PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1983:162) om omedelbar skriftväxling  med utländska domstolar i vissa konkurser 

När det här i riket inträffar en konkurs som omfattar egendom i ett
annat nordiskt land, får konkursförvaltaren hos en domstol i det 
andra landet begära

1. att egendom som finns i det landet upptecknas,

2. att åtgärd vidtas för egendomens bevarande till dess
konkursförvaltningen kan ta hand om den eller för försäljning av 
egendom som inte lämpligen kan bevaras.

Begäran enligt första stycket får sändas direkt till domstolen men 
kan också överlämnas till utrikesdepartementet, som vidarebefordrar
handlingen till behörig domstol i det andra landet.

Begäran som enligt 2 § lagen (1981:7) om verkan av konkurs som 
inträffat i annat nordiskt land eller enligt 2 § lagen (1934:68) om 
verkan avkonkurs, som inträffat i Danmark, Finland, Island eller 
Norge kommer in till en konkursdomstol här i riket skall behandlas 
utan hinder av att den har översänts direkt från det andra landet. 
Förordning (1987:935).
Cirkulär (1983:163) om kungörande av konkursbeslut i annat nordiskt land, m.m.

Till upplysning för vederbörande konkursdomare meddelas att den tidning
som avses i 2 § lagen (1934:67) med bestämmelser om konkurs, som
omfattar egendom i Danmark, Finland, Island eller Norge, och i 2 § lagen
(1981:6) om konkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land är

i Danmark "Statstidende'' (på Färöarna "Dimmalaetting"),

i Finland "Officiella tidningen",

i Island "Lögbirtingarblad", samt

i Norge "Norsk Lysingsblad".

Med anledning av föreskrifterna i 2 § lagen (1934:67) med bestämmelser
om konkurs, som omfattar egendom i Danmark,  Finland, Island eller
Norge, och i 13 § konkursförordningen (1979:801) meddelas vidare att
tillkännagivanden om konkurser skall

i Danmark

a) tinglysas vid den underrätt, inom vars område fast egendom som ingår
i konkursboet är belägen,

b) införas i fartygsregistret (Det almindelige skibsregister,
Köpenhamn), om i konkursboet ingår fartyg om minst 20 registerton brutto
eller andel i sådant fartyg,

i Finland

a) införas i inteckningsprotokollet vid den underrätt, inom vars område
fast egendom som ingår i konkursboet är belägen,

b) införas i vederbörande fartygsregister, om i konkursboet ingår
handelsfartyg om minst 19 registerton netto eller fartyg, som eljest är
intaget i fartygsregister, eller andel i fartyg som nu nämnts,

c) införas i luftfartygsregistret (luftfartsstyrelsen, Vanda), om i
konkursboet ingår luftfartyg,

i Island

a) tinglysas vid underrätten i den rättskrets inom vars område fast
egendom som ingår i konkursboet är belägen,

b) införas i vederbörande fartygsregister, om i konkursboet ingår fartyg
om mer än 12 registerton brutto,

i Norge

a) tinglysas vid den herreds- eller byrett inom vars område fast egendom
som ingår i konkursboet är belägen,

b) införas i vederbörande fartygsregister (skibsregister), om i
konkursboet ingår fartyg som är registrerat i skibsregister.
Tillkännagivande (1983:181) av uppgift om Riksbankens diskonto

/Har utgått genom SFS 2018:1778./
Regeringen ger till känna att riksbankens diskonto från och
med den 8 april 1983 är åtta och en halv procent.
Lag (1983:182) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Italien

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på
inkomst och förmögenhet och för att förhindra skatteflykt som Sverige
och Italien undertecknade den 6 mars 1980 skall, tillsammans med det
protokoll som är fogat till avtalet och som utgör en integrerande del
av detta, gälla för Sveriges del. Avtalets och protokollets innehåll
framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån dessa
medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars skulle
föreligga.

3 § Om en person anser att det vidtagits någon åtgärd som för honom
medfört eller kommer att medföra en beskattning som strider mot
bestämmelserna i avtalet, kan han ansöka om rättelse enligt artikel 26
punkt 1 i avtalet. Sådan ansökan skall göras hos regeringen och bör
inges inom den tid som anges i nämnda bestämmelse.

4 § Har upphävts genom lag (2011:1312).
Förordning (1983:190) om pensionsgrundande konstnärsbidrag m.m.

Som inkomst av anställning enligt 59 kap. 13 § 
13 socialförsäkringsbalken ska anses

1. konstnärsbidrag enligt 8 § första stycket och 
långtidsstipendium enligt 16 § förordningen (1976:528) om 
bidrag till konstnärer samt arbetsstipendium enligt 10 § och 
långtidsstipendium enligt 11 § förordningen (2019:1269) om 
statsbidrag till konstnärer, under förutsättning att bidraget 
eller stipendiet lämnas under en tid av minst tre år,

2. ersättning enligt 3 och 4 §§ förordningen (1982:600) om 
Sveriges bildkonstnärsfond, under förutsättning att 
ersättningen lämnas under en tid av minst tre år och inte är 
av pensionskaraktär,

3. arbetsstipendium från Sveriges författarfond, under 
förutsättning att stipendiet lämnas under en tid av minst tre 
år och inte är av pensionskaraktär.
Förordning (2019:1271).
Förordning (1983:260) om beräkningen av vissa statliga bruttopensionsförmåner

1 § Denna förordning gäller vid beräkningen av egen- eller
familjepensionsförmån enligt statens allmänna tjänstepensionsreglemente
(1959:287) -- SPR -- eller enligt föreskrifter som Kungl. Maj:t har
meddelat före SPR.

Med socialförsäkringsförmån och tilläggsbelopp till basbelopp avses i
denna förordning detsamma som i lagen (1982:1232) om tilläggsbelopp till
basbeloppet vid beräkning av pensionsförmåner m. m.

2 § När en statlig bruttopensionsförmån skall minskas med en
socialförsäkringsförmån, skall vid beräkningen av
socialförsäkringsförmånens storlek hänsyn inte tas till tilläggsbeloppet
till basbeloppet.

3 § Den som den 31 maj 1983 har rätt till en statlig
bruttopensionsförmån och en socialförsäkringsförmån har också rätt till
ett engångsbelopp. Detta utgör fem gånger skillnaden mellan det belopp
som pensionsförmånen uppgår till enligt 2 § och det belopp som denna
förmån uppgår till utan hänsyn till vad som sägs i nämnda paragraf.

