller för
allmänna handlingars offentlighet i 2 kap.
tryckfrihetsförordningen och offentlighets- och
sekretesslagen. Lag (2014:573).

18 a § Till lekmannarevisor i hel- eller delägda kommunala
bolag ska fullmäktige utse någon av de revisorer som enligt 9
kap. 1 § valts för granskning av styrelsen och övriga
nämnders verksamhet. Lag (2014:573).

Stiftelser och föreningar

18 b § Vad som anges i 17 § 1–4 och 6 gäller också när
kommunen ensam eller landstinget ensamt bildar en stiftelse
för en kommunal angelägenhet. Fullmäktige ska även utse minst
en revisor i en sådan stiftelse. Till revisor i stiftelsen
ska fullmäktige utse någon av de revisorer som enligt 9 kap.
1 § valts för granskning av styrelsen och övriga nämnders
verksamhet.

Vad som anges i 18 § gäller också en förening där kommunen
eller landstinget bestämmer tillsammans med någon annan och
om kommunen eller landstinget tillsammans med någon annan
bildar en stiftelse för en kommunal angelägenhet.

Vad som anges i 17 § om bolagsordningen ska vid tillämpningen
av första och andra styckena i stället avse stadgarna i en
förening och stiftelseförordnandet eller stiftelseurkunden i
en stiftelse. Lag (2014:573).
Privata utförare

18 c § Med en privat utförare avses en juridisk person eller
en enskild individ som har hand om vården av en kommunal
angelägenhet enligt 16 §. Med en privat utförare avses inte
ett hel- eller delägt kommunalt bolag och inte heller en
sådan stiftelse eller förening som avses i 18 b §.
Lag (2014:573).

19 § När vården av en kommunal angelägenhet genom avtal har
lämnats över till en privat utförare ska kommunen respektive
landstinget kontrollera och följa upp verksamheten.
Lag (2014:573).

19 a § Om en kommun eller ett landsting sluter avtal med en
privat utförare, ska kommunen respektive landstinget genom
avtalet tillförsäkra sig information som gör det möjligt att
ge allmänheten insyn i den verksamhet som lämnas över.
Lag (2014:573).

19 b § Fullmäktige ska för varje mandatperiod anta ett
program med mål och riktlinjer för sådana kommunala
angelägenheter som utförs av privata utförare.

I programmet ska det också anges hur fullmäktiges mål och
riktlinjer samt övriga föreskrifter på området ska följas upp
och hur allmänhetens insyn ska tillgodoses. Lag (2014:573).

Kommunalförbund

20 § Kommuner och landsting får bilda kommunalförbund och lämna
över vården av kommunala angelägenheter till sådana förbund.

Ett kommunalförbund är bildat när förbundsordningen har
antagits av förbundsmedlemmarna eller vid den senare tidpunkt
som anges i förbundsordningen. Lag (1997:550).

21 § Om inget annat sägs eller följer av bestämmelserna om
kommuner och landsting i denna lag, gäller dessa i tillämpliga
delar även för kommunalförbund. Lag (1997:550).

22 § När ett kommunalförbund har hand om en angelägenhet som
det finns bestämmelser om i en särskild författning, skall den
författningens bestämmelser om kommuner eller landsting gälla
för förbundet.

Om det i någon annan författning finns särskilda bestämmelser
om kommunalförbund för ett visst ändamål, skall de gälla i
stället för bestämmelserna i denna lag. Lag (1997:550).

23 § I ett kommunalförbund skall det som beslutande församling
finnas förbundsfullmäktige eller en förbundsdirektion.

Ledamöter och ersättare i den beslutande församlingen väljs av
förbundsmedlemmarnas fullmäktige enligt vad som anges i
förbundsordningen.

Varje förbundsmedlem skall vara representerad i den beslutande
församlingen med minst en ledamot och en ersättare. Antalet
ersättare skall vara lika många som antalet ledamöter. Lag
(1997:550).

24 § Den beslutande församlingen väljs för fyra år, om inte en
kortare mandattid anges i förbundsordningen.

Mandattiden räknas från och med den 1 januari året efter det då
val av fullmäktige har ägt rum i hela landet, om inte annat
anges i förbundsordningen. Lag (1997:550).

25 § Den beslutande församlingen skall tillsätta en
förbundsstyrelse. Om ett förbund är organiserat med
förbundsdirektion, skall direktionen också vara
förbundsstyrelse.

Den beslutande församlingen skall tillsätta de organ som utöver
förbundsstyrelsen behövs för att fullgöra kommunalförbundets
uppgifter. Lag (1997:550).

26 § En förbundsmedlem har rätt att utträda ur ett
kommunalförbund.

Uppsägningstiden skall vid utträde vara tre år, om inte kortare
tid anges i förbundsordningen. Lag (1997:550).

27 § För ett kommunalförbund skall det finnas en
förbundsordning med närmare bestämmelser om förbundet.
Förbundsordningen skall fastställas av förbundsmedlemmarnas
fullmäktige. Lag (1997:550).

28 § Förbundsordningen skall ange

1. kommunalförbundets namn och den ort där förbundet skall ha
sitt säte, förbundets medlemmar och ändamål,

2. förbundets organisation, organens befogenheter och inbördes
förhållanden samt om interimsorgan får inrättas och om
förbundsstyrelsen skall få vara ställföreträdare för
förbundsfullmäktige,

3. antalet ledamöter och ersättare i den beslutande
församlingen och hur förbundsmedlemmarna skall vara
representerade samt mandattiden i de fall som anges i 24 §,

4. antalet revisorer och deras mandattid,

5. i fråga om förbund med förbundsdirektion, på vilket sätt och
vilken av förbundsmedlemmarna som skall utse revisorer,

6. om en förbundsmedlem skall ha rätt att väcka ärenden i den
beslutande församlingen,

7. om det för beslut skall krävas kvalificerad majoritet i den
beslutande församlingen och för vilka ärenden detta skall
gälla,

8. om en förtroendevald hos en förbundsmedlem som inte är
ledamot i den beslutande församlingen skall ha sådan
yttranderätt som anges i 5 kap. 21 §,

9. om en förtroendevald hos en förbundsmedlem som inte är
ledamot eller ersättare i förbundsstyrelsen eller någon annan
nämnd skall ha sådan närvarorätt som anges i 4 kap. 23 §,

10. var förbundets kungörelser och andra tillkännagivanden
skall anslås,

11. förbundsmedlemmarnas andelar i förbundets tillgångar och
skulder och fördelningen av förbundets kostnader mellan
medlemmarna,

12. förbundsmedlemmarnas styrning av och insyn i förbundets
ekonomi och verksamhet,

13. föreskrifter om förbundets budgetprocess,

14. förfarandet vid en förbundsmedlems utträde ur förbundet,

15. förutsättningarna för och förfarandet vid förbundets
likvidation och upplösning samt grunderna för skifte av
förbundets behållna tillgångar när förbundet upplöses,

16. ordningen för att lösa tvister mellan förbundet och dess
medlemmar, samt

17. ordningen för att bestämma ekonomiska förmåner till
ledamöterna och ersättarna i den beslutande församlingen samt i
fråga om förbund med förbundsdirektion till revisorerna.
Lag (2006:369).

Kommunala arkiv

29 § Föreskrifter om kommunala arkiv finns i arkivlagen
(1990:782). Lag (1997:550).

Kommunala föreskrifter

30 § Kommunala föreskrifter ska kungöras genom att det på
kommunens eller landstingets anslagstavla tillkännages att
protokollet för de beslutade föreskrifterna har justerats.

Gällande kommunala föreskrifter ska finnas tillgängliga för
allmänheten på kommunens eller landstingets webbplats. De ska
där vara samlade i kommunens eller landstingets
författningssamling eller på något annat sätt. Innehållet i
samlingen ska framgå av ett register eller någon annan
förteckning på webbplatsen.

Första och andra styckena gäller inte om

1. det är särskilt reglerat att föreskrifterna ska kungöras
eller göras tillgängliga på något annat sätt, eller

2. föreskrifterna på grund av offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) inte får lämnas ut till var och en.
Lag (2012:647).

4 kap. De förtroendevalda

Definition

1 § Med förtroendevalda avses i denna lag ledamöter och
ersättare i fullmäktige, nämnder och fullmäktigeberedningar
samt revisorer.

Med förtroendevalda avses också ledamöter och ersättare i den
beslutande församlingen, förbundsstyrelsen eller annan nämnd,
de beslutande församlingarnas beredningar samt revisorer i
ett kommunalförbund.

En förtroendevald som fullgör sitt uppdrag på heltid eller
betydande del av heltid ska ha benämningen kommunalråd,
landstingsråd eller oppositionsråd eller en annan benämning
som fullmäktige bestämmer. Lag (2013:1053).

Rösträtt

2 § Rösträtt vid val av ledamöter och ersättare i
kommunfullmäktige har den som är folkbokförd i kommunen,
senast på valdagen fyller 18 år och

1. är medborgare i Sverige eller i någon annan av Europeiska
unionens medlemsstater (unionsmedborgare),

2. är medborgare i Island eller Norge, eller

3. för det fall de är andra utlänningar, har varit
folkbokförda i Sverige tre år i följd före valdagen.

Rösträtt vid val av ledamöter och ersättare i
kommunfullmäktige har också en unionsmedborgare som är bosatt
i kommunen men som, enligt 5 § andra stycket
folkbokföringslagen (1991:481), inte ska folkbokföras där.
Lag (2013:1167).

3 § Rösträtt vid val av ledamöter och ersättare i
landstingsfullmäktige har den som är röstberättigad vid val av
ledamöter och ersättare i kommunfullmäktige i en kommun inom
landstinget.

4 § Frågor om rösträtt enligt 2 och 3 §§ avgörs på grundval av
en röstlängd som upprättas före valet.

Valbarhet

5 § Ledamöter och ersättare i fullmäktige väljs bland dem som
har rösträtt enligt 2 och 3 §§. Vid valen av ledamöter och
ersättare i nämnderna, fullmäktigeberedningarna samt valen av
revisorer är, oberoende av vad som framgår av röstlängden, den
valbar som vid tidpunkten för sådant val uppfyller de villkor
som uppställs i 2 och 3 §§. Lag (2006:369).

6 § Den som är anställd hos en kommun eller ett landsting för
att ha den ledande ställningen bland personalen är inte
valbar.

Den som är chef för en förvaltning som hör till en nämnds
verksamhetsområde får inte väljas till ledamot eller
ersättare i nämnden. Lag (2010:51).

6 a § Den som är vald till ledamot eller ersättare i
fullmäktige är inte valbar som revisor inom den kommunen
eller det landstinget.

Den som är redovisningsskyldig till kommunen eller
landstinget är inte valbar som revisor för granskning av
verksamhet som omfattas av redovisningsskyldigheten. Detsamma
gäller make, sambo, föräldrar, barn eller syskon eller andra
närstående till den redovisningsskyldige.

Den som är vald till revisor är inom den kommunen eller det
landstinget inte valbar som

1. ledamot eller ersättare i en nämnd eller en
fullmäktigeberedning, eller

2. ledamot eller ersättare i en sådan juridisk person som
avses i 3 kap. 16 a–18 b §§. Lag (2014:573).

Uppdragets upphörande

7 § Om valet till fullmäktige har upphävts och omval har ägt
rum eller om rättelse har skett genom förnyad sammanräkning och
mandatfördelningen mellan partierna därvid har ändrats, upphör
uppdragen för de förtroendevalda som har valts av fullmäktige
två månader efter det att omvalet eller sammanräkningen har
avslutats. Detsamma gäller om extra val till fullmäktige har
hållits.

När omvalet eller sammanräkningen eller extra valet har
avslutats, ska fullmäktige förrätta nytt val av förtroendevalda
för återstoden av mandattiden. Lag (2010:1414).

8 § Om en förtroendevald upphör att vara valbar, upphör också
uppdraget genast. Fullmäktige får dock besluta att en
förtroendevald som valts av fullmäktige får ha kvar sina
uppdrag under återstoden av mandattiden. Lag (2002:249).

