Folkbokföringslag (1967:198) 

Inledande bestämmelser

1 § Folkbokföring sker

dels fortlöpande hos pastorsämbetet i kyrkoböcker och andra
register för varje församling av svenska kyrkan (kyrkobokföring),

dels årligen hos skattemyndighet i mantalslängder
församlingsvis för varje kommun (mantalsskrivning).

Regeringen kan förordna, att kyrkobokföringen i Stockholm och Göteborg
skall ske hos skattemyndigheten. Lag (1990:355).

2 § Riksskatteverket handlägger centrala uppgifter inom och har tillsyn
över folkbokföringsväsendet.

Domkapitlet har inom stiftet tillsyn över pastorsämbetenas befattning
med kyrkobokföringen. Lag (1971:310).

3 § Med folkbokföringsmyndighet avses skattemyndighet och myndighet som
nämnes i 1 eller 2 §. Lag (1990:355).

3 a § Det allmännas talan i ärenden om kyrkobokföring eller
mantalsskrivning enligt denna lag förs av ett allmänt ombud.

Det allmänna ombudet får även föra talan till enskilds eller kommuns
förmån.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förordnar det
allmänna ombudet och ersättare för denne. Lag (1985:1121).

4 § Bestämmelser om kyrkobokföring i icke territoriell församling av
svenska kyrkan och i svensk församling i utlandet meddelas av
regeringen. Lag (1985:1121).

5 § Har regeringen förordnat att församling skall vara indelad i
kyrkobokföringsdistrikt, gäller lagens bestämmelser om församling i
stället sådant distrikt. Lag (1985:1121).

6 § Regeringen förordnar i varje stift minst en kyrkobokföringsinspektör
att biträda domkapitlet vid tillsyn över kyrkobokföringen.

När flera kyrkobokföringsinspektörer förordnas i ett stift, indelas
stiftet i inspektionsområden, ett för varje inspektör. Lag (1985:1121).

7 § För varje person faställes personummer som identitetsbeteckning.
Personnummer anger födelsetid samt innehåller vidare födelsenummer och
kontrollsiffra.

Födelsetiden anges med sex siffror, två för året, två för månaden och
två för dagen i nu nämnd ordning.

Födelsenumret består av tre siffror och är udda för man och jämnt för
kvinna.

Kyrkobokföring

Definitioner m.m.

8 § I denna lag förstås med en persons

kyrkobokföringsort den församling i vilken han är kyrkobokförd,

kyrkobokföringsfastighet den fastighet på vilken han är kyrkobokförd.
Lag (1985:1121).

9 § Har beslut om kyrkobokföring på grund av inflyttning meddelats efter
anmälan enligt 33 §, gäller kyrkobokföringen från och med den dag
anmälan inkom. Har beslutet meddelats utan föregående anmälan, gäller
kyrkobokföringen från och med beslutets dag.

Vid flyttning inom landet upphör den flyttande att vara kyrkobokförd på
utflyttningsorten från och med den dag han är kyrkobokförd på
inflyttningsorten. Vid flyttning till utlandet upphör kyrkobokföringen
att gälla från och med utresedagen. Anmäles flyttning till utlandet
efter utresedagen, upphör dock kyrkobokföringen att gälla från och med
den dag anmälan inkom.

10 § Om kyrkoböcker, register över obefintliga (obefintligregister) och
andra register för kyrkobokföringen bestämmer regeringen. Lag
(1985:1121).

Rätt kyrkobokföringsort m.m.

11 § Var och en kyrkobokföres i den församling och på den fastighet där
han är bosatt, om annan ej följer av bestämmelse i 19-24 och 27 §§.

12 § En person anses bosatt på den fastighet där han regelmässigt vistas
eller, när byte av bostad skett, kan antagas komma att regelmässigt
vistas under nattvilan eller motsvarande vila (dygnsvilan). Den som
enligt denna regel kan anses bosatt på flera fastigheter anses bosatt på
den fastighet där han med hänsyn till sin tjänst eller verksamhet och
övriga omständigheter får anses ha sitt egentliga hemvist.

Undantag från första stycket anges i 13-17 §§:

13 § Den som på grund av sina arbetsförhållanden tillbringar dygnsvilan
på annan fastighet än den där hans familj är bosatt anses bosatt hos
familjen, om han regelbundet besöker den när tillfälligt hinder ej
möter.