Engångsbeloppet skall därvid beräknas på grundval av förhållandena
nämnda dag.

Övergångsbestämmelser

1983:260

Denna förordning träder i kraft två veckor efter den dag, då
förordningen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk
författningssamling, och gäller till utgången av år 1983.

Vad som föreskrivs i 2 § tillämpas dock först från och med den 1 juni
1983.
Lag (1983:294) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän flottled

1 § En allmän flottled får inrättas, om flottleden behövs med
hänsyn till skogsnäringen samt nyttan för orten och det allmänna
överväger olägenheterna av flottleden och flottningen.

Första stycket gäller även i fråga om utvidgningar av allmänna
flottleder.

2 § En allmän flottled skall helt eller delvis avlysas

1. om flottningen kan anses vara nedlagd,

2. om flottleden inte längre behövs,

3. om flottleden utgör hinder för något annat företag som är av större
allmän betydelse än flottleden.

Vid avlysning enligt första stycket 3 får föreskrivas särskilda
villkor för avlysningen.

3 § Om det är påkallat med hänsyn till flottningens intresse eller i
övrigt med hänsyn till allmänna eller enskilda intressen, får
särskilda föreskrifter meddelas om hur den allmänna flottleden skall
ordnas och begagnas.

4 § Beslut enligt 1--3 §§ meddelas av regeringen eller den myndighet
som regeringen bestämmer.

Beslut enligt denna lag av annan myndighet än regeringen överklagas
hos regeringen genom besvär.

5 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift
som har meddelats med stöd av 3 § döms till böter eller fängelse i
högst ett år.
Förordning (1983:325) om tillämpning av en konvention den 30 juni 1982 mellan Sverige och Israel om social trygghet

Den konvention mellan Sverige och Israel om social trygghet som har
undertecknats den 30 juni 1982 jämte en samma dag undertecknad
överenskommelse om tillämpning av konventionen skall gälla här i riket
från den 1 juli 1983.

Konventionen och tillämpningsöverenskommelsen bifogas denna förordning
i engelsk originaltext och i svensk översättning som bilaga 1 och
bilaga 2.

Med svensk behörig myndighet i artiklarna 8, 25 och 26 i konventionen
avses riksförsäkringsverket.
Förordning (1983:341) om överklagande av beslut i ärenden om tjänstledighet m.m.

1 § Denna förordning gäller anställningar där avlöningsförmånerna 
fastställs under medverkan av regeringen eller den myndighet som 
regeringen bestämmer. 

2 § Besvär i ärenden om tjänstledighet prövas av statens 
arbetsgivarverk, om något annat inte följer av särskilda föreskrifter. 

Detsamma gäller besvär i ärenden som enligt kollektivavtal skall avgöras 
av arbetsgivaren. 

3 § Arbetsgivarverkets beslut i ärenden som sägs i 2 § får inte 
överklagas.
Förordning (1983:366) om att vissa substanser skall anses som narkotika

Nedanstående substanser skall anses som narkotika enligt
narkotikastrafflagen (1968:64), nämligen

Centralstimulerande medel

etylamfetamin (2-etylamino-1-fenylpropan)
fenetyllin
[1-fenyl-1-piperidyl-(2)-metyl] acetat
1-fenyl-2-butylamin
N-hydroxiamfetamin
propylhexedrin

Hallucinogener

2-amino-1-(4-brom-2,5-dimetoxifenyl)propan (brom-STP)
hydroxi-3-pentyl-6,6,9-trimetyl-6a,7,10,10a-tetrahydro-6H-
dibenso[b,d]-pyranol-(1) (hydroxitetrahydrocannabinoler)
ibogain
levonantradol
nabilon

Smärtstillande medel

karfentanil

Sömnmedel och lugnande medel

allobarbital
aprobarbital
brallobarbital
brotizolam
butalbarbital
pyrityldion (3,3-dietyl-2,4-dioxotetrahydropyridin)
heptabarbital
hexapropymat
hexobarbital
klometiazol
kloralhydrat
kloralodol
metohexital
metylpentynol
midazolam
tybamat
vinbarbital

Som narkotika enligt narkotikastrafflagen skall även anses de
ovanjordiska delarna av växten kat (Catha edulis).

Vidare skall vid tillämpning av lagen med cannabis förstås de
ovanjordiska delarna av varje växt av släktet Cannabis (med undantag av
frön), från vilka hartset icke blivit extraherat och oavsett under vilka
benämningar de förekommer. Förordning (1989:790).
Förordning (1983:382) om antalet nämndemän i de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna

1 § Varje tingsrätt, hovrätt, förvaltningsrätt och 
kammarrätt fastställer hur många nämndemän som ska finnas för 
tjänstgöring i domstolen.

Hovrätterna och kammarrätterna ska för varje län inom 
domstolens domkrets eller, om en del av ett län ingår i 
domkretsen, för denna del fastställa det antal nämndemän i 
domstolen som ska utses. Förordning (2018:424).

2 § Har upphävts genom förordning (2018:424).

3 § Har upphävts genom förordning (2018:424).

4 § Har upphävts genom förordning (1988:621).

5 § När nämndemän ska väljas ska domstolen anmäla detta 
till den som ska förrätta valet. Förordning (2018:424).


Övergångsbestämmelser

1983:382

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1983.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1976:696) om antalet
nämndemän i hovrätt och kammarrätt och förordningen (1979:591) om
antalet nämndemän i länsrätt.

3. Beslut om antal nämndemän som meddelats med stöd av äldre
bestämmelser skall gälla till dess nytt beslut har fattats med stöd av
denna förordning.

2018:424

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2018.

2. Beslut om antal nämndemän som har meddelats med stöd av 
äldre bestämmelser ska gälla till dess ett nytt beslut har 
fattats med stöd av denna förordning.
Förordning (1983:40) om räntebidrag för underhållslån i vissa fall 

Inledande bestämmelser

1 § Allmännyttiga bostadsföretag och studentbostadsföretag, som för år
1983 beviljas lån på den allmänna lånemarknaden till underhåll av
bostadshus, kan få räntebidrag enligt denna förordning till
räntekostnaderna för sådana lån.

2 § Bidragsverksamheten handhas av bostadsstyrelsen och länsbostads
nämnderna.

Förutsättningar för bidrag m.m.

