Fordonsförordning (2002:925) 

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om

1. fordons beskaffenhet och utrustning,

2. kontroll av fordon samt därtill hörande system, komponenter
och separata tekniska enheter, samt

3. den verksamhet som bedrivs av besiktningsorgan på
fordonsområdet.

Förordningen gäller inte

1. fordon som tillhör staten och är tillverkade för särskilda
militära ändamål,

2. motordrivna fordon som är avsedda att föras av gående eller
släpfordon som har kopplats till något sådant fordon,

3. fordon som används uteslutande inom inhägnade järnvägs-
eller industriområden eller inom inhägnade tävlingsområden
eller andra liknande inhägnade områden, eller

4. lekfordon.

2 § Ett fordon som enligt 14 eller 16 § lagen (2001:558) om
vägtrafikregister är undantaget från registreringsplikt skall i
tillämpliga delar uppfylla de krav på beskaffenhet och
utrustning som anges i 2 kap.

Ett fordon som enligt 15 § lagen om vägtrafikregister är
undantaget från registreringsplikt anses uppfylla kraven i 2
kap. om det får användas i registreringslandet och är i
trafikdugligt skick.

Kontroll av sådana fordon som avses i första och andra styckena
får ske på det sätt som framgår av 9 kap. 10 § och 10 kap.

3 § I följande författningar finns bestämmelser i nedan
angivna ämnen, nämligen

1. om undantag från denna förordning i militära
vägtrafikkungörelsen (1974:97) och vägtrafikförordningen
(1995:137) för den kommunala organisationen för räddningstjänst
under utbildning och höjd beredskap,

2. om färdskrivare i förordningen (1993:185) om
arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter och
förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt
färdskrivare, m.m.,

3. om taxameter i yrkestrafikförordningen (1998:779),

4. om motorfordons beskaffenhet och utrustning för begränsning
av utsläpp av avgaser och andra ämnen i förordningen
(2001:1085) om motorfordons avgasrening.

Bestämmelser om vilken kontroll enligt denna förordning som ett
fordon skall ha gått igenom för att få tas i bruk första gången
finns i förordningen (2001:650) om vägtrafikregister.
Förordning (2004:868).

4 § I denna förordning avses med tillverkare den som inför
godkännandemyndigheten ansvarar för samtliga delar av
förfarandet vid typgodkännande och för
produktionsöverensstämmelse, dock utan krav på att vara direkt
engagerad i samtliga stadier av produktionen av det fordon, det
system, den komponent eller den separata tekniska enhet som
typgodkännandet avser.

I övrigt har de beteckningar som används i denna förordning
samma betydelse som i lagen (2001:559) om
vägtrafikdefinitioner, i förordningen (2001:651) om
vägtrafikdefinitioner och i fordonslagen (2002:574), om inte
något annat anges.

5 § Ägaren av ett fordon som är i bruk är skyldig att
underhålla och sköta det så att det är i föreskrivet skick.

Ägaren av ett fordon är också skyldig att se till att fordonet
inte används i strid med bestämmelserna i denna förordning
eller bestämmelser eller förbud som har meddelats med stöd av
förordningen.

6 § Bestämmelserna i denna förordning om ägaren av ett fordon
tillämpas på innehavaren av det när det är fråga om fordon som
innehas

1. på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt,
eller

2. med nyttjanderätt för en bestämd tid om minst ett år.

7 § Om den som äger ett motordrivet fordon som är registrerat i
vägtrafikregistret, eller den som innehar det under sådana
omständigheter som sägs i 6 §, inte har fyllt 18 år och en
förmyndare för honom eller henne har registrerats i
vägtrafikregistret, tillämpas bestämmelserna om ägaren i denna
förordning på förmyndaren. Förordning (2006:1063).

2 kap. Fordons beskaffenhet och utrustning

Grundregler

1 § Ett fordon får användas endast om det är tillförlitligt
från säkerhetssynpunkt och i övrigt lämpligt för trafik. I
dessa hänseenden gäller bestämmelserna i detta kapitel samt de
föreskrifter som myndigheter meddelar med stöd av
bestämmelserna i 11 kap.

Trots bestämmelserna i första stycket får ett fordon användas
om det behövs för provkörning eller bogsering av det eller för
liknande ändamål och det kan ske utan fara för
trafiksäkerheten. Detsamma gäller i fall som avses i 18 § 2
lagen (2001:558) om vägtrafikregister.

2 § Ett utrymme för den som färdas i ett motordrivet fordon
skall vara inrättat och utrustat så, att personskada vid en
trafikolycka eller en inbromsning hindras eller begränsas.

Förarplatsen i ett motorfordon eller i ett terrängmotorfordon
skall vara rymlig och anordnad så, att den medger en lämplig
körställning och en god uppsikt över omgivningen.

3 § Anordningar som är avsedda för manövreringen av ett
motordrivet fordon eller i övrigt för att användas av föraren
under färd skall vara inrättade och placerade så, att
förväxling undviks och föraren lätt kan komma åt dem utan att
trafiksäkerheten åsidosätts.

4 § Ett fordon skall vara konstruerat så, att risk för brand,
explosion eller skada av annan orsak i möjligaste mån
undanröjs. Behållare och ledningar för gasformigt bränsle för
fordons framdrivning får inte finnas i ett utrymme som är
avsett för personbefordran.

5 § Ett motorfordon och ett släpfordon till ett sådant fordon
skall ha en yttre utformning som är godtagbar med hänsyn till
risken för skada på andra trafikanter och som även i övrigt
uppfyller trafiksäkerhetens krav.

EG-regler

6 § Med de undantag som anges i andra stycket skall ett nytt
fordon, som har godkänts enligt nedanstående EG-direktiv
(ramdirektiv), är försett med ett typgodkännandemärke eller med
någon annan märkning enligt ett särdirektiv till ett
ramdirektiv, och som är åtföljt av ett giltigt intyg om
överensstämmelse i enlighet med de mallar som finns i bilagor
till ramdirektiven, i fråga om fordonets konstruktion och
funktion anses stämma överens med kraven i denna förordning och
i de föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen
och som gäller fordons beskaffenhet och utrustning.

1. Rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande
av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, senast ändrat
genom kommissionens direktiv 2006/28/EG.

2. Rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande
av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul, senast ändrat
genom rådets förordning (EG) nr 807/2003.

3. Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG av den 18
mars 2002 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon
och om upphävande av rådets direktiv 92/61/EEG, senast ändrat
genom kommissionens direktiv 2005/30/EG.

4. Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/37/EG av den 26
maj 2003 om typgodkännande av jordbruks- och
skogsbrukstraktorer, av släpvagnar och utbytbara dragna
maskiner till sådana traktorer samt av system, komponenter och
separata tekniska enheter till dessa fordon och om upphävande
av direktiv 74/150/EEG, senast ändrat genom kommissionens
direktiv 2005/67/EG.

Vad som sägs i första stycket gäller dock inte

1. fordon som är konstruerade för vänstertrafik,

2. fordon som är utrustade med hastighetsmätare som har
brittisk standard, eller

3. fordon som tillverkas i små serier.
Förordning (2006:437).

7 § Ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet som
omfattas av ett giltigt godkännande enligt ett särdirektiv till
ramdirektiv 70/156/EEG, 2002/24/EG eller 2003/37/EG och som är
försett med ett typgodkännandemärke om så föreskrivs i det
tillämpliga särdirektivet skall vad avser beskaffenheten anses
stämma överens med kraven i denna förordning och i de
föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen.
Förordning (2004:1362).

8 § Om godkännandemyndigheten finner att fordon, system,
komponenter eller separata tekniska enheter av en typ som är
EG-typgodkänd av en typgodkännandemyndighet i en annan stat
allvarligt äventyrar trafiksäkerheten, trots att de åtföljs av
ett giltigt intyg om överensstämmelse eller har föreskriven
märkning, får godkännandemyndigheten besluta att de inte får
registreras, säljas eller tas i bruk.

Ett beslut enligt första stycket gäller i högst sex månader.

9 § Bestämmelserna i 6-8 §§ gäller även fordon, system,
komponenter och separata tekniska enheter som omfattas av avtal
om ömsesidigt erkännande som EG har träffat med tredje land.

ECE-regler

10 § Ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet,
som med stöd av ett sådant tillstånd som avses i 4 kap. 4 § har
försetts med ett där angivet märke, skall med avseende på typen
anses stämma överens med vad som med stöd av denna förordning
föreskrivs om systemets, komponentens eller den separata
tekniska enhetens beskaffenhet.

