Uppbördsförordning (1967:626) 

Inledande bestämmelse

1 § Beteckningar i denna förordning har samma betydelse som i
uppbördslagen (1953:272) och lagen (1984:668) om uppbörd av
socialavgifter från arbetsgivare.

Vad som i denna förordning föreskrivs om skatt gäller, med undantag av
föreskrifterna i 55 §, i tillämpliga delar arbetsgivaravgifter som
uppbärs enligt lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare.
Förordning (1992:1676).

2 § Beslut i ett ärende enligt uppbördslagen (1953:272) får sättas
upp i form av ett elektroniskt dokument.

Med ett elektroniskt dokument avses en upptagning vars innehåll
och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande.
Förordning (1994:1971).

Preliminär F-skatt och särskild A-skatt

3 § Skattemyndigheten skall lämna den skattskyldige tillfälle att yttra
sig innan preliminär taxering fastställes till högre belopp än som
framgår av den skattskyldiges uppgifter eller fastställes utan att
sådana uppgifter föreligger, om sådant yttrande ej är uppenbart onödigt.
Förordning (1990:1381).

4 § har upphävts genom förordning (1985:975).

5 § Skall preliminär F-skatt eller särskild A-skatt debiteras för
skattskyldig, vars make skall betala preliminär A-skatt, får skatten
debiteras oberoende av makens förmögenhet.

Första stycket tillämpas även på skattskyldig som avses i 65 § femte
stycket kommunalskattelagen (1928:370). Förordning (1992:1676).

Debitering av skatt, m. m.

6 § har upphävts genom förordning (1992:1676).

7 § Före utgången av september månad skall allmän försäkringskassa till
skattemyndighet lämna uppgift, som behövs för debitering av
sjukförsäkringsavgift. Förordning (1990:1381).

8 § har upphävts genom förordning (1984:919).

9 § Riksskatteverket skall före taxeringsårets utgång lämna
Riksförsäkringsverket uppgift om summan av de sjukförsäkringsavgifter
som har debiterats. Sådan uppgift skall samtidigt lämnas till
försäkringskassa såvitt gäller dess område.

10 § Avgift tas ut för att skattemyndigheten på begäran

lämnar bevis om särskild förhandsuträkning av skatt eller annat dokument
med motsvarande uppgifter om skatt eller

lämnar intyg om att skatt har betalats eller att en viss person inte har
någon skatteskuld.

För avgiftens storlek m. m. gäller bestämmelserna i 20--24 §§
avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass A tillämpas.
Förordning (1992:1676).

Skattsedlar m. m.

11 § Skattemyndighet skall framställa och skicka ut skattsedlar och
F-skattebevis i den ordning Riksskatteverket föreskriver. Förordning
(1992:1676).

12 § Skattsedel på tillkommande skatt skickas till den skattskyldige
senast tre månader före ingången av den uppbördsmånad då skatten skall
betalas. Förordning (1990:1381).

13 § Av skattsedel på slutlig skatt skall framgå

1. taxerad och beskattningsbar förvärvsinkomst,

2. inkomst av kapital,

3. debitering av sådana skatter och avgifter som anges i 1 §
uppbördslagen (1953:272) och, i fråga om fysiska personer och
dödsbon, skattesatserna för kommunal inkomstskatt,

4. ö-skatteränta, kvarskatteavgift och respitränta,

5. pensionsgrundande inkomst,

6. överskjutande skatt som helt eller delvis tagits i anspråk eller
innehållits enligt 68 § 4 eller 5 mom. uppbördslagen eller avräknats
enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter
och avgifter. Förordning (1994:583).

13 a § Av F-skattebevis skall framgå att innehavaren själv svarar för
den preliminära skatt och de socialavgifter som belöper på ersättning
för arbete som uppdras åt honom. Av F-skattebeviset skall också framgå
om F-skattesedeln har kombinerats med en A-skattesedel och vad som då
gäller.

Är innehavaren av F-skattebeviset registrerad till mervärdesskatt skall
detta framgå av F-skattebeviset. Detsamma skall gälla om innehavaren
skall redovisa mervärdesskatt i sin särskilda självdeklaration. Förordning
(1994:583).