14 § Dygnsvila som en person på grund av tillfälligt arbete eller
uppdrag tillbringar på annan fastighet än den där han har sitt egentliga
hemvist anses icke leda till ändring i hans bosättning.

15 § Kan elev vid allmän eller enskild läroanstalt anses ha sitt
egentliga hemvist hos föräldrar, andra anhöriga eller, om han är gift,
hos sin familj eller på annan plats, anses han bosatt där, även om han
till följd av studierna tillbringar dygnsvilan på annan fastighet.

16 § Den som på grund av yrke eller tjänst icke kan tillbringa sin
dygnsvila regelmässigt på viss fastighet anses bosatt på den fastighet
där han kan anses ha sitt egentliga hemvist. Därvid beaktas hans yrke
eller tjänst, familjens eller annan nära anhörigs bosättning,
förvaringen av hans bohag och annan omständighet.

17 § Den som tillhör den nomadiserande samebefolkningen och icke är
bosatt på viss fastighet anses bosatt på sitt huvudviste i samebyn. Om
sådant huvudviste gäller i tillämpliga delar vad som enligt denna lag
gäller om fastighet. Lag 1985:1121).

18 § Även om en person icke är bosatt på viss fastighet, anses han dock
bosatt i viss församling, om det med tillämpning på församlingens område
av bestämmelserna i 12-17 §§ om fastighet kan anses att han är bosatt
inom området.

19 § På ansökan av den som äger eller innehar fast egendom men endast
under någon del av året vistas på egendomen eller i övrigt inom den
församling där egendomen är belägen kan regeringen förordna, att
sökanden skall vara kyrkobokförd på viss fastighet i församlingen, om
det är skäligt med hänsyn till egendomens betydenhet och övriga
omständigheter. Lag (1985:1121).

20 § Den som är utsänd för anställning på utländsk ort i svenska statens
tjänst kyrkobokföres under denna tjänstgöring jämte medföljande make
samt barn under aderton år i den församling i vilken den utsände senast
var eller hade bort vara kyrkobokförd. De kyrkobokföres då på den
fastighet där den utsände förut var bokförd eller om ändrade
förhållanden det föranleder under rubrik på församlingen skrivna.

Riksskatteverket kan också medge den utsände att med medföljande make
samt barn under aderton år kyrkobokföras på viss fastighet i församling
där han eller maken äger eller innehar fast egendom.

Vad i denna paragraf sägs om make skall gälla även den som utan att vara
gift med den utsände, lever tillsammans med denne om de tidigare har
varit förenade i äktenskap eller gemensamt har eller har haft barn.

Vad som sägs om medföljande barn skall gälla även barn under aderton år
som för sin skolgång vistas i utlandet på annan ort än den där den
utsände stationerats. Lag (1978:924).

21 § Ledamot av statsrådet som för att utöva statsrådsämbetet flyttar
från församling, där han var bosatt vid utnämningen, får fortfarande
vara kyrkobokförd där.

22 § Den som förordnats av regeringen till ledamot i kommitté eller
kommission eller fått uppdrag att biträda i statsdepartement som
sakkunnig eller fått särskilt uppdrag av riksdagen och för att fullgöra
uppdraget flyttar från den församling, där han var bosatt när han fick
uppdraget, får fortfarande vara kyrkobokförd i denna församling, om han
där innehar anställning, äger eller brukar fastighet eller idkar
rörelse. Lag (1985:1121).

23 § Den som för vård eller tillsyn är helinackorderad i servicehus för
äldre människor i annan församling än den, där han rätteligen var eller
bort vara kyrkobokförd när han flyttade till servicehuset, får
kyrkobokföras i sistnämnda församling. Han kyrkobokföres då på den
fastighet, där han förut var bokförd, eller under rubrik på församlingen
skrivna eller, om särskilda skäl föreligger, på annan fastighet.

Den som för vård eller tillsyn är helinackorderad i servicehus för äldre
människor och är kyrkobokförd i den församling där servicehuset ligger
får kyrkobokföras på annan fastighet i församlingen, om särskilda skäl
föreligger. Lag (1981:42).

24 § Intagning på sjukvårdsinrättning ändrar icke den intagnes
kyrkobokföring. Förhållanden som inträffar efter intagningen beaktas vid
kyrkobokföringen, som om han ej varit intagen på sjukvårdsinrättningen.