3 § Räntebidrag lämnas under förutsättning att lånet

1. har beviljats av stadshypoteksinstitutionen eller kreditaktiebolag
med stöd av intyg från länsbostadsnämnden om husets färdigställandeår
och bostadslägenhetsyta samt

2. avser hus som har färdigställts under något av åren 1958--1975 och
som har uppförts med stöd av statliga tertiärlån eller bostadslån.

4 § Bidrag lämnas för tiden från dagen för lånets utbetalning.

Bidragets storlek m.m.

5 § Bidraget beräknas på grundval av långivarens besked till
låntagaren om ränta och återstående skuld på lånet. Bidraget skall
motsvara skillnaden mellan räntekostnaden för lånet och en garanterad
ränta.

Den garanterade räntan beräknas på den utestående låneskulden
efter en räntesats som för det första året av lånetiden skall vara 7,5
procent och som för varje följande år av lånetiden skall höjas med 0,5
procentenheter.

Om lånet överstiger ett belopp som motsvarar 15 kronor per kvadrat
meter bostadslägenhetsyta i de hus som omfattas av lånet, skall vid
beräkningen enligt första och andra styckena bortses från den del av
lånet som överstiger nämnda belopp.

Om låntagaren betalar ränta för lånet efter en räntesats som över
stiger den lägsta räntesats som tillämpas för lån av detta slag på den
oprioriterade lånemarknaden, skall räntekostnaden för lånet beräknas
efter sistnämnda räntesats.

Övriga bestämmelser

6 § Ansökan om räntebidrag ges in till länsbostadsnämnden.

7 § Länsbostadsnämnden beslutar om bidrag och om utbetalning av
bidragen. Bostadsstyrelsen sköter utbetalningarna.

8 § Föreskrifter för tillämpningen av 5 § fjärde stycket samt 6 och 7
§§ denna förordning meddelas av bostadsstyrelsen.

9 § Länsbostadsnämndens beslut i frågor enligt denna förordning får
överklagas hos bostadsstyrelsen genom besvär.
Bostadsstyrelsens beslut får inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

1992:1050

Med följande avvikelser gäller den upphävda förordningen dock
fortfarande i fråga om lån och bidrag som har beviljats enligt
förordningen:

1. Räntebidrag enligt bestämmelserna i den upphävda förordningen lämnas
inte för tid efter utgången av år 1995.

2. För åren 1993--1995 lämnas räntebidrag med 75, 50 respektive 25
procent av 1992 års räntebidragsbelopp.
Förordning (1983:408) om minnesmynt på etthundra kronor

1 § Med anledning av invigningen år 1983 av riksdagshuset på
Helgeandsholmen skall minnesmynt med ett namnvärde av
etthundra kronor tillverkas.

2 § Minnesmyntet skall tillverkas av en legering som består av
925 tusendelar silver och 75 tusendelar koppar samt ha en vikt
av 16,0 gram och en diameter av 32 millimeter. Avvikelsen
från den nominella vikten får vid uppvägning av 100 mynt vara
högst 16 gram.

3 § Minnesmyntet skall ha följande prägel. På framsidan tre
öppna kronor, ordnade två över en, mot bakgrunden av
ett runt gallerverk, upptill "1983" och nedtill "100 KR" omgivet av
till vänster "E", som anger myntningsorten, och till höger "U", som
utgör initialbokstaven i myntdirektörens efternamn. På frånsidan en
avbildning av ett av de valv som sammanbinder byggnaderna på
Helgeandsholmen, ovanför detta en planvy av riksdagens plenisal samt
som omskrift upptill "SVERIGES RIKSDAG" och nedtill "HELGEANDSHOLMEN".
Randen skall vara slät.
Lag (1983:428) om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark 

1 § Spridning över skogsmark av bekämpningsmedel, avsedda för
bekämpning av lövsly, är förbjuden. Detsamma gäller användningen av
metoder där enskilda trädstammar behandlas med bekämpningsmedel.

2 § Skogsvårdsstyrelsen får, om inte annat följer av 3 §, medge
undantag från 1 § om kravet enligt 6 § skogsvårdslagen (1979:429)
i fråga om återväxt av skog inte rimligen kan tillgodoses genom
röjning med mekaniska metoder. Vid bedömningen skall hänsyn tas
till skogsmarkens läge och beskaffenhet, skogsbeståndets
sammansättning, arbetarskyddet och tillgången på arbetskraft.

Ett medgivande om undantag skall förenas med de villkor som
behövs till skydd för naturmiljön. Lag (1993:556).

3 § Kommunfullmäktige kan besluta att undantag enligt 2 § inte får
medges i fråga om områden inom kommunen, om detta framstår som
påkallat med hänsyn till områdets betydelse för friluftslivet,
naturvården, den lokala befolkningens trivsel eller annat kommunalt
intresse.

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge
undantag från 1 §, om det behövs för vetenskaplig prövning. Förordning
(1985:428).

5 § Särskilda bestämmelser finns om registrering av bekämpningsmedel
och om medlens användning.

6 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 § eller
åsidosätter villkor som har meddelats vid medgivande av undantag
enligt 2 eller 4 § döms till böter eller fängelse i högst ett år.

7 § Skogsvårdsstyrelsens beslut enligt denna lag får överklagas hos
skogsstyrelsen genom besvär.

Beslut av skogsstyrelsen eller myndighet som avses i 4 § får
överklagas hos regeringen genom besvär. Förordning (1985:428).
Lag (1983:447) om viss skattefrihet för  stipendier enligt 19 § kommunalskattelagen (1928:370) 

I stället för bestämmelserna angående stipendier i 19 §
kommunalskattelagen (1928:370) skall vid 1984--1987 års taxeringar
gälla följande.

Stipendium som är avsett för mottagarens utbildning och inte utgör
ersättning för arbete som har utförts eller skall utföras för
utgivarens räkning räknas icke till skattepliktig inkomst. Lag
(1984:840).
Tillkännagivande (1983:45) av uppgift om Riksbankens diskonto

/Har utgått genom SFS 2018:1777./
Regeringen ger till känna att riksbankens diskonto från och
med den 21 januari 1983 är nio procent
Förordning (1983:46) om kurser för invandrarungdom i gymnasieskolan

Inledande bestämmelser

1 § I gymnasieskolan får anordnas specialkurser med syfte att hjälpa
invandrarungdomar att genomgå utbildning i gymnasieskolan (kurser för
invandrarungdom).

