Bilskrotningsförordning (1975:348) 

Inledande bestämmelser

1 § Med skrotbil avses i denna förordning en utrangerad bil
vars totalvikt inte överstiger 3 500 kilogram. Med producent
avses den som yrkesmässigt i Sverige tillverkar eller
yrkesmässigt till Sverige för in bilar.

Termerna i denna förordning har i övrigt samma betydelse som i
bilskrotningslagen (1975:343). Förordning (2001:371).

Auktorisation av bilskrotare

2 § Auktorisation av bilskrotare meddelas av länsstyrelsen i
det län där bilskrotningen huvudsakligen skall ske.

Auktorisation meddelas för viss tid, högst fem år, och kan
förnyas efter ansökan. Förordning (2001:371).

3 § En bilskrotare kan efter ansökan få auktorisation, om

1. de tillstånd som kan behövas enligt plan- och bygglagen
(1987:10) eller miljöbalken har meddelats för verksamheten och
för upplag, byggnader eller andra anläggningar,

2. sökanden innehar maskinell anläggning för omvandling av
skrotbil till metallskrot eller det genom avtal med en
auktoriserad bilskrotare som har sådan anläggning eller på
annat sätt kan anses säkerställt att mottagna skrotbilar kommer
att slutskrotas,

3. anledning inte finns att anta att sökanden åsidosätter
villkor som gäller för tillstånd enligt plan- och bygglagen
eller miljöbalken eller att sökanden på annat sätt handlar i
strid med vad som åligger sökanden i fråga om verksamheten
enligt gällande lagstiftning om bebyggelse eller miljövård.

Auktorisation får inte meddelas den som är underårig eller i
konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 §
föräldrabalken. Förordning (1999:273).

4 § Länsstyrelsen får föreskriva att auktoriserad bilskrotare skall vara
skyldig att inom visst område mot ersättning avhämta skrotbil på begäran
av ägaren eller myndighet som enligt lag får förfoga över bilen.

Länsstyrelsen får bestämma det högsta antal skrotbilar som samtidigt får
finnas i lager hos auktoriserad bilskrotare.

5 § Auktoriserad bilskrotare kan av länsstyrelsen åläggas att ställa
säkerhet för fullgörandet av sådana åtgärder för att iordningställa
platsen för bilskrotningen som i den händelse verksamheten upphör kan
åligga honom enligt föreskrift i lag.

6 § Auktoriserad bilskrotare får ej vägra att omhändertaga skrotbil som
lämnas vid anläggning där han driver sin verksamhet, om begärd avgift
för omhändertagandet samtidigt erlägges.

7 § Ansökan om auktorisation av bilskrotare skall innehålla
uppgifter om

1. sökandens namn, firma och postadress samt, i fråga om fysisk
person, personnummer och, i fråga om juridisk person, tilldelat
organisationsnummer enligt lagen (1974:174) om
identitetsbeteckning för juridiska personer m.fl.,

2. platsen för upplag, byggnader eller andra anläggningar där
sökanden bedriver eller avser att bedriva bilskrotning,

3. förhållanden som avses i 3 § första stycket 1 och 2 denna
förordning.

Till ansökan skall sökanden foga de handlingar som han vill
åberopa till bevis för att han uppfyller de villkor som anges i
3 § första stycket 1 och 2 och andra stycket denna förordning.
Förordning (1999:273).

8 § I ärende om auktorisation skall länsstyrelsen inhämta yttrande från
kommunstyrelsen och polismyndigheten samt, om sökanden avser att till
någon del utföra bilskrotningen vid anläggning i annat län,
länsstyrelsen i det länet.

Återkallelse av auktorisation m.m.

9 § Auktorisation kan återkallas av länsstyrelsen, om

1. beträffande auktoriserad bilskrotare inträder sådan
omständighet att bilskrotaren enligt 3 § första stycket 1 eller
2 inte skulle ha varit berättigad att erhålla auktorisation,

2. bilskrotaren i väsentlig mån åsidosätter sina åligganden
enligt denna förordning eller föreskrift som meddelats med stöd
av förordningen eller vad som åligger bilskrotaren i fråga om
verksamheten enligt gällande lagstiftning angående bebyggelse
eller miljövård, eller

3. bilskrotaren för att omhändertaga eller avhämta skrotbilar
tar ut avgifter som väsentligt överstiger vad jämförliga
företag betingar sig. Förordning (1998:926).