Detta gäller i förhållande till en främmande stat även för ett
sådant system eller en sådan komponent eller separat teknisk
enhet som enligt sitt märke har typgodkänts där enligt ett
reglemente, som av Sverige har antagits som bilaga till Förenta
nationernas ekonomiska kommission för Europas överenskommelse
om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för
hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan
monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren
för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på
grundval av dessa föreskrifter. Detta gäller dock endast om
systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten är
tillverkad inom ett sådant till staten hörande område som avses
i artikel 3 i överenskommelsen.

11 § Om godkännandemyndigheten finner att ett system, en
komponent eller en separat teknisk enhet av en typ som är ECE-
typgodkänd av en godkännandemyndighet i en annan stat
allvarligt äventyrar trafiksäkerheten eller miljön, trots att
de har föreskriven märkning, får myndigheten besluta att de
inte får registreras, säljas eller tas i bruk.

3 kap. EG-typgodkännande

Inledande bestämmelser

1 § I detta kapitel avses med

- etappvis typgodkännande: det förfarande genom vilket det
intygas att en fordonstyp som inte är färdigbyggd, eller en
fordonstyp som byggs med en tillverkningsprocess som är
uppdelad i separata etapper, uppfyller de tilllämpliga tekniska
kraven i direktiv 70/156/EEG eller 2003/37/EG eller i
särdirektiv till dessa ramdirektiv,

- fordonstyp: fordon som inte skiljer sig från varandra i fråga
om tillverkare, tillverkarens typbeteckning eller väsentliga
konstruktions- eller formgivningsaspekter som chassi eller
bottenplatta (gäller uppenbara och grundläggande skillnader)
och motor (inre förbränning, el eller hybrid),

- teknisk tjänst: en organisation som har utsetts för att
utföra provning och inspektion för godkännandemyndighetens
räkning. Godkännandemyndigheten kan även själv utöva denna
funktion. Förordning (2004:1362).

2 § Ett EG-typgodkännande skall meddelas för en typ av fordon,
system, komponenter eller separata tekniska enheter som
uppfyller de tillämpliga kraven i de direktiv som anges i 2
kap. 6 och 7 §§.

Ett EG-typgodkännande kan meddelas på grundval av provning som
har utförts av en teknisk tjänst i enlighet med det tillämpliga
direktivet, eller av provning som omfattas av avtal om
ömsesidigt erkännande som EG har träffat med tredje land.

3 § Förfarandet med EG-typgodkännande tillämpas för fordon av
kategori M1 som har en inre förbränningsmotor, för mopeder,
motorcyklar och trehjuliga motorcyklar samt för traktorer.
Förordning (2004:1362).

4 § I fråga om EG-typgodkännande delas fordon in i kategorier
enligt följande:

1. EG-motorfordon:
Ett fordon som är avsett att användas på väg, oavsett om det är
färdigbyggt eller inte, och som har minst fyra hjul och är
konstruerat för en maximihastighet över 25 kilometer i timmen.
Dock undantas spårbundna fordon, jordbruks- och
skogsbrukstraktorer, mopeder, motorcyklar och motorredskap.

2. Kategori M:
EG-motorfordon som har minst fyra hjul samt är konstruerade och
byggda för persontransport.

Kategori M1:
EG-motorfordon som är konstruerade och byggda för
persontransport, med högst åtta sittplatser utöver
förarplatsen.

Kategori M2:
EG-motorfordon som är konstruerade och byggda för
persontransport, med mer än åtta sittplatser utöver
förarplatsen och en högsta vikt som inte överstiger 5 ton.

Kategori M3:
EG-motorfordon som är konstruerade och byggda för
persontransport, med mer än åtta sittplatser utöver
förarplatsen och en högsta vikt som överstiger 5 ton.

3. Kategori N:
EG-motorfordon som har minst fyra hjul samt är konstruerade och
byggda för godstransport.

Kategori N1:
EG-motorfordon som är konstruerade och byggda för
godstransport, med en högsta vikt som inte överstiger 3,5 ton.

Kategori N2:
EG-motorfordon som är konstruerade och byggda för
godstransport, med en högsta vikt som överstiger 3,5 ton men
inte 12 ton.

Kategori N3:
EG-motorfordon som är konstruerade och byggda för
godstransport, med en högsta vikt som överstiger 12 ton.

För dragfordon som har utformats för att kopplas samman med en
påhängsvagn eller en släpkärra skall den vikt som ligger till
grund för klassificeringen vara dragfordonets vikt i körklart
skick plus den vikt som motsvarar den största statiska
vertikala belastning som påhängsvagnen eller släpkärran för
över till dragfordonet samt, i tillämpliga fall, den största
vikten av dragfordonets egen last.

4. Kategori O:
Släpvagnar (inklusive påhängsvagnar).

Kategori O1:
Släpvagnar med en högsta vikt som inte överstiger 0,75 ton.

Kategori O2:
Släpvagnar med en högsta vikt som överstiger 0,75 ton men inte
3,5 ton.

Kategori O3:
Släpvagnar med en högsta vikt som överstiger 3,5 ton men inte
10 ton.

Kategori O4:
Släpvagnar med en högsta vikt som överstiger 10 ton.

För påhängsvagnar och släpkärror skall den vikt som ligger till
grund för klassificeringen vara den statiska vertikala
belastning som påhängsvagnens eller släpkärrans axel eller
axlar för över till marken då den kopplas till dragfordonet med
maximal last.

5. Traktorer:
Jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul eller band, och
med motor, som har minst två axlar, som är konstruerade för en
maximal hastighet om lägst 6 kilometer i timmen, vars främsta
funktion är som dragfordon och som konstruerats särskilt för
att dra, skjuta, frakta eller driva viss utbytbar utrustning
avsedd att användas inom jord- eller skogsbruk, eller för att
dra släpvagnar avsedda att användas inom jord- eller skogsbruk.
En traktor kan utrustas för transport av last i jordbruks-
eller skogsbrukssammanhang eller med passagerarsäten.

Kategori T1:
Hjultraktorer konstruerade för en maximal hastighet som
understiger 40 kilometer i timmen, vars minsta spårvidd på den
av axlarna som är närmast föraren inte understiger 1 150
millimeter, vars vikt i olastat och körklart tillstånd
överstiger 600 kilogram och vars markfria gång inte överstiger
1 000 millimeter.

Kategori T2:
Hjultraktorer konstruerade för en maximal hastighet som
understiger 40 kilometer i timmen, vars minsta spårvidd
understiger 1 150 millimeter, vars vikt i olastat och körklart
tillstånd överstiger 600 kilogram och vars markfria gång inte
överstiger 600 millimeter. När värdet på traktorns tyngdpunkt i
höjdled (mätt från marken), delat med medelvärdet för axlarnas
minsta spårvidd, är större än 0,90 begränsas emellertid den
konstruktionsmässiga maximihastigheten till 30 kilometer i
timmen.

Kategori T3:
Hjultraktorer konstruerade för en maximal hastighet av 40
kilometer i timmen, vars vikt i olastat och körklart tillstånd
är högst 600 kilogram.

Kategori T4:
Hjultraktorer konstruerade för sådana särskilda ändamål som
anges i tillägg 1 i kapitel B i bilaga II till direktiv
2003/37/EG och för en maximal hastighet av 40 kilometer i
timmen.

Kategori T5:
Hjultraktorer konstruerade för en maximal hastighet som
överstiger 40 kilometer i timmen.

Kategori C1:
Bandtraktorer konstruerade i enlighet med kategori T1.

Kategori C2:
Bandtraktorer konstruerade i enlighet med kategori T2.

Kategori C3:
Bandtraktorer konstruerade i enlighet med kategori T3.

Kategori C4:
Bandtraktorer konstruerade i enlighet med kategori T4.

Kategori C5:
Bandtraktorer konstruerade i enlighet med kategori T5.

6. Traktorsläpvagnar:
Alla sorters släpvagnar för jord- eller skogsbruk, främst
avsedda för transport av last och konstruerade för att kopplas
samman med en traktor för utnyttjande i jord- och skogsbruk.
Släpvagnar där lasten delvis fraktas av dragfordonet tillhör
denna kategori. Med traktorsläp likställs fordon som är
kopplade till en traktor och som omfattar ett fast redskap, om
förhållandet mellan den totala tekniskt tillåtna vikten och det
olastade fordonets vikt är större än eller lika med 3,0 och om
fordonet inte är avsett för att behandla material.

Kategori R1:
Traktorsläpvagnar vars högsta tekniskt tillåtna totalvikt per
axel inte överstiger 1 500 kilogram.

Kategori R2:
Traktorsläpvagnar vars högsta tekniskt tillåtna totalvikt per
axel överstiger 1 500 kilogram och är mindre än eller lika med
3 500 kilogram.

Kategori R3:
Traktorsläpvagnar vars högsta tekniskt tillåtna totalvikt per
axel överstiger 3 500 kilogram och är mindre än eller lika med
21 000 kilogram.