Första stycket skall tillämpas också i fråga om den som tas in eller har
tagits in i kriminalvårdsanstalt eller i sådant hem som avses i 12 §
lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Den som
frigivits villkorligt från kriminalvårdsanstalt anses vid kyrkobokföring
vara intagen i anstalten även under prövotiden. Lag (1990:67).

25 § Levande fött barn kyrkobokföres i sin födelsehemort, om det är fött
inom landet eller fött utom landet av kvinna som är kyrkobokförd här
eller är bosatt här och upptagen i obefintligregister.

Födelsehemort är den församling där modern vid barnets födelse var
kyrkobokförd eller upptagen i obefintligregister. Kan moderns
kyrkobokföring icke utredas, är den församling där barnet föddes,
födelsehemort. För hittebarn är den församling, där barnet anträffas,
födelsehemort.

Sedan barnet kyrkobokförts i födelsehemorten, tillämpas övriga
bestämmelser om kyrkobokföringsort.

26 § Den som tillhör främmande makts beskickning eller lönade konsulat
eller dess betjäning kyrkobokförs endast om han är svensk medborgare
eller om han, utan att vara svensk medborgare, var bosatt här när han
kom att tillhöra beskickningen eller konsulatet eller dess betjäning.
Detta gäller även sådan persons familjemedlem eller tjänare. Lag
(1984:897).

27 § Den som icke är bosatt på någon fastighet i den församling där han
skall kyrkobokföras bokförs under rubrik på församlingen skrivna, om
annat ej följer av 19, 20, 23 eller 24 §. Den som saknar känt hemvist
eller, i fråga om nomadiserande same, känt huvudviste bokförs under
rubrik utan känt hemvist. Den som enligt uppgift i sjömansregistret
tjänstgjort till sjöss under det innevarande eller närmast föregående
kalenderåret får dock ej bokföras under rubrik utan känt hemvist.

Pastorsämbetet får pröva om en person som saknar bestämt hemvist i
församlingen i stället för att bokföras enligt första stycket kan
behålla sin tidigare kyrkobokföring. Beslutas vid mantalsskrivning att
han icke skall uppföras på viss fastighet i mantalslängden, bokförs han
enligt första stycket. Lag (1984:843).

28 § Från kyrkobokföringen avregistreras den som avlidit eller
kyrkobokförts i annan församling eller enligt 26 § ej längre skall
kyrkobokföras. Vidare avregistreras den som vid prövning av anmälan
enligt 34 § anses ha flyttat till utlandet.

Som utflyttad avregistreras, även om anmälan enligt 34 § icke gjorts,
utlänning som kan antagas ej längre vara bosatt i Sverige och svensk
medborgare som enligt säkra upplysningar vid två mantalsskrivningar i
följd är stadigvarande bosatt i utlandet.

Till obefintligregistret överföres den som vid två mantalsskrivningar i
följd befunnits sakna känt hemvist.

Andra och tredje styckena gäller icke sådan svensk missionär eller
präst, som är anställd i utlandet, och ej heller make eller barn under
15 år som åtföljer honom. Förordning (1969:312).

Anmälningar m.m.

29 § Anmälan enligt denna lag får göras muntligen, om annat icke anges
särskilt. Folkbokföringsmyndigheten kan dock begära att muntlig anmälan,
som lämnas i telefon, för att gälla skall bekräftas skriftligen eller,
om särskilda skäl föreligger, vid personlig inställelse. Lag
(1985:1121).

30 § Barns födelse anmäles till pastorsämbetet i födelsehemorten, om det
är fött inom riket eller fött utom riket av kvinna som är kyrkobokförd
här eller är bosatt här och upptagen i obefintligregister.

Födes barnet på sjukhus eller enskilt sjukhem gör inrättningen anmälan.
Biträder barnmorska vid födelsen i annat fall, gör hon födelseanmälan.
Anmälan skall ske ofördröjligen och vara skriftlig.

I andra fall skall barnets vårdnadshavare göra anmälan enligt första
stycket inom en månad från födelsen. Sker det icke kan pastorsämbetet
förelägga vårdnadshavaren att inom viss tid fullgöra sin skyldighet.

Med barn avses nyfödd, som efter födelsen andats eller visat annat
livstecken, samt dödfödd som avlidit efter utgången av tjugoåttonde
havandeskapsveckan.