10 § Om auktoriserad bilskrotare avlider, försätts i konkurs eller får
förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken, upphör auktorisationen att
gälla efter ett år. Förordning (1988:1350).

11 § Auktoriserad bilskrotare som upphör med sin rörelse skall snarast
skriftligen anmäla detta till länsstyrelsen. Detsamma gäller om han ej
vill utnyttja auktorisation eller hinder mot att börja rörelsen
uppkommer. När anmälan har inkommit, förfaller auktorisationen.

Skrotningsintyg m.m.

12 § Den som enligt 3 § bilskrotningslagen (1975:343) är
behörig att utfärda skrotningsintyg skall utfärda ett sådant
intyg när han eller hon tar emot en skrotbil som är registrerad
enligt förordningen (2001:650) om vägtrafikregister.
Förordning (2001:678).

13 § Skrotningsintyg skall innehålla

1. underskrift av den som är behörig att utfärda intyget,

2. i fråga om det företag eller inrättning som utfärdar
intyget, uppgift om företagets eller inrättningens namn, adress
och registrerings- eller identifieringsnummer,

3. i fråga om den behöriga myndighet som avses i artikel 6.2 i
Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18
september 2000 om uttjänta fordon3, uppgift om myndighetens
namn och adress,

4. uppgift om datum för utfärdande av intyget,

5. uppgift om fordonets nationalitetsbeteckning,
registreringsnummer, fordonsslag, märke, modell och
chassinummer,

6. underskrift av fordonets ägare eller innehavare samt uppgift
om dennes namn, nationalitet och adress.

Skrotningsintyg skall utfärdas på blankett enligt formulär
eller genom elektronisk överföring på det sätt som Vägverket
föreskriver. Förordning (2003:205).

14 § Behörig att underteckna skrotningsintyg är

1. auktoriserad bilskrotare som är fysisk person, om han eller
hon inte är i konkurs eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 §
föräldrabalken,

2. annan lämplig person som är anställd hos en auktoriserad
bilskrotare och av länsstyrelsen godkänts som behörig att
underteckna skrotningsintyg,

3. person som av en producent som är behörig att utfärda
skrotningsintyg har utsetts att på producentens vägnar
underteckna skrotningsintyg,

4. konkursförvaltare för den som är behörig att utfärda
skrotningsintyg,

5. förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken med uppdrag som
omfattar rörelsen.

Godkännande som avses i första stycket 2 upphör att gälla om
den anställde försätts i konkurs eller får förvaltare enligt 11
kap. 7 § föräldrabalken eller om anställningen upphör.
Godkännandet kan återkallas, om anmärkningar mot vederbörandes
lämplighet ger anledning till det. Förordning (2001:371).

15 § En auktoriserad bilskrotare eller sådan bilskrotares
dödsbo, konkursförvaltare eller förvaltare enligt 11 kap. 7 §
föräldrabalken med uppdrag som omfattar rörelsen skall
skriftligen anmäla till länsstyrelsen om behörighet som avses i
14 § första stycket 2 har upphört att gälla. Dödsbo,
konkursförvaltare och förvaltare enligt 11 kap. 7 §
föräldrabalken skall även utan dröjsmål anmäla dödsfallet,
egendomsavträdet respektive förvaltarförordnandet.
Förordning (1999:273).

16 § har upphävts genom förordning (2001:371).

Förteckning över bilskrotare och producenter

17 § Vägverket skall föra en förteckning över vilka som är
behöriga att utfärda skrotningsintyg och vilka som är behöriga
att underteckna skrotningsintyg. Förteckningen får föras genom
automatisk databehandling.

Vägverket skall se till att varje länsstyrelse har tillgång
till förteckningen och får kännedom om tillägg eller ändringar
som görs i den.

Vägverket är personuppgiftsansvarigt för behandling av
personuppgifter i förteckningen.

Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och
skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt
denna förordning. Förordning (2001:371).

17 a § En producent som skall utfärda skrotningsintyg måste
anmäla detta till länsstyrelsen i det län där skrotbilarna tas
emot av producenten eller av någon på producentens vägnar. Av
anmälan skall framgå vilken auktoriserad bilskrotare
producenten har slutit avtal med om omhändertagande av
skrotbilarna och vem som är behörig att underteckna
skrotningsintyg enligt 14 § 3.