9 § Fullmäktige skall befria en förtroendevald från uppdraget
när den förtroendevalde önskar avgå, om det inte finns
särskilda skäl mot det.

10 § Fullmäktige får återkalla uppdraget för en förtroendevald
som valts av fullmäktige, om den förtroendevalde

1. har vägrats ansvarsfrihet, eller

2. genom en dom som har vunnit laga kraft har dömts för ett
brott för vilket det är föreskrivet fängelse i två år eller
däröver.

10 a § Fullmäktige får återkalla uppdragen för samtliga
förtroendevalda i en nämnd

1. när den politiska majoriteten i nämnden inte längre är
densamma som i fullmäktige, eller

2. vid förändringar i nämndorganisationen.

Förtroendeuppdragen upphör att gälla när val av nya ledamöter
och ersättare har förrättats eller när en ny nämndorganisation
träder i kraft. Lag (1994:690).

Ledighet från anställning

11 § Förtroendevalda har rätt till den ledighet från sina
anställningar som behövs för att de ska kunna fullgöra sina
uppdrag. Ledigheten ska omfatta tid för

1. möten i kommunala organ,

2. andra möten som är nödvändiga för uppdragen,

3. resor till och från mötena, och

4. behövlig dygnsvila omedelbart före eller efter mötena.

Rätt till ledighet enligt första stycket ska gälla även av
fullmäktige utsedda styrelseledamöter, styrelsesuppleanter
och lekmannarevisorer eller motsvarande andra revisorer och
deras suppleanter i sådana juridiska personer som avses i 3
kap. 16 a–18 b §§. Lag (2014:573).

Ekonomiska förmåner

12 § Förtroendevalda har rätt till skälig ersättning för de
arbetsinkomster och ekonomiska förmåner som de förlorar på
grund av uppdraget.

Detta gäller dock inte förtroendevalda som fullgör uppdragen på
heltid eller en betydande del av heltid. Lag (2002:249).

12 a § Förtroendevalda med funktionshinder har rätt till skälig
ersättning för resekostnader som uppkommer när de fullgör sina
uppdrag.

Detta gäller dock inte förtroendevalda som fullgör uppdragen på
heltid eller en betydande del av heltid. Lag (2002:249).

12 b § Förtroendevalda med barn som har behov av tillsyn har
rätt till skälig ersättning för kostnader för barntillsyn som
uppkommer när de fullgör sina uppdrag.

Detta gäller dock inte förtroendevalda som fullgör uppdragen på
heltid eller en betydande del av heltid. Lag (2002:249).

13 § Fullmäktige skall besluta enligt vilka grunder ersättning
enligt 12-12 b §§ skall betalas. Lag (2002:249).

14 § Fullmäktige får besluta att förtroendevalda i skälig
omfattning skall få

1. ersättning för resekostnader och andra utgifter som
föranleds av uppdraget utöver vad som följer av 12 a och 12 b
§§,

2. arvode för det arbete som är förenat med uppdraget,

3. pension, samt

4. andra ekonomiska förmåner. Lag (2002:249).

15 § Om fullmäktige beslutar att arvode skall betalas, skall
arvodet bestämmas till lika belopp för lika uppdrag.

Detta gäller dock inte förtroendevalda som fullgör uppdragen på
heltid eller en betydande del av heltid.

15 a § Förtroendevalda i en gemensam nämnd har rätt till
ersättning av den kommun eller det landsting som har valt dem.
Lag (1997:550).

De förtroendevaldas initiativrätt

16 § Ledamöterna i fullmäktige får väcka motioner.

Att de också får ställa interpellationer och frågor framgår av
5 kap. 49-56§§.

17 § Ledamöterna i nämnder får väcka ärenden i nämnderna.

Revisorerna får väcka ärenden i en nämnd om ärendet rör
granskningen av verksamheten i nämnden. Lag (2006:369).

17 a § Revisorerna får väcka ärenden i en fullmäktigeberedning
om ärendet rör granskningen av verksamheten i
fullmäktigeberedningen. Lag (2006:369).

18 § När ersättarna tjänstgör har de samma rättigheter som
ledamöterna.

Närmare föreskrifter om ersättarnas tjänstgöring i fullmäktige
och i nämnderna finns i 5 kap. 12-17 §§ och i 6 kap. 10 och
11 §§.

Omröstning och beslut

19 § Varje ledamot i fullmäktige eller i en nämnd har en röst.

20 § En ledamot i fullmäktige eller i en nämnd har rätt att
avstå från att delta i en omröstning eller i ett beslut.

Ordföranden är dock alltid skyldig att rösta, när det behövs
för att ärendet skall kunna avgöras.

21 § En ledamot i en nämnd som deltar i handläggningen av ett
ärende skall delta i avgörandet av ärendet, om ärendet avser
myndighetsutövning mot någon enskild.

Ingen är dock skyldig att rösta för fler än ett förslag.

Reservation

22 § En förtroendevald som har deltagit i avgörandet av ett
ärende får reservera sig mot beslutet.


Reservationen skall anmälas innan sammanträdet avslutas.

Närvarorätt

23 § Fullmäktige får besluta att en förtroendevald som inte är
ledamot eller ersättare i en viss nämnd skall få närvara vid
nämndens sammanträden och delta i överläggningarna men inte i
besluten.

Beslutet får även innefatta att den förtroendevalde skall ha
rätt att få sin mening antecknad i protokollet.

Särskilt om kommunalförbund

23 a § En förbundsmedlem får till ledamot eller ersättare i ett
kommunalförbunds beslutande församling välja endast den som är
ledamot eller ersättare i förbundsmedlemmens fullmäktige.

Ledamöter och ersättare i ett kommunalförbunds förbundsstyrelse
och andra nämnder samt revisorer i ett kommunalförbund väljs
bland dem som har rösträtt vid val till någon av
förbundsmedlemmarnas fullmäktige. Lag (2006:369).

Borgarråd i Stockholms kommun

24 § Stockholms kommun får ha borgarråd.

Borgarråd väljs av fullmäktige vid första sammanträdet efter
det att val av fullmäktige har ägt rum i hela landet. Val får
också ske när uppdrag som borgarråd har upphört under
mandatperioden.

Borgarråden väljs för fyra år. I fall som avses i andra stycket
andra meningen avser valet resterande del av mandatperioden.

Om det begärs, skall varje borgarråd väljas särskilt. Lag
(1994:998).

25 § Vad som i 7 § sägs om hur omval eller förnyad
sammanräkning som innebär ändrad mandatfördelning mellan
partierna i fullmäktige inverkar på uppdragen för
förtroendevalda gäller också borgarrådens uppdrag.

26 § I fråga om valbarhet till borgarråd och uppdragets
upphörande skall 5 och 8-10 a §§ tillämpas. Därvid skall vad
som sägs i 10 a § om samtliga förtroendevalda i en nämnd gälla
samtliga borgarråd. Lag (1994:690).

27 § Fullmäktige får besluta att borgarråden i sina uppdrag
skall få ekonomiska och andra förmåner som svarar mot de löne-
och anställningsvillkor som gäller för dem som är anställda hos
kommunen. Lag (1994:690).

28 § Borgarråden skall närvara vid fullmäktiges sammanträden.

De får delta i överläggningarna och framställa förslag men inte
delta i besluten. Lag (1994:690).

29 § Fullmäktige får meddela närmare föreskrifter om
borgarråden. Lag (1994:690).

Politiska sekreterare

30 § Kommuner och landsting får anställa politiska sekreterare
att biträda de förtroendevalda i det politiska arbetet. Lag
(1994:690).

31 § Politiska sekreterare får inte anställas för längre tid än
till utgången av det år då val av fullmäktige förrättas nästa
gång i hela landet.

Lagen (1982:80) om anställningsskydd skall inte tillämpas för
dem. Lag (1994:690).

32 § En politisk sekreterare har rätt till den ledighet från
sin anställning som behövs för tjänstgöringen. Lag (1994:690).

Funktionshindrade

33 § Kommuner och landsting skall verka för att förtroendevalda
med funktionshinder kan delta i handläggningen av ärenden på
samma villkor som andra förtroendevalda. Lag (2002:249).

5 kap. Fullmäktige

Antalet ledamöter och ersättare

1 § Fullmäktige bestämmer hur många ledamöter som fullmäktige
ska ha.

Antalet ska bestämmas till ett udda tal och till minst

21 i kommuner med 8 000 röstberättigade invånare eller
därunder,

31 i kommuner med över 8 000 till och med 16 000
röstberättigade invånare och i landsting med 140 000
röstberättigade invånare eller därunder,

41 i kommuner med över 16 000 till och med 24 000
röstberättigade invånare,

51 i kommuner med över 24 000 till och med 36 000
röstberättigade invånare och i landsting med över 140 000
till och med 200 000 röstberättigade invånare,

61 i kommuner med över 36 000 röstberättigade invånare, och

71 i landsting med över 200 000 röstberättigade invånare.

I Stockholms kommun och i landsting med över 300 000
röstberättigade invånare ska dock antalet ledamöter bestämmas
till minst 101. Lag (2013:1053).

2 § Vid tillämpningen av 1 § ska antalet röstberättigade
beräknas på grundval av uppgifterna i folkbokföringsdatabasen
enligt lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i
Skatteverkets folkbokföringsverksamhet den 1 mars året före
valåret. Lag (2008:1296).

3 § Om fullmäktige beslutar att antalet ledamöter i fullmäktige
ska ändras, ska beslutet tillämpas först när val av fullmäktige
förrättas nästa gång i hela landet.

Beslutet ska fattas före utgången av februari månad valåret.

Länsstyrelsen ska genast underrättas om beslutet.
Lag (2008:1296).

4 § För ledamöter i fullmäktige ska det finnas ersättare.

Fullmäktige bestämmer hur många ersättarna ska vara. Antalet
ska utgöra en viss andel, dock högst hälften av det antal
platser som varje parti får i fullmäktige. Beslutet ska fattas
före utgången av februari månad valåret. Länsstyrelsen ska
genast underrättas om fullmäktiges beslut.

Föreskrifter om att utse ersättare finns i vallagen (2005:837).
Lag (2008:1296).

Ordinarie val

5 § Ledamöterna och ersättarna i fullmäktige ska väljas för
fyra år räknat från och med den 15 oktober valåret.

Om Valprövningsnämnden har beslutat om omval enligt 14 kap.
27 § vallagen (2005:837), ska dock mandattiden förlängas till
dess omvalet har avslutats. Lag (2013:1053).

Extra val

5 a § Fullmäktige får besluta om extra val till fullmäktige
mellan ordinarie val.

Extra val ska hållas om minst två tredjedelar av de närvarande
ledamöterna röstar för det.

Ett beslut om extra val får dock inte fattas förrän sex månader
har förflutit från det nyvalda fullmäktiges första sammanträde.
Lag (2010:1414).

Ordförande och vice ordförande

6 § Fullmäktige väljer bland sina ledamöter en ordförande och
en eller flera vice ordförande, som tillsammans utgör
fullmäktiges presidium.

Fullmäktige bestämmer tiden för uppdragen. Lag (2013:1053).

Tidpunkt för sammanträdena

7 § Fullmäktige bestämmer när ordinarie sammanträden skall
hållas.

Sammanträde skall hållas också om styrelsen eller minst en
tredjedel av fullmäktiges ledamöter begär det eller om
ordföranden anser att det behövs.

Hur sammanträdena kungörs

8 § Ordföranden utfärdar en kungörelse om varje sammanträde med
fullmäktige.

Kungörelsen skall innehålla uppgift om tid och plats för
sammanträdet och om de ärenden som skall behandlas.

9 § Kungörelsen skall anslås på kommunens eller landstingets
anslagstavla minst en vecka före sammanträdesdagen.

Kungörelsen skall inom samma tid på ett lämpligt sätt också
lämnas till varje ledamot och ersättare. Lag (1994:690).

10 § Uppgift om tid och plats för ett sammanträde skall minst
en vecka före sammanträdesdagen införas i den eller de
ortstidningar som fullmäktige beslutar.

Om minst en tredjedel av de närvarande ledamöterna begär att
uppgiften skall införas i en viss ortstidning, skall uppgiften
införas i den tidningen.