2 § Kurser för invandrarungdom är

1. introduktionskurser om en eller två terminer, eller

2. kompletterande sommarkurser.

3 § Kurser för invandrarungdom får anordnas i en kommuns gymnasieskola
inom ramen för det antal intagningsplatser som kommunen tilldelas för
sådana kurser med stöd av förordningen (1984:618) om elevplatser i
gymnasieskolan m.m. Förordning (1984:621).

Intagning av elever

4 § Skolöverstyrelsen skall meddela föreskrifter om inträdeskrav,
urvalsgrunder och intagningsförfarande.

Undervisningen

5 § Skolöverstyrelsen skall fastställa tim- och kursplaner för
kurserna. Därvid gäller att kursplanerna skall ha ramkaraktär. Vidare
gäller att verksamheten får ta i anspråk högst 46 lärarveckotimmar per
klass om högst 16 elever.

Särskilt statsbidrag

6 § I den mån en kurs föranleder merkostnader för kommunen i fråga om
lokaler, undervisningsmateriel, planering och andra insatser och
merkostnaderna inte täcks av statsbidrag enligt andra bestämmelser,
har kommunen rätt till särskilt statsbidrag för merkostnaderna, dock
aldrig med högre belopp än 25 000 kronor per kurs.

En förutsättning för det särskilda statsbidraget är att merkostnaderna
uppkommer trots att kommunen så långt det är möjligt använder
tillgängliga lokaler och befintlig undervisningsmateriel.

7 § Beslut om särskilt statsbidrag fattas av länsskolnämnden efter
ansökan från kommunen.

Bidraget betalas ut av skolöverstyrelsen.

Överklagande

8 § Länsskolnämndens beslut enligt 7 § får överklagas hos
skolöverstyrelsen genom besvär.

Skolöverstyrelsens beslut med anledning av sådana besvär får inte
överklagas.

Övergångsbestämmelser

1984:621

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1984. Den äldre
hänvisningen i 3 § tillämpas fortfarande i fråga om gymnasieskolans
organisation för tiden före den 1 juli 1985.
Förordning (1983:477) om kupongskatt för person med hemvist i Tunisien, m.m.

Kupongskatt för person med hemvist i Tunisien

1 § Den som enligt förordningen (1983:476) om dubbelbeskattningsavtal
mellan Sverige och Tunisien har hemvist i Tunisien kan, under de
förutsättningar som anges i art. 10 i avtalet, få nedsättning av den
skatt på utdelning som annars skulle utgå enligt kupongskattelagen
(1970:624).

2 § Om rätt till nedsättning föreligger enligt art. 10 i avtalet, tas
kupongskatt ut efter den skattesats som anges där. I övrigt skall den
som betalar utdelningen tillämpa bestämmelserna i kupongskattelagen
(1970:624) och kupongskattekungörelsen (1971:49).

Sålunda gäller att uppgifter enligt 14 § kupongskattelagen (1970:624)
skall lämnas då det är fråga om utdelning från aktiebolag eller
aktiefond som avses i 13 § samma lag. Som ytterligare förutsättning
för nedsättning av kupongskatten på sådan utdelning gäller att
utbetalaren genom intyg av tunisisk myndighet eller bank i Tunisien
visar att den utdelningsberättigade har hemvist i Tunisien.

3 § Har kupongskatt innehållits med högre belopp än den skattskyldige
skall erlägga enligt förordningen (1983:476) om
dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Tunisien, kan den
skattskyldige få ut det för högt uttagna beloppet (restitution) efter
ansökan hos riksskatteverket enligt 27 § kupongskattelagen
(1970:624).

4 § Riksskatteverkets beslut i ärenden om restitution får överklagas
på det sätt som anges i 29 § kupongskattelagen (1970:624).

Statlig inkomstskatt på utdelning från svensk ekonomisk
förening till person med hemvist i Tunisien

5 § Den som enligt förordningen (1983:476) om dubbelbeskattningsavtal
mellan Sverige och Tunisien har hemvist i Tunisien och som enligt 6 §
1 mom. a) och c) lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt är
skattskyldig i Sverige för utdelning på andel i svensk ekonomisk
förening kan erhålla nedsättning av statlig inkomstskatt enligt art.
10 i avtalet under de förutsättningar som anges där.

6 § Ansökan om nedsättning görs hos den taxeringsnämnd som taxerar den
utdelningsberättigade till statlig inkomstskatt för det år då
utdelningen beskattas eller, om taxeringsnämndens arbete beträffande
taxeringen detta år avslutats, hos den domstol som handlägger besvär
över nämnda taxering. Ansökan bör göras före utgången av tredje
kalenderåret efter det då utdelningen blev tillgänglig för lyftning.

I samband med ansökningen skall den utdelningsberättigade genom intyg
från tunisisk myndighet eller bank i Tunisien visa att han har hemvist
i Tunisien.

7 § Beslut i ärenden som avses i 6 § får överklagas på det sätt som
anges i taxeringslagen (1956:623) och förvaltningsprocesslagen
(1971:291).
Förordning (1983:481) om vad som avses med försvarsmakten och krigsman

1 § Vid tillämpningen av brottsbalken och militära rättegångslagen 
(1948:472) har försvarsmakten den omfattning som anges i förordningen 
(1983:276) om verksamheten inom försvarsmakten. Den omfattar också de 
kungliga staberna och de svenska beredskapsstyrkorna för FN-tjänst. 

2 § Krigsmän enligt brottsbalken är, utom de som anges i 21 kap. 20 § 
första stycket första meningen brottsbalken, följande personer när de 
på grund av anställning eller särskilt avtal är skyldiga att 
tjänstgöra vid försvarsmakten: 

1. Personal som genom krigsfrivilligavtal, annat särskilt avtal eller 
annan särskild överenskommelse åtagit sig att frivilligt tjänstgöra i 
befattning i krigsorganisationen. 

2. Civil personal i kustbevaknings-, flygtrafiklednings-, 
stridslednings- eller luftbevakningstjänst. 

3. Civil trafikteknisk personal i sambandstjänst, utom personal vid 
försvarets radioanstalt, samt meteorologassistenter. 

4. Civil personal som är anställd för tjänstgöring på försvarsmaktens 
fartyg eller luftfartyg eller som tjänstgör på annat fartyg eller 
luftfartyg under militärt befäl. 