14 § Om den skattskyldiges folkbokföring den 1 november året före
inkomståret ändras, skall skattemyndighet vidta de åtgärder som
Riksskatteverket föreskriver.

Den skattskyldige skall underrättas om vad ändringen innebär i fråga om
den preliminära skatten. Förordning (1991:765).

15 § Kvarstående skatt, som skall nedsättas, skall snarast omdebiteras.

Förfaller den kvarstående skatten till betalning efter omdebiteringen,
skall en ny skattsedel skickas till den skattskyldige, om det kan antas
att den kommer honom till handa i god tid före förfallodagen.

Bestämmelserna i denna paragraf gäller i tillämpliga delar tillkommande
skatt. Förordning (1990:1381).

16 § Försändelse med skattsedel skall vara förseglad på sådant sätt, att
belopp eller uppgifter om skattens beräkning inte kan läsas utan att
försändelsen bryts.

17 § har upphävts genom förordning (1990:1381).

Skatteavdrag m. m.

18 § En ansökan enligt punkt 2 av anvisningarna till 39 §
uppbördslagen (1953:272) om befrielse från skatteavdrag för
kvarstående skatt ges in till den skattemyndighet som utfärdat den
skattskyldiges skattsedel på den slutliga skatten.

Beslut i ärendet meddelas skyndsamt. Underrättelse om beslut
sänds till den skattskyldige och dessutom till arbetsgivaren, om
denne gjort ansökningen. Förordning (1993:1233).

19 § Ansökan enligt 41 § 2 mom. uppbördslagen (1953:272) om befrielse
från skatteavdrag eller bestämmande av förbehållsbelopp skall göras hos
den skattemyndighet som utfärdat eller har att utfärda den
skattskyldiges skattsedel på preliminär A-skatt. Därvid skall 18 § andra
stycket tillämpas. Förordning (1990:1381).

20 § Pågår utmätning av lön hos den skattskyldige skall
skattemyndigheten genast skicka en kopia av ansökan som avses i 19 §
till kronofogdemyndigheten. Av 41 § 2 mom. uppbördslagen (1953:272)
framgår att förbehållsbeloppet enligt ett beslut om utmätning av lön
under den tid det gäller skall tillämpas också i fråga om avdrag för
kvarstående skatt. Förordning (1996:43).

21 § Skattemyndigheten skall lämna arbetstagaren tillfälle att yttra sig
över ansökan enligt 45 § 3 mom. uppbördslagen (1953:272) om minskning av
skatteavdrag, innan beslut meddelas i ärendet.

Innebär beslut i sådant ärende att skatteavdraget skall minskas,
underrättas arbetstagaren och arbetsgivaren om beslutet. Arbetsgivaren
erinras samtidigt om att han enligt 41 § 1 mom. uppbördslagen ej får
tillmötesgå begäran från arbetstagaren om förhöjt skatteavdrag.
Förordning (1990:1381).

22 § har upphävts genom förordning (1990:1381).

23 § Skall preliminär A-skatt tas ut med högre belopp än vad tidigare
utfärdad skattsedel utvisar eller skall sådan skatt tas ut i stället för
preliminär F-skatt, sänder skattemyndigheten meddelande om beslutet
eller duplettskattsedel till den skattskyldiges arbetsgivare, om det är
påkallat. Förordning (1992:1676).

24 § Har genom skatteavdrag innehållits större belopp än som bort ske
enligt beslut som avses i 18 eller 19  §, skall arbetsgivaren skyndsamt
utbetala till den skattskyldige vad som innehållits för mycket, om
beloppet ej redan inbetalats till statsverket.

25 § Medför beslut som avses i 21 § att skattebelopp som skall inbetalas
under den närmast följande uppbördsmånaden är lägre än vad som
innehållits, får den som ansökt om jämkningen uppbära det överskjutande
beloppet direkt från arbetsgivaren, om beslutet företes.

Arbetsgivaren skall utbetala det överskjutande beloppet senast vid den
tidpunkt när det bort inbetalas till statsverket, om jämkning ej skett.

26 § Kronofogdemyndigheten skall underrätta skattemyndigheten när den
finner skäl att anta att skattsedel på preliminär F-skatt skall
återkallas. Förordning (1992:1676).

