Lag (2003:491) om konsulärt ekonomiskt bistånd 

Allmänna bestämmelser

1 § Ekonomiskt bistånd till enskilda utomlands (konsulärt
ekonomiskt bistånd) lämnas av svenska beskickningar och
karriärkonsulat enligt bestämmelserna i denna lag.

Konsulärt ekonomiskt bistånd skall återbetalas av den enskilde
enligt vad som anges i 9-13 §§.

2 § Vid tillämpning av denna lag ska frågan om någon är bosatt 
i Sverige avgöras enligt bestämmelserna om bosättning i Sverige 
i 5 kap. socialförsäkringsbalken. Lag (2010:1288).

Vem som kan få bistånd

3 § Konsulärt ekonomiskt bistånd kan lämnas till

1. svenska medborgare som är bosatta i Sverige, och

2. flyktingar och statslösa personer som är bosatta i Sverige.

4 § Om det finns särskilda skäl för det kan konsulärt
ekonomiskt bistånd även lämnas till

1. en svensk medborgare som inte är bosatt i Sverige, och

2. en annan i Sverige bosatt utlänning än som avses i 3 § 2.

4 a § Konsulärt ekonomiskt bistånd kan även lämnas till 
unionsmedborgare och deras familjemedlemmar, i den 
utsträckning som följer av de konsulära skyldigheter som 
Sverige har i förhållande till övriga medlemsstater i 
Europeiska unionen enligt rådets direktiv (EU) 2015/637 av 
den 20 april 2015 om samordnings- och samarbets-åtgärder för 
underlättande av konsulärt skydd till icke-företrädda 
unionsmedborgare i tredjeländer och om upphävande av beslut 
95/553/EG, i den ursprungliga lydelsen. Lag (2018:205).

5 § Utländska medborgare som på grund av egen eller
närståendes anställning eller etablering som egenföretagare i
Sverige kan härleda rättigheter i fråga om sociala förmåner
från

1. unionsrätten,

2. avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES),
eller

3. avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess
medlemsstater å ena sidan och Schweiz å andra sidan om fri
rörlighet för personer, ska när det gäller rätt till
konsulärt ekonomiskt bistånd jämställas med svenska
medborgare under de förutsättningar som anges i föreskrifter
av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.
Lag (2010:1021).

Rätten till bistånd

6 § Den som har råkat i nöd eller annan svårighet i utlandet
och därför behöver ekonomisk hjälp har rätt till konsulärt
ekonomiskt bistånd om behovet inte kan tillgodoses på annat
sätt och det är skäligt att bistånd lämnas.

Bistånd lämnas med skäligt belopp för nödvändiga kostnader.

Bistånd kan även lämnas för avliden person enligt föreskrifter
som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen
bestämmer.

7 § Konsulärt ekonomiskt bistånd åt den som har berövats
friheten genom beslut av domstol eller annan myndighet i
utlandet får avse kostnad för utredning, bevisning, juridiskt
biträde och tolk under förundersökning, rättegång eller annat
sådant förfarande, om den frihetsberövade av särskild anledning
har behov av sådant bistånd.

Bistånd som avses i första stycket får lämnas även till den som
inte är berövad friheten, om förfarandet med sannolikhet kan
leda till frihetsberövande och det finns särskilda skäl för
det.

8 § Konsulärt ekonomiskt bistånd åt den som i utlandet har
blivit utsatt för våldsbrott får avse kostnad i anslutning till
brottet för utredning, bevisning, juridiskt biträde och tolk
som den drabbade behöver för att kunna ta till vara sin rätt.

Återbetalnings- och ersättningsskyldighet

9 § Den som har fått bistånd som har lämnats enbart enligt 6 §
skall betala tillbaka biståndet till staten.

Om biståndet har lämnats till någon som är under 18 år är även
vårdnadshavaren återbetalningsskyldig.

Om biståndet har lämnats till en sjöman eller någon annan som
är eller har varit anställd ombord på ett svenskt fartyg och
biståndet har lämnats för att täcka kostnader som fartygets
redare är ansvarig för enligt författning eller avtal, är även
redaren återbetalningsskyldig.

10 § Den som har fått bistånd som har lämnats enligt 7 § för
rättegång eller förundersökning om brott och som dömts för
brottet, skall betala tillbaka biståndet till staten.

Den som har fått bistånd som har lämnats enligt 7 § för
rättegång eller förundersökning om brott och som frikänts för
brottet, skall betala tillbaka biståndet till staten bara i den
utsträckning det finns särskilda skäl för det.

Om någon har fått bistånd som har lämnats enligt 7 § för
rättegång eller förundersökning om brott och skuldfrågan inte
blir avgjord, skall den som har fått biståndet betala tillbaka
det till staten i den utsträckning det med hänsyn till
omständigheterna är skäligt.

11 § Den som har fått bistånd som har lämnats enligt 7 § för
annat än rättegång eller förundersökning om brott skall betala
tillbaka biståndet till staten i den utsträckning det med
hänsyn till omständigheterna är skäligt.

12 § Den som har fått bistånd som har lämnats enligt 8 § skall
betala tillbaka biståndet till staten bara i den utsträckning
det finns särskilda skäl för det.

12 a § Om staten har ersatt en annan medlemsstat i 
Europeiska unionen för kostnader för konsulärt skydd som har 
lämnats med stöd av rådets direktiv (EU) 2015/637, i den 
ursprungliga lydelsen, ska den som har fått det konsulära 
skyddet ersätta staten för dessa kostnader. Lag (2018:205).

13 § Återbetalningsskyldighet enligt 9 § eller 10 § första 
stycket eller ersättningsskyldighet enligt 12 a § får jämkas 
eller efterges, om det finns särskilda skäl för det med 
hänsyn till den betalningsskyldiges personliga eller 
ekonomiska förhållanden samt omständigheterna i övrigt.

Vid återbetalning enligt 10 och 11 §§ ska 31 kap. 1 § tredje 
stycket rättegångsbalken tillämpas. Lag (2018:205).

Avgift

14 § Den som är skyldig att betala tillbaka bistånd som har
lämnats enbart enligt 6 § skall betala en avgift för biståndet.

Beslut om återbetalning

15 § Frågor om återbetalning av konsulärt ekonomiskt 
bistånd och ersättning till staten för kostnader för 
konsulärt skydd som har lämnats av en annan medlemsstat i 
Europeiska unionen prövas av Regeringskansliet.
Lag (2018:205).

Indrivning

16 § Återbetalningsbelopp, ersättningsbelopp och avgift 
som inte betalas när beslutet om betalningsskyldighet fått 
laga kraft ska lämnas för indrivning. Bestämmelser om 
indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av 
statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet 
enligt utsökningsbalken ske.

Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras 
för mindre belopp. Lag (2018:205).

Bemyndigande

17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela närmare föreskrifter om rätten till konsulärt
ekonomiskt bistånd.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om

1. konsulärt ekonomiskt bistånd som avser avliden person, och

2. avgift enligt 14 §.

Överklagande

18 § Beslut i ärenden enligt denna lag får överklagas hos
allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Övergångsbestämmelser

2003:491

1. Denna lag träder i kraft den 1 september 2003, då lagen
(1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i
utlandet m.m. (den äldre lagen) skall upphöra att gälla.

2. Den äldre lagens bestämmelser om varaktigt ekonomiskt
bistånd gäller fortfarande för personer som vid utgången av
augusti 2003 uppbär sådant bistånd. Om sådant bistånd lämnas
efter ikraftträdandet skall det inte betalas tillbaka.