Lag (2010:921) om mark- och miljödomstolar

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § Denna lag gäller handläggningen av mål och ärenden i
mark- och miljödomstol och Mark- och miljööverdomstolen samt
sådan handläggning i Högsta domstolen som följer av
bestämmelser i denna lag.

Regeringen meddelar föreskrifter om vilka tingsrätter som ska
vara mark- och miljödomstolar samt om mark- och
miljödomstolarnas domsområden.

Mark- och miljööverdomstol är Svea hovrätt.

2 § En mark- och miljödomstols domar och beslut får
överklagas till Mark- och miljööverdomstolen, om inte annat
är föreskrivet.

Mark- och miljööverdomstolens domar och beslut får överklagas
till Högsta domstolen, om inte annat är föreskrivet.

3 § En mark- och miljödomstol handlägger mål och ärenden
enligt det som föreskrivs i miljöbalken,
fastighetsbildningslagen (1970:988), plan- och bygglagen
(2010:900) och annan lag.

Ett mål eller ärende vid en mark- och miljödomstol inleds
genom

1. en ansökan om stämning eller en annan ansökan till mark-
och miljödomstolen, eller

2. att en förvaltningsmyndighets eller en kommuns beslut
överklagas till mark- och miljödomstolen.

2 kap. Domstolarna och deras sammansättning

1 § I mark- och miljödomstol och Mark- och 
miljööverdomstolen ska det finnas lagfarna domare och 
tekniska råd.

I mark- och miljödomstolen dömer också särskilda ledamöter.

Rättens ordförande ska alltid vara en lagfaren domare. När 
rätten består av fler än en lagfaren domare tillämpas 
bestämmelserna i 1 kap. 3 f § rättegångsbalken i en mark- och 
miljödomstol och bestämmelserna i 2 kap. 4 b § 
rättegångsbalken i Mark- och miljööverdomstolen.
Lag (2018:421).

2 § Ett tekniskt råd ska ha teknisk eller naturvetenskaplig 
utbildning och erfarenhet av sådana sakfrågor som domstolen 
prövar.

En särskild ledamot ska ha erfarenhet av sådana sakfrågor som 
faller inom Naturvårdsverkets, Havs- och vattenmyndighetens, 
Boverkets eller Lantmäteriets verksamhetsområde, av 
industriell, kommunal eller areell verksamhet eller av 
vatten- och avloppsfrågor. Lag (2015:686).

3 § I lagen (2010:1390) om utnämning av ordinarie domare 
finns bestämmelser om utnämning av tekniska råd.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
anställer vikarier för tekniska råd och förordnar de 
särskilda ledamöterna i mark- och miljödomstol. Den som ska 
tjänstgöra som särskild ledamot ska vara svensk medborgare 
och får inte vara underårig, i konkurs eller ha förvaltare 
enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utser 
vilka av de lagfarna domarna i tingsrätt och Svea hovrätt som 
ska tjänstgöra i mark- och miljödomstol respektive Mark- och 
miljööverdomstolen. Lag (2018:421).

Mark- och miljödomstolarna

4 § Mark- och miljödomstolen ska, om inte annat är 
föreskrivet, bestå av en lagfaren domare och ett tekniskt råd.

I stället för det tekniska rådet får ytterligare en lagfaren 
domare ingå i rätten, om målets eller ärendets beskaffenhet 
motiverar det.

Vid avgörande i sak av en tillståndsfråga enligt miljöbalken 
ska även två särskilda ledamöter ingå i rätten, om det inte 
med hänsyn till målets eller ärendets omfattning och 
svårighetsgrad är tillräckligt med en lagfaren domare och ett 
tekniskt råd. Även i andra fall får två särskilda ledamöter 
ingå i rätten, om målets eller ärendets beskaffenhet motiverar 
det. I stället för en av de särskilda ledamöterna får 
ytterligare en lagfaren domare eller ett tekniskt råd ingå i 
rätten.

I de fall och under de förutsättningar som anges i tredje 
stycket får, utöver vad som anges där, ytterligare en eller 
två ledamöter ingå i rätten. Om rätten utökas med två 
ledamöter ska den ena ledamoten vara lagfaren domare och den 
andra tekniskt råd eller särskild ledamot. Lag (2021:459).

