Lag (1944:133) om kastrering 

1 § Kan någon med skäl antagas komma att på grund av sin
könsdrift begå brott som medför allvarlig fara eller skada för
annan, får han kastreras enligt denna lag, såvida han samtyckt
därtill.

Detsamma gäller om någon på grund av könsdriftens abnorma
riktning eller styrka åsamkas svårt själsligt lidande eller annan
allvarlig olägenhet.

Denna lag äger inte tillämpning i fråga om ingrepp i könsorganen
som är påkallat av kroppslig sjukdom eller som görs efter tillstånd
enligt lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa
fall. Lag (1993:1286).

2 § Saknar någon på grund av rubbad själsverksamhet förmåga att lämna
giltigt samtycke till kastrering, må han kastreras, oaktat sådant
samtycke ej föreligger.

3 § Ej må någon kastreras innan han fyllt tjugutre år, med mindre
synnerliga skäl därtill äro.

4 § Kastrering får, om ej nedan annorlunda stadgas, företas endast efter
tillstånd av socialstyrelsen. Sådant tillstånd får inte lämnas för
någon, såvida inte tillfälle att yttra sig, där så kan ske, har beretts,
om han är underårig den som har vårdnaden om honom, om han är gift hans
make samt om han är intagen på allmän anstalt dennas läkare och
föreståndare.

På den som har fyllt tjugotre år och är i stånd att lämna giltigt
samtycke får kastrering enligt 1 § andra stycket företagas utan
socialstyrelsens tillstånd, om den läkare som utför ingreppet samt någon
annan läkare i den tjänsteställning regeringen föreskriver, i skriftligt
utlåtande, med angivande av grunden för åtgärden på heder och samvete
har förklarat förutsättningarna för densamma föreligga. Vad nu sagts
skall dock ej gälla den som är intagen i kriminalvårdsanstalt, häkte
eller hem som avses i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa
fall eller som är intagen på vårdinrättning med stöd av lagen
(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om
rättspsykiatrisk vård.

Vid prövning som avses i andra stycket skall i tillämpliga delar
iakttagas vad i första stycket andra punkten stadgas. Lag (1991:1956).

5 § Endast den som är behörig att utöva läkaryrket får utföra
kastrering. Åtgärden skall ske på sjukhus eller på annan vårdinrättning
som socialstyrelsen godkänner. Lag (1982:766).

6 § Den som har tagit befattning med kastrering eller med
ärende angående sådan åtgärd får inte obehörigen röja vad som
därvid har förekommit.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Lag (2009:402).

7 § Socialstyrelsens beslut i ärende om kastrering får överklagas
hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (1995:9).

8 § Den som verkställer kastrering i strid med denna lag eller som mot
bättre vetande till myndighet eller läkare avger osann utsaga i ärende
angående kastrering, döms, om gärningen inte är belagd med straff i
brottsbalken, till böter eller fängelse i högst sex månader. Lag
(1991:262).

9 § I mål och ärenden angående kastrering när giltigt samtycke till
åtgärden saknas skall offentligt biträde förordnas för den som
åtgärden avser, om det inte måste antas att behov av biträde saknas.
Lag (1996:1625).

10 § har upphävts genom lag (1975:692).

Övergångsbestämmelser

1971:588

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1972.

Äldre betstämmelser gäller fortfarande i fråga om talan mot beslut som
meddelats före den 1 januari 1972.

1995:9

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har meddelats
före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.