11 § Om ett ärende är så brådskande att det inte hinner
kungöras på det sätt som föreskrivs i 8-10 §§, skall
kungörelsen med uppgift om ärendet anslås senast vardagen
närmast före sammanträdesdagen.

Dessutom skall kungörelsen på ett lämpligt sätt lämnas till
varje ledamot och ersättare så, att den kan antas nå dem inom
samma tid. Lag (1994:690).

Ersättarnas tjänstgöring

12 § Om en ledamot är förhindrad att inställa sig till ett
sammanträde eller att vidare delta i ett sammanträde, skall en
ersättare tjänstgöra i ledamotens ställe.

13 § Ersättarna skall tjänstgöra enligt den mellan dem bestämda
ordningen.

En ersättare som har börjat tjänstgöra har dock alltid
företräde oberoende av turordningen.

En ersättare som avbryter tjänstgöringen på grund av jäv i ett
ärende får åter tjänstgöra, sedan ärendet har handlagts.

14 § En ledamot som inställer sig under ett pågående
sammanträde eller till ett fortsatt sammanträde har rätt att
tjänstgöra även om en ersättare har trätt in i ledamotens
ställe.

15 § En ledamot som har avbrutit tjänstgöringen vid ett
sammanträde på grund av något annat hinder än jäv får därefter
under samma dag inte tjänstgöra vid sammanträdet.

16 § I kommunfullmäktige har ersättare från samma valkrets som
ledamoten företräde till tjänstgöring.

Om samtliga ersättare för en ledamot i kommunfullmäktige är
förhindrade att inställa sig eller att vidare delta i ett
sammanträde, skall i ledamotens ställe den ersättare inträda
som enligt den bestämda ordningen står i tur att tjänstgöra för
den ledamot som har fått den första platsen för partiet i
valkretsen. Om en sådan ersättare inte kan tjänstgöra, skall
den ersättare inträda som står i tur att tjänstgöra för den
ledamot som har fått den andra platsen för partiet i valkretsen
och så vidare efter samma grund.

Om partiets samtliga ersättare i valkretsen är förhindrade att
inställa sig eller att vidare delta i ett sammanträde, skall
den ersättare inträda som har utsetts för partiet i någon annan
valkrets efter den grund som nyss har sagts. Därvid har den
ersättare företräde som har utsetts i den valkrets där partiets
röstetal är högst. Lag (1997:166).

17 § Fullmäktige skall meddela ytterligare föreskrifter om
ersättarnas tjänstgöring.

Beslutförhet

18 § Fullmäktige får handlägga ett ärende bara om mer än
hälften av ledamöterna är närvarande.

Fullmäktige får dock bestämma att interpellationer och frågor
får besvaras även om färre ledamöter är närvarande.

19 § Om en ledamot enligt 20 eller 20 a § är jävig i ett
ärende, får fullmäktige handlägga ärendet, även om antalet
deltagande på grund av jävet inte uppgår till det antal som
föreskrivs i 18 §. Lag (1999:621).

Jäv

20 § En ledamot får inte delta i handläggningen av ett ärende
som personligen rör ledamoten själv, ledamotens make, sambo,
föräldrar, barn eller syskon eller någon annan närstående.

Föreskrifter om jäv i samband med revision finns i 9 kap. 4 §.

Föreskrifterna i 6 kap. 24 § andra-fjärde styckena om verkan av
jäv skall tillämpas också på fullmäktige. Därvid skall vad som
sägs om nämnd i stället gälla fullmäktige. Lag (1994:690).

20 a § Den som är redovisningsskyldig till kommunen eller
landstinget får inte delta i

1. val av revisor för granskning av verksamhet som omfattas av
redovisningsskyldigheten, eller

2. handläggningen av ärenden om ansvarsfrihet för verksamheten.

Detsamma gäller också make, sambo, föräldrar, barn eller syskon
eller annan närstående till den redovisningsskyldige.
Lag (2006:369).

20 b § Trots 20 a § får enskilda förtroendevalda mot vilka
anmärkning kan riktas enligt 9 kap. 17 § andra stycket delta i
fullmäktiges överläggningar, när revisionsberättelsen över den
verksamhet som de har ansvaret för behandlas.

Ordföranden och vice ordföranden i en nämnd får också delta i
fullmäktiges överläggning när verksamhet inom den egna nämnden
behandlas.

Vad som nu har sagts gäller även om de förtroendevalda inte är
ledamöter i fullmäktige. Lag (1999:621).

Rätt och skyldighet för utomstående att medverka

21 § Fullmäktige får bestämma att också andra än ledamöter
skall ha rätt att delta i överläggningarna men inte i besluten.

22 § Ordföranden och vice ordföranden i en nämnd, revisorerna
samt de anställda i kommunen eller landstinget är skyldiga att
lämna upplysningar vid fullmäktiges sammanträden, om
fullmäktige begär det och om det inte finns något hinder mot
det på grund av sekretess enligt lag.

Fullmäktige i en kommun eller ett landsting som bildat en
gemensam nämnd har rätt att begära upplysningar från nämnden.
Ordföranden och vice ordföranden i nämnden samt de anställda i
de samverkande kommunerna och landstingen är skyldiga att lämna
upplysningar vid fullmäktiges sammanträden, om det inte finns
något hinder mot det på grund av sekretess enligt lag. Lag
(1997:550).

23 § Ärenden i fullmäktige får väckas av

1. en nämnd,

2. en ledamot genom motion,

3. revisorerna, om ärendet gäller förvaltning som har samband
med revisionsuppdraget eller om ärendet gäller
granskningen,

4. en fullmäktigeberedning, om fullmäktige har
föreskrivit det,

5. den som är folkbokförd i kommunen eller i en kommun inom
landstinget, om fullmäktige har beslutat det
(medborgarförslag), eller

6. styrelsen i en sådan juridisk person som avses i 3 kap.
16 a–18 b §§, om fullmäktige har beslutat det för särskilda
fall.

Ärende om att hålla folkomröstning i en viss fråga får i
fullmäktige också väckas av minst tio procent av de
röstberättigade kommun- eller landstingsmedlemmarna enligt
lagen (1994:692) om kommunala folkomröstningar
(folkinitiativ). Initiativet ska vara skriftligt, ange den
aktuella frågan samt innehålla initiativtagarnas egenhändiga
namnteckningar, uppgifter om när namnteckningarna gjorts,
namnförtydliganden, personnummer och uppgift om deras
adresser.

Vid beräkningen av antalet initiativtagare ska endast de
räknas med som har skrivit under initiativet under den
sexmånadersperiod som föregått inlämnandet. Lag (2014:573).

24 § Fullmäktige får föreskriva att en lokal nämnd eller en
nämnd som är underställd en annan nämnd inte får väcka ärenden
i fullmäktige.

25 § Fullmäktige skall besluta i ärenden som har väckts enligt
23 §.

Fullmäktige får dock överlåta till styrelsen eller en annan
nämnd att besluta i ett ärende som har väckts genom
medborgarförslag, utom i de fall som anges i 3 kap. 9 §.
Lag (2007:68).

Prövning av frågan om anmärkning och om ansvarsfrihet

25 a § Fullmäktige skall vid ett sammanträde före utgången av
juni månad året efter det år som revisionen avser besluta om
ansvarsfrihet skall beviljas eller vägras. Beslutet skall
motiveras om det inte är uppenbart obehövligt.

Om revisorerna enligt 9 kap. 17 § riktat anmärkning mot en
nämnd eller en fullmäktigeberedning eller mot enskilda
förtroendevalda i sådana organ, skall fullmäktige besluta om
anmärkningen även skall framställas från fullmäktiges sida.
Beslutet skall motiveras.

Fullmäktige får rikta anmärkning även om revisorerna inte gjort
det. Beslutet skall motiveras.

Fråga om ansvarsfrihet och om anmärkning för en gemensam nämnd
skall prövas av fullmäktige i var och en av de samverkande
kommunerna eller landstingen. Lag (2006:369).

25 b § Om ansvarsfrihet vägras, får fullmäktige besluta att
skadeståndstalan skall väckas.

Talan som inte grundas på brott skall väckas inom ett år från
det att beslutet om vägrad ansvarsfrihet fattades. Annars är
rätten till sådan talan förlorad. Lag (1999:621).

Hur ärendena bereds

26 § Innan ett ärende avgörs av fullmäktige, skall det ha
beretts antingen av en nämnd vars verksamhetsområde ärendet
berör eller av en fullmäktigeberedning.

27 § Om ett ärende har beretts bara av en fullmäktigeberedning,
skall en nämnd vars verksamhetsområde ärendet berör alltid ges
tillfälle att yttra sig.

28 § Styrelsen skall alltid ges tillfälle att yttra sig i ett
ärende som har beretts av en annan nämnd eller av en
fullmäktigeberedning.

Styrelsen skall lägga fram förslag till beslut i ett ärende, om
inte någon annan nämnd eller en fullmäktigeberedning har gjort
det.

29 § Fullmäktige får förrätta val utan föregående beredning.

Ett ärende som avser avsägelse från ett uppdrag som
förtroendevald behöver inte heller beredas.

30 § De år då val av fullmäktige har förrättats i hela landet
får nyvalda fullmäktige besluta om att ändra mandattiden för en
nämnd eller att ändra antalet ledamöter eller ersättare i en
nämnd utan föregående beredning.

30 a § Fullmäktige får besluta om extra val till fullmäktige
utan föregående beredning. Lag (2010:1414).

31 § Fullmäktige får behandla revisionsberättelsen utan
föregående beredning. Fullmäktige skall dock inhämta förklaring
över

1. anmärkning som framställts i revisionsberättelsen, och

2. revisorernas uttalande att ansvarsfrihet inte tillstyrks.

Revisorerna skall alltid ges tillfälle att yttra sig vid
fullmäktiges behandling av revisionsberättelsen.

Om en förtroendevald har vägrats ansvarsfrihet, får fullmäktige
också utan ytterligare beredning besluta att den
förtroendevaldes uppdrag skall återkallas enligt 4 kap. 10 §.
Lag (2006:369).

32 § Ett brådskande ärende får avgöras trots att ärendet inte
har beretts, om samtliga närvarande ledamöter är ense om
beslutet.

32 a § Fullmäktiges beslut enligt 25 § andra stycket får fattas
utan föregående beredning. Lag (2007:68).

33 § En motion eller ett medborgarförslag bör beredas så, att
fullmäktige kan fatta beslut inom ett år från det att motionen
eller medborgarförslaget väcktes.

Om beredningen inte kan avslutas inom denna tid, skall detta
och vad som har kommit fram vid beredningen anmälas till
fullmäktige inom samma tid. Fullmäktige får då avskriva
motionen eller medborgarförslaget från vidare handläggning. Lag
(2002:249).

34 § Fullmäktige får besluta att det som ett led i beredningen
av ett ärende som fullmäktige skall handlägga skall inhämtas
synpunkter från medlemmar i kommunen eller landstinget.

Detta kan ske genom folkomröstning, opinionsundersökning eller
något liknande förfarande. Vid opinionsundersökning eller
liknande förfarande får valnämnden i kommunen anlitas, om
nämndens verksamhet i övrigt inte hindras av det.

Skall synpunkter inhämtas genom en omröstning får fullmäktige
besluta att det, med tillämpning av 5 kap. vallagen (2005:837),
skall framställas röstlängd och röstkort för omröstningen.

Närmare föreskrifter om förfarandet vid folkomröstning finns i
lagen (1994:692) om kommunala folkomröstningar.

Kommunalförbund får inte anordna folkomröstning eller anlita
valnämnden i kommun som är förbundsmedlem. Lag (2005:842).

34 a § Har ett folkinitiativ väckts enligt 23 § andra stycket
ska fullmäktige besluta att folkomröstning ska hållas, om

1. den fråga som initiativet avser är sådan att fullmäktige kan
besluta om den, och

2. inte minst två tredjedelar av de närvarande ledamöterna
röstar mot förslaget.

Vid sådan folkomröstning ska bestämmelserna i 34 § tredje och
fjärde styckena tillämpas. Lag (2010:1414).