5 § Vid avgörande i sak av ett mål om utdömande av vite på 
särskild talan av myndighet får rätten bestå av en lagfaren 
domare. Detsamma gäller vid avgörande i sak av ett annat mål 
eller ärende, om det är av enkel beskaffenhet och inte avser 
en tillståndsfråga enligt miljöbalken. Lag (2021:459).

6 § Vid handläggning som inte innefattar ett avgörande i sak 
får rätten bestå av en lagfaren domare. Lag (2021:459).

7 § Har upphävts genom lag (2021:459).

8 § Om det ska ingå andra än lagfarna domare i rätten, 
bestämmer rättens ordförande med hänsyn till de frågor som 
prövas i målet eller ärendet och vad som föreskrivs i andra 
stycket vilka som ska ingå.

När det ingår två eller tre särskilda ledamöter i rätten, ska 
en av dem ha erfarenhet av sådana sakfrågor som faller inom 
Naturvårdsverkets, Havs- och vattenmyndighetens, Boverkets 
eller Lantmäteriets verksamhetsområde och en av dem ha 
erfarenhet av industriell, kommunal eller areell verksamhet 
eller av sådana sakfrågor som faller inom nämnda 
förvaltningsmyndigheters verksamhetsområden. I mål enligt 
lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster ska de särskilda 
ledamöterna ha erfarenhet av vatten- och avloppsfrågor.
Lag (2021:459).

9 § Om mark- och miljödomstolen består av fler än två
ledamöter och en av ledamöterna får förhinder sedan
huvudförhandling eller motsvarande handläggning har
påbörjats, är rätten ändå domför om en av de kvarvarande
ledamöterna är lagfaren domare.

Mark- och miljööverdomstolen

10 § I ett mål eller ärende som har överklagats till Mark- och 
miljööverdomstolen ska rätten bestå av minst fyra ledamöter, 
av vilka minst tre ska vara lagfarna domare. Minst fyra 
lagfarna domare ska dock alltid delta i rätten, om tre 
lagfarna domare har ingått i rätten i mark- och 
miljödomstolen. Om en av de lagfarna domarna får förhinder 
sedan en huvudförhandling eller någon annan handläggning har 
påbörjats, är rätten ändå domför. Fler än fem ledamöter får 
inte delta. Ett tekniskt råd ska alltid ingå i rätten, om det 
inte är uppenbart obehövligt.

Vid behandling av frågor om prövningstillstånd eller vid 
prövning av en fråga om avvisning av ett överklagande till 
Mark- och miljööverdomstolen ska rätten bestå av tre lagfarna 
domare. Detsamma gäller vid prövning av en ansökan om resning 
eller återställande av försutten tid eller en klagan över 
domvilla. Ett tekniskt råd får ingå i rätten i stället för en 
av de lagfarna domarna.

Vid avskrivning efter återkallelse får rätten bestå av en 
lagfaren domare. Lag (2021:459).

10 a § Vid annan handläggning än avgörande av ett mål eller 
ärende får rätten bestå av tre lagfarna domare. Ett tekniskt 
råd får ingå i rätten i stället för en av de lagfarna domarna.
Lag (2021:459).

10 b § Om det ska ingå andra än lagfarna domare i rätten, 
bestämmer rättens ordförande med hänsyn till de frågor som 
prövas i målet eller ärendet vilka som ska ingå.
Lag (2021:459).

Gemensam bestämmelse

11 § I fråga om åtgärder som avser endast beredningen av ett
mål eller ärende tillämpas 1 kap. 3 e § rättegångsbalken i en
mark- och miljödomstol och 2 kap. 4 § femte och sjätte
styckena rättegångsbalken i Mark- och miljööverdomstolen.

3 kap. Allmänna bestämmelser

1 § Mål om utövande av miljöfarlig verksamhet, 
vattenverksamhet, vattenanläggningar och ersättning vid 
vattenverksamhet samt om utdömande av vite enligt miljöbalken 
efter särskild ansökan av myndighet prövas av den mark- och 
miljödomstol inom vars område verksamheten i huvudsak 
bedrivs, har bedrivits eller kommer att bedrivas. Mål om 
utövande av verksamhet vid anläggningar som ingår i ett 
sammanhängande system för hantering, bearbetning, lagring och 
slutförvaring av använt kärnbränsle eller kärnavfall prövas 
av den mark- och miljödomstol inom vars område någon av 
anläggningarna ligger eller är avsedd att ligga.