Anstånd med inbetalning av skatt

27 § har upphävts genom förordning (1991:1921).

28 § Krävs säkerhet för anstånd enligt 49 § 2 mom. eller 75 b §
uppbördslagen (1953:272), underrättas den skattskyldige om den tid inom
vilken säkerheten skall lämnas för att anståndet skall gälla.
Skattemyndigheten bevakar ställd säkerhet. Förordning (1990:1381).

29 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

Indrivning m. m.

30 § Bestämmelser om begäran om indrivning m. m. finns i 4--9 §§
indrivningsförordningen (1993:1229). Att den betalningsskyldige
skall uppmanas att betala fordringen innan ansökan om indrivning
görs framgår av 3 § nämnda förordning.

Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger 100
kronor, eller om det finns särskilda skäl 200 kronor, om indrivning
inte krävs från allmän synpunkt. Förordning (1993:1233).

31 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

32 § har upphävts genom förordning (1988:420).

33 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

34 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

35 § har upphävts genom förordning (1990:321).

37 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

36 § har ändrat beteckning genom förordning (1993:1233).

38 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

39 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

40 § Ytterligare föreskrifter om indrivning och redovisning av skatt
som överlämnats för indrivning finns i utsökningsförordningen
(1981:981) och indrivningsförordningen (1993:1229).
Förordning (1993:1233).

41 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

42 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

43 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

Restitution av skatt, m. m.

44 § Skattemyndigheten skall lämna kronofogdemyndigheten uppgift om
överskjutande skatt enligt skattsedel på slutlig skatt för skattskyldig
med skuld som skall drivas in av kronofogdemyndigheten.

Kronofogdemyndigheten skall underrätta skattemyndigheten om vilka
åtgärder som har vidtagits med anledning av uppgifterna. Underrättelsen
skall lämnas vid tidpunkt som skattemyndigheten bestämmer. Förordning
(1992:981).

45 § Har den skattskyldige uppdragit åt bank att för hans
räkning ta emot skatt, ränta eller avgift som återbetalas enligt
bestämmelserna om överskjutande skatt och förtida återbetalning
av skatt i 68 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272) samt
återbetalning av skatt i 68 § 2 mom. samma lag skall beloppet
betalas ut genom insättning på den skattskyldiges postgiro- eller
bankkonto. Förordning (1994:583).

46 § har upphävts genom förordning (1994:583).

47 § Överskjutande skatt enligt 68 § 1 mom. första stycket
uppbördslagen (1953:272) skall återbetalas senast den dag som
skattsedeln på slutlig skatt enligt 35 § samma lag skall översändas
till den skattskyldige. Förordning (1994:583).

48 § Skall restitution ske i andra fall än som avses i 44 § skall, i den
ordning och omfattning som Riksskatteverket bestämmer,
undersökas om den restitutionsberättigade har skuld som skall
drivas in av kronofogdemyndigheten. Förordning (1994:583).

49 § har upphävts genom förordning (1990:1381).

50 § Visar skattskyldig eller arbetsgivare, att han av misstag inbetalat
större skattebelopp än som bort ske, återbetalar skattemyndigheten
skyndsamt vad som inbetalats för mycket. Förordning (1990:1381).

51 § I fråga om utbetalning m. m. av ränta enligt 69 § 1 mom.
uppbördslagen (1953:272) äger 44--48 §§ denna förordning motsvarande
tillämpning. Förordning (1984:919).

51 a § Riksskatteverket får meddela beslut som avses i 69 a § andra
stycket uppbördslagen (1953:272) om överföring av skatt till främmande
stat. Förordning (1983:982).

Kontroll av arbetsgivares skatteredovisning, m. m.

52 § Den skattemyndighet som enligt 12 § konkursförordningen (1987:916)
har underrättats om att arbetsgivaren försatts i konkurs skall
snarast kontrollera arbetsgivarens skatteredovisning. Ger kontrollen
anledning att anta att arbetsgivaren underlåtit att göra skatteavdrag
för arbetstagaren skall kronofogdemyndigheten underrättas. Om det
gäller en arbetstagare med hemvist i ett annat län än arbetsgivaren,
skall skattemyndigheten i det länet och kronofogdemyndigheten i
regionen underrättas. Förordning (1996:1443).

