Förordning (2014:1106) om handläggning av ärenden om brott av anställda inom polisen och vissa andra befattningshavare

Förordningens tillämpningsområde

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om
Polismyndighetens handläggning av vissa ärenden som gäller
anställda inom polisen, vissa uppdragstagare vid
Polismyndigheten och den som genomgår grundutbildning till
polisman. Av 6 § framgår att förordningen i vissa delar
gäller även vid handläggningen av ärenden om brott av vissa
andra befattningshavare.

Utredningar om felaktigt handlande i samband med
anställningen

2 § Förordningen gäller vid handläggning av ärenden där

1. det i en anmälan har påståtts att en anställd inom polisen
har gjort sig skyldig till något brott som har samband med
anställningen eller på något annat sätt har handlat felaktigt
i sin myndighetsutövning,

2. en person har skadats allvarligt antingen under vistelse i
en polisarrest eller genom något som en anställd inom polisen
har gjort i anställningen, eller

3. det i något annat fall kan bli fråga om att inleda
förundersökning mot en anställd inom polisen för brott som
har samband med anställningen.

Det som anges om en anställd i första stycket gäller även en
uppdragstagare som med stöd av ett särskilt förordnande från
Polismyndigheten utför arbete för myndigheten under ledning
av en polisman.

3 § Förordningen gäller dock inte sådana ärenden som anges i
2 § om

1. det är fråga om något annat brott mot trafikförfattningar
än brott mot 1 § andra stycket eller 3–5 §§ lagen (1951:649)
om straff för vissa trafikbrott,

2. det i fall som anges i 2 § första stycket 2 visar sig att
skadan inte var allvarlig, och

3. Polismyndigheten beslutar att utfärda ett föreläggande om
ordningsbot eller att inleda en förundersökning.

Ett beslut om att lägga ned en sådan förundersökning som
avses i första stycket 3 ska fattas av en åklagare.

Utredningar om brott som inte har samband med anställningen

4 § Förordningen gäller också vid handläggning av ärenden där
fråga har väckts om

1. en anställd inom polisen har gjort sig skyldig till något
brott som inte har samband med anställningen, eller

2. den som genomgår grundutbildning till polisman har gjort
sig skyldig till något brott.

5 § Förordningen gäller dock inte sådana ärenden som anges i
4 § om

1. endast böter är föreskrivet för brottet, och

2. Polismyndigheten beslutar att utfärda ett föreläggande om
ordningsbot eller att inleda en förundersökning.

Ett beslut om att lägga ned en sådan förundersökning som
avses i första stycket 2 ska fattas av en åklagare.

Utredningar om brott av vissa andra befattningshavare

6 § Utöver vad som anges i 2 och 4 §§ gäller denna förordning
vid Polismyndighetens handläggning av de ärenden som vid
Åklagarmyndigheten handläggs av de åklagare som är särskilt
avdelade för utredning av ärenden om brott som begåtts av
anställda inom polisen, åklagare, domare och vissa andra
offentliga befattningshavare. Detsamma gäller vid
Polismyndighetens handläggning av de ärenden som handläggs av
riksåklagaren, om riksåklagaren inte bestämmer annat.

Utredningar innan det finns misstanke om konkret brott

7 § Förordningen gäller också vid verksamhet för att
förebygga, förhindra eller upptäcka om en anställd inom
polisen, en sådan uppdragstagare som avses i 2 § andra
stycket eller den som genomgår grundutbildning till polisman
utövar eller kan komma att utöva brottslig verksamhet som
innefattar brott för vilket det är föreskrivet fängelse i ett
år eller däröver.

Handläggningen

Avdelningen för särskilda utredningar

8 § Ärenden som anges i 2, 4, 6 och 7 §§ handläggs vid
Avdelningen för särskilda utredningar vid Polismyndigheten.

9 § Sådana ärenden som avses i 2 och 4 §§ ska omedelbart
lämnas över till Avdelningen för särskilda utredningar, som
genast ska lämna ärendet vidare till åklagare för prövning av
om en förundersökning ska inledas.

10 § Sådana ärenden som avses i 7 § ska så snart som möjligt
lämnas över till Avdelningen för särskilda utredningar, som
genast ska lämna ärendet vidare till åklagare för prövning av
om en förundersökning ska inledas.

Finner åklagaren att det inte finns grund för att inleda en
förundersökning, ansvarar Avdelningen för särskilda
utredningar för det vidare arbetet med att klarlägga om
brottslig verksamhet har utövats eller kan komma att utövas.
Åklagaren ska fortlöpande informeras i ärendet för att kunna
ta ställning till om en förundersökning ska inledas.

11 § En förundersökning enligt denna förordning ska bedrivas
med särskild skyndsamhet.

Förhör med en anställd inom polisen, en sådan uppdragstagare
som anges i 2 § andra stycket eller den som genomgår
grundutbildning till polisman ska hållas av en åklagare eller
en polisman vid Avdelningen för särskilda utredningar.

Utredningsåtgärder innan förundersökning har inletts

12 § Om anmälan görs eller frågan om att inleda
förundersökning uppkommer vid en region eller annan enhet
inom Polismyndigheten än Avdelningen för särskilda
utredningar eller vid en annan myndighet, ska sådana åtgärder
som anges i 23 kap. 3 § fjärde stycket rättegångsbalken
vidtas där anmälan har gjorts eller frågan uppkommit.

Åtgärder som inte utan fara kan skjutas upp

13 § Om ett förhör inte utan fara kan skjutas upp får
förhöret, trots det som sägs i 11 § andra stycket, hållas av
en polisman som inte tillhör Avdelningen för särskilda
utredningar. Den som håller förhöret ska vara anställd vid en
annan enhet inom myndigheten eller vid en annan myndighet och
ha högre befattning än den som förhörs, om inte åklagaren av
särskilda skäl bestämmer något annat.

Informationsskyldighet

14 § Avdelningen för särskilda utredningar ska underrätta
chefen för den region som är berörd eller, om den anställde
inte är placerad i en region, motsvarande chef vid
Polismyndigheten respektive Säkerhetspolisen om

1. sådana inkomna och avslutade ärenden som avses i 2 och 4
§§ och som gäller anställda som är placerade i regionen eller
motsvarande eller vid Säkerhetspolisen, och

2. omständigheter som kan vara av betydelse för bedömningen
av om den anställde bör omplaceras, stängas av, sägas upp
eller avskedas från sin anställning på grund av misstanke om
brottslig gärning eller annat grovt olämpligt beteende.

Första stycket gäller också sådana uppdragstagare som avses i
2 § andra stycket.

15 § Polismyndighetens insynsråd ska fortlöpande informeras
om inkomna och avslutade ärenden enligt 2 och 4 §§.
Regionpolisrådet ska på motsvarande sätt informeras om
ärenden som rör personer som är placerade eller fullgör
uppgifter som uppdragstagare i regionen.

16 § Det följer av 7 a § förundersökningskungörelsen
(1947:948) att ledamöter av Polismyndighetens insynsråd och
regionpolisråd i vissa fall får följa en förundersökning.

17 § Åklagarmyndigheten får, i samråd med Polismyndigheten,
meddela närmare föreskrifter om handläggningen av ärenden
enligt denna förordning.