Mål om ersättning vid skada eller intrång enligt 28 kap. 
2–5 §§ miljöbalken och vid ingripande av det allmänna enligt 
miljöbalken prövas av den mark- och miljödomstol inom vars 
område skadan eller intrånget i huvudsak har inträffat eller 
kommer att inträffa.

Mål om ersättning för miljöskador enligt 32 kap. miljöbalken 
prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område den 
skadegörande verksamheten i huvudsak bedrivs eller har 
bedrivits. Den som bedriver eller avser att bedriva en 
verksamhet som kan medföra en sådan skada som avses i 32 kap. 
3 § miljöbalken kan begära prövning av ersättningsfrågan vid 
den mark- och miljödomstol inom vars område verksamheten i 
huvudsak bedrivs eller kommer att bedrivas.

Mål om utdömande av vite enligt plan- och bygglagen 
(2010:900) efter särskild ansökan av myndighet prövas av den 
mark- och miljödomstol inom vars område myndigheten ligger.

Mål som har överklagats till mark- och miljödomstol prövas av 
den mark- och miljödomstol inom vars område 
förvaltningsmyndigheten eller kommunen som först har prövat 
ärendet ligger, om inte annat följer av bestämmelser som 
avses i sjunde stycket.

Mål enligt lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster eller 
motsvarande äldre lagstiftning där mark- och miljödomstol är 
första instans prövas av den mark- och miljödomstol inom vars 
område den allmänna eller allmänförklarade va-anläggningen i 
huvudsak är belägen eller är avsedd att vara belägen.

Särskilda bestämmelser om vilken mark- och miljödomstol som 
är behörig finns i annan lag 
Lag (2015:686).

1 a § Ett mål eller ärende som enligt 4 eller 5 kap. ska 
handläggas enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden får 
handläggas gemensamt med ett annat sådant mål eller ärende, 
om det är lämpligt med hänsyn till utredningen och övriga 
omständigheter.

Mål och ärenden som handläggs gemensamt får särskiljas när 
det finns skäl för det. Lag (2017:315).

2 § En mark- och miljödomstol får för gemensam handläggning
lämna över ett mål eller ärende till en annan mark- och
miljödomstol, om det vid den andra mark- och miljödomstolen
finns ett mål eller ärende som har nära samband med det
förstnämnda målet eller ärendet och ett överlämnande kan ske
utan avsevärd olägenhet för någon part. En mark- och
miljödomstol får också överlämna ett mål eller ärende till en
annan mark- och miljödomstol, om den andra mark- och
miljödomstolen tidigare har prövat ett ansökningsmål som
avsåg samma verksamhet som det förstnämnda målet eller
ärendet.

Överlämnande av ett mål eller ärende mellan mark- och
miljödomstolar får också ske om det annars finns särskilda
skäl och det kan ske utan avsevärd olägenhet för någon part.

Överlämnande får inte ske om ett sådant beslut har fattats
som avses i 5 kap. 2 § expropriationslagen (1972:719).

Ett mål eller ärende får inte överlämnas enligt första eller
andra stycket, om den andra domstolen motsätter sig
överlämnandet.

3 § Frågor om mark- och miljödomstolarnas inbördes behörighet
får inte självmant tas upp av högre rätt.

4 § Om det är lämpligt får rätten uppdra åt en eller flera
ledamöter att göra en undersökning på platsen. Parterna ska
ges tillfälle att vara närvarande vid en sådan undersökning.
Vid undersökningen ska protokoll föras.

En undersökning som gäller en fråga av teknisk art får inte
läggas till grund för dom eller beslut utan att parterna har
getts tillfälle att yttra sig över undersökningen. Detta
gäller dock inte om undersökningen i endast oväsentlig
utsträckning avviker från vad som har framkommit tidigare i
målet.

5 § Mark- och miljödomstolen ska hålla syn på stället, om det
behövs.