53 § Finns det anledning att anta att arbetsgivare har underlåtit att
göra skatteavdrag eller att betala innehållen skatt, skall
skattemyndigheten upprätta rapport om detta. Rapport behöver dock inte
upprättas avseende innehållen skatt, som redovisats i
uppbördsdeklaration men inte betalats, i de fall redovisningen godtas.

Av rapporten skall framgå det belopp som skulle ha betalats samt den
avgift som skall betalas. Om skatteavdrag inte har gjorts, skall också
löne-, ränte- eller utdelningsbeloppet anges i rapporten. Uppgifterna
skall såvitt möjligt redovisas särskilt för varje skattskyldig med
angivande av namn, personnummer och uppbördsmånad. Förordning
(1990:1381).

54 § Arbetsgivaren skall beredas tillfälle att yttra sig över rapport
enligt 53 §.

Rapport som avser underlåtenhet att göra skatteavdrag sänds även till
arbetstagaren till den del den angår honom, om hans adress är känd eller
kan inhämtas utan omgång.

Har i fall som avses i 53 § rapporten upprättats av en annan
skattemyndighet än den som har utfärdat arbetstagarens skattsedel skall
denna myndighet underrättas om beslut enligt 75 eller 77 § uppbördslagen
(1953:272). Förordning (1990:1381).

55 § Beslut i ärende enligt 75 § uppbördslagen (1953:272) skall meddelas
även om arbetsgivaren inte anses ansvarig för skatt som rapporten avser.
Förordning (1990:1381).

56 § har upphävts genom förordning (1990:1381).

57 § Om en fordran på skatt på grund av beslut om
betalningsskyldighet enligt 77 § uppbördslagen (1953:272) avser
innehållen men inte inbetald kvarstående skatt enligt skattsedel
som utfärdats inom länet, skall skattemyndigheten innan
fordringen överlämnas för indrivning sätta ned arbetstagarens skatt
i motsvarande mån. Om den kvarstående skatten har debiterats av
en annan skattemyndighet skall denna underrättas om beslutet och
göra nedsättningen. Förordning (1993:1233).

58 § har upphävts genom förordning (1993:1233).

59 § När det kan antas att arbetsgivare är på obestånd eller har
försummat inbetalning av arbetstagares skatt eller av
arbetsgivaravgifter, skall arbetsgivaren så snart som möjligt
kontrolleras på så sätt som anges i 78 § uppbördslagen (1953:272)
och 27 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från
arbetsgivare. Förordning (1993:1233).

Uppgifter till kommunerna m. m.

59 a § Redovisningsräkning över medel som tillkommer
kommuner, landsting, församlingar, pastorat eller andra kyrkliga
samfälligheter och som enligt 1 § uppbördslagen (1953:272) ingår i
den allmänna uppbörden skall upprättas för kalenderår.

Redovisningsräkning över medel som tillkommer kommuner,
landsting, församlingar, pastorat eller andra kyrkliga samfälligheter
och som uppbärs av skattemyndigheten i särskild ordning skall
också upprättas för kalenderår.

Redovisningsräkning enligt första eller andra stycket för ett visst år
skall lämnas av skattemyndigheten till vederbörande kommun,
landsting, församling, pastorat eller annan kyrklig samfällighet i två
exemplar senast den 8 mars följande år. Ett exemplar, försett med
intyg om räkningens mottagande, skall återställas till
skattemyndigheten. Skattemyndigheten skall senast den 30 april
sända exemplaret till Riksskatteverket. Förordning (1993:1233).

Särskilda bestämmelser

60 § Underrättelse till den skattskyldige eller arbetsgivaren skall
sändas i vanligt brev. Är det av betydelse att få bevis för att en
handling kommer den skattskyldige eller annan till handa skall dock
delgivning ske.

Har vite förelagts skall den som avses med föreläggandet delges detta.