5. Personal som är anställd i en svensk beredskapsstyrka för FN- 
tjänst, om inte regeringen bestämmer något annat. 

Ovannämnda personer är krigsmän även då sådana omständigheter 
föreligger som anges i 21 kap. 20 § andra stycket brottsbalken.
Förordning (1983:490) om skyldighet för domstol att lämna uppgifter beträffande äktenskapsskillnader m.m.

1 § Sådan underrättelse som avses i 14 kap. 6 § andra meningen
äktenskapsbalken skall innehålla uppgift om

1. när betänketiden har börjat,

2. när yrkande om dom på äktenskapsskillnad tidigast kan framställas och

3. när frågan om äktenskapsskillnad faller om något yrkande om dom inte
har framställts. Förordning (1987:1020).

2 § Har betänketid börjat löpa i mål om äktenskapsskillnad mellan makar
som gemensamt har vårdnaden om eget barn, skall domstolen även lämna
makarna upplysning om innehållet i 6 kap. 3 § andra stycket första
meningen föräldrabalken.

3 § Innan domstolen avgör ett mål om äktenskapsskillnad mellan makar som
gemensamt har vårdnaden om eget barn skall domstolen, om inte någon av
makarna har begärt upplösning av den gemensamma vårdnaden, underrätta
socialnämnden i den kommun där barnet är folkbokfört om att upplösning
av den gemensamma vårdnaden inte har begärts i målet. Förordning
(1991:786).

3 a § När en domstol har avgjort ett mål genom vilket ett 
äktenskap har upplösts eller en vigsel förklarats ogiltig och 
avgörandet har fått laga kraft, ska domstolen genast sända en 
underrättelse till Skatteverket om avgörandet och om när det 
fick laga kraft.

En motsvarande underrättelse ska sändas i fråga om ett beslut 
som har fått laga kraft och som avser ett utländskt avgörande 
om upplösning av ett äktenskap när beslutet har meddelats i 
ett förfarande enligt 

1. 3 kap. 8 § första stycket lagen (1904:26 s. 1) om vissa 
internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och 
förmynderskap, eller 

2. artikel 30.3 eller artikel 40 i rådets förordning (EU) 
2019/1111 av den 25 juni 2019 om behörighet, erkännande och 
verkställighet av avgöranden i äktenskapsmål och mål om 
föräldraansvar, och om internationella bortföranden av barn 
(Bryssel II-förordningen). Förordning (2022:960).

4 § Bestämmelser om skyldighet för domstol att lämna uppgifter till
äktenskapsregistret finns i förordningen (1987:1022) om
äktenskapsregistret. Förordning (1987:1020).


Övergångsbestämmelser

1987:1020

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1988. Om talan om
äktenskapsskillnad har väckts före ikraftträdandet, gäller dock 1 § i
sin äldre lydelse.
Förordning (1983:526) med särskilda bestämmelser om beräkning av låneunderlag för bostadslån till egenregibyggen i vissa fall m.m.

Denna förordning gäller i ärenden om bostadslån enligt bostads
finansieringsförordningen (1974:946), för sådana egenregibyggen som
avses i 14 § andra stycket nämnda förordning under förutsättning att
preliminärt beslut om lån meddelas efter den 30 juni 1983 och
byggnadsarbetena påbörjas före den 1 juli 1985.

I de fall som avses i första stycket får låneunderlaget bestämmas till
ett högre belopp än det som skall beräknas enligt 2--11 a §§
förordningen (1978:384) om beräkning av låneunderlag och pantvärde för
bostadslån. Låneunderlaget får i dessa fall motsvara uppgiven kostnad
med de begränsningar som bostadsstyrelsen föreskriver med hänsyn till
behovet att uppnå överensstämmelse i belåningshänseende mellan
egenregibyggen och projekt som upphandlas på sätt som annars krävs för
bostadslån.

Om låneunderlaget beräknas enligt andra stycket, skall vad som
föreskrivs om pantvärde i 15 § första stycket 3
bostadsfinansieringsförordningen i stället avse summan av de belopp
som beräknas enligt 2--11 a samt 12 och 21 §§ förordningen om
beräkning av låneunderlag och pantvärde för bostadslån.
Förordning (1983:535) om statsbidrag för viss kollektiv ersättningstrafik på väg

Inledande bestämmelser

1 § Enligt denna förordning lämnas i mån av tillgång på anslagna medel
statsbidrag till huvudmän som avses i lagen (1978:438) om
huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik. Bidrag lämnas för
drift av sådan persontrafik på väg som ersätter viss av statens
järnvägar bedriven persontrafik på bandelar som inte hör till
riksnätet (ersättningstrafik).

Bidragsförutsättningar m. m.

2 § Bidrag lämnas endast under förutsättning att huvudmannen senast
vid den tidpunkt som transportrådet bestämmer åtar sig att driva
ersättningstrafiken.

3 § Bidrag lämnas för en tid av fem år. Förordning (1984:268).

4 § Till grund för bestämmande av bidrag skall ligga skillnaden mellan
beräknade särkostnader och trafikintäkter för den järnvägstrafik som
ersätts med trafik på väg.

Förfarandet i ärenden om bidrag

5 § Ansökan om bidrag görs skriftligen hos transportrådet senast vid
den tidpunkt som avses i 2 §. Till ansökan skall fogas en plan över
ersättningstrafiken.

6 § Transportrådet granskar inkomna ansökningshandlingar och
överlämnar dem därefter med eget yttrande till regeringen.

Regeringen prövar om järnvägstrafiken som avses ersättas med trafik på
väg skall läggas ned och om bidrag skall lämnas till huvudmannen.

7 § Bidrag betalas ut av transportrådet för bidragsår eller del därav.
Bidragsår omfattar tiden den 1 juli--den 30 juni. För helt bidragsår
betalas hälften av bidraget ut senast den 31 december och återstoden
senast den 30 juni. För del av bidragsår betalas bidraget ut i
enlighet med vad transportrådet bestämmer.

Besvär m. m.

8 § Transportrådets beslut enligt denna förordning får överklagas
genom besvär hos regeringen. Beslut som avser bestämmande av tidpunkt
som avses i 2 § får dock inte överklagas.