Kategori R4:
Traktorsläpvagnar vars högsta tekniskt tillåtna totalvikt per
axel överstiger 21 000 kilogram.

Varje kategori av traktorsläpvagnar är indelad i
underkategorierna a och b beroende på vilken maximal hastighet
släpvagnen konstruerats för. Underkategori a innebär att
traktorsläpvagnen konstruerats för en hastighet av högst 40
kilometer i timmen. Underkategori b innebär att
traktorsläpvagnen konstruerats för en hastighet som överstiger
40 kilometer i timmen.

7. Utbytbara dragna maskiner:
Utrustning som används inom jord- eller skogsbruk, som är
konstruerad för att dras av traktorer och som ändrar
traktorernas funktionssätt eller utökar dem med en ny funktion.
Maskinerna kan dessutom omfatta lastplattformar som är
konstruerade för att bära de redskap och anordningar som är
nödvändiga för arbetsuppgifternas utförande och för tillfällig
lagring av material som produceras under arbetet eller är
nödvändigt för dess utförande. Med utbytbara dragna maskiner
likställs fordon som är kopplade till traktorer och som är
avsedda för materialbehandling, om förhållandet mellan den
totala tekniskt tillåtna vikten och det olastade fordonets vikt
är mindre än 3,0.

Kategori S1:
Utbytbara dragna maskiner avsedda för användning inom jord-
eller skogsbruk, vars tekniskt tillåtna totalvikt per axel är
högst 3 500 kilogram.

Kategori S2:
Utbytbara dragna maskiner avsedda för användning inom jord-
eller skogsbruk, vars tekniskt tillåtna totalvikt per axel är
högre än 3 500 kilogram.

Varje kategori av utbytbara dragna maskiner är indelad i
underkategorierna a och b beroende på vilken maximal hastighet
maskinen konstruerats för. Underkategori a innebär att maskinen
konstruerats för en hastighet av högst 40 kilometer i timmen.
Underkategori b innebär att maskinen konstruerats för en
hastighet som överstiger 40 kilometer i timmen.

8. Mopeder:
Fordon som definieras som mopeder i 2 § lagen (2001:559) om
vägtrafikdefinitioner.

9. Motorcyklar:
Tvåhjuliga sådana fordon som definieras som motorcyklar i 2 §
lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner.

10. Trehjuliga motorcyklar:
Tre- och fyrhjuliga sådana fordon som definieras som
motorcyklar i 2 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner.
Förordning (2004:1362).

Godkännandemyndighet

5 § EG-typgodkännande av fordon, system, komponenter eller
separata tekniska enheter meddelas för Sveriges del av
Transportstyrelsen i fråga om direktiven 70/156/EEG,
2002/24/EG och 2003/37/EG samt särdirektiven till dessa
ramdirektiv. Förordning (2008:1108).

6 § Har upphävts genom förordning (2004:679).

Ansökan

7 § Frågor om EG-typgodkännande prövas av
godkännandemyndigheten efter ansökan av tillverkaren.

8 § En ansökan skall avvisas, om en annan ansökan som avser
samma typ av fordon, system, komponent eller separata tekniska
enhet tidigare har gjorts i en annan stat inom Europeiska
ekonomiska samarbetsområdet (EES).

Inledande kontroll

9 § Innan godkännandemyndigheten beviljar ett EG-
typgodkännande, skall den kontrollera att det hos tillverkaren
finns tillfredsställande rutiner och metoder som säkerställer
en effektiv kontroll av att serietillverkade fordon, system,
komponenter och separata tekniska enheter stämmer överens med
den godkända typen.

Villkor för EG-typgodkännande

10 § EG-typgodkännande får beviljas för typer av fordon,
system, komponenter eller separata tekniska enheter som
motsvarar uppgifterna i den tekniska information som
tillverkaren har lämnat och som uppfyller de tekniska kraven i
tillämpliga särdirektiv.

Vid etappvis typgodkännande skall hänsyn tas till den
produktionsetapp som en fordonstyp befinner sig i.

11 § EG-typgodkännande av komponenter eller separata tekniska
enheter till EG-motorfordon (kategori M och N) och släpvagnar
(kategori O) får meddelas endast om det tillämpliga
särdirektivet uttryckligen medger ett sådant godkännande.

I de fall en komponent eller en separat teknisk enhet har
avsedd funktion eller uppvisar sina särskilda egenskaper endast
i kombination med andra delar av fordonet, och dess
överensstämmelse med ett eller flera krav därför kan
kontrolleras endast när denna komponent eller separata tekniska
enhet fungerar tillsammans med andra delar av fordonet, skall
typgodkännandets räckvidd begränsas i enlighet med den kontroll
som är möjlig. Förordning (2004:1362).

12 § En ansökan om EG-typgodkännande skall avslås trots att
kraven i 9-11 §§ är uppfyllda, om fordonet, systemet,
komponenten eller den tekniska enheten utgör en allvarlig fara
för trafiksäkerheten.

Typgodkännandeintyg

13 § Om en ansökan om EG-typgodkännande beviljas eller avslås
eller om ett EG-typgodkännande återkallas skall
godkännandemyndigheten utfärda ett typgodkännandeintyg. I det
fall en ansökan beviljas skall de begränsningar och krav som
typgodkännandet har förenats med anges i intyget.

Godkännandemyndigheten skall lämna en kopia av
typgodkännandeintyget till var och en av
godkännandemyndigheterna i de andra staterna inom Europeiska
ekonomiska samarbetsområdet (EES). Förordning (2003:329).

Intyg om överensstämmelse och typgodkännandemärke

14 § En tillverkare som innehar ett EG-typgodkännande för
fordon skall utfärda intyg om överensstämmelse i enlighet med
de mallar som finns i bilagor till de direktiv som anges i 2
kap. 6 §. Ett sådant intyg skall åtfölja varje fordon, vare sig
det är färdigbyggt eller inte, som har tillverkats i
överensstämmelse med den godkända fordonstypen.

En tillverkare av komponenter eller separata tekniska enheter
till mopeder, motorcyklar eller trehjuliga motorcyklar skall
utfärda ett intyg om överensstämmelse för varje sådan komponent
eller enhet som inte utgör originalutrustning.

15 § Tillverkaren skall förse samtliga fordon som tillverkas i
överensstämmelse med en godkänd fordonstyp med ett
typgodkännandemärke eller med någon annan märkning enligt ett
särdirektiv till ett ramdirektiv. Förordning (2004:1362).

16 § En tillverkare som innehar ett EG-typgodkännande för en
komponent eller en separat teknisk enhet skall på varje
komponent eller enhet, som har tillverkats i överensstämmelse
med den godkända typen, fästa

1. sitt handelsnamn eller varumärke,

2. sin typbeteckning,

3. om så föreskrivs i det tillämpliga särdirektivet, ett
typgodkännandemärke eller nummer för typgodkännandet.

I fall som avses i första stycket 3 får dock

1. tillverkare av komponenter eller separata tekniska enheter
till EG-motorfordon (kategori M och N) och släpvagnar (kategori
O) avstå från att på angivet sätt fästa handelsnamn eller
varumärke och typbeteckning, och

2. tillverkare av komponenter eller separata tekniska enheter
till mopeder, motorcyklar eller trehjuliga motorcyklar avstå
från att utfärda ett sådant intyg som avses i 14 § andra
stycket. Förordning (2004:1362).

Ändrade förhållanden

17 § Om tillverkningen upphör eller om uppgifterna i det
tekniska underlaget eller informationsdokumentet ändras, skall
tillverkaren anmäla detta till godkännandemyndigheten.

18 § Efter en anmälan om ändring enligt 17 § skall
godkännandemyndigheten underrätta tillverkaren om de åtgärder
som ändringen föranleder. Myndigheten kan då besluta om ny
kontroll eller provning.

Kontroll och återkallelse av typgodkännande

19 § Godkännandemyndigheten skall se till att en fortlöpande
kontroll sker av att serietillverkade fordon, system,
komponenter och separata tekniska enheter stämmer överens med
den typ som myndigheten har godkänt.

20 § Om godkännandemyndigheten finner att fordon, system,
komponenter eller separata tekniska enheter med intyg om
överensstämmelse eller typgodkännandemärke inte längre stämmer
överens med den typ som har godkänts, ska myndigheten vidta de
åtgärder som behövs för att säkerställa att serietillverkade
fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter på
nytt tillverkas i överensstämmelse med den godkända typen.

Godkännandemyndigheten prövar frågor om återkallelse av EG-
typgodkännanden i fall som avses i 2 kap. 5 § fordonslagen
(2002:574). Förordning (2008:1108).