35 § Kommunen har rätt att få ersättning för de kostnader som
föranleds av att ett landsting anlitar valnämnden.

Bordläggning och återremiss

36 § Ett ärende ska bordläggas eller återremitteras, om det
begärs av minst en tredjedel av de närvarande ledamöterna.
Enkel majoritet krävs dock om ärendet tidigare bordlagts eller
återremitterats på begäran av en minoritet.

För bordläggning eller återremiss i fråga om val krävs enkel
majoritet. Ett ärende om extra val ska dock alltid bordläggas
första gången det tas upp till behandling.

Motiveringen till ett beslut om återremiss ska bestämmas av de
ledamöter som begärt återremittering.

Vid flera motiveringar får ordföranden pröva vilken motivering
som biträds av minst en tredjedel av de närvarande
ledamöterna. Lag (2010:1414).

37 § Ett bordlagt ärende skall behandlas på fullmäktiges nästa
sammanträde, om fullmäktige inte beslutar något annat.

Offentlighet och ordning vid sammanträdena

38 § Fullmäktiges sammanträden är offentliga.

Fullmäktige får dock besluta att överläggningen i ett visst
ärende skall hållas inom stängda dörrar. Ersättarna får närvara
vid en sådan överläggning, även när de inte tjänstgör.

38 a § Ledamöter får delta i fullmäktiges sammanträden på
distans, om fullmäktige har beslutat det och det sker genom
ljud- och bildöverföring i realtid och på ett sådant sätt att
samtliga deltagare kan se och höra varandra och delta på lika
villkor.

En ledamot som deltar på distans ska anses vara närvarande
vid fullmäktiges sammanträde. Lag (2013:1053).

39 § Ordföranden leder fullmäktiges sammanträden och ansvarar
för ordningen vid sammanträdena.

Ordföranden får visa ut den som uppträder störande och inte
efter tillsägelse rättar sig.

Hur ärendena avgörs

40 § Ordföranden skall se till att bara sådana ärenden avgörs
som har kungjorts enligt föreskrifterna i 8-11 §§.
Ett brådskande ärende får dock avgöras utan hinder av nämnda
föreskrifter, om samtliga närvarande ledamöter beslutar det.

Att brådskande ärenden i vissa fall får avgöras utan beredning
framgår av 32 §.

41 § När överläggningen har avslutats, lägger ordföranden fram
förslag till beslut.

Förslagen skall utformas så, att de kan besvaras med ja eller
nej.

Ordföranden redovisar därefter sin uppfattning om vad som har
beslutats och befäster beslutet med klubbslag, om inte
omröstning begärs.

42 § Om omröstning begärs, skall den ske öppet utom i ärenden
som avser val eller anställning av personal.

43 § Om inte något annat är föreskrivet, bestäms utgången genom
enkel majoritet.

44 § Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst.

I ärenden som avser val eller anställning av personal fattas
beslutet dock genom lottning.

45 § Ordföranden skall vägra att lägga fram ett förslag till
beslut, om ordföranden anser att förslaget innebär att ett nytt
ärende väcks.

Ordföranden får vägra att lägga fram ett förslag till beslut,
om ordföranden anser att förslaget skulle leda till ett beslut
som strider mot lag eller annan författning. Fullmäktige får
dock besluta att förslaget ändå skall läggas fram.

Proportionella val

46 § Under de förutsättningar som anges i 2 § lagen
(1992:339) om proportionellt valsätt ska följande val vara
proportionella:

1. val av ledamöter och ersättare i nämnder och
beredningar,

2. val av revisorer som avses i 9 kap. 1 och 2 §§,

3. val av ledamöter och suppleanter i styrelsen för
aktiebolag, ekonomiska föreningar eller stiftelser eller
revisorer och revisorssuppleanter samt lekmannarevisorer som
ska granska en sådan styrelses förvaltning och

4. val av ledamöter och ersättare i den beslutande
församlingen samt revisorer i kommunalförbund.

Om inte något annat följer av förbundsordningen, ska det som
sägs i första stycket tillämpas, när den beslutande
församlingen i ett kommunalförbund väljer ledamöter och
ersättare i förbundsstyrelsen, andra nämnder, de beslutande
organens beredningar samt revisorer.

Första stycket 1 ska inte gälla vid val till en nämnd som
avses i 3 kap. 4 § första stycket 2, om två tredjedelar av de
närvarande ledamöterna i fullmäktige vid inrättandet av
nämnden har röstat för att ledamöter i nämnden ska väljas på
någon annan grund än partipolitisk. Lag (2013:1053).

47 § Har upphävts genom lag (1992:355).

48 § Om fullmäktiges val av ledamöter och ersättare i vissa
statliga styrelser och andra organ finns det särskilda
föreskrifter.

Interpellationer och frågor

49 § Interpellationer skall avse ämnen som hör till
fullmäktiges, en nämnds eller en fullmäktigeberednings
handläggning. De får dock inte avse ärenden som rör
myndighetsutövning mot någon enskild.

50 § Interpellationerna skall ha ett bestämt innehåll och vara
försedda med motivering. De bör ställas endast i angelägenheter
av större intresse för kommunen eller landstinget.

51 § Fullmäktige beslutar utan föregående överläggning om en
interpellation får ställas.

52 § Interpellationer får ställas av ledamöterna och riktas
till ordföranden i en nämnd eller en fullmäktigeberedning samt
till de förtroendevalda i övrigt som fullmäktige bestämmer.

Om borgarråd finns i Stockholms kommun, får fullmäktige besluta
att interpellationer får ställas bara till borgarråden eller
vissa av dem.

Ledamöter i fullmäktige i kommuner eller landsting som bildat
en gemensam nämnd får ställa interpellationer om nämndens
handläggning. Interpellationer skall riktas till nämndens
ordförande. Lag (1997:550).

53 § Fullmäktige får besluta att ordföranden i en nämnd får
överlåta besvarandet av en interpellation till en av
fullmäktige utsedd ledamot i styrelsen för en sådan juridisk
person som avses i 3 kap. 16 a–18 b §§ eller till ordföranden
i styrelsen eller annan nämnd i ett kommunalförbund som
kommunen eller landstinget är medlem i. Lag (2014:573).

54 § För att inhämta upplysningar får ledamöterna ställa
frågor.

Vad som sägs i 49 och 51-53 §§ skall då tillämpas.

55 § En fråga skall ha ett bestämt innehåll.

Den får vara försedd med en kort inledande förklaring.

56 § När en fråga besvaras, får bara den som ställer frågan och
den som svarar delta i överläggningen.

Protokollet

57 § Vid sammanträdena skall protokoll föras på ordförandens
ansvar.

58 § Protokollet skall redovisa vilka ledamöter och ersättare
som har tjänstgjort och vilka ärenden som fullmäktige har
handlagt.

59 § Protokollet skall för varje ärende redovisa

1. vilka förslag och yrkanden som har lagts fram och inte
tagits tillbaka,

2. i vilken ordning ordföranden har lagt fram förslag till
beslut,

3. genomförda omröstningar och hur de har utfallit,

4. vilka beslut som har fattats,
5. vilka ledamöter som har deltagit i besluten och hur de har
röstat vid öppna omröstningar, samt

6. vilka reservationer som har anmälts mot besluten.

60 § I protokollet skall anges vilka interpellationer och
frågor som har ställts och vilka interpellationer och frågor
som har besvarats.

61 § Ett protokoll skall justeras senast fjorton dagar efter
sammanträdet på det sätt som fullmäktige har bestämt.

62 § Senast andra dagen efter det att protokollet har justerats
skall justeringen tillkännages på anslagstavlan. Av
tillkännagivandet skall framgå var protokollet finns
tillgängligt samt vilken dag det har anslagits.
Tillkännagivandet får inte tas bort från anslagstavlan före
utgången av den tid som gäller för överklagande enligt 10 kap.
6 § första stycket.

Bevis om anslagsdagen skall tecknas på protokollet eller
utfärdas särskilt.

I landstingen skall tillkännagivandet även införas i de
tidningar som avses i 10 §.

Arbetsordningen

63 § Fullmäktige skall i en arbetsordning meddela de
ytterligare föreskrifter som behövs för fullmäktiges
sammanträden och handläggningen av ärendena.

64 § Arbetsordningen ska alltid innehålla föreskrifter om

1. antalet ledamöter i fullmäktige,

2. när sammanträden ska hållas,

3. anmälan av hinder att delta i sammanträden,

4. inkallande av ersättare och deras tjänstgöring,

5. vem som ska föra ordet, tills ordförande utsetts,

6. rätten att delta i fullmäktiges överläggningar,

7. förfarandet vid omröstningar,

8. handläggningen av motioner, interpellationer och frågor,

9. formerna för justeringen av protokollet, samt

10. fullmäktigepresidiets arbetsuppgifter.

Om fullmäktige med stöd av 23 § 5 har beslutat att
medborgarförslag får väckas, ska arbetsordningen innehålla
föreskrifter om hur sådana förslag ska handläggas.

Om fullmäktige har beslutat att ledamöter får delta i
fullmäktiges sammanträden på distans, ska arbetsordningen
innehålla föreskrifter om i vilken utsträckning sådant
deltagande får ske. Lag (2013:1053).

6 kap. Styrelsen och övriga nämnder

Styrelsens uppgifter

1 § Styrelsen ska leda och samordna förvaltningen av
kommunens eller landstingets angelägenheter och ha uppsikt
över övriga nämnders och eventuella gemensamma nämnders
verksamhet.

Styrelsen ska också ha uppsikt över kommunal verksamhet som
bedrivs i sådana juridiska personer som avses i 3 kap.
16 a–18 b §§ och sådana kommunalförbund som kommunen eller
landstinget är medlem i. Lag (2014:573).

1 a § Styrelsen ska i årliga beslut för varje sådant
aktiebolag som avses i 3 kap. 16 a § pröva om den verksamhet
som bolaget har bedrivit under föregående kalenderår har
varit förenlig med det fastställda kommunala ändamålet och
utförts inom ramen för de kommunala befogenheterna. Om
styrelsen finner att så inte är fallet, ska den lämna förslag
till fullmäktige om nödvändiga åtgärder. Lag (2014:573).

1 b § Styrelsen ska vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att de krav som anges i 3 kap. 17, 18 och 18 a §§
är uppfyllda i fråga om sådana aktiebolag som avses i dessa
bestämmelser. Lag (2014:573).

2 § Styrelsen skall uppmärksamt följa de frågor som kan inverka
på kommunens eller landstingets utveckling och ekonomiska
ställning.

Styrelsen skall också hos fullmäktige, övriga nämnder och andra
myndigheter göra de framställningar som behövs.

3 § Styrelsen får från övriga nämnder, beredningar och
anställda i kommunen eller landstinget begära in de yttranden
och upplysningar som behövs för att styrelsen skall kunna
fullgöra sina uppgifter.

4 § Det åligger styrelsen särskilt att

1. bereda eller yttra sig i ärenden som skall handläggas av
fullmäktige med de begränsningar som framgår av 5 kap.
29-32 §§,

2. ha hand om den ekonomiska förvaltningen,

3. verkställa fullmäktiges beslut, och

4. i övrigt fullgöra de uppdrag som fullmäktige har lämnat över
till styrelsen.

5 § Fullmäktige får besluta att en annan nämnd än styrelsen
helt eller delvis skall sköta om förvaltningen och
verkställigheten i fråga om egendom samt verkställa
fullmäktiges beslut. Fullmäktige får också besluta att en annan
nämnd helt eller delvis skall ha hand om sin medelsförvaltning.

6 § Styrelsen får själv eller genom ombud föra kommunens eller
landstingets talan i alla mål och ärenden, om inte någon annan
skall göra det på grund av lag eller annan författning eller
beslut av fullmäktige.

Detta gäller också mål där någon har begärt laglighetsprövning
av fullmäktiges beslut, om inte fullmäktige beslutar att själv
föra talan i målet.

Nämndernas ansvar för verksamheten

7 § Nämnderna skall var och en inom sitt område se till att
verksamheten bedrivs i enlighet med de mål och riktlinjer som
fullmäktige har bestämt samt de föreskrifter som gäller för
verksamheten.