31 § Föreskrifter om anmälan om dödsfall samt om dödsbevis och intyg om
dödsorsaken finns i begravningslagen (1990:1144). Lag (1990:1145).

32 har upphävts genom lag (1990:1145).

33 § Flyttning som bör föranleda ändring i kyrkobokföringen anmäles av
den flyttande inom två veckor till pastorsämbetet i den efter
flyttningen rätta kyrkobokföringsorten. Det sagda gäller även den som
flyttat in från utlandet.

Sker icke anmälan enligt första stycket eller är anmälan ofullständig
och saknar pastorsämbetet erforderliga uppgifter för kyrkobokföringen,
kan pastorsämbetet förelägga den flyttande att lämna dessa uppgifter.

34 § Den som har för avsikt att bosätta sig stadigvarande i utlandet
skall anmäla detta till pastorsämbetet i kyrkobokföringsorten. Anmälan
göres före utresan och skall innehålla uppgift om utresedagen. Om
utresan inställes eller uppskjutes skall detta anmälas till
pastorsämbetet senast den tidigare uppgivna utresedagen.

35 § Fastighetsägare eller innehavare av bostadslägenhet, som upplåter
bostad åt annan, skall anmäla detta till pastorsämbetet i den församling
där fastigheten är belägen. Anmälan göres inom två veckor efter
inflyttningen.

Fastighetsägare eller innehavare av bostadslägenhet är skyldig att på
förfrågan av folkbokföringsmyndighet uppge om viss person bor i
fastigheten respektive lägenheten.

Pastorsämbetets beslut m.m.

36 § Pastorsämbete beslutar efter anmälan eller när annat skäl
föreligger om viss persons kyrkobokföring i församlingen. Lag
(1971:310).

37 § Är pastorsämbeten av olika mening i fråga om kyrkobokföring,
inhämtas kyrkobokföringsinspektörens råd i ärendet. Kvarstår oenigheten,
hänskjuter den myndighet som först handlagt ärendet detta till den
länsrätt eller det domkapitel som prövar besvär över myndighetens beslut
i samma ämne. Vid sådan underställning skall den ifrågasatta
kyrkobokföringsåtgärden anstå till dess länsrättens eller domkapitlets
beslut föreligger. Länsrätten eller domkapitlet kan förordna att
åtgärden skall anstå till dess lagakraftägande beslut i ärendet
föreligger. Lag (1979:180).

Mantalsskrivning

38 § I denna lag förstås med

mantalsåret det kalenderår för vilket mantalsskrivning sker,

förrättningsåret kalenderåret närmast före mantalsåret,

mantalsdagen den 1 november förrättningsåret,

mantalsskrivningsort för varje person den kommun och församling i vilken
han mantalsskrives. Lag (1985:1121).

39 § Var och en mantalsskrives på den fastighet och i den församling,
där han rätteligen skall vara kyrkobokförd mantalsdagen, samt i den
kommun där fastigheten och församlingen är belägen. Den som skall vara
kyrkobokförd i icke territoriell församling mantalsskrives på
kyrkobokföringsfastigheten och i den kommun och församling där
fastigheten är belägen.

Den som mantalsdagen skall vara kyrkobokförd under rubrik på
församlingen skrivna eller utan känt hemvist mantalsskrives under samma
rubrik.

Vid ändring i den kommunala indelningen sker mantalsskrivning efter den
nya indelningen första gången för det kalenderår indelningen träder i
kraft.

40 § Till ledning för mantalsskrivning upprättar skattemyndigheten
stomme till mantalslängd för varje territoriell församling. I stommen
upptages de personer som kan antagas bli mantalsskrivna i församlingen.
Närmare föreskrifter härom meddelas av regeringen.

Ett exemplar av stommen överlämnas före den 15 januari mantalsåret till
kommun för att under tiden till och med den 5 februari samma år genom
kommunens styrelses försorg hållas tillgängligt för den som önskar taga
del av det. Lag (1990:355).

41 § Ansökan om mantalsskrivning med avvikelse från vad som upptagits i
stomme till mantalslängd får göras av enskild person i fråga om hans
mantalsskrivning och av kommun i fråga som rör kommunen samt av det
allmänna ombudet.

Ansökan göres senast den 5 februari mantalsåret hos den skattemyndighet
som skall vidtaga den yrkade åtgärden. Ansökan bör vara skriftlig men
får göras muntligen vid inställelse hos skattemyndigheten. Lag
(1990:355).