Undantag

21 § Godkännandemyndigheten får i fråga om fordon medge
undantag från ett eller flera av kraven i ett eller flera av
särdirektiven för fordon som tillverkas i små serier och för
fordon i slutserier.

22 § Godkännandemyndigheten får i fråga om mopeder, motorcyklar
och trehjuliga motorcyklar medge undantag från kraven i
särdirektiven för fordon, komponenter och separata tekniska
enheter som är avsedda för tillverkning i små serier eller för
försvaret, ordningsmakten, civilförsvaret eller offentliga
arbeten.

4 kap. ECE-typgodkännande

1 § Ett ECE-typgodkännande skall meddelas för en typ av system,
komponenter eller separata tekniska enheter som uppfyller
kraven i ett sådant reglemente som av Sverige har antagits som
bilaga till Förenta nationernas ekonomiska kommission för
Europas överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska
föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och
delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon
samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande
utfärdade på grundval av dessa föreskrifter.

Ett typgodkännande får meddelas på grundval av provning som har
utförts av ett provningsorgan i enlighet med det tillämpliga
reglementet.

2 § Frågor om ECE-typgodkännande prövas av Transportstyrelsen
efter ansökan av tillverkaren. Förordning (2008:1108).

3 § Innan Transportstyrelsen meddelar ett ECE-typgodkännande
skall styrelsen kontrollera att det hos tillverkaren finns
tillfredsställande rutiner och metoder som säkerställer en
effektiv kontroll av att serietillverkade system, komponenter
eller separata tekniska enheter stämmer överens med den
godkända typen. Förordning (2008:1108).

4 § Om Transportstyrelsen beviljar ett ECE-typgodkännande 
skall styrelsen i beslutet meddela tillverkaren tillstånd att 
på varje system, komponent eller separat teknisk enhet som
tillverkas av denne och som stämmer överens med den godkända
typen fästa ett sådant märke som avses i det tillämpliga
reglementet.

En tillverkare som innehar ett ECE-typgodkännande skall förse
samtliga system, komponenter eller separata tekniska enheter
som tillverkas i överensstämmelse med den godkända typen med
sådan märkning som avses i första stycket.
Förordning (2008:1108).

5 § Om Transportstyrelsen finner att system, komponenter eller
separata tekniska enheter som är försedda med föreskriven
märkning inte längre stämmer överens med den typ som har
godkänts, ska styrelsen vidta de åtgärder som behövs för att
säkerställa att serietillverkade system, komponenter eller
separata tekniska enheter på nytt tillverkas i överensstämmelse
med den godkända typen.

Transportstyrelsen prövar frågor om återkallelse av ECE-
typgodkännanden i fall som avses i 2 kap. 5 § fordonslagen
(2002:574). Förordning (2008:1108).

6 § Sådana reglementen som avses i 1 § skall hållas
tillgängliga hos Transportstyrelsen. Förordning (2008:1108).

7 § Transportstyrelsen  skall lämna en kopia av ett beslut om
ECE-typgodkännande till var och en av godkännandemyndigheterna
i de andra länder som har anslutit sig till den 
överenskommelse som avses i 1 §. Förordning (2008:1108).

5 kap. Nationellt typgodkännande

Inledande bestämmelser

1 § Ett nationellt typgodkännande skall meddelas för en typ av
motordrivna fordon och släpfordon, dock inte moped klass II 
och terrängskoter, som uppfyller föreskrivna krav i fråga om
fordons beskaffenhet och utrustning samt de krav som avses i
7 §. Ett typgodkännande får meddelas på grundval av provning 
som avses i 5-7 §§. Bestämmelserna i detta kapitel gäller på
motsvarande sätt i den utsträckning som Transportstyrelsen
föreskriver det i fråga om system, komponenter och separata
tekniska enheter. Förordning (2008:1108).

2 § Frågor om nationellt typgodkännande prövas av
Transportstyrelsen efter ansökan av tillverkaren.
Förordning (2008:1108).

3 § Om en ansökan om nationellt typgodkännande beviljas skall
Transportstyrelsen utfärda ett nationellt typgodkännandeintyg.
De begränsningar och krav som typgodkännandet har förenats med
skall anges i intyget.

I beslutet om nationellt typgodkännande skall 
Transportstyrelsen ange vem som har rätt att teckna 
tillverkarens firma på typintyg för fordon av ifrågavarande 
typ. Förordning (2008:1108).

Inledande kontroll

4 § Innan Transportstyrelsen beviljar ett nationellt
typgodkännande skall styrelsen kontrollera att det hos
tillverkaren finns tillfredsställande rutiner och metoder som
säkerställer en effektiv kontroll av att serietillverkade 
fordon stämmer överens med den godkända typen. 
Förordning (2008:1108).

Provning

5 § Provning utförs av ett besiktningsorgan för det
kontrollområde som avses i 4 kap. 2 § fordonslagen (2002:574).

6 § Vid provningen skall besiktningsorganet kontrollera om
fordonet uppfyller föreskrivna krav i fråga om beskaffenhet och
utrustning.

7 § Vid provningen skall besiktningsorganet även kontrollera om
fordonet uppfyller tillämpliga krav i

1. förordningen (1986:683) om förbud mot asbesthaltiga
friktionsbelägg i fordon såvitt avser andra fordon än mopeder
klass I, motorcyklar, personbilar, lätta lastbilar, lätta
terrängvagnar samt bussar och släpvagnar med en totalvikt av
högst 3,5 ton,

2. förordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva
varor,

3. förordningen (2001:1085) om motorfordons avgasrening, och

4. förordningen (2003:208) om förbud mot vissa metaller i
bilar. Förordning (2003:209).

Typintyg

8 § Den som innehar ett nationellt typgodkännande får för ett
nytt fordon utfärda intyg om att fordonet överensstämmer med en
typ av fordon som har godkänts (typintyg).

Typintyg får dock inte utfärdas för

1. ett fordon som tidigare har tagits upp i typintyg eller
godkänts vid en registreringsbesiktning, eller

2. ett fordon som, på grund av att nya eller ändrade
bestämmelser om fordonets beskaffenhet eller utrustning har
trätt i kraft efter det att ett nationellt typgodkännande
meddelats, inte skulle kunna godkännas vid en
registreringsbesiktning.

Ett typintyg som utfärdats innan ändrade bestämmelser om
fordonets beskaffenhet eller utrustning trätt i kraft är efter
ikraftträdandet inte längre giltigt. Transportstyrelsen får 
dock efter ansökan från den som har utfärdat typintyget medge 
att intyget skall vara giltigt under ytterligare högst tolv 
månader. Förordning (2008:1108).

9 § Tillverkaren skall förse samtliga fordon som tillverkas i
överensstämmelse med en godkänd fordonstyp med ett
typgodkännandemärke.

Kontroll och återkallelse av typgodkännande m.m.

10 § Transportstyrelsen skall se till att fortlöpande kontroll
sker av att serietillverkade fordon stämmer överens med den 
typ som styrelsen har godkänt. Förordning (2008:1108).

11 § Om Transportstyrelsen finner att fordon som typintyg
utfärdats för inte längre stämmer överens med den typ som har
godkänts, ska styrelsen vidta de åtgärder som behövs för att
säkerställa att serietillverkade fordon på nytt tillverkas i
överensstämmelse med den godkända typen.

Transportstyrelsen prövar frågor om återkallelse av nationellt
typgodkännande i fall som avses i 2 kap. 5 § fordonslagen
(2002:574). Förordning (2008:1108).

6 kap. Registreringsbesiktning

Grundläggande bestämmelser

1 § Genom registreringsbesiktning skall ett enstaka fordon
godkännas, om det uppfyller föreskrivna krav i fråga om
beskaffenhet och utrustning.

2 § Ett fordon ska vara registrerat innan det
registreringsbesiktigas. Detta gäller dock inte fordon som
registreras efter anmälan enligt 6 kap. 4 § förordningen
(2001:650) om vägtrafikregister. Sådant fordon ska ha godkänts
vid en ursprungskontroll enligt 6 kap. 5 och 6 §§ samma
förordning innan det registreringsbesiktigas.
Förordning (2007:746).

3 § Om det saknas tillräckliga uppgifter om ett fordon för att
det säkert skall kunna identifieras och beskrivas i de
avseenden som följer av förordningen (2001:650) om
vägtrafikregister får Transportstyrelsen förelägga 
fordonsägaren att inom viss tid låta fordonet genomgå en
registreringsbesiktning.

I fråga om fordon som har tagits i bruk inträder körförbud om
föreläggandet inte följs. Förordning (2008:1108).

4 § Transportstyrelsen får förelägga fordonsägaren att inom 
viss tid låta ett fordon, för vilket styrelsen har meddelat 
ett tidsbegränsat undantag från gällande föreskrifter om 
fordons beskaffenhet och utrustning, genomgå en
registreringsbesiktning.