De skall också se till att den interna kontrollen är
tillräcklig samt att verksamheten bedrivs på ett i övrigt
tillfredsställande sätt.

Detsamma gäller när vården av en kommunal angelägenhet med stöd
av 3 kap. 16 § har lämnats över till någon annan. Lag
(1999:621).

8 § Nämnderna skall verka för att samråd sker med dem som
utnyttjar deras tjänster.

Information till enskilda

8 a § När enskilda kan välja mellan olika utförare av
nämndens tjänster, ska nämnden lämna information om samtliga
utförare om inte annat är särskilt föreskrivet.

Sådan information ska vara saklig, relevant, jämförbar,
lättförståelig och lättillgänglig. Lag (2014:573).

Antalet ledamöter och ersättare

9 § Ledamöter och ersättare i en nämnd väljs av fullmäktige
till det antal som fullmäktige bestämmer. I styrelsen får
antalet ledamöter inte vara mindre än fem och antalet ersättare
bör vara lika stort som antalet ledamöter.

Om ersättarna inte väljs proportionellt, skall fullmäktige
bestämma i vilken ordning som de skall tjänstgöra.

Ledamöter och ersättare i en gemensam nämnd väljs av
fullmäktige i de samverkande kommunerna och landstingen. Var
och en av de samverkande kommunerna och landstingen skall vara
representerade i den gemensamma nämnden med minst en ledamot
och en ersättare. Antalet ersättare skall vara lika många som
antalet ledamöter. Lag (1997:550).

10 § Fullmäktige skall besluta om ersättarnas tjänstgöring i
nämnderna.

11 § Även de ersättare som inte tjänstgör får närvara vid
nämndernas sammanträden och skall underrättas om tid och plats
för sammanträdena.

Fullmäktige skall besluta i vilken utsträckning ersättarna
skall ha rätt att delta i överläggningarna och få sin mening
antecknad i protokollet.

Mandattider

12 § Ledamöterna och ersättarna i styrelsen väljs för fyra år,
räknat från och med den 1 januari året efter det år då val av
fullmäktige har ägt rum i hela landet.

Fullmäktige får dock bestämma att styrelsens mandattid skall
räknas från och med det sammanträde då valet förrättas intill
det sammanträde då val av styrelse förrättas nästa gång. I ett
sådant fall skall nyvalda fullmäktige välja styrelsen vid
fullmäktiges första sammanträde. Lag (1994:998).

13 § Fullmäktige bestämmer mandattiderna för andra nämnder än
styrelsen.

14 § Om ledamot avgår under mandattiden, skall fyllnadsval
förrättas.

Om ledamoten har utsetts vid ett proportionellt val, inträder i
stället en ersättare i enlighet med den ordning som har
bestämts för ersättarnas tjänstgöring.

Om fullmäktige har återkallat uppdragen för de förtroendevalda
enligt 4 kap. 10 a § 1, skall val av nya ledamöter och
ersättare förrättas. Lag (1994:690).

Ordförande och vice ordförande

15 § Fullmäktige ska bland nämndens ledamöter välja en
ordförande och en eller två vice ordförande. Dessa utgör
tillsammans nämndens presidium. Fullmäktige bestämmer tiden
för uppdragen.

Om den politiska majoriteten i fullmäktige har förändrats på
ett sådant sätt att det parti som nämndens ordförande
företräder inte längre ingår i den politiska majoriteten, får
fullmäktige välja ett nytt presidium. Lag (2013:1053).

16 § Fullmäktige skall meddela föreskrifter om vem som skall
fullgöra ordförandens uppgifter när varken ordföranden eller en
vice ordförande kan tjänstgöra.

17 § Har upphävts genom lag (1994:690).

Tidpunkt för sammanträdena

18 § Nämnderna bestämmer tid och plats för sina sammanträden.

Sammanträden skall hållas också om minst en tredjedel av
nämndens ledamöter begär det eller ordföranden anser att det
behövs.

Närvarorätt för utomstående

19 § En nämnd får kalla en ledamot eller en ersättare i
fullmäktige, en annan nämnd eller beredning, en revisor, en
anställd hos kommunen eller landstinget eller en särskild
sakkunnig att närvara vid ett sammanträde med nämnden för att
lämna upplysningar.

Den som har kallats till ett sammanträde får, om nämnden
beslutar det, delta i överläggningarna men inte i besluten.
Lag (2006:369).

19 a § En nämnds sammanträden ska hållas inom stängda dörrar.
Nämnden får dock besluta att dess sammanträden ska vara
offentliga, om fullmäktige har medgett det.

Om fullmäktige har medgett det, får nämnden besluta att den
eller de som har väckt ett ärende genom medborgarförslag får
närvara när nämnden behandlar ärendet och delta i
överläggningarna men inte i besluten.

En nämnds sammanträden ska dock alltid hållas inom stängda
dörrar i ärenden

1. som avser myndighetsutövning, eller

2. i vilka det förekommer uppgifter som hos nämnden omfattas
av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen
(2009:400). Lag (2009:447).

Utskott och nämndberedningar

20 § Fullmäktige får bestämma att en nämnd skall ha ett eller
flera utskott.

Om fullmäktige inte har bestämt något om utskott, får nämnden
själv bestämma att utskott skall finnas.

21 § Av 33 § framgår att en nämnds beslutanderätt får delegeras
till ett utskott. Ett utskott kan också ha till uppgift att
bereda nämndens ärenden.

En nämnd får i övrigt tillsätta de nämndberedningar som behövs.


22 § En nämnd skall välja utskott bland ledamöterna och
ersättarna i nämnden. Därvid skall föreskrifterna i 2 § lagen
(1992:339) om proportionellt valsätt tillämpas. Lag (1992:355).

Beslutförhet

23 § En nämnd får handlägga ärenden bara när fler än hälften av
ledamöterna är närvarande.

Jäv

24 § En förtroendevald eller en anställd som är jävig i ett
ärende hos en nämnd får inte delta eller närvara vid
handläggningen av ärendet. Denne får dock vidta åtgärder som
inte någon annan kan vidta utan olägligt uppskov.

Den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv
mot honom, skall självmant ge det till känna.

Har det uppkommit en fråga om jäv mot någon och har någon annan
inte trätt i hans ställe, skall nämnden snarast besluta i
jävsfrågan. Den som jävet gäller får delta i prövningen av
jävsfrågan endast om nämnden inte är beslutför utan honom och
någon annan inte kan tillkallas utan olägligt uppskov.

Ett beslut i en jävsfråga får överklagas endast i samband med
överklagande av det beslut varigenom nämnden avgör ärendet. Lag
(1994:690).

25 § En förtroendevald eller en anställd hos kommunen eller
landstinget är jävig, om

1. saken angår honom själv eller hans make, sambo, förälder,
barn eller syskon eller någon annan närstående eller om
ärendets utgång kan väntas medföra synnerlig nytta eller skada
för honom själv eller någon närstående,

2. han eller någon närstående är ställföreträdare för den som
saken angår eller för någon som kan vänta synnerlig nytta eller
skada av ärendets utgång,

3. ärendet rör tillsyn över sådan kommunal verksamhet som han
själv är knuten till,

4. han har fört talan som ombud eller mot ersättning biträtt
någon i saken, eller

5. det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad
att rubba förtroendet till hans opartiskhet i ärendet. Lag
(2003:519).

26 § Från jäv bortses när frågan om opartiskhet uppenbarligen
saknar betydelse.

27 § Om ett ärende hos en nämnd berör ett aktiebolag där
kommunen eller landstinget äger minst hälften av aktierna eller
en stiftelse där kommunen eller landstinget utser minst hälften
av styrelseledamöterna, skall jäv enligt 25 § 2 eller 5 inte
anses föreligga enbart på grund av att den som handlägger
ärendet är ställföreträdare för bolaget eller stiftelsen eller
på något annat sätt är knuten dit. Vad som nu har sagts gäller
inte när en nämnd handlägger ärenden som avser
myndighetsutövning mot enskilda.

Jäv enligt 25 § 5 skall inte heller anses föreligga enbart på
grund av att den som handlägger ett ärende hos en nämnd
tidigare har deltagit i handläggningen av ärendet hos en annan
nämnd. Lag (2003:519).

Handläggning av ärenden som väckts genom medborgarförslag

27 a § Ett ärende som väckts genom medborgarförslag skall om
möjligt handläggas så att ärendet kan avgöras inom ett år från
det att det väcktes i fullmäktige.

En nämnd som handlägger sådana ärenden skall minst en gång om
året informera fullmäktige om de beslut som fattats i ärendena.
Nämnden skall även informera om de ärenden som inte avgjorts
inom den tid som anges i första stycket. Lag (2007:68).

Hur ärendena avgörs

28 § I fråga om förfarandet när en nämnd fattar beslut skall 5
kap. 41-44 §§ tillämpas.

29 § För bordläggning av ett ärende i en nämnd krävs det enkel
majoritet.

Protokollet

30 § Vid ett sammanträde skall protokoll föras.

I fråga om protokollens förande, innehåll, justering och hur
justeringen tillkännages skall 5 kap. 57-62 §§ tillämpas.
Tillkännagivandet behöver dock inte införas i någon tidning.

Justeringen av en gemensam nämnds protokoll skall tillkännages
på var och en av de samverkande kommunernas och landstingens
anslagstavlor. Tillkännagivandet behöver inte införas i någon
tidning. Lag (1997:550).

Delgivning

31 § Delgivning med en nämnd sker med ordföranden eller med den
som enligt ett reglemente eller ett särskilt beslut är behörig
att ta emot delgivningar.

Reglementen

32 § Fullmäktige ska utfärda reglementen med närmare
föreskrifter om nämndernas verksamhet och arbetsformer.

Fullmäktige ska besluta i vilken utsträckning ledamöter får
delta i en nämnds sammanträden på distans. Deltagande på
distans ska ske på det sätt som anges i 5 kap. 38 a §.

En ledamot som deltar på distans ska anses vara närvarande
vid nämndens sammanträde.

Reglementet för en gemensam nämnd ska antas av fullmäktige i
var och en av de samverkande kommunerna eller landstingen.
Lag (2013:1053).

Delegering av ärenden inom en nämnd

33 § En nämnd får uppdra åt ett utskott, åt en ledamot eller
ersättare eller åt en anställd hos kommunen eller landstinget
att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller en viss
grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 34 §.

En gemensam nämnd får även under samma förutsättningar uppdra
åt en anställd i någon av de samverkande kommunerna eller
landstingen att besluta på nämndens vägnar. Lag (1997:550).

34 § I följande slag av ärenden får beslutanderätten inte
delegeras:

1. ärenden som avser verksamhetens mål, inriktning, omfattning
eller kvalitet,

2. framställningar eller yttranden till fullmäktige liksom
yttranden med anledning av att beslut av nämnden i dess helhet
eller av fullmäktige har överklagats,

3. ärenden som rör myndighetsutövning mot enskilda, om de är av
principiell beskaffenhet eller annars av större vikt,

4. ärenden som väckts genom medborgarförslag och som överlåtits
till nämnden, och

5. vissa ärenden som anges i särskilda föreskrifter.
Lag (2007:68).

35 § Beslut som har fattats med stöd av uppdrag enligt 33 §
skall anmälas till nämnderna, som bestämmer i vilken ordning
detta skall ske.

36 § En nämnd får uppdra åt ordföranden eller en annan ledamot
som nämnden har utsett att besluta på nämndens vägnar i ärenden
som är så brådskande, att nämndens avgörande inte kan avvaktas.
Sådana beslut skall anmälas vid nämndens nästa sammanträde.

37 § Om en nämnd eller en gemensam nämnd med stöd av 33 §
uppdrar åt en förvaltningschef inom nämndens verksamhetsområde
att fatta beslut, får nämnden överlåta åt förvaltningschefen
att i sin tur uppdra åt en annan anställd inom kommunen eller
landstinget eller i någon av de samverkande kommunerna eller
landstingen att besluta i stället. Sådana beslut ska anmälas
till förvaltningschefen. Lag (2009:48).