Beslut enligt uppbördslagen (1953:272) som meddelas efter den 30 juni
femte året efter det kalenderår under vilket uppbördsåret har gått ut
och som innebär att den skattskyldige eller arbetsgivaren inte får fullt
bifall till sin begäran om omprövning eller att skattemyndigheten på
eget initiativ omprövat beslut till den skattskyldiges eller
arbetsgivarens nackdel skall delges denne.

Det som sägs i tredje stycket tillämpas också i fråga om beslut enligt
lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare som
meddelas efter den 30 juni sjätte året efter utgiftsåret. Förordning
(1990:1381).

61 § Allmän förvaltningsdomstol skall underrätta skattemyndigheten om
beslut i mål enligt uppbördslagen (1953:272) och lagen (1984:668) om
uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare även i de fall
skattemyndigheten inte är part i målet.

Allmän förvaltningsdomstol skall enligt de föreskrifter som
Riksskatteverket meddelar lämna uppgifter till verket om beslut i mål
enligt uppbördslagen och lagen om uppbörd av socialavgifter från
arbetsgivare. Förordning (1990:1381).

62 § har upphävts genom förordning (1990:1381).

63 § har upphävts genom förordning (1993:1729).

64 § Riksskatteverket skall meddela föreskrifter angående

1. värdering av bilförmån på vilken arbetsgivaravgifter skall beräknas
och

2. beräkning av arbetstagares kostnader i viss verksamhet enligt 11 §
tredje stycket uppbördslagen (1953:272) och 2 kap. 4 § första stycket 6
lagen (1981:691) om socialavgifter. Förordning (1992:1676).

65 § Vad som sägs i 50, 53--55, 57, 59 och 60 §§ gäller i tillämpliga
delar också i fråga om den som är skyldig att göra skatteavdrag från
sådan ränta eller utdelning som avses i 3 § 2 mom. tredje stycket
uppbördslagen (1953:272). Förordning (1992:1676).

66 § har upphävts genom förordning (1996:602).

67 § Riksskatteverket får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs
för verkställigheten av uppbördslagen (1953:272) och lagen (1984:668) om
uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare.

Blanketter för uppbördsverksamheten, till vilka Riksskatteverket har
fastställt formulär, skall tillhandahållas genom verkets försorg.
Förordning (1992:1676).

Övergångsbestämmelser

1987:1108

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1988. Äldre
föreskrifter i 6 och 13 §§ gäller dock i fråga om förvärvskälla
för vilken beskattningsåret har påbörjats före den 1 maj 1986.

1991:1921

Regeringen föreskriver att 27 § uppbördsförordningen (1967:626) skall
upphöra att gälla vid utgången av år 1991. Den upphävda paragrafen
gäller dock till och med den 30 juni 1992 i fråga om ärende avseende
värnpliktig vars tjänstgöring påbörjats före utgången av år 1991.

1992:981

Denna förordning träder i kraft den 1 november 1992. De nya
bestämmelserna i 45 och 47 §§ tillämpas dock, utom såvitt gäller
överskjutande skatt och ö-skatteränta som uppkommit vid den årliga
debiteringen och som betalas ut i samband med att skattsedeln på slutlig
skatt sänds ut, först från och med den 1 januari 1993.

1992:1676

Denna förordning15 träder i kraft den 1 januari 1993. Äldre
bestämmelser i 5, 11, 23, 26, 57, 64 och 67 §§ gäller dock till den 1
april 1993.

1993:1233

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994.

Genom förordningen upphävs kungörelsen (1964:886) om
medelsförvaltningen i länen. Bestämmelserna i 3 § nämnda
kungörelse skall dock fortfarande gälla i fråga om

1. mantalslängderna till och med mantalsåret 1991,

2. skattelängderna till och med taxeringsåret 1992,

3. fastighetslängderna till och med taxeringsåret 1993.

1994:583

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1995. De nya
föreskrifterna i 13 a § tillämpas dock första gången i fråga om sådan
särskild självdeklaration som skall lämnas vid 1995 års taxering.

1996:602

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1996. Äldre bestämmelser
tillämpas dock fortfarande i fråga om gärningar som begåtts före
ikraftträdandet.

1997:750

Denna förordning skall dock fortfarande tillämpas i fråga om skatt,
ränta eller avgift enligt uppbördslagen eller lagen om uppbörd
av socialavgifter från arbetsgivare.