Om föreläggandet inte följs inträder körförbud för fordonet.
Förordning (2008:1108).

Besiktningens omfattning

5 § Vid registreringsbesiktning skall besiktningsorganet, med
de undantag och begränsningar som framgår av 6 och 7 §§, vidta
de åtgärder som anges i 2 kap. 6 § fordonslagen (2002:574).

6 § I fråga om nya personbilar, motorcyklar, mopeder klass I
och traktorer, som stämmer överens med ett EG-
typgodkännandeintyg, ska besiktningen omfatta endast vad som
anges i 2 kap. 6 § 1 och 3 fordonslagen (2002:574).
Förordning (2007:746).

7 § I fråga om fordon som avses i 6 kap. 4 § förordningen
(2001:650) om vägtrafikregister får registreringsbesiktningen,
utan att slutlig prövning sker, begränsas till vad som anges i
2 kap. 6 § 1 fordonslagen (2002:574). Förordning (2007:746).

Vissa villkor m.m. för godkännande vid besiktningen

8 § Ett fordon som inte är EG-typgodkänt får godkännas endast
om det uppfyller tillämpliga krav i

1. förordningen (1986:683) om förbud mot asbesthaltiga
friktionsbelägg i fordon såvitt gäller andra fordon än mopeder
klass I, motorcyklar, personbilar, lätta lastbilar, bussar och
släpvagnar med en totalvikt av högst 3,5 ton, terrängskotrar
och lätta terrängvagnar,

2. förordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva
varor,

3. förordningen (2001:1085) om motorfordons avgasrening, och

4. förordningen (2003:208) om förbud mot vissa metaller i
bilar. Förordning (2003:209).

9 § Den som inställer ett fordon till registreringsbesiktning
skall lämna de uppgifter om fordonet som behövs för
besiktningen. På begäran skall han eller hon styrka
uppgifterna.

Besiktning av ett ändrat fordon

10 § Om ett fordon har godkänts vid en registreringsbesiktning
eller tagits upp i ett typintyg eller i ett intyg om
överensstämmelse och det därefter har ändrats så att det inte
längre stämmer överens med utförandet när det besiktigades
eller när typintyget eller intyget om överensstämmelse
utfärdades eller om fordonet i övrigt har ändrats så att dess
beskattningsförhållande påverkas, skall ägaren låta fordonet
genomgå en registreringsbesiktning. Detta skall ske inom en
månad från det att ändringen gjordes eller, om fordonet är
avställt, inom en vecka efter det att avställningen upphörde.
Om fordonet inom angiven tid anmäls för avregistrering behöver
dock ingen besiktning ske.

Med ändring enligt första stycket avses inte en sådan ändring
som endast innebär

1. en avvikelse i fråga om fordonets utstyrsel och som inte
påverkar dess beskattningsförhållande eller försämrar dess
säkerhet,

2. byte av motorn mot en annan motor, som helt stämmer överens
med den förra, eller

3. byte av däcksdimensionen på andra fordon än bilar,
motorcyklar, mopeder klass I eller släpvagnar som är avsedda
att dras av bilar.

11 § I fall som avses i 10 § första stycket skall den som
inställer fordonet till registreringsbesiktning uppge vilka
ändringar som har gjorts på det.

12 § Om ett fordon som är taget i bruk har ändrats och vid
registreringsbesiktningen är så bristfälligt att det inte
vidare kan användas utan uppenbar fara för trafiksäkerheten,
skall besiktningsorganet meddela körförbud för det.

13 § Om ett fordon som är taget i bruk underkänns vid
registreringsbesiktningen skall besiktningsorganet, om
körförbud inte meddelas enligt 12 §, förelägga fordonsägaren
att inom en månad låta fordonet registreringsbesiktigas igen.
Transportstyrelsen får föreskriva om kortare inställelsetid i
fall då ett fordon, utan att däremellan ha godkänts, har
underkänts vid registreringsbesiktning mer än en gång.

Om fordonet inte har registreringsbesiktigats inom förelagd tid
inträder körförbud för det. Förordning (2008:1108).

14 § Ett körförbud som avses i detta kapitel gäller till dess
en ny registreringsbesiktning har genomförts.

Trots att körförbud gäller får fordonet användas för färd
kortaste lämpliga väg från den plats där reparation har utförts
till ett besiktningsorgan för besiktning. I fråga om andra
körförbud än enligt 12 § får fordonet också användas för färd
kortaste lämpliga väg till en reparationsverkstad för
reparation. Detsamma gäller för en olastad släpvagn, som har
meddelats körförbud enligt 12 § på grund av bristfällighet i
bromssystemet, om den framförs med en hastighet av högst 30
kilometer i timmen.

15 § Om körförbud meddelas vid en registreringsbesiktning skall
besiktningsorganet förse fordonet med ett körförbudsmärke.

7 kap. Mopedbesiktning

1 § En EG-typgodkänd moped klass II får tas i bruk om den är
försedd med ett typgodkännandemärke och det finns ett intyg om
överensstämmelse för den. I annat fall får en moped klass II
tas i bruk först sedan den har godkänts vid en mopedbesiktning.

2 § Genom mopedbesiktning skall en moped klass II godkännas om
den uppfyller föreskrivna krav i fråga om beskaffenhet och
utrustning.

3 § Om en godkänd moped klass II har ändrats så att den inte
längre stämmer överens med uppgifterna i ett sådant typintyg
eller instrument över mopedbesiktning som har legat till grund
för godkännandet, får den inte användas förrän den efter
ändringen har godkänts vid en mopedbesiktning. Detsamma gäller
om en EG-typgodkänd moped klass II har ändrats så att den inte
längre stämmer överens med intyget om överensstämmelse.

4 § Trots bestämmelserna i 1 och 3 §§ får en moped klass II
användas för färd kortaste lämpliga väg till eller från ett
besiktningsorgan för besiktning. Detsamma gäller om mopeden
används av en person, som yrkesmässigt eller i ett företag med
egen verkstad tillverkar eller reparerar mopeder, för
provkörning i samband med tillverkningen eller reparationen.

5 § Den som inställer ett fordon till mopedbesiktning skall
lämna de uppgifter om fordonet som behövs för besiktningen. På
begäran skall han eller hon styrka uppgifterna.

6 § Om en moped klass II godkänns vid en mopedbesiktning, skall
besiktningsorganet tilldela den en beteckning som är specifik
för fordonet.

8 kap. Lämplighetsbesiktning

1 § Godkännande vid lämplighetsbesiktning krävs för att

1. en buss, en lastbil, ett släpfordon eller ett
terrängmotorfordon skall få användas i yrkesmässig trafik för
personbefordran,

2. en personbil skall få användas vid övningskörning i
trafikskola,

3. ett fordon som har kopplats till något annat motordrivet
fordon än ett terrängmotorfordon skall få användas för
personbefordran,

4. en bil skall få registreras som utryckningsfordon enligt 6
kap. 9 § 1 förordningen (2001:650) om vägtrafikregister,

5. ett fordon med en släpvagn, vilken är förbunden med
dragfordonet genom den gemensamma lasten, skall få framföras
med en hastighet av 50 kilometer i timmen enligt 4 kap. 20 §
andra stycket 3 trafikförordningen (1998:1276).
Förordning (2006:22).

2 § Trots bestämmelsen i 1 § 3 får ett fordon som inte godkänts
vid en lämplighetsbesiktning användas tillfälligt vid
räddningstjänst av en statlig brandkår eller av kommunal
organisation för räddningstjänst. Ett fordon som har kopplats
till en traktor får också användas för kortaste färd till eller
från en arbetsplats eller mellan en gårds ägor eller för
liknande ändamål. Förordning (2003:817).

3 § Ett fordon skall godkännas genom lämplighetsbesiktning, om
det uppfyller föreskrivna krav i fråga om beskaffenhet och
utrustning för sådan användning som avses i 1 §.

4 § Besiktningsorganet prövar frågor om återkallelse av ett
godkännande vid lämplighetsbesiktning i fall som avses i 2 kap.
8 § fordonslagen (2002:574).

5 § Om ett fordon, som inte är registreringspliktigt enligt
lagen (2001:558) om vägtrafikregister, godkänns vid en
lämplighetsbesiktning skall besiktningsorganet utfärda ett
lämplighetsbevis. Om det föreskrivs villkor för den avsedda
användningen skall detta anges i beviset.

6 § Lämplighetsbeviset eller en bestyrkt avskrift av det skall
medföras vid sådan personbefordran som avses i 1 § 3 och på
tillsägelse visas upp för en bilinspektör eller en polisman.
Handlingen skall vara i sådant skick att den kan läsas utan
svårighet.