38 § Om en nämnd med stöd av 33 § uppdrar åt en anställd att
besluta på nämndens vägnar, får nämnden uppställa villkor som
innebär att de som utnyttjar nämndens tjänster skall ges
tillfälle att lägga fram förslag eller att yttra sig, innan
beslutet fattas.

Nämnden får också föreskriva att en anställd får fatta beslut
endast om företrädare för dem som utnyttjar nämndens tjänster
har tillstyrkt beslutet.

39 § har upphävts genom lag (1994:690).

40 § har upphävts genom lag (1994:690).

41 § har upphävts genom lag (1994:690).

42 § har upphävts genom lag (1994:690).

7 kap. Medbestämmandeformer

Partssammansatta organ

1 § Om inte något annat följer av lag eller annan författning,
får det i en kommun eller ett landsting lämnas över till
partssammansatta organ att inom en nämnds verksamhetsområde
svara för beredning, förvaltning och verkställighet.

Detta gäller dock bara ärenden som rör förhållandet mellan
kommunen eller landstinget som arbetsgivare och dess anställda,
samt beträffande en gemensam nämnd, förhållandet mellan de
samverkande kommunerna eller landstingen som arbetsgivare och
deras anställda. Lag (1997:550).

2 § Partssammansatta organ får inte avgöra frågor som avser
verksamhetens mål, inriktning, omfattning eller kvalitet.

De får inte heller avgöra ärenden som avser myndighetsutövning
mot någon enskild.

3 § Partssammansatta organ inrättas av fullmäktige.

4 § Fullmäktige skall fastställa ett partssammansatt organs
uppgifter, sammansättning, mandattid och verksamhetsformer i
ett reglemente.

5 § Ett partssammansatt organ skall bestå av företrädare för
dels kommunen eller landstinget, dels de anställda.

Kommunens eller landstingets företrädare väljs av fullmäktige
eller, om fullmäktige bestämmer det, av en nämnd.

De anställdas företrädare utses av den eller de lokala
arbetstagarorganisationer som kommunen eller landstinget har
slutit kollektivavtal med om partssammansatta organ.

6 § På ett partssammansatt organ skall tillämpas

1. 4 kap. 22 § om reservation,

2. 6 kap. 24-27 §§ om jäv, och

3. 6 kap. 30 § om protokollföring, protokolls innehåll,
justering av protokoll och tillkännagivande om justeringen.

7 § En nämnd inom vars verksamhetsområde ett partssammansatt
organ har tillsatts får återkalla uppdrag som har lämnats över
till organet, om det finns synnerliga skäl för det.

Närvarorätt för personalföreträdare

8 § Företrädare för de anställda hos en kommun eller ett
landsting (personalföreträdare) får, i den omfattning som anges
i 9-13 §§, närvara vid sammanträden med andra nämnder än
styrelsen. Företrädare för anställda i kommuner eller landsting
som samverkar i en gemensam nämnd får i motsvarande omfattning
närvara vid sammanträden med den gemensamma nämnden.

Närvarorätt saknas dock vid revisorernas sammanträden, i
patientnämnder, valnämnder och överförmyndarnämnder. Lag
(1999:621).

9 § Personalföreträdarna har rätt att närvara vid en nämnds
behandling av ärenden som rör förhållandet mellan kommunen
eller landstinget som arbetsgivare och dess anställda. Nämnden
får i särskilda fall besluta att personalföreträdarna får
närvara även vid behandlingen av andra ärenden.

10 § Personalföreträdarna har inte rätt att närvara när ärenden
av följande slag handläggs:

1. ärenden som avser myndighetsutövning mot någon enskild,
såvida inte ärendet rör en obestämd krets av enskilda,

2. förhandlingar med en arbetstagarorganisation,

3. uppsägningar av kollektivavtal,

4. arbetskonflikter,

5. rättstvister mellan kommunen eller landstinget och en
arbetstagarorganisation, och

6. ärenden som avser beställning eller upphandling av varor och
tjänster. Lag (1994:690).

11 § Personalföreträdarna har rätt att delta i nämndens
överläggningar men inte i besluten.

12 § En nämnd är skyldig att, med iakttagande av
föreskrifterna i offentlighets- och sekretesslagen
(2009:400), lämna personalföreträdarna de upplysningar som
behövs för deras verksamhet. Lag (2009:447).

13 § Personalföreträdarna utses särskilt för varje nämnd bland
de anställda hos kommunen eller landstinget, i första hand
bland dem som är anställda inom nämndens verksamhetsområde.

Högst tre personalföreträdare och en ersättare för var och en
av dem får finnas för varje nämnd.

14 § Personalföreträdarna utses av den eller de lokala
arbetstagarorganisationer som kommunen eller landstinget har
kollektivavtal med.

15 § Vad som föreskrivs i denna lag om jäv för den som skall
handlägga ett ärende hos en nämnd skall gälla också för
personalföreträdare i nämnden.

Jäv enligt 6 kap. 25 § 5 skall dock inte anses föreligga enbart
på grund av att personalföreträdaren

1. är förtroendeman eller funktionär hos en
arbetstagarorganisation som har intressen att bevaka i ärendet,
eller

2. har, i den egenskap som anges i 1, företrätt organisationen
i en sådan förhandling i ärendet som har ägt rum enligt lagen
(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Lag (2003:519).

16 § Personalföreträdarna skall kallas till sammanträden på
samma sätt som gäller för ledamöterna i nämnden. Ersättarna
kallas bara när de skall tjänstgöra som personalföreträdare.

17 § Beslut som fattas vid ett sammanträde dit
personalföreträdarna har tillträde blir inte ogiltiga på grund
av att personalföreträdarna eller någon av dem inte har kallats
till sammanträdet.

Självförvaltningsorgan

18 § Om inte något annat följer av lag eller annan författning,
får fullmäktige besluta att en nämnd får uppdra åt ett
självförvaltningsorgan under nämnden att helt eller delvis
sköta driften av en viss anläggning eller en viss institution.
Fullmäktige får i ett sådant fall även besluta att nämnden får
uppdra åt självförvaltningsorganet att besluta på nämndens
vägnar i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden.
Ärenden som rör myndighetsutövning mot enskilda eller som i
övrigt avses i 6 kap. 34 § får dock inte delegeras till ett
självförvaltningsorgan.

De beslut som självförvaltningsorganet fattar med stöd av
uppdrag enligt första stycket skall anmälas till nämnderna, som
bestämmer i vilken ordning detta skall ske. Lag (2002:249).

19 § Nämnden skall i en arbetsordning fastställa
självförvaltningsorganets uppgifter, sammansättning,
arbetsformer och mandattid. Lag (1994:690).



20 § Ett självförvaltningsorgan skall bestå av företrädare för
dem som nyttjar anläggningen eller institutionen och de
anställda där. Företrädarna för nyttjarna skall vara fler än
dem som företräder de anställda.

Nämnden väljer på förslag av nyttjarna de ledamöter och
ersättare som skall företräda nyttjarna och på förslag av de
anställda dem som skall företräda de anställda. Lag (1994:690).

21 § De ledamöter och ersättare som företräder nyttjarna har
rätt till den ledighet från sina anställningar som behövs för
uppdraget och de ekonomiska förmåner som fullmäktige bestämt
för de förtroendevalda i kommunen eller landstinget. Lag
(1994:690).

22 § En nämnd får helt eller delvis återkalla ett uppdrag som
har givits till ett självförvaltningsorgan, om det finns
särskilda skäl för det.

Detsamma gäller uppdraget för enskild ledamot. Lag (1994:690).

8 kap. Ekonomisk förvaltning

Mål för den ekonomiska förvaltningen

1 § Kommuner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning
i sin verksamhet och i sådan verksamhet som bedrivs genom
andra juridiska personer.

Fullmäktige ska besluta om riktlinjer för god ekonomisk
hushållning för kommunen eller landstinget.

Om kommunen eller landstinget har en sådan
resultatutjämningsreserv som avses i 3 d §, ska riktlinjerna
även omfatta hanteringen av den. Lag (2012:800).

Medelsförvaltningen

2 § Kommunerna och landstingen skall förvalta sina medel på ett
sådant sätt att krav på god avkastning och betryggande säkerhet
kan tillgodoses.

3 § Fullmäktige skall meddela närmare föreskrifter om
medelsförvaltningen.

3 a § Fullmäktige skall meddela särskilda föreskrifter för
förvaltningen av medel avsatta för pensionsförpliktelser. I
föreskrifterna skall det anges hur medlen skall förvaltas.
Därvid skall tillåten risk vid placering av medlen fastställas.
Vidare skall det anges hur uppföljning och kontroll av
förvaltningen skall ske.

Föreskrifterna skall omprövas så snart det finns skäl för det.
Lag (1998:70).

3 b § Kommuner och landsting får ta ut avgifter för tjänster
och nyttigheter som de tillhandahåller.

För tjänster eller nyttigheter som kommuner eller landsting är
skyldiga att tillhandahålla, får de ta ut avgifter bara om det
är särskilt föreskrivet. Lag (1998:70).

3 c § Kommuner och landsting får inte ta ut högre avgifter än
som svarar mot kostnaderna för de tjänster eller nyttigheter
som kommunen eller landstinget tillhandahåller
(självkostnaden). Lag (1998:70).

Resultatutjämningsreserver

3 d § Kommuner och landsting får reservera medel till en
resultatutjämningsreserv under de förutsättningar som anges i
andra stycket.

Reservering till en resultatutjämningsreserv får göras för att
utjämna intäkter över en konjunkturcykel, med högst ett belopp
som motsvarar det lägsta av antingen den del av årets resultat
eller den del av årets resultat efter balanskravsjusteringar
enligt 4 kap. 3 a § lagen (1997:614) om kommunal redovisning,
som överstiger

1. en procent av summan av skatteintäkter samt generella
statsbidrag och kommunalekonomisk utjämning, eller

2. två procent av summan av skatteintäkter samt generella
statsbidrag och kommunalekonomisk utjämning, om kommunen eller
landstinget har ett negativt eget kapital, inklusive
ansvarsförbindelsen för pensionsförpliktelser.

Medel från en resultatutjämningsreserv får användas för att
utjämna intäkter över en konjunkturcykel. Lag (2012:800).

Budgetens innehåll

4 § Kommuner och landsting ska varje år upprätta en budget för
nästa kalenderår (budgetår).

Budgeten för en gemensam nämnd upprättas av den kommun eller
det landsting som har tillsatt nämnden. Budgeten ska upprättas
efter samråd med de övriga samverkande kommunerna och
landstingen.

Budgeten ska upprättas så att intäkterna överstiger
kostnaderna.

Undantag från tredje stycket får göras

1. i den utsträckning som medel från en
resultatutjämningsreserv tas i anspråk enligt 3 d § tredje
stycket, eller

2. om det finns synnerliga skäl.
Lag (2012:800).

5 § Budgeten skall innehålla en plan för verksamheten och
ekonomin under budgetåret. I planen skall skattesatsen och
anslagen anges. Av planen skall det vidare framgå hur
verksamheten skall finansieras och hur den ekonomiska
ställningen beräknas vara vid budgetårets slut.

För verksamheten skall anges mål och riktlinjer som är av
betydelse för en god ekonomisk hushållning. För ekonomin skall
anges de finansiella mål som är av betydelse för en god
ekonomisk hushållning.

Budgeten skall också innehålla en plan för ekonomin för en
period av tre år. Budgetåret skall därvid alltid vara periodens
första år. Planen skall innehålla sådana finansiella mål som
anges i andra stycket. Lag (2004:775).

Reglering av balanskravsresultat

5 a § Om balanskravsresultatet enligt 4 kap. 3 a § lagen
(1997:614) om kommunal redovisning för ett visst räkenskapsår
är negativt, ska det regleras under de närmast följande tre
åren.

Fullmäktige ska anta en åtgärdsplan för hur regleringen ska
ske.

Beslut om reglering ska fattas senast i budgeten det tredje
året efter det år då det negativa balanskravsresultatet
uppkom. Lag (2012:800).

5 b § Fullmäktige får besluta att en reglering av ett negativt
balanskravsresultat inte ska göras om det finns synnerliga
skäl. Lag (2012:800).

