Lag (1918:163) med vissa bestämmelser om sjöfynd

1 § Den som i saltsjön inom svensk skärgård eller vid svensk 
kust eller i rikets segelbara insjöar, floder eller kanaler 
bärgar övergivna fartyg eller fartygslämningar eller redskap 
eller gods som hör till fartyg är skyldig att anmäla fyndet 
till Polismyndigheten eller Kustbevakningen. Detta gäller 
oavsett om fyndet tas upp från botten eller anträffas flytande 
på vattnet eller är uppdrivet på stranden. Om en 
kustbevakningstjänsteman har tagit emot en sådan anmälan, ska 
han eller hon omedelbart underrätta Polis-myndigheten om 
denna. Lag (2024:714).

2 § Om ett fartyg under resa har bärgat något av det som
anges i 1 §, ska befälhavaren lämna det bärgade, tillsammans
med en redogörelse för omständigheterna vid bärgningen, till
Polismyndigheten.

Om fartyget inte anlöper svensk hamn, ska befälhavaren
underrätta svensk konsul på den utländska ort som fartyget
först anlöper om bärgningen. Finns det inte en svensk konsul
på orten, ska i stället en annan behörig myndighet
underrättas. Om inte annat följer av lagstiftningen i det
landet, ska det bärgade godset säljas på offentlig auktion.
När auktionen genomförts ska befälhavaren till redaren
skriftligen redogöra för omständigheterna vid bärgningen och
redovisa försäljningssumman. Redaren ska därefter lämna de
insända medlen och redogörelsen till Polismyndigheten.
Lag (2014:612).

3 § Har Polismyndigheten underrättats om bärgning enligt 1 §
eller 2 § första stycket ska den låta besiktiga fyndet och
därefter låta kungöra bärgningen i Underrättelser för
sjöfarande. Om det finns särskilda skäl, får fyndet kungöras
även på något annat lämpligt sätt. Kungörelsen ska innehålla
ett föreläggande för ägaren till det bärgade godset att
anmäla sig till Polismyndigheten inom 90 dagar från
kungörandet i Underrättelser för sjöfarande eller inom den
längre tid från kungörandet, dock högst ett år, som
Polismyndigheten bestämmer i det särskilda fallet.

Om det bärgade godset inte kan vårdas utan fara för
försämring, ska det säljas på offentlig auktion. Om det inte
är lämpligt, ska godset säljas på något annat sätt som är
betryggande för den som har rätt till godset. Efter utgången
av den tid som anges i första stycket ska det influtna
beloppet överlämnas till bärgaren. Lag (2014:612).

4 § Om kungörande har skett och ägaren anmäler sig inom förelagd tid
samt visar sin rätt, skall fyndet eller det influtna beloppet överlämnas
till honom mot att han betalar kostnaden för kungörandet och vården av
fyndet till den som har haft kostnaden samt bärgarlön. I händelse av
tvist bestämmer domstol bärgarlönens belopp.

Om ägaren inte anmäler sig, tillfaller fyndet bärgaren mot att han
betalar de kostnader som avses i första stycket. Lag (1984:984).

5 § Om de medel som har influtit vid försäljningen av fyndet
har lämnats till Polismyndigheten när bärgning har skett
enligt vad som sägs i 2 § andra stycket, gäller 3 § första
stycket och 4 § i tillämpliga delar i fråga om kungörande av
bärgningen och utbetalning av de influtna medlen.
Lag (2014:612).

6 § Om det vid besiktning enligt 3 § framkommer att den
sammanlagda kostnaden för kungörande av bärgningen, vården av
fyndet och försäljningen uppgår till ett så högt belopp att,
sedan detta betalats, resterande belopp inte räcker till
skälig bärgarlön, får Polismyndigheten, utan att kungöra
bärgningen, omedelbart efter besiktningen lämna ut fyndet
till bärgaren. Lag (2014:612).

7 § Om ett fynds värde inte överstiger 100 kronor, enligt 
intyg av Polismyndigheten eller Kustbevakningen får 
Polismyndigheten utan vidare besiktning och utan kungörande av 
bärgningen lämna ut fyndet till bärgaren. Detta gäller dock 
bara om Polismyndigheten inte finner att fyndet av någon 
särskild anledning ska behandlas på annat sätt. Lag (2024:714).

8 § Underlåter bärgare att göra sådan anmälan, som i 1 § sägs, eller
underlåter befälhavare eller redare att, på sätt i 2 § är föreskrivet,
tillkännagiva vad bärgat blivit, eller förskingrar eller undandöljer
befälhavare eller redare något av de influtna medlen, straffes efter
allmän lag.

Lämnar bärgare, befälhavare eller redare, i sviklig avsikt, oriktig
uppgift angående omständigheterna vid bärgningen, eller vidtar han, i
sådan avsikt, särskild åtgärd med det bärgade godset, eller underlåter
befälhavare eller redare att, i enlighet med vad i 2 § föreskrivs,
avlämna det bärgade eller därför influtna medel, döms till böter, om
inte gärningen är belagd med strängare straff i brottsbalken.

I de fall, nu sagda äro, äge rätten förklara bärgarlön förverkad eller
nedsätta dess belopp under vad eljest varit skäligt. Lag (1991:244).

8 a § Polismyndighetens beslut i frågor som avses i denna lag
får överklagas till allmän förvaltningsdomstol.
Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2014:612).

9 § Bestämmelser om vissa äldre sjöfynd finns i
kulturmiljölagen (1988:950). Särskilda bestämmelser om
hittegods finns i lagen (1938:121) om hittegods. Särskilda
bestämmelser om sjunket eller ilandflutet virke finns i lagen
(1919:426) om flottning i allmän flottled. Bestämmelser om
ensamrätt till bärgning finns i lagen (1984:983) om ensamrätt
till bärgning. Lag (2013:537).

Övergångsbestämmelser

1988:951

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989. I fråga om överklagande av
beslut som länsstyrelsen har meddelat före ikraftträdandet gäller äldre
bestämmelser.

2014:612

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2015.

2. Äldre föreskrifter gäller för överklagande av beslut som
har meddelats före ikraftträdandet.