7 § Den som inställer ett fordon till lämplighetsbesiktning
skall lämna de uppgifter om fordonet som behövs för
besiktningen. På begäran skall han eller hon styrka
uppgifterna. Förordning (2006:22).

9 kap. Kontrollbesiktning

Besiktningspliktiga fordon och besiktningsintervaller

1 § Periodiskt återkommande kontrollbesiktning skall ske av
fordon i följande fall.

1. Fordon som avses i 3-8 §§. Om ett fordon är av 1950 eller
tidigare års modell behöver sådan besiktning dock ske endast i
fråga om registrerade bussar med en totalvikt över 3,5 ton och
de fordon som anges i 8 §.

2. Fordon som avses i 9 §.

Att kontrollbesiktning skall ske även av ett fordon för vilket
körförbud gäller eller ett föreläggande om kontrollbesiktning
har meddelats följer av andra bestämmelser i detta kapitel än
de som anges i första stycket samt av bestämmelser i 10 kap.

2 § Inställelseterminen för ett fordon består av en
inställelsemånad samt de närmast föregående två och de närmast
följande två kalendermånaderna. Inställelsemånaden bestäms
efter den sista siffran i fordonets registreringsnummer enligt
följande uppställning.

Sista siffra i registreringsnumret      Inställelsemånad

1       januari
2       februari
3       mars
4       april
5       juli
6       augusti
7       september
8       oktober
9       november
0       december

3 § Bilar med en totalvikt av högst 3,5 ton skall
kontrollbesiktigas

- första gången under den inställelsetermin vars
inställelsemånad infaller 34 månader efter den månad då bilen
första gången togs i bruk,

- andra gången under den inställelsetermin vars
inställelsemånad infaller två år efter föregående
inställelsemånad, och

- därefter årligen under den för bilen gällande
inställelseterminen.

4 § Bilar och bildragna släpvagnar med en totalvikt över 3,5
ton skall kontrollbesiktigas

- första gången senast ett år efter den månad då fordonet
första gången togs i bruk, och

- därefter senast ett år efter den månad då föregående
fullständiga kontrollbesiktning utfördes.

5 § Bildragna släpvagnar med en totalvikt av högst 3,5 ton och
motorcyklar skall kontrollbesiktigas

- första gången senast fyra år efter den månad då fordonet
första gången togs i bruk, och

- därefter senast två år efter den månad då föregående
fullständiga kontrollbesiktning utfördes.
Förordning (2003:1053).

6 § Motorredskap klass I och släpvagnar som dras av sådana
fordon skall kontrollbesiktigas

- första gången senast tre år efter den månad då fordonet
första gången togs i bruk, och

- därefter senast två år efter den månad då föregående
fullständiga kontrollbesiktning utfördes.

7 § Personbilar, motorcyklar och sådana lastbilar som har en
totalvikt av högst 3,5 ton skall, från och med det kalenderår
som infaller trettio år efter det år som anges i
årsmodellbeteckningen enligt vägtrafikregistret, i stället för
vad som föreskrivs i 3 och 5 §§ kontrollbesiktigas senast två
år efter den månad då föregående fullständiga
kontrollbesiktning utfördes.

8 § Fordon av följande slag och med en totalvikt av högst 3,5
ton skall, trots bestämmelserna i 3-7 §§, kontrollbesiktigas

- första gången under den inställelsetermin vars
inställelsemånad infaller ett år efter den månad då fordonet
första gången togs i bruk, och

- därefter årligen under fordonets inställelsetermin.

1. Utryckningsfordon,

2. registrerade motorfordon som används för övningskörning i en
trafikskola,

3. registrerade motorfordon, som drivs med gas från gasverk på
fordonen eller på tillkopplade släpfordon, och registrerade
släpfordon på vilka ett sådant gasverk dras,

4. registrerade bilar, släpvagnar och släpslädar som används i
yrkesmässig trafik för personbefordran,

5. registrerade släpvagnar och släpslädar som är inrättade för
transport av sjuka eller skadade,

6. registrerade bilar som används i en uthyrningsrörelse,

7. registrerade bilar, som används för icke yrkesmässig
skolskjutsning enligt förordningen (1970:340) om
skolskjutsning, och

8. registrerade bussar.

Bestämmelsen i första stycket om när ett fordon skall
besiktigas första gången gäller även om fordonet tidigare har
använts på något annat sätt än som anges där.

9 § Registrerade terrängmotorfordon och terrängsläp som används
i yrkesmässig trafik för personbefordran och registrerade
terrängmotorfordon som används i uthyrningsrörelse skall
kontrollbesiktigas

- första gången senast ett år efter den månad då fordonet
första gången togs i bruk, och

- därefter senast ett år efter den månad då föregående
fullständiga kontrollbesiktning utfördes.

Kontrollbesiktning efter föreläggande av Transportstyrelsen

10 § Transportstyrelsen får, om det finns anledning att anta
att ett motordrivet fordon eller ett släpfordon är
bristfälligt, förelägga ägaren att inom en viss tid låta
fordonet genomgå en kontrollbesiktning. Om fordonet inte har
genomgått en besiktning inom föreskriven tid inträder 
körförbud för det. I fråga om sådant förbud gäller 18 § första 
stycket första meningen och andra stycket på motsvarande sätt.
Förordning (2008:1108).

Godkännande

11 § Ett fordon ska godkännas om det

1. är i trafiksäkert skick,

2. uppfyller kraven enligt

a) förordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva
varor,

b) förordningen (2001:1085) om motorfordons avgasrening,

c) förordningen (2007:846) om fluorerade växthusgaser och
ozonnedbrytande ämnen, och

d) föreskrifter som har utfärdats med stöd av dessa
förordningar, och

3. även i övrigt är godtagbart från miljösynpunkt.

Fordonet ska godkännas även om det har brister som är av endast
ringa betydelse. Förordning (2007:851).

Körförbud samt förelägganden i övrigt

12 § Om ett fordon inte har genomgått en periodisk
kontrollbesiktning inom den tid som anges i 2-9 §§, inträder
körförbud för det från och med kalendermånaden efter den månad
då det senast skulle ha genomgått en besiktning.

För en sådan bil som avses i 3 § inträder körförbud enligt
första stycket dock tre veckor efter den dag då en avställning
upphör, om fordonet har varit avställt från och med dess
inställelsemånad och det har godkänts vid en kontrollbesiktning
efter föregående inställelsetermins början.

13 § Om ett fordon vid en kontrollbesiktning är så bristfälligt
att det inte vidare kan användas utan uppenbar fara för
trafiksäkerheten skall besiktningsorganet meddela körförbud för
det.

14 § Om ett fordon vid en kontrollbesiktning har sådana brister
att det inte kan godkännas, men körförbud inte meddelas, skall
fordonsägaren avhjälpa bristerna. Besiktningsorganet skall
förelägga ägaren att inom en viss tid antingen låta fordonet
genomgå en kontrollbesiktning eller låta reparera och prova
fordonet vid en verkstad som är ackrediterad enligt lagen
(1992:1119) om teknisk kontroll (en ackrediterad verkstad).
Något föreläggande skall dock inte utfärdas om bristerna endast
är enkla och inte förekom vid den senaste kontrollbesiktningen
eller flygande inspektionen.

Om fordonet inte har genomgått en kontrollbesiktning eller
godkänts efter provning inom föreskriven tid inträder körförbud
för det.

Om fordonet uppfyller kraven vid provningen får verkstaden
utfärda ett intyg om att föreläggandet har följts.

15 § Om fordonet vid en fullständig kontrollbesiktning har
endast enkla brister som inte föranleder något föreläggande
enligt 14 § första stycket och fordonsägaren inom två månader
efter kontrollbesiktningen har låtit reparera och prova
fordonet vid en ackrediterad verkstad, får verkstaden utfärda
ett intyg om att detta har skett.

16 § Transportstyrelsen prövar om sådana intyg som avses i 14
och 15 §§ skall godtas. Om intyget godtas anses fordonet
godkänt. Förordning (2008:1108).

17 § Om det vid en kontrollbesiktning visar sig att ett fordon
har ändrats på ett sådant sätt som avses i 6 kap. 10 § första
stycket skall besiktningsorganet förelägga fordonsägaren att
inom en månad låta det genomgå en registreringsbesiktning. Om
fordonet inte har genomgått en registreringsbesiktning inom
förelagd tid inträder körförbud för det.

18 § Ett körförbud enligt 12 eller 13 § gäller till dess en
kontrollbesiktning har genomförts. Ett körförbud enligt 14 §
andra stycket gäller till dess en kontrollbesiktning har
genomförts eller ett intyg efter provning vid en ackrediterad
verkstad har godtagits enligt 16 §. En provning vid en verkstad
måste dock göras inom en månad från det att förbudet inträdde
och inom två månader efter en fullständig kontrollbesiktning.
Ett körförbud enligt 17 § gäller till dess en
registreringsbesiktning har genomförts.