42 § Skattemyndighet prövar efter ansökan enligt 41 § eller när
anledning i övrigt föreligger huruvida viss person skall upptagas eller
utelämnas i mantalslängd. Myndigheten inför i stommen ändring, strykning
eller tillägg som föranledes av prövningen. Lag (1990:355).

43 § Skattemyndigheten underskriver stommen till mantalslängd den 1 mars
mantalsåret. Längden anses därmed upprättad och justerad.

Har ansökan enligt 41 § gjorts beträffande viss persons mantalsskrivning
skickar skattemyndigheten senast den 15 mars mantalsåret underrättelse
om vad som beslutats vid mantalsskrivningen till den som beslutet gäller
och till kommunen. Sådan underrättelse skickas också när
skattemyndigheten utan ansökan beslutat i fråga om mantalsskrivning med
avvikelse från vad som upptagits i stommen till mantalslängd. Lag
(1990:355).

44 § Är skattemyndigheter av olika mening om persons rätta
mantalsskrivningsort, skall frågan därom underställas länsrätten i det
län där den ifrågasatta nya mantalsskrivningsorten är belägen. Personen
mantalsskrives i den församling, där han var upptagen i stomme till
mantalslängd, och kvarstår där till dess länsrättens beslut eller, om
länsrätten förordnar, lagakraftägande beslut i ärendet föreligger. Lag
(1990:355).

Besvär m.m.

45 § Beslut i kyrkobokföringsärende som underställs länsrätt eller
domkapitel eller avser föreläggande av pastorsämbete enligt 30 eller 33
§ eller 57 § andra stycket får inte överklagas.

Beslut i annat kyrkobokföringsärende överklagas genom besvär

a) hos länsrätten om beslutet meddelats av pastorsämbete och avser fråga
om kyrkobokföringsort, kyrkobokföringsfastighet, kyrkobokföring under
viss rubrik eller registrering i obefintligregister,

b) hos domkapitlet om beslutet meddelats av pastorsämbete och avser
annan fråga,

c) hos länsrätten om beslutet meddelats av skattemyndigheten i Stockholm
eller Göteborg.

Frågor om kyrkobokföringsort, kyrkobokföringsfastighet, kyrkobokföring
under viss rubrik eller registrering i obefintligregister får överklagas
av den vars kyrkobokföring berörs av beslutet, av kommunen och av det
allmänna ombudet. Besvär av det allmänna ombudet skall anföras inom tre
veckor från den dag då det överklagade beslutet meddelades.

I annan fråga än som avses i tredje stycket får talan föras av den som
beröres av beslutet. Talan i sådan fråga får föras utan inskränkning i
tiden. Lag (1990:355).

46 § Skattemyndighets beslut i ärende om mantalsskrivning som
underställs länsrätt får inte överklagas.

Beslut av skattemyndighet i annat mantalsskrivningsärende får överklagas
genom besvär hos länsrätten. Talan får föras av den vars
mantalsskrivning berörs av beslutet, av kommunen och av det allmänna
ombudet.

Besvären skall ha inkommit senast den 15 april mantalsåret. Lag
(1990:355).

47 § Innan underställt ärende avgörs, skall person, kommun och allmänt
ombud som får föra talan i ärendet beredas tillfälle att yttra sig över
det som är av betydelse för avgörandet.

Innan länsrätt eller domkapitel avgör besvärsärende inhämtas yttrande
från beslutsmyndigheten och beredes den som, förutom klaganden, får föra
talan i ärendet tillfälle att avge yttrande över det som är av betydelse
för avgörandet. Lag (1985:1121).

48 § Finner länsrätt vid prövning av fråga om rätt kyrkobokförings-
eller mantalsskrivningsort att församling i annat län kan komma i fråga,
skall yttrande inhämtas från länsrätten i det andra länet. Denna
länsrätt kan i sitt yttrande förbehålla sig rätt till fortsatt prövning
av ärendet.

Är länsrätterna ense och har förbehåll enligt första stycket icke
gjorts, avgöres hela ärendet av den länsrätt som begärt yttrandet. I
annat fall skall denna länsrätt med eget slutligt yttrande i saken
överlämna ärendet till den andra länsrätten för fortsatt prövning.

Är den länsrätt som sist handlägger ärende icke ense med länsrätt som
förut slutligt yttrat sig i saken, skall länsrätten med eget slutligt
yttrande underställa ärendet kammarrätten. I annat fall avgör den förra
länsrätten ärendet i dess helhet. Lag (1979:180).