9 § Föreskrifter för verkställigheten av denna förordning meddelas av
transportrådet.
Lag (1983:565) om politiska sekreterare i kommuner och landstingskommuner

1 § Kommuner får anställa särskilda tjänstemän, politiska sekreterare, 
med uppgift att lämna politiskt biträde åt ledamöter och suppleanter i 
kommunfullmäktige, kommunstyrelsen, andra nämnder och beredningar. 
Detsamma gäller landstingskommuner vad avser biträde åt ledamöter och 
suppleanter i landstinget, förvaltningsutskottet samt 
landstingskommunernas andra nämnder och beredningar. 

2 § Lagen (1982:80) om anställningsskydd gäller inte den som är 
anställd som politisk sekreterare enligt denna lag. 

Politiska sekreterare får inte anställas för längre tid än till 
utgången av det år, då val i hela riket till kommunfullmäktige och 
landstinget nästa gång skall förrättas. 

3 § Sådana besvärsnämnder som sägs i 7 kap. 3 § kommunallagen 
(1977:179) får inte pröva frågor om tillsättning av politiska 
sekreterare. 

4 § En politisk sekreterare som anställs enligt denna lag har rätt 
till den ledighet från annan anställning som behövs för tjänstgöringen 
som politisk sekreterare.
Förordning (1983:582) om statsbidrag till studie- och yrkesorientering i gymnasieskolan budgetåret 1983/84 

1 § För budgetåret 1983/84 har kommunerna rätt att få statsbidrag för
studie- och yrkesorientering (syo) i gymnasieskolan enligt
föreskrifterna i denna förordning.

Med kommun avses i förordningen även landstingskommuner och
kommunalförbund.

2 § Statsbidraget beräknas med hänsyn till antalet elever i kommunens
gymnasieskola den 15 september 1983. Elever i högre specialkurser och
gymnasial lärlingsutbildning medräknas dock inte.

3 § I statsbidraget ingår bidrag till socialavgifter och
pensionskostnader motsvarande vad som för statligt reglerade tjänster
beräknas för reducerat lönekostnadspålägg.

4 § Som villkor för statsbidrag gäller att kommunen för syo i
gymnasieskolan gör insatser som i förhållande till antalet elever når
åtminstone samma nivå som den statsbidragstäckta verksamheten
budgetåret 1981/82.

5 § Statsbidrag rekvireras hos skolöverstyrelsen.

6 § Kommunerna får för varje kvartal rekvirera statsbidrag motsvarande
det delbelopp per elev som hänför sig till kvartalet. Om inte
regeringen föreskriver annat skall delbeloppet beräknas till 42
kronor.

7 § Skolöverstyrelsen beslutar om bidrag och betalar ut detta snarast.
Utbetalning får dock ske tidigast i oktober för kvartalet juli--
september, i januari för kvartalet oktober--december, i april för
kvartalet januari--mars och i juli för kvartalet april--juni.

8 § Statsbidrag som lämnas till landstingskommuner eller till
kommunalförbund i vilka en landstingskommun ingår och som grundas på
antalet elever i utbildning inom vårdområdet skall minskas med 20
procent enligt föreskrifterna i förordningen (1981:449) om minskning
av vissa statsbidrag till kommunal utbildning.

Statsbidrag i övrigt skall minskas med två procent enligt
föreskrifterna i nämnda förordning.

9 § Skolöverstyrelsen meddelar de närmare föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning.
Förordning (1983:584) om statsbidrag till utbildning av handledare för skolungdomar under praktik på arbetsplats

Inledande bestämmelse

1 § Kommuner har enligt föreskrifterna i denna förordning rätt att få
statsbidrag till utbildning av handledare för ungdomar som vistas på
en arbetsplats inom ramen för utbildning i grundskolan eller
gymnasieskolan eller sådana individuella planer som avses i
förordningen (1983:583) om statsbidrag till uppföljningsinsatser för
ungdomar under 18 år.

Utbildningen

2 § Handledarutbildningen skall bedrivas i form av kurser som bör
omfatta två hela dagar eller motsvarande tid uppdelad på flera
utbildningstillfällen. Om särskilda skäl föreligger får kurstiden dock
utgöra eller motsvara en hel dag. En kurs om två dagar får sträcka sig
över flera redovisningsår.

I utbildningen skall bland annat ingå sådana moment som syftet med,
innehållet i och omfattningen av skolans olika arbetslivskontakter,
jämställdhet mellan könen i skola och arbetsliv, handledarens roll,
arbetarskydd och försäkringsfrågor. Förordning (1985:552).

Grunder för bidraget

3 § Bidrag beräknas för tiden den 1 juli--den 30 juni nästa kalenderår
(redovisningsår).

4 § För varje kommun skall bestämmas en beloppsram inom vilken
kommunen kan få bidrag enligt de grunder som anges i 5 §.

Ramar bestäms för varje redovisningsår med hänsyn till storleken av de
medel som regeringen anvisar för statsbidrag enligt denna förordning.

Skolöverstyrelsen skall besluta om beloppsramar för länsskolnämnderna.
Varje länsskolnämnd skall sedan fördela sin ram mellan kommunerna i
länet.

5 § Varje kommun har rätt att inom tilldelad ram få bidrag motsvarande
kommunens särskilda kostnader för en kurs, dock högst med 450 kronor
per deltagare som genomgått en kurs om en dag och 900 kronor vid en
kurs om två dagar. Förordning (1985:552).

Rekvisition m.m.

6 § Statsbidrag rekvireras av kommunen. Rekvisitioner skall ges in
till länsskolnämnden.

Bidrag får rekvireras kvartalsvis i efterhand och skall rekvireras
senast den 1 oktober efter redovisningsårets utgång. Om en kurs
sträcker sig över flera redovisningsår skall bidragen uppdelas mellan
dessa. Samtliga bidrag för en genomförd hel kurs eller del därav under
ett redovisningsår skall rekvireras i ett sammanhang. Vid
rekvisitionen skall kommunen för varje kurs lämna uppgift om när den
ägt rum och hur många som deltagit. Om kommunen begär bidrag med mer
än 300 kronor per deltagare om kursen pågått i två dagar eller mer än
150 kronor om den pågått i minst en dag, skall kommunen också uppge
vilka slag av kostnader som kommunen haft och vilka belopp de uppgår
till.

Länsskolnämnden beslutar om bidrag. Förordning (1985:552).

7 § Bidrag betalas ut av skolöverstyrelsen.

Överklagande

8 § Skolöverstyrelsens och länsskolnämndernas beslut enligt 4 § får
inte överklagas.