6 § Vid omröstning ska först de lagfarna domarna säga sin
mening, därefter de tekniska råden och sist de särskilda
ledamöterna. I fråga om omröstning gäller i övrigt 16 kap.
rättegångsbalken.

7 § Statliga myndigheter och kommuner är skyldiga att utan 
ersättning till domstolarna låna ut de lokaler som domstolarna 
behöver för sina sammanträden, förutsatt att lokalerna inte är 
upptagna för sina huvudsakliga ändamål. Upplåtaren har dock 
rätt till ersättning för de särskilda kostnader som 
sammanträdet medför.

Statliga myndigheter och kommuner är även skyldiga att utan 
ersättning bistå en domstol med att göra en akt tillgänglig i 
myndighetens eller kommunens lokal, om domstolen begär det.
Lag (2024:972).

4 kap. Handläggningen av mål och ärenden där mark- och
miljödomstol är första instans

1 § I mål där mark- och miljödomstol är första instans
tillämpas vad som är föreskrivet om tvistemål i allmän
domstol, om inte annat föreskrivs i denna lag eller annan
lag.

Vid handläggningen av ärenden i första instans tillämpas
lagen (1996:242) om domstolsärenden.

2 § I mål om viten tillämpas, i stället för 1 § första
stycket, bestämmelserna i 5 kap. 1-4 §§.

5 kap. Handläggningen av mål som har överklagats till mark-
och miljödomstol

1 § I mål som har överklagats till mark- och miljödomstol
tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte annat
föreskrivs i denna lag eller annan lag.

Följande bestämmelser i lagen om domstolsärenden ska inte
tillämpas:

- 11 § om förvaltningsmyndighet som motpart,

- 26 § första stycket om säkerhetsåtgärder,

- 32 § om rättegångskostnadsansvar, och

- 34 och 35 §§ om omprövning.

2 § Om en enskild överklagar en förvaltningsmyndighets
avgörande är den förvaltningsmyndighet som först beslutat i
saken motpart till den enskilde sedan handlingarna i målet
överlämnats till mark- och miljödomstolen, om inte annat är
särskilt föreskrivet.

I mål om planer enligt plan- och bygglagen (2010:900) är
kommunen den enskildes motpart.


Det som föreskrivs i första stycket gäller inte när det är en
lantmäterimyndighets beslut som har överklagats eller när en
ideell förening eller en annan juridisk person som avses i 16
kap. 13 § miljöbalken har överklagat.

3 § Vid tillämpning av 15 och 18 §§ lagen (1996:242) om
domstolsärenden ska sakägare och annan mot vilken åtgärd
ifrågasätts anses som motparter.

4 § Ett avgörande av saken i målet sker genom dom. Domen 
ska skrivas under av de lagfarna domare som har deltagit i 
avgörandet.

Om en dom skrivs under elektroniskt, ska det göras med en 
sådan elektronisk underskrift som avses i artikel 3 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av 
den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och betrodda 
tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden 
och om upphävande av direktiv 1999/93/EG, i den ursprungliga 
lydelsen. Lag (2018:502).

5 § Domar och beslut av Mark- och miljööverdomstolen i mål
som har överklagats till mark- och miljödomstol får inte
överklagas. Mark- och miljööverdomstolen får dock tillåta att
en dom eller ett beslut i annat mål än mål enligt miljöbalken
överklagas till Högsta domstolen, om det är av vikt för
ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av
Högsta domstolen.

6 kap. Särskilda rättsmedel

1 § Mark- och miljööverdomstolen prövar en ansökan om resning 
eller återställande av försutten tid eller en klagan över 
domvilla när det gäller 

1. en dom eller ett beslut av en mark- och miljödomstol,

2. ett beslut av en förvaltningsmyndighet om beslutet skulle 
ha överklagats till en mark- och miljödomstol, eller 

3. ett kommunalt beslut om beslutet skulle ha överklagats 
till en mark- och miljödomstol, direkt eller efter prövning 
av en förvaltningsmyndighet.

Vid handläggningen tillämpas lagen (1996:242) om 
domstolsärenden. Rättegångsbalken tillämpas dock om frågan 
gäller ett avgörande av en mark- och miljödomstol som vid sin 
handläggning har tillämpat vad som gäller för tvistemål i 
allmän domstol. Lag (2017:315).