Budgetprocessen

6 § Förslag till budget skall upprättas av styrelsen före
oktober månads utgång.

Om det finns särskilda skäl till det, får budgetförslaget
upprättas i november månad. I så fall skall styrelsen före
oktober månads utgång föreslå skattesatsen för den
kommunalskatt eller landstingsskatt som ingår i den preliminära
inkomstskatten under det följande året.

7 § Styrelsen bestämmer när övriga nämnder senast skall lämna
in sina särskilda budgetförslag till styrelsen.

8 § Budgeten fastställs av fullmäktige före november månads
utgång.

De år då val av fullmäktige har förrättats i hela landet skall
budgeten fastställas av nyvalda fullmäktige.

9 § Om budgeten på grund av särskilda skäl inte kan fastställas
före november månads utgång, skall fullmäktige ändå fastställa
skattesatsen och, i förekommande fall, avgiftssatsen för
begravningsavgiften enligt 9 kap. begravningslagen (1990:1144)
inom denna tid.

Budgeten skall därefter fastställas före december månads
utgång. Fullmäktige får då fastställa en annan skatte- eller
avgiftssats än den som har bestämts tidigare, om det finns skäl
till det. Lag (1999:308).

10 § Styrelsens förslag till budget skall hållas tillgängligt
för allmänheten från och med kungörandet av det sammanträde med
fullmäktige då budgeten skall fastställas.

Den plats där förslaget hålls tillgängligt skall anges i
kungörelsen.

11 § I lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns
och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. finns
föreskrifter om skyldighet för styrelsen att underrätta vissa
myndigheter om skattesatsen och om avgiftssatsen för
begravningsavgiften. Lag (1999:308).

Utgiftsbeslut under budgetåret

12 § Om fullmäktige beslutar om en utgift under löpande
budgetår, skall beslutet innefatta också anvisning om hur
utgiften skall finansieras.

Förbud mot pantsättning

13 § Kommuner och landsting får inte upplåta panträtt i sin
egendom till säkerhet för en fordran.

Vid förvärv av egendom får de dock överta betalningsansvaret
för lån som tidigare har tagits upp mot säkerhet av panträtt i
egendomen.

Räkenskapsföring och redovisning

14 § Styrelsen och övriga nämnder skall fortlöpande föra
räkenskaper över de medel som de förvaltar.

Närmare bestämmelser om kommuners och landstings bokföring
finns i lagen (1997:614) om kommunal redovisning. Lag
(1997:615).

15 § Styrelsen bestämmer när övriga nämnder senast till
styrelsen skall redovisa sin medelsförvaltning under föregående
budgetår.

16 § När styrelsen har fått övriga nämnders redovisningar,
skall den upprätta en årsredovisning.

Närmare bestämmelser om årsredovisningen finns i lagen
(1997:614) om kommunal redovisning. Lag (1997:615).

17 § Årsredovisningen skall lämnas över till fullmäktige och
revisorerna snarast möjligt och senast den 15 april året efter
det år som redovisningen avser. Lag (1999:621).

18 § Årsredovisningen skall godkännas av fullmäktige. Det bör
inte ske innan fullmäktige enligt 5 kap. 25 a § beslutat om
ansvarsfrihet skall beviljas eller vägras. Lag (1999:621).

19 § Årsredovisningen skall hållas tillgänglig för allmänheten
från och med kungörandet av det sammanträde med fullmäktige då
årsredovisningen skall godkännas.

Den plats där årsredovisningen hålls tillgänglig skall anges i
kungörelsen. Lag (1997:615).

20 § Fullmäktige får bestämma att allmänheten får ställa frågor
om årsredovisningen vid ett sammanträde med fullmäktige. Lag
(1997:615).

20 a § Minst en delårsrapport som skall upprättas i enlighet
med bestämmelserna i 9 kap. 1 § lagen (1997:614) om kommunal
redovisning skall behandlas av fullmäktige. Lag (2004:775).

Särskilt om kommunalförbund

21 § Föreskrifterna i 6 och 8 §§ gäller inte kommunalförbund.

Förbundsmedlemmarna får meddela föreskrifter i
förbundsordningen om de frågor som avses i 20 §. Lag
(1997:826).

22 § I kommunalförbund med förbundsdirektion skall det
sammanträde vid vilket budgeten fastställs vara offentligt. En
kungörelse om sammanträdet skall utfärdas i enlighet med vad
som anges i förbundsordningen. Lag (1997:826).

23 § Om ett kommunalförbund saknar tillgångar för att betala en
skuld, är förbundsmedlemmarna skyldiga att fylla bristen. Varje
medlem skall skjuta till så stor del av bristen som svarar mot
medlemmens andel i skulden efter de grunder som anges i
förbundsordningen. Lag (1997:826).

9 kap. Revision

Val av revisorer

1 § Under de år då val av fullmäktige har förrättats i hela
landet skall nyvalda fullmäktige välja revisorer för granskning
av verksamheten under de fyra följande åren. Lag (2006:369).

2 § Vid en samlad revision av hela verksamheten skall minst fem
revisorer väljas.

Vid en särskild revision för granskning av en viss eller vissa
nämnders verksamhet skall minst fem revisorer väljas för varje
nämnd eller grupp av nämnder.

En gemensam nämnd skall granskas av revisorerna i var och en av
de samverkande kommunerna eller landstingen. Lag (2006:369).

3 § Om en revisor som inte har utsetts vid ett proportionellt
val avgår under mandattiden, får fullmäktige förrätta
fyllnadsval för återstoden av denna tid.

Jäv

4 § I fråga om jäv för en revisor skall bestämmelserna i 6 kap.
25 § om jäv tillämpas.

En revisor som är jävig i ett ärende får inte delta eller
närvara vid behandlingen av ärendet. Denne får dock vidta
åtgärder som någon annan inte kan vidta utan olägligt uppskov.

Den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv
mot honom, skall självmant ge det till känna. Lag (2006:369).

5 § Har det uppkommit en fråga om jäv mot någon av revisorerna
skall de samfällt besluta i jävsfrågan. Den som jävet gäller
får delta i prövningen av jävsfrågan endast om revisorerna inte
är beslutföra utan honom och någon annan inte kan tillkallas
utan olägligt uppskov.

Ett beslut om jäv får överklagas endast i samband med
överklagandet av det beslut varigenom ärendet avgörs. Lag
(1999:621).

6 § Från jäv skall bortses när frågan om partiskhet
uppenbarligen saknar betydelse. Lag (1999:621).

Revisorernas ställning

7 § Varje revisor fullgör sitt uppdrag självständigt. Lag
(1999:621).

Sakkunnigt biträde

8 § Revisorerna skall i sin granskning biträdas av sakkunniga
som de själva väljer och anlitar i den omfattning som behövs
för att fullgöra granskningen enligt god revisionssed.

Lekmannarevisorer som utses med stöd av 3 kap. 17 eller 18 §
skall i sin granskning biträdas av sakkunniga som de själva
väljer och anlitar i den omfattning som behövs för att fullgöra
uppdraget enligt god sed vid detta slag av granskning.

De sakkunniga skall ha den insikt och erfarenhet av kommunal
verksamhet som fordras för att kunna fullgöra uppdraget.
Lag (2006:369).

Revisorernas uppgifter

9 § Revisorerna granskar årligen i den omfattning som följer
av god revisionssed all verksamhet som bedrivs inom
nämndernas verksamhetsområden. De granskar på samma sätt,
genom de revisorer eller lekmannarevisorer som utsetts i
juridiska personer enligt 3 kap. 16 a–18 b §§, även
verksamheten i de juridiska personerna.

Revisorerna prövar om verksamheten sköts på ett
ändamålsenligt och från ekonomisk synpunkt tillfredsställande
sätt, om räkenskaperna är rättvisande och om den interna
kontrollen som görs inom nämnderna är tillräcklig.

Om revisorerna i sin granskning finner att det föreligger
misstanke om att brott av förmögenhetsrättslig karaktär
förövats eller om att allmän förvaltningsdomstols avgörande
åsidosatts, ska de anmäla förhållandet till berörd nämnd. Om
nämnden efter en sådan anmälan inte vidtar åtgärder utan
oskäligt dröjsmål, är revisorerna skyldiga att rapportera det
till fullmäktige. Revisorerna får dock underlåta att anmäla
misstanke om brott till fullmäktige om nämnden funnit att det
inte föreligger en sådan misstanke. Lag (2014:573).

9 a § Revisorerna skall bedöma om resultatet i delårsrapporten
som enligt 8 kap. 20 a § skall behandlas av fullmäktige och
årsbokslutet är förenligt med de mål fullmäktige beslutat.
Revisorernas skriftliga bedömning skall biläggas
delårsrapporten och årsbokslutet. Lag (2004:775).

10 § Revisorernas granskning omfattar inte ärenden som avser
myndighetsutövning mot någon enskild i andra fall än

1. när handläggningen av sådana ärenden har vållat kommunen
eller landstinget ekonomisk förlust,

2. när granskningen gäller hur nämnderna verkställer egna
gynnande beslut enligt lagen (1993:387) om stöd och service
till vissa funktionshindrade och socialtjänstlagen (2001:453),

3. när granskningen gäller hur nämnderna verkställer avgöranden
av allmänna förvaltningsdomstolar, eller

4. när granskningen sker från allmänna synpunkter.
Lag (2008:78).

11 § Vad som sägs om nämnder i 9 § gäller också
fullmäktigeberedningar. Lag (1999:621).

Revisorernas rätt till upplysningar m.m.

12 § Nämnderna och de enskilda ledamöterna och ersättarna i
dessa samt de anställda är skyldiga att lämna revisorerna de
upplysningar som behövs för revisionsarbetet.

De skall också ge revisorerna tillfälle att när som helst
inventera de tillgångar som nämnderna har hand om och ta del av
de räkenskaper och andra handlingar som berör nämndernas
verksamhet. Lag (1999:621).

13 § Vad som sägs om nämnder i 12 § gäller också
fullmäktigeberedningar. Lag (1999:621).

Revisorernas förvaltning

14 § Revisorerna svarar själva för den förvaltning som har
samband med revisionsuppdraget, om inte fullmäktige bestämmer
något annat. Lag (1999:621).

15 § De beslut som revisorerna fattar om sin förvaltning och om
jäv skall tas upp i protokoll.

Föreskrifterna i 6 kap. 30 § om justering av protokoll och
tillkännagivande om justeringen skall tillämpas också på
revisorernas protokoll. Lag (1999:621).

Revisionsberättelse

16 § Revisorerna ska varje år till fullmäktige avge en
berättelse med redogörelse för resultatet av den revision som
avser verksamheten under det föregående budgetåret.

De sakkunnigas rapporter ska fogas till revisionsberättelsen.

Granskningsrapport enligt 10 kap. 5 § aktiebolagslagen
(2005:551) som har lämnats för ett aktiebolag som avses i 3
kap. 16 a § ska också fogas till revisionsberättelsen.

Revisionsberättelsen för sådana kommunalförbund som kommunen
eller landstinget ingår i ska också fogas till revisorernas
berättelse utom i det fall som avses i 9 kap. 20 §. Vidare
ska revisionsberättelsen för aktiebolag, handelsbolag,
ekonomisk förening och stiftelse till vilken kommunen eller
landstinget lämnat över vården av en kommunal angelägenhet
enligt 3 kap. 16 a–18 b §§ fogas till revisionsberättelsen.
Lag (2014:573).

17 § Om anmärkning framställs, skall anledningen till denna
anges i revisionsberättelsen.

Anmärkningar får riktas mot

1. nämnder och fullmäktigeberedningar, samt

2. de enskilda förtroendevalda i sådana organ.

Berättelsen skall innehålla också ett särskilt uttalande
huruvida ansvarsfrihet tillstyrks eller ej. Lag (1999:621).

Revisionsreglemente

18 § Fullmäktige får meddela närmare föreskrifter om
revisionen.

Särskilt om kommunalförbund

19 § För kommunalförbund gäller inte 1 och 2 §§.