Länsskolnämndernas beslut enligt 6 § får överklagas hos skolöver
styrelsen genom besvär. Skolöverstyrelsens beslut med anledning av
sådana besvär får inte överklagas.
Förordning (1983:585) om avgift på landshypoteksinstitutionens grundfond

För den garantiförbindelse som staten enligt 27 § lagen (1970:65) om 
Sveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar ställer 
till hypoteksinstitutionens förfogande i form av grundfond skall 
hypoteksbanken betala en årlig avgift till staten. Avgiften är 0,33 
procent av garantiförbindelsens belopp. Avgiften skall beräknas på 
grundfondens storlek den 1 juli och betalas före utgången av juli månad. 
Förordning (1992:1125).
Förordning (1983:592) med instruktion för statens elektriska inspektion

Inledande bestämmelser

1 § Allmänna verksstadgan (1965:600) skall med undantag av 3 § 1 och 3,
16 och 18 §§ samt i övrigt på det sätt som följer av denna förordning
tillämpas på statens elektriska inspektion.

Befogenhet som enligt verksstadgan tillkommer myndighet utövas av
statens energiverk i fråga om framställning till regeringen,
arbetsordning eller tjänsteföreskrifter, arbetstid samt annan ledighet
än semester. Vid tillämpning i övrigt av verksstadgan förstås med chefen
överinspektör.

Myndighets befogenhet enligt 15 kap. 3 § lagen (1976:600) om offentlig
anställning utövas av energiverket.

Uppgifter

2 § Inspektionen är den lokala statliga organisationen för ärenden om
tillsyn över elektriska starkströmsanläggningar och därmed
sammanhängande frågor.

Organisation

3 § Chefsmyndighet för inspektionen är statens energiverk.

4 § För inspektionens verksamhet indelas riket i fem
inspektionsdistrikt, nämligen övre norra, nedre norra, östra, södra och
västra distrikten. Energiverket får föreskriva, att denna indelning icke
skall gälla i fråga om tillsynen över vissa slag av elektriska
starkströmsanläggningar.

Omfattningen av distrikten bestäms av energiverket.

Expeditionerna är förlagda,

till Skellefteå för övre norra distriktet,

till Hudiksvall för nedre norra distriktet,

till Stockholm för östra distriktet,

till Hässleholm för södra distriktet och

till Kristinehamn för västra distriktet.

5 § I varje distrikt finns en överinspektör.

Vid inspektionen är i övrigt anställda tjänstemän enligt
personalförteckning samt annan personal i mån av behov och tillgång på
medel.

6 § Överinspektören skall med biträde av honom underställda tjänstemän
fullgöra vad som åligger tillsynsman över elektriska
starkströmsanläggningar enligt lag eller annan författning eller enligt
föreskrifter som meddelats av statens energiverk. Energiverket har rätt
att föreskriva att anläggningar av visst slag skall vara undantagna från
överinspektörens tillsyn eller att denne skall ha tillsynen över sådana
anläggningar även inom annat inspektionsdistrikt.

7 § Överinspektören får uppdra åt annan tjänsteman med erforderlig
teknisk utbildning och sakkunskap att fullgöra arbetsuppgifter som
åligger överinspektören.

Tjänstetillsättning

8 § Överinspektörerna och övriga tjänster tillsätts och annan personal
antas av statens energiverk. Endast den som är svensk medborgare får
inneha eller utöva tjänst som överinspektör.

9 § Behörig till tjänst som överinspektör är den som vid teknisk
högskola avlagt avgångsexamen på elektroteknisk linje med inriktning på
starkströmsteknik eller äger däremot svarande kunskaper samt förvärvat
praktisk erfarenhet inom det elektriska starkströmsområdet.

Besvär

10 § Beslut av överinspektören eller annan tjänsteman vid inspektionen
får överklagas hos energiverket genom besvär, om annat ej är
föreskrivet.

Övriga bestämmelser

11 § Arbetsgivarens åligganden enligt 37 § anställningsförordningen
(1965:601) fullgörs av energiverket.
Förordning (1983:594)  om genomförande av fastighetsdatareformen 

Nytt fastighetsregister och inskrivningsregister skall läggas upp för
Östergötlands, Jönköpings, Kronobergs, Gotlands, Blekinge,
Kristianstads, Älvsborgs, Kopparbergs, Jämtlands, Västerbottens samt
Norrbottens län.

Närmare bestämmelser om uppläggandet finns i kungörelsen (1968:379) om
uppläggande av nytt fastighetsregister, m.m. och kungörelsen
(1974:1062) om uppläggande av inskrivningsregister. Förordning
(1990:175).
Förordning (1983:599) om statsbidrag till vissa elevresor

1 § Den, som i ett län är huvudman enligt lagen (1978:438) om 
huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik, får enligt 
föreskrifterna i denna förordning statsbidrag till kostnaderna för vissa 
elevresor. 

2 § Bidraget ges till kostnader för sådana dagliga resor som företas av 
elever, vilka studerar vid läroanstalter och utbildningslinjer i länet 
och som har rätt till studiehjälp enligt studiestödslagen (1973:349). 

Bidraget skall avse kostnaderna för sådana resor som äger rum mellan 
bostaden och skolan och där färdvägen är minst sex kilometer. 

3 § Bidraget lämnas till huvudmannen om denne har åtagit sig ansvaret 
för resorna. 

Huvudmannen får bestämma hur resorna skall ske. Om de inte kan ske med 
kollektivt färdmedel som huvudmannen tillhandahåller eller anvisar, 
skall huvudmannen lämna ersättning till eleven för hans resekostnader. 

4 § Frågor om bidragen prövas av centrala studiestödsnämnden. 

5 § Bidragen beräknas för ett redovisningsår i sänder. Varje 
redovisningsår avser tiden den 1 juli--den 30 juni nästa år. 

6 § De bidragsmedel som är tillgängliga för ett redovisningsår fördelas 
mellan huvudmännen på grundval av dels det beräknade elevantalet under 
redovisningsåret, dels taxorna för månadskort den 1 april året före 
redovisningsåret. I ärendet skall Svenska kommunförbundet och 
Landstingsförbundet ges tillfälle att yttra sig. Förordning (1989:618).

7 § Centrala studiestödsnämnden skall betala ut bidragen kvartalsvis i 
förskott med en fjärdedel vid varje tillfälle. 