Trots att körförbud gäller får fordonet användas för färd
kortaste lämpliga väg till ett besiktningsorgan för besiktning.
I fråga om andra körförbud än enligt 13 § får fordonet också
användas för färd kortaste lämpliga väg till en
reparationsverkstad för reparation. Detsamma gäller för en
olastad släpvagn, som har meddelats körförbud enligt 13 § på
grund av bristfällighet i bromssystemet, om den framförs med en
hastighet av högst 30 kilometer i timmen.
Förordning (2003:329).

19 § Om körförbud meddelas vid en kontrollbesiktning skall
besiktningsorganet förse fordonet med ett körförbudsmärke.

Övriga bestämmelser

20 § Den som inställer ett fordon till reparation och provning
vid en ackrediterad verkstad enligt 14 § skall visa upp
föreläggandet.

21 § Om ett fordon har underkänts vid en fullständig
kontrollbesiktning och en ny kontrollbesiktning sker inom två
månader därefter, får kontrollen begränsas till de delar som
tidigare har underkänts.

10 kap. Flygande inspektion

1 § Flygande inspektion får ske av motordrivna fordon och
släpfordon.

2 § Om det vid en flygande inspektion visar sig att ett fordon
har brister som är av endast ringa betydelse från
trafiksäkerhets- eller miljösynpunkt skall förrättningsmannen
påpeka bristerna för fordonets förare.

3 § Om bristerna hos ett inspekterat fordon är så stora att
fordonet inte kan användas utan uppenbar fara för
trafiksäkerheten skall förrättningsmannen meddela körförbud för
det.

4 § Om fordonet vid en flygande inspektion har endast enkla
brister som inte förekom vid den senaste kontrollbesiktningen
eller flygande inspektionen, skall fordonsägaren avhjälpa
bristerna. I sådant fall gäller vad som sägs i 9 kap. 15 och 16
§§ om reparationen och provningen sker inom två månader efter
inspektionen.

5 § Om fordonet vid en flygande inspektion har andra brister än
som avses i 2-4 §§, skall fordonsägaren avhjälpa dem och
förrättningsmannen förelägga denne att inom en viss tid

1. låta fordonet genomgå en kontrollbesiktning,

2. låta reparera och prova fordonet hos en ackrediterad
verkstad eller för ett besiktningsorgan visa att bristerna har
avhjälpts, eller

3. när det gäller ett fordon som inte är registreringspliktigt
enligt lagen (2001:558) om vägtrafikregister, genom ett intyg
eller på något annat tillförlitligt sätt styrka för en
polismyndighet att bristerna har avhjälpts.

Om ett föreläggande enligt första stycket inte har följts
inträder körförbud för fordonet.

Vid provning och reparation hos en ackrediterad verkstad gäller
i fråga om intyg vad som sägs i 9 kap. 14 § tredje stycket och
16 §. Förordning (2004:679).

6 § Om det vid en flygande inspektion visar sig att ett fordon
har ändrats på ett sådant sätt som avses i 6 kap. 10 § första
stycket skall förrättningsmannen förelägga fordonsägaren att
inom en månad låta det genomgå en registreringsbesiktning.

Om fordonet inte har genomgått en registreringsbesiktning inom
förelagd tid inträder körförbud för det.

7 § En buss, en tung lastbil eller ett släpfordon med en
totalvikt över 3,5 ton, som stoppas för en flygande inspektion,
skall inte kontrolleras om fordonets förare kan visa att
fordonet under de senaste tre månaderna har genomgått

1. en fullständig kontrollbesiktning,

2. en flygande inspektion, eller

3. en obligatorisk trafiksäkerhetsprovning i enlighet med
rådets direktiv 96/96/EG av den 20 december 1996 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av
motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet, senast
ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr
1882/20034, i något annat land.

Vad som sägs i första stycket gäller dock inte

1. om fordonet är uppenbart bristfälligt,

2. om kontrollen avser annan utrustning än den som
kontrollerades vid den tidigare flygande inspektionen, eller

3. kontroll av att enkla brister har avhjälpts.
Förordning (2004:28).

8 § Om körförbud meddelas vid en flygande inspektion skall
förrättningsmannen förse fordonet med ett körförbudsmärke.

9 § Den som i fall som avses i 5 § inställer ett fordon till
reparation och provning vid en ackrediterad verkstad skall visa
upp föreläggandet.

10 § Om ett förbud eller föreläggande utfärdas skall
fordonsägaren underrättas om han eller hon inte är närvarande
vid den flygande inspektionen. I fråga om fordon som är
registrerade i vägtrafikregistret skall Transportstyrelsen
underrätta fordonsägaren. I fråga om andra fordon skall
förrättningsmannen göra det. Förordning (2008:1108).

11 § Ett körförbud enligt 3 § gäller till dess en
kontrollbesiktning har genomförts. I andra fall gäller ett
körförbud som avses i detta kapitel till dess att föreläggandet
har följts.

Trots att körförbud gäller får fordonet användas för färd
kortaste lämpliga väg från den plats där reparation har utförts
till ett besiktningsorgan för besiktning. I fråga om andra
körförbud än enligt 3 § får fordonet också användas för färd
kortaste lämpliga väg till en reparationsverkstad för
reparation. Detsamma gäller för en olastad släpvagn, som har
meddelats körförbud enligt 3 § på grund av bristfällighet i
bromssystemet, om den framförs med en hastighet av högst 30
kilometer i timmen.

11 kap. Övriga bestämmelser

Straff

1 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet
lämnar oriktig uppgift

1. i en ansökan om typgodkännande,

2. i ett intyg om överensstämmelse eller i ett typintyg,

3. i ett typgodkännandemärke eller motsvarande märkning enligt
3 kap. 16 § eller 4 kap. 4 §,

4. i samband med registreringsbesiktning eller mopedbesiktning.

Ansvar enligt första stycket inträder inte om den oriktiga
uppgiften saknat betydelse för frågan om typgodkännande eller
godkännande vid besiktningen eller om uppgiften i övrigt inte
varit ägnad att vilseleda.

2 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet i
annat fall än som avses i 1 § bryter mot

1. bestämmelserna i

a) 3 kap. 14-17 §§,

b) 4 kap. 4 § andra stycket,

c) 5 kap. 8 eller 9 §, eller

2. föreskrifter som meddelats med stöd av denna förordning för
tillämpningen av 3 kap. 14-17 §§, 4 kap. 4 § eller 5 kap. 8 §.

3 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet
bryter mot ett förbud enligt 2 kap. 8 eller 11 § att sälja
eller ta i bruk fordon, system, komponenter eller separata
tekniska enheter.

4 § Till penningböter döms den som uppsåtligen eller av
oaktsamhet bryter mot bestämmelserna i 6 kap. 10 § om
registreringsbesiktning av ett ändrat fordon eller mot 8 kap.
6 § om medförande av lämplighetsbevis.

5 § Till penningböter döms ägaren av ett fordon om han eller
hon uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad
som skäligen har kunnat krävas av honom eller henne för att
hindra att fordonet används i strid mot

1. körförbud,

2. bestämmelserna om fordons beskaffenhet och utrustning i

a) 2 kap. 1 §,

b) föreskrifter som meddelats med stöd av denna förordning,

3. bestämmelserna om mopedbesiktning i 7 kap. 1 eller 3 §,
eller

4. bestämmelserna om lämplighetsbesiktning i 8 kap. 1 § 1-3.

I de fall som avses i första stycket döms även föraren till
penningböter, om denne har känt till hindret för att använda
fordonet på det sätt som har skett. Förordning (2003:329).

6 § Ansvar enligt 5 § första stycket 2 inträder inte om
bristfälligheten i fordonets beskaffenhet eller utrustning var
av ringa betydelse eller om användandet endast avsåg färd till
närmast belägna plats för att avhjälpa en skada som har
uppkommit under färden och fordonet kunde användas utan någon
uppenbar fara.

7 § Den som använder någon annans fordon utan lov har samma
skyldigheter som ägaren har enligt 1 kap. 5 § och döms i
ägarens ställe enligt 5 §. Detsamma gäller den som innehar ett
fordon med nyttjanderätt för obestämd tid eller för en bestämd
tid som understiger ett år och har befogenhet att bestämma vem
som får föra fordonet eller anlitar någon annan förare än
ägaren har utsett.

8 § Bestämmelserna i denna förordning eller i föreskrifter som
har meddelats med stöd av förordningen om ansvar för ägare
eller användare av fordon tillämpas i fråga om ett fordon som
ägs eller används av staten eller en kommun på förarens
närmaste förman. Om denne har gjort vad som skäligen har kunnat
krävas av honom eller henne för att förebygga en förseelse och
sker ändå en sådan på grund av en överordnads åtgärd eller
vållande, tillämpas bestämmelserna om ansvar för ägare eller
användare på den överordnade.