49 § Mot länsrätts beslut i ärende som underställes kammarrätt får talan
icke föras.

Talan mot domkapitels beslut föres hos kammarrätten genom besvär.

Beslut av länsrätt, som ej skall underställas kammarrätt, samt beslut av
domkapitel och kammarrätt skall verkställas omedelbart, om
beslutsmyndigheten ej förordnat annat. Lag (1979:180).

50 § Länsrätts beslut, varigenom mål underställes kammarrätts prövning,
och länsrätts, domkapitels eller kammarrätts beslut, varigenom ärendet
avgjorts, skall delges person och kommun som beröres av beslutet.

I underställningsbeslut skall anges att yttrande, som part vill inge
till kammarrätten, skall ha inkommit till domstolen inom tre veckor
efter det parten fick del av underställningsbeslutet. Lag (1979:180).

51 § har upphävts genom lag (1971:310).

52 § Vid avgörande av kyrkobokföringsärende kan underställningsmyndighet
eller besvärsmyndighet förordna om sådan kyrkobokföringsåtgärd som ej
yrkats i ärendet. I mantalsskrivningsärende gäller motsvarande i fråga
om såväl kyrkobokförings- som mantalsskrivningsåtgärd. Lag (1971:310).

53 § I ärende om rätt mantalsskrivningsort kan frågan om rätt
kyrkobokföringsort på mantalsdagen prövas även om beslutet om
kyrkobokföring vunnit laga kraft.

Har någon genom beslut som vunnit laga kraft mantalsskrivits på mer än
en ort, kan frågan om hans rätta mantalsskrivningsort prövas, om
prövningen är av betydelse i annat ärende.

54 § har upphävts genom lag (1971:310).

55 § har upphävts genom lag (1970:466).

Särskilda bestämmelser

56 § Den som underlåter att göra anmälan enligt 33--35 §§ döms, om
förseelsen inte är ringa, till penningböter. Lag (1991:295).

57 § Om föreläggande enligt 30 eller 33 § icke efterkommes, kan
pastorsämbetet anlita biträde av skattemyndigheten. Denna kan bestämma
lämpligt vite för fortsatt försummelse. Mot sådant beslut av
skattemyndigheten föres talan hos kammarrätten genom besvär. Länsrätten
utdömer försuttet vite på anmälan av skattemyndigheten.

Vid underlåtenhet att enligt 30 § namnlagen (1982:670) anmäla förnamn
för barn inom tre månader från födelsen kan pastorsämbetet förelägga
barnets vårdnadshavare att inom viss tid fullgöra sin skyldighet. Om
föreläggandet inte efterkommes, tillämpas första stycket. Lag
(1990:355).

58 § Pastoratet skall tillhandahålla pastorsämbetet erforderlig
biträdespersonal, kontorslokaler, inventarier, materiel, tjänstetelefon
och det som i övrigt fordras för kyrkobokföringen.

59 § Regeringen kan föreskriva att föreståndare för inrättning som avses
i 23 och 24 §§ är skyldig att lämna uppgifter som fordras för
kyrkobokföring enligt nämnda paragrafer. Lag (1985:1121).

60 § Det år då allmän folkräkning sker förrättas mantalsskrivning enligt
bestämmelser som meddelas av regeringen. Lag (1985:1121).

61 § Under förutsättning av ömsesidighet kan regeringen överenskomma med
främmande stat om folkbokföring av enskilda personer i Sverige och i den
andra staten.

Regeringen kan utfärda sådana föreskrifter utöver eller i stället för
denna lag som fordras för tillämpningen av överenskommelse enligt första
stycket. Lag (1985:1121).

62 § Om synnerliga skäl föreligger, kan regeringen eller myndighet, som
regeringen bestämmer, efter ansökan förordna att viss person skall
kyrkobokföras eller mantalsskrivas med avvikelse från denna lag. Lag
(1985:1121).

63 § Närmare föreskrifter för tillämpning av denna lag meddelas av
regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Lag (1985:1121).


Övergångsbestämmelser

1985:1121

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1986 men tillämpas inte i mål som
har anhängiggjorts i länsrätten dessförinnan.

1990:355

Denna lag träder i kraft den 30 juni 1990 och tillämpas från och med den
1 januari 1991.