8 § Sådan verksamhet till vilken bidrag lämnas står under tillsyn av 
centrala studiestödsnämnden. 

Nämnden skall meddela de föreskrifter och allmänna råd som behövs för 
verkställigheten av denna förordning. 

9 § Centrala studiestödsnämndens beslut enligt denna förordning får inte 
överklagas. 

Övergångsbestämmelser 

1983:599 

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1983. 

För redovisningsåret 1983/84 beräknas bidragen enligt 6 § enligt 
bestämmelser som regeringen eller den myndighet regeringen utser 
meddelar särskilt.
Förordning (1983:6) med tabeller för uträkning av arvsskatt och gåvoskatt

Regeringen fastställer med stöd av 31 § lagen (1941:416) om arvsskatt 
och gåvoskatt bifogade tabeller för uträkning av skatten. Tabellerna 
används då skattskyldigheten har inträtt efter 1982 års utgång.
Förordning (1983:605) om rätt för Kungl.  biblioteket och Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek att avgiftsbelägga informationstjänster 

Kungl. biblioteket och statens psykologisk-pedagogiska bibliotek får
meddela föreskrifter om avgifter för informationstjänster som
biblioteken lämnar andra statliga myndigheter, kommuner eller
enskilda. Föreskrifterna skall meddelas efter samråd med
riksrevisionsverket och delegationen för vetenskaplig och teknisk
informationsförsörjning.
Förordning (1983:675) om överföring av medel  enligt lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt 

g
1 § Vinstskatt som betalas in till riksskatteverket enligt lagen
(1983:219) om tillfällig vinstskatt skall utan dröjsmål överföras till
riksförsäkringsverket. Med vinstskatt avses även preliminärbelopp.
Förordning (1983:1123).

2 § Är ett bolag berättigat att återfå erlagd vinstskatt eller har
bolaget rätt till utbetalning enligt 4 § lagen (1983:219) om
tillfällig vinstskatt, skall riksförsäkringsverket efter anmaning från
riksskatteverket utan dröjsmål överföra motsvarande belopp till
riksskatteverket. Förordning (1983:1123).

Övergångsbestämmelser

1983:1123

Denna förordning träder i kraft dagen efter den dag, då förordningen
enligt uppgift på den har utkommit från trycket i Svensk
författningssamling, men tillämpas för tid från och med den 1 januari
1984.

Riksskatteverket skall lämna uppgift till riksförsäkringsverket om de
vinstskattemedel som under år 1983 överförts till allmänna
pensionsfonden.

2000:937

Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande vinstskatt som
betalats enligt den upphävda lagen (1982:219) om tillfällig
vinstskatt.
Förordning (1983:682) om tillämpning av en internationell konvention om ömsesidigt administrativt bistånd för att förhindra, utreda och beivra tullbrott, m.m.

Tullsamarbetsrådet (Customs Cooperation Council, CCC) antog den 22 maj
1975 en rekommendation om central registrering av upplysningar om
tullbedrägerier. Sverige har antagit denna rekommendation. Vidare
antog rådet den 9 juni 1977 en internationell konvention om ömsesidigt
administrativt bistånd för att förhindra, utreda och beivra tullbrott.
Sverige har anslutit sig till konventionen jämte konventionsbilagorna
I, III, IV, VIII, IX och X. Rekommendationen och konventionen med
nämnda bilagor skall gälla här i riket från och med den 3 augusti
1983.

Rekommendationen och konventionen jämte ovannämnda bilagor i engelsk
text och svensk översättning bifogas denna förordning som bilagorna 1
och 2.

Föreskrifter om verkställigheten av denna förordning meddelas av
Tullverket. Förordning (1999:496).
Cirkulär (1983:684) om statsmyndigheternas anmälningsskyldighet i ärenden enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385)

Enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385, omtryckt 1981:872) skall
regeringen pröva tillkomsten och lokaliseringen av industriella eller
liknande verksamheter, som är av väsentlig betydelse för hushållningen
med energi (prop. 1975:30, NU 30, CU 28, rskr 202 och 203), med
träfiberråvara (prop. 1975/76: 56, CU 8, rskr 123 och CU 1975/76: 17,
rskr 278) eller med landets samlade mark- och vattentillgångar (prop.
1972:111 bil. 2, CU 35, rskr 348).

Genom riksdagens beslut med anledning av prop. 1982/83: 167 om ändring
i byggnadslagen m. m. har bestämmelserna ändrats i fråga om
hushållningen med träfiberråvara med giltighet från och med den 1 juli
1983 (CU 32, rskr 359, SFS 1983:517).

Bestämmelserna i 136 a § byggnadslagen innebär att prövningsskyldighet
är föreskriven i vissa fall. Sålunda skall vissa i paragrafen
uppräknade nyanläggningar alltid prövas av regeringen (andra stycket).
Prövningsskyldighet föreligger även för utvidgning av skogsindustriell
verksamhet som medför viss ökad förbrukning av träfiberråvaror liksom
för utvidgning eller annan ändring av verksamheten vid anläggning för
framställning av träfiberbränsle och vid eldningsanläggning, om viss
mängd träfiberråvaror kommer att användas (tredje och fjärde
styckena).

Nyanläggning eller utvidgning av verksamhet som inte omfattas av den
särskilt föreskrivna prövningsskyldigheten men är av väsentlig
betydelse för hushållningen med energi, med träfiberråvara eller med
landets samlade mark- och vattentillgångar skall prövas, om regeringen
i visst fall beslutar om detta (sjunde stycket). I prop. 1972:111
(bil. 2, s. 398) angående hushållning med mark och vatten uttalade
chefen för dåvarande civildepartementet att det utan särskild
bestämmelse torde åligga vederbörande myndighet att anmäla behovet av
sådant särskilt beslut om prövning enligt 136 a § byggnadslagen.

Regeringen erinrar härmed de statliga myndigheterna om skyldigheten
att till regeringen anmäla behovet av beslut om prövning med stöd av
136 a § sjunde stycket byggnadslagen. Anmälan skall göras när
myndigheten har fått kännedom om att förberedelser vidtas för
nyanläggning samt utvidgning eller annan ändring av en verksamhet, om
de åtgärder förberedelserna avser kan vara av väsentlig betydelse för
hushållningen med energi, med träfiberråvara eller med landets samlade
mark- och vattentillgångar.