I fråga om ett fordon som ägs eller används av ett oskiftat
dödsbo eller ett konkursbo tillämpas de bestämmelser om ansvar
som avses i första stycket på den eller dem som har rätt att
företräda boet.

I fråga om ett fordon som ägs eller används av ett bolag, en
förening, en stiftelse eller någon annan juridisk person
tillämpas de bestämmelser om ansvar som avses i första stycket
på den eller dem som har rätt att företräda den juridiska
personen eller på den som Transportstyrelsen på begäran har
godtagit som ansvarig företrädare för denne.
Förordning (2008:1108).

9 § Ansvar enligt denna förordning inträder inte, om straff kan
dömas ut enligt brottsbalken eller lagen (1951:649) om straff
för vissa trafikbrott.

Överklagande

10 § I 5 kap. 4-6 §§ fordonslagen (2002:574) finns bestämmelser
om överklagande.

Bemyndiganden m.m.

11 § Transportstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter

1. om fordons beskaffenhet och utrustning,

2. om omfattningen av den kontroll som avses i denna
förordning,

3. om omfattningen av den kontroll av polisman som avses i 2
kap. 11 § fordonslagen (2002:574),

4. om den tekniska kompetensen och utrustningen samt
kvalitetssäkringen hos besiktningsorganen, och

5. i övrigt för verkställigheten av fordonslagen och av denna
förordning.

Styrelsen får vidare föreskriva att vissa fordonsdelar eller
fordonstillbehör får användas endast om de är märkta enligt
styrelsens föreskrifter eller är av en typ som har godkänts av
styrelsen eller någon annan myndighet. Förordning (2008:1108).

12 § Föreskrifter som avses i 11 § meddelas efter samråd med

1. Arbetsmiljöverket i frågor som avser utrymmen för den som
färdas i lastbilar, traktorer eller motorredskap,

2. Försvarsmakten i frågor som avser fordon som brukas av
Försvarsmakten, Försvarets materielverk och Försvarets
radioanstalt,

3. Rikspolisstyrelsen i frågor som avser flygande inspektion
och sådan kontroll genom polisman som avses i 2 kap. 11 §
fordonslagen (2002:574), och

4. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i frågor som
avser fordon som används av den kommunala organisationen för
räddningstjänst under utbildning eller höjd beredskap enligt
vägtrafikförordningen (1995:137) för den kommunala
organisationen för räddningstjänst under utbildning och höjd
beredskap. Förordning (2008:1108).

13 § Transportstyrelsen får ingå en sådan internationell
överenskommelse som enbart berör styrelsens föreskrifter.
Förordning (2008:1108).

14 § Transportstyrelsen skall fullgöra de uppgifter som
ankommer på Sverige enligt artikel 6 och 7.1 i
Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/30/EG av den 6 juni
2000 om vägkontroller av trafiksäkerheten hos nyttofordon i
trafik i gemenskapen, ändrat genom kommissionens direktiv
2003/26/EG4, samt fullgöra den rapporteringsskyldighet och de
uppgifter som ankommer på den behöriga myndigheten enligt artikel
7.2 i direktivet. Förordning (2008:1108).

15 § Socialstyrelsen får efter samråd med Transportstyrelsen
meddela föreskrifter om sjukvårdsutrustning i utryckningsfordon
för transport av sjuka eller skadade. Förordning (2008:1108).

16 § Transportstyrelsen får föreskriva eller i enskilda fall
medge undantag från bestämmelserna i denna förordning för

1. ett visst fordon,

2. en viss fordonstyp,

3. en viss grupp eller en viss kategori av fordon.

Undantag får föreskrivas eller medges om det behövs med hänsyn
till fordonets eller fordonens konstruktion eller användning
eller är motiverat av något annat särskilt skäl samt om det kan
ske utan fara för trafiksäkerheten och inte medför någon
väsentlig störning för omgivningen eller någon annan avsevärd
olägenhet. Undantag får förenas med villkor.
Förordning (2008:1108).

17 § Transportstyrelsen skall som godkännandemyndighet enligt 3
och 4 kap. fullgöra de uppgifter som Sverige ansvarar för enligt
tillämpliga direktiv, avtal om ömsesidigt erkännande och
reglementen samt får meddela föreskrifter för verkställigheten
av direktiven och avtalen.

I fråga om utseende och anmälan av provningsorgan gäller dock
följande.

1. Ett provningsorgan (teknisk tjänst) enligt 3 kap. skall
utses och anmälas enligt de bestämmelser i lagen (1992:1119) om
teknisk kontroll som gäller ett organ som skall anmälas enligt
3 § samma lag.

2. Ett provningsorgan enligt 4 kap. skall utses och anmälas av
Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll.
Förordning (2008:1108).

Avgifter för vissa ärenden

18 § I förordningen (2001:652) om avgifter inom
vägtrafikområdet finns bestämmelser om avgifter för
förrättningar eller åtgärder som regleras i denna förordning
och som utförs av Transportstyrelsen eller av en
förrättningsman som har förordnats av styrelsen.

I förordningen (2001:17) om förrättningsavgifter för vissa
besiktningsorgan på fordonsområdet finns bestämmelser om
fastställande av avgifter i besiktningsverksamheten.

Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll får efter
samråd med Ekonomistyrningsverket meddela föreskrifter om de
avgifter för tillsyn som avses i 4 kap. 9 § fordonslagen
(2002:574). Förordning (2008:1108).

Övergångsbestämmelser

2002:925

1. Denna förordning träder i kraft den 1 maj 2003.

2. Om det i en lag eller någon annan författning hänvisas till
en bestämmelse som har ersatts med en bestämmelse i denna
förordning, tillämpas i stället den nya bestämmelsen.

3. Om en fordonstyp har godkänts vid typbesiktning enligt
bestämmelserna i terrängtrafikkungörelsen (1972:594) eller
fordonskungörelsen (1972:595) skall godkännandet anses som ett
meddelat nationellt typgodkännande enligt denna förordning med
rätt för innehavaren att utfärda typintyg för den godkända
fordonstypen till och med den 31 december 2005. För mopeder och
motorcyklar gäller dock i stället vad som sägs i 5.
Förordning (2004:1018).

4. För en moped som tagits upp i typintyg enligt 63 §
fordonskungörelsen (1972:595) i dess lydelse före den 1
november 1998 eller godkänts vid mopedbesiktning enligt
48-54 §§ fordonskungörelsen i dess lydelse före den 1 november
1998 och därefter inte ändrats på sådant sätt som anges i 50 §
nämnda kungörelse, gäller vad som sägs om mopeder klass II. Om
en sådan moped har ändrats på ett sådant sätt som anges i 50 §
fordonskungörelsen och därefter återställts får mopeden
besiktigas enligt 48-54 §§ fordonskungörelsen enligt dess
lydelse före den 1 november 1998, varvid 17 §
fordonskungörelsen får tillämpas i sin lydelse före den 1
november 1998.

5. Fram till den 17 juni 2003 får typintyg utfärdas för en
motorcykel eller en moped med stöd av en typbesiktning som har
utförts enligt bestämmelserna i fordonskungörelsen (1972:595) i
dess lydelse före den 1 november 1998. För en sådan motorcykel
eller moped skall 9 b, 14 och 17 §§ fordonskungörelsen
tillämpas i dess lydelse före den 1 november 1998. Fram till
den 17 juni 2003 får en motorcykel godkännas vid första
registreringsbesiktningen med tillämpning av 9 b och 14 §§
fordonskungörelsen i dess lydelse före den 1 november 1998.

6. För fordon som har godkänts vid en fullständig
registreringsbesiktning före ikraftträdandet skall bestämmelsen
om kontrollbesiktning första gången i 77 § 1 fordonskungörelsen
(1972:595) alltjämt tillämpas. Förordning (2003:96).

7. Om de nya bestämmelserna i 9 kap. 1 § skulle innebära att
körförbud inträder vid ikraftträdandet av denna förordning
skall körförbudet i stället inträda tre månader efter
ikraftträdandet.

8. Vägverket får i övrigt meddela de övergångsbestämmelser som
behövs i fråga om de kontrollformer som anges i denna
förordning.

2003:1053

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2004.

2. För fordon som betecknats som 1986 års modell eller tidigare
skall de äldre bestämmelserna tillämpas till och med utgången
av mars 2005.

2007:746

1. Denna förordning träder i kraft den 4 februari 2008.

2. För ärenden som har anhängiggjorts före ikraftträdandet
gäller äldre bestämmelser.