I kommunalförbund med förbundsfullmäktige väljs revisorer av
förbundsfullmäktige. I kommunalförbund med direktion väljs
revisorer i enlighet med vad som anges i förbundsordningen.
Lag (2006:369).

20 § I kommunalförbund med förbundsdirektion skall revisorerna
avge en revisionsberättelse till var och en av
förbundsmedlemmarnas fullmäktige. Vad som sägs om fullmäktige i
5 kap. 20 b, 25 a, 25 b och 31 §§ skall beträffande sådana
förbund gälla förbundsmedlemmarnas fullmäktige. Lag (1999:621).

21 § Om en förbundsdirektion tillsatt en eller flera nämnder,
skall revisorerna avge en särskild revisionsberättelse som
avser nämndernas verksamhet till förbundsdirektionen.

Direktionen prövar frågan om ansvarsfrihet skall beviljas eller
inte för de nämnder som den tillsätter. Lag (1997:550).

22 § Revisorer i ett kommunalförbund är skyldiga att på
begäran lämna upplysningar till de förtroendevalda
revisorerna i varje kommun eller landsting som är medlem i
kommunalförbundet. Skyldigheten gäller upplysningar om

1. kommunalförbundets angelägenheter, samt

2. sådana juridiska personer som omfattas av 2 kap. 3 §
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och till vilka
kommunalförbundet enligt 3 kap. 16 a–18 b §§ lämnat över
vården av en kommunal angelägenhet. Lag (2014:573).

10 kap. Laglighetsprövning

Tillämpningsområde

1 § Varje medlem av en kommun eller ett landsting har rätt att
få lagligheten av kommunens eller landstingets beslut prövad
genom att överklaga dem hos förvaltningsrätten.

Lagligheten av en gemensam nämnds beslut får överklagas på
samma sätt av varje medlem av de samverkande kommunerna och
landstingen.

Lagligheten av ett kommunalförbunds beslut får överklagas på
samma sätt av varje medlem av de kommuner eller landsting som
ingår i kommunalförbundet samt av förbundsmedlemmarna.
Lag (2009:808).

2 § Följande beslut får överklagas:

1. beslut av fullmäktige eller den beslutande församlingen i
ett kommunalförbund,

2. beslut av en nämnd eller ett partssammansatt organ, om
beslutet inte är av rent förberedande eller rent verkställande
art,

3. beslut av förbundsstyrelsen eller en annan nämnd eller ett
partssammansatt organ i ett kommunalförbund, om beslutet inte
är av rent förberedande eller rent verkställande art, samt

4. sådana beslut av revisorerna som avses i 9 kap. 15 §. Lag
(1999:621).

3 § Föreskrifterna i detta kapitel gäller inte om det i lag
eller annan författning finns särskilda föreskrifter om
överklagande.

Hur besluten överklagas

4 § Ett beslut överklagas skriftligt.

I sina klagomål skall klaganden ange vilket beslut som
överklagas och de omständigheter som han stöder sitt
överklagande på.

5 § Överklagandet skall ges in till förvaltningsrätten.
Lag (2009:808).

Klagotid

6 § Överklagandet skall ha kommit in till förvaltningsrätten
inom tre veckor från den dag då det tillkännagavs på kommunens,
landstingets eller kommunalförbundets anslagstavla att
protokollet över beslutet justerats. Tidsfristen för
överklagande av en gemensam nämnds beslut räknas från det att
tillkännagivandet, att protokoll över beslutet justerats, har
anslagits på anslagstavlorna i samtliga samverkande kommuner
och landsting.

Anslaget om protokollsjusteringen måste vara uppsatt på
anslagstavlan under hela klagotiden för att tiden skall löpa
ut. Lag (2009:808).

7 § Om överklagandet före klagotidens utgång har kommit in till
kommunen, landstinget eller kommunalförbundet i stället för
till förvaltningsrätten, skall överklagandet ändå prövas.
Detsamma gäller när överklagandet av en gemensam nämnds beslut
kommit in till någon av de samverkande kommunerna eller
landstingen. Lag (2009:808).

Grunder för laglighetsprövningen

8 § Ett överklagat beslut ska upphävas, om

1. det inte har tillkommit i laga ordning,

2. beslutet hänför sig till något som inte är en angelägenhet
för kommunen eller landstinget,

3. det organ som har fattat beslutet har överskridit sina
befogenheter, eller

4. beslutet strider mot lag eller annan författning.

Första stycket 3 och 4 gäller inte beslut enligt 8 kap. 3 d §
tredje stycket, 4 § tredje och fjärde styckena samt 5 a och
5 b §§.

Något annat beslut får inte sättas i det överklagade beslutets
ställe. Lag (2012:800).

9 § Om ett fel har saknat betydelse för ärendets utgång,
behöver beslutet inte upphävas. Detsamma gäller om beslutet har
kommit att förlora sin betydelse till följd av senare
inträffade förhållanden.

10 § Vid prövningen av överklagandet får inte beaktas andra
omständigheter än sådana som klaganden har hänvisat till före
klagotidens utgång.


Processuella frågor

11 § Vid tillämpningen av förvaltningsprocesslagen (1971:291)
skall kommunen, landstinget, gemensam nämnd eller
kommunalförbundet anses som part. Lag (1997:550).

12 § Ett föreläggande enligt 5 § förvaltningsprocesslagen
(1971:291) får inte gälla sådana brister i skrivelsen med
överklagandet som består i att denna inte anger den eller de
omständigheter på vilka klaganden stöder sitt överklagande.

Föreskriften i 29 § förvaltningsprocesslagen om rätt att utan
yrkande besluta till det bättre för enskild skall inte
tillämpas.

13 § Föreskrifter om hur förvaltningsrättens beslut överklagas
finns i förvaltningsprocesslagen (1971:291)

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2009:808).

14 § Om förvaltningsrättens eller kammarrättens beslut har gått
klaganden emot, får bara klaganden själv överklaga beslutet.

Om förvaltningsrätten eller kammarrätten har upphävt ett beslut
eller förbjudit att det verkställs, får domstolens beslut
överklagas av kommunen eller landstinget och av deras medlemmar
samt, i fråga om beslut av en gemensam nämnd, av nämnden och
medlemmarna i de samverkande kommunerna och landstingen.

Om förvaltningsrätten eller kammarrätten har upphävt ett beslut
av ett kommunalförbund eller förbjudit att det verkställs, får
domstolens beslut överklagas av förbundet, av varje kommun och
landsting som är medlem i förbundet och av deras medlemmar.
Lag (2009:808).

Förutsättningar för verkställighet

14 a § Ett beslut som kan överklagas enligt bestämmelserna i
detta kapitel får verkställas innan det har vunnit laga kraft
om inte särskilda skäl talar emot det. Lag (2002:438).

Rättelse av verkställighet

15 § Om ett beslut har upphävts genom ett avgörande som har
vunnit laga kraft och om beslutet redan har verkställts, skall
det organ som har fattat beslutet se till att verkställigheten
rättas i den utsträckning som det är möjligt. Ett beslut om
rättelse skall meddelas utan oskäligt dröjsmål. Lag (2002:438).

Övergångsbestämmelser

1991:900

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

2. Genom den nya lagen upphävs

- lagen (1969:596) om kommunalt partistöd,

- kommunallagen (1977:179),

- lagen (1977:180) om införande av kommunallagen (1977:179),

- lagen (1979:408) om vissa lokala organ i kommunerna,

- lagen (1983:565) om politiska sekreterare i kommuner och
landstingskommuner, och

- lagen (1985:127) om särskilda organ i landstingskommunerna.

3. Om det i en lag eller någon annan författning hänvisas till
föreskrifter som har ersatts genom föreskrifter i denna lag,
skall i stället de nya föreskrifterna tillämpas.

4. Rikets indelning i landsting ändras inte genom den nya
lagen.

5. Föreskrifterna i 3 kap. 17 och 18 §§ skall från och med den
1 januari 1993 tillämpas också på sådana företag till vilka en
kommun eller ett landsting har överlämnat en angelägenhet före
denna lags ikraftträdande.

6. Vid prövningen av kommunalbesvär över beslut som har
meddelats före utgången av år 1991 skall äldre föreskrifter
tillämpas.

1995:84

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har
meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre
bestämmelser.

1997:550

1. Denna lag träder i kraft, i fråga om bestämmelserna om
gemensam nämnd den 1 augusti 1997, och i övrigt den 1 januari
1998, då kommunalförbundslagen (1985:894) skall upphöra att
gälla.

3. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om sådant
beställarförbund och kommunalförbund som bildats enligt lagen
(1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning
mellan socialförsäkring, hälso och sjukvård och socialtjänst.

1997:615

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.


3. De nya föreskrifterna i 8 kap. 4 och 5 §§ skall, trots vad
som föreskrivs i övergångsbestämmelserna till lagen (1997:550)
om ändring i kommunallagen (1991:900), tillämpas även i fråga
om kommunalförbund som bildats före den 1 januari 1998.

2004:775

Denna lag träder i kraft den 1 december 2004 och tillämpas
första gången avseende räkenskapsåret 2005. Äldre föreskrifter
gäller för överklagande av beslut som har meddelats före den 1
december 2004.

2006:369

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2007 i fråga om 3
kap. 17 § och i övrigt den 1 juli 2006.

2. Bestämmelserna i 3 kap. 9 § första stycket, 17 § fjärde
stycket och 28 §, 4 kap. 1 §, 5 §, 6 § tredje och fjärde
styckena, 17 § andra stycket, 17 a § och 23 a § andra stycket,
5 kap. 20 a § första stycket, 23 § första stycket och 46 §, 6
kap. 19 § första stycket samt 9 kap. 1 §, 2 § första och andra
styckena, 4 § första och andra styckena och 19 § andra stycket
skall tillämpas i sin äldre lydelse för de revisorer och
revisorsersättare som valts för granskning t.o.m.
räkenskapsåret 2006.

2010:51

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.

2. Äldre bestämmelser gäller för de revisorer och
revisorsersättare som valts för granskning till och med
räkenskapsåret 2010.

2010:1414

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.

2. Äldre föreskrifter gäller för ärende om att hålla
folkomröstning som har väckts före den 1 januari 2011.

2012:390

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013.

2. För stiftelser som har bildats före ikraftträdandet gäller
3 kap. 17 § i sin äldre lydelse.

2012:647

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013 och tillämpas
på föreskrifter som beslutats efter ikraftträdandet.

2. Föreskrifter som beslutats före ikraftträdandet ska finnas
tillgängliga på webbplatsen och vara upptagna i förteckningen
senast den 31 december 2014.

2012:800

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013.

2. De nya bestämmelserna i 8 kap. 3 d § tillämpas dock från
och med räkenskapsåret 2010, om fullmäktige under
räkenskapsåret 2013 beslutar att till en
resultatutjämningsreserv göra en reservering för tidigare
räkenskapsår.

2013:1053

1. Denna lag träder i kraft den 1 februari 2014.

2. Äldre bestämmelser ska fortsätta att gälla för partistöd
som avser tid före den 15 oktober 2014.

2014:573

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2015 i fråga om 6 kap.
8 a § och i övrigt den 1 januari 2015.

2. Den nya föreskriften i 3 kap. 17 § 6 tillämpas inte för
verksamhet enligt avtal som ingåtts före den 1 januari 2015.
Detta gäller även om ett sådant avtal har förlängts för tid
från och med den 1 januari 2015.

3. Den nya föreskriften i 3 kap. 18 b § ska, såvitt den avser
insyn i den verksamhet som genom avtal lämnas över till
privata utförare inte tillämpas för de stiftelser som bildas
före den 1 januari 2015.

4. För sådant avtal om överlämnande av vården av en kommunal
angelägenhet som avses i 3 kap. 19 § som ingåtts före den 1
januari 2015 gäller äldre bestämmelser. Detta gäller även om
ett sådant avtal har förlängts för tid från och med den 1
januari 2015.

5. För verksamhet enligt sådant avtal som avses i 3 kap.
19 a § som ingåtts före den 1 januari 2015 gäller äldre
bestämmelser. Detta gäller även om ett sådant avtal har
förlängts för tid från och med den 1 januari 2015.