En producent skall omedelbart anmäla till länsstyrelsen om
avtalet enligt första stycket upphör att gälla eller om ändring
sker i förhållanden som avses i 14 § 3. Förordning (2001:371).

18 § Länsstyrelsen skall till Vägverket lämna uppgift om

1. beslut varigenom auktorisation meddelas eller återkallas,

2. auktorisation som har förfallit enligt 10 eller 11 §,

3. producent som är behörig att utfärda skrotningsintyg,

4. vem som är behörig att underteckna skrotningsintyg enligt
14 §,

5. ändring i förhållande som avses i 3 eller 4.
Förordning (2001:371).

Föreskrifter om demontering och hantering av skrotbilar

18 a § Om det behövs för att främja återanvändning eller
återvinning av material av sådana skrotbilar eller delar av
skrotbilar som avses i bilskrotningslagen (1975:343), får
Naturvårdsverket meddela föreskrifter om demontering
eller hantering av skrotbilar eller delar av skrotbilar.
Förordning (1998:926).

Skrotningspremie

19 § Skrotningspremie som avses i 4 § bilskrotningslagen
(1975:343) utgör 700 kronor för bil som omfattas av
producentansvar enligt 2 § andra stycket förordningen
(1997:788) om producentansvar för bilar. För bil som inte
omfattas av sådant producentansvar utgör skrotningspremien

- 700 kronor om bilen är högst 7 år gammal när den
avregistreras,

- 1 200 kronor om bilen är mer än 7 år gammal men högst 16 år
gammal när den avregistreras,

- 1 700 kronor om bilen är mer än 16 år gammal när den
avregistreras.

Vid tillämpning av första stycket skall bilens ålder vid
avregistrering bestämmas utifrån det datum den först togs i
bruk. Har en bil tagits i bruk före 1996 skall bilens ålder i
stället bestämmas utifrån dess årsmodell. Förordning (2001:371).

20 § Utbetalning av skrotningspremie sker i samband med
avregistrering av den bil för vilken premien utgår.

Utbetalningen sker genom automatisk databehandling på grundval
av uppgifter i vägtrafikregistret och utan att beslut meddelas.

Skrotningspremie betalas ut till den som vid avregistreringen
är antecknad som ägare i vägtrafikregistret.
Förordning (2001:678).

21 § har upphävts genom förordning (2001:371).

Bidrag från bilskrotningsfonden

22 § har upphävts genom förordning (1989:775).

22 a § Bidrag utgår med högst 90 procent av godkänd kostnad för åtgärd
som avses i 7 § första stycket 2 bilskrotningslagen (1975:343). I
kostnaden får ej räknas in utgift för åtgärd som kan anses ingå i
kommunernas löpande förvaltningsuppgifter.

Bidrag utgår endast om godkänd kostnad uppgår till minst 25 000 kronor.
Förordning (1989:775).

22 b § Har upphävts genom förordning (2002:816).

22 c § Har upphävts genom förordning (2002:816).

Skrotningsavgift

23 § Skrotningsavgift som avses i 9 § bilskrotningslagen
(1975:343) utgör 700 kronor för bil som omfattas av
producentansvar enligt 2 § andra stycket förordningen
(1997:788) om producentansvar för bilar och 1 500 kronor för
bil som inte omfattas av sådant producentansvar.
Förordning (2001:371)

23 a § Vägverket är avgiftsmyndighet för skrotningsavgiften.

Beslut om sådan befrielse från skyldigheten att betala
skrotningsavgift som avses i 16 a § bilskrotningslagen
(1975:343) meddelas av Vägverket. Förordning (2002:816).

23 b § Kompensation för erlagd skrotningsavgift enligt 16 §
bilskrotningslagen (1975:343) sker efter skriftlig ansökan av
beskicknings- eller konsulatschef eller av den som i Sverige
äger företräda sådan organisation som avses i bestämmelsen.
Ansökan ges in till Utrikesdepartementet och skall vara åtföljd
av faktura eller jämförlig handling av vilken skall framgå
fordonets pris, förvärvsdatum, erlagd skrotningsavgift,
bilmärke, chassinummer, fordonets registreringsnummer samt
säljarens och köparens namn och adress.

Utrikesdepartementet skall överlämna ansökan till
avgiftsmyndigheten med uppgift om huruvida fordonet förvärvats
av någon som har rätt till kompensation enligt 16 §
bilskrotningslagen. Förordning (2002:816).

24 § I fråga om skrotningsavgift tillämpas bestämmelserna om
indrivning i 58-60 §§ och domstols skyldighet att lämna
uppgifter i 61 § första stycket skattebetalningsförordningen
(1997:750).

Vid tillämpningen av första stycket skall vad som sägs om skatt
och Skatteverket i stället gälla avgift och Vägverket.
Förordning (2003:917).

Rapporteringsskyldighet

24 a § Naturvårdsverket skall fullgöra de uppgifter i fråga om
rapportering till Europeiska gemenskapernas kommission som
framgår av artikel 9.1 i direktiv 2000/53/EG5. Vägverket skall
bidra med underlag för rapporteringen. Förordning (2003:205).

Ansvar och besvär m.m.

25 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet

1. lämnar oriktig uppgift i samband med ansökan enligt 7 §
eller anmälan enligt 11, 15 eller 17 a §,

2. bryter mot 6 eller 12 §,

3. underlåter att göra anmälan enligt 11, 15 eller 17 a §,

4. obehörigen utger sig att vara auktoriserad bilskrotare.

Ansvar enligt första stycket inträder inte om gärningen är
belagd med straff enligt brottsbalken. Förordning (2003:205).

26 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser
om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol. Länsstyrelsens
beslut i andra fall än enligt 3-5 eller 9 §, 14 § första
stycket 2 eller andra stycket får dock inte överklagas.
Förordning (2002:816).

Övriga bestämmelser

27 § Ytterligare föreskrifter för verkställigheten av
bilskrotningslagen (1975:343) och denna förordning meddelas av
Naturvårdsverket.

Föreskrifter som avses i första stycket meddelas dock av
Vägverket beträffande skrotningsintyg, utbetalning av
skrotningspremie och andra frågor med anknytning till
vägtrafikregistrets förande samt beträffande skrotningsavgift.
Förordning (2002:816).

Avgifter för vissa ärenden

27 a § Avgift tas ut för prövning av ansökan om auktorisation
enligt 3 §.

För avgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i 9--14 §§
avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass 4 skall
tillämpas. Förordning (1992:226).

Övergångsbestämmelser

1975:348

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1975. Dock träder
föreskrifterna i 23 och 24 §§ i kraft den 1 oktober 1975 och
föreskrifterna i 6, 12-14 och 19-21 §§ först den 1 januari 1976.

2. För bil som avses i 4 § bilskrotningslagen (1975:343) och som var
upptagen i bilregistret vid utgången av år 1974 utgår skrotningspremie
endast om den därefter godkänts vid kontrollbesiktning enligt fordons
kungörelsen (1972:595). För bil med registreringsnummer vars sista
siffra är 1 eller 2 utgår dock skrotningspremie även när sådant
godkännande har skett beträffande bil med slutsiffra 1 under november
eller december 1974 och beträffande bil med slutsiffra 2 under december
1974.

3. Myndighet som avses i 27 § får föreskriva de avvikelser från denna
förordning som behövs med hänsyn till övergångssvårigheter för
näringslivet. Förordning (1976:831).

1988:76

Denna förordning träder i kraft, i fråga om 19 § den 1 april 1988, och i
fråga om 23 § den 1 juli 1988.

1992:1073

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1993. Äldre föreskrifter
gäller dock fortfarande i fråga om restavgift.

1993:1033

Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 1993.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om avräkning av
obetald kilometerskatt.

1993:1087

Denna förordning träder i kraft, i fråga om 23 § den 1 november
1993, och i övrigt den 1 januari 1994.

1995:290

Denna förordning träder i kraft den 1 maj 1995. Beslut som har
meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

1999:273

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1999. Äldre
föreskrifter gäller för ansökningar som har gjorts före
ikraftträdandet.

2000:1437

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om förhållanden som
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2001:371

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2001.

2. Bestämmelserna i 17 § skall i fråga om skyldigheten att föra
en förteckning över personer som avses i 14 § 3 tillämpas från
och med den 1 september 2001.

3. En auktorisation som enligt äldre bestämmelser har meddelats
för obestämd tid, gäller längst till och med juni 2004.