PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Kungörelse (1916:599) angående auktoriserade handelskamrar 

1 § Med handelskammare förstås i denna kungörelse en på sammanslutning
mellan näringsidkare grundad institution, som har till ändamål att
särskilt för visst område, utgörande handelskammarens distrikt, främja
samt inför statsmyndigheterna företräda handelns, industriens och
sjöfartens allmänna intressen.

Auktorisering av sådan handelskammare sker därigenom, att Kungl. Maj:t
stadfäster stadgar för densamma.

2 § För att handelskammare må kunna vinna auktorisering fordras:

att handelskammaren bildats av en för ändamålet särskilt
inrättad förening eller ock av annan förening eller andra
sammanslutningar, bestående huvudsakligen av näringsidkare, bosatta
inom handelskammarens distrikt;

att den eller de sammanslutningar, som bildat
handelskammaren, erhållit Kungl. Maj:ts stadfästelse å sina stadgar
och antagit stadgar för handelskammaren; samt

att enligt de sålunda stadfästade och antagna stadgarna
handelskamrarnas ledamöter skola utses av nämnda sammanslutningar,
därvid dessas ledamöter skola äga lika rösträtt, samt antalet
ledamöter i handelskammaren ej må understiga sexton.

3 § Önskar handelskammare stadfästelse å sina stadgar, ingive ansökan
därom till Kung. Maj:t.

Vid sådan ansökan skola fogas handlingar, utvisande att de i § 2
angivna förutsättningarna för auktorisering äro uppfyllda; och skall
tillika ådagaläggas, att handelskammarens distrikt har en lämplig
omfattning, ävensom att handelskammaren med hänsyn till ekonomiska och
övriga förhållanden kan antagas hava förutsättningar att fylla sitt
ändamål.

Fråga om ändring av stadgar för auktoriserad handelskammare eller för
sammanslutning som bildat handelskammaren skall underställas
kommerskollegium för prövning och stadfästelse; dock skall avgörandet
av dylikt ärende ankomma på Kungl. Maj:t, därest fråga om
genomgripande förändring av handelskammarens organisation eller
verksamhet. Kungörelse (1959:471).

4 § Auktoriserad handelskammare fastställer själv sin arbetsordning
samt utfärdar instruktioner för sina tjänstemän ävensom andra för dess
verksamhet erforderliga föreskrifter.

5 § Auktoriserad handelskammare åligger att efter bästa förmåga i
sådana näringsfrågor, som av statsmyndigheterna hänskjutas till
handelskammaren, avgiva yttranden eller tillhandahålla upplysningar
ävensom att fullgöra sådana funktioner, som enligt lag eller särskild
föreskrift äro eller varda handelskammare ålagda.

Auktoriserad handelskammare äger jämväl att hos vederbörande
statsmyndigheter i näringsfrågor göra de framställningar, vartill den
må finna anledning.

Å sin sida skola de statsmyndigheter, som hava att handlägga sådana
frågor, låta sig angeläget vara att i förekommande fall bereda därav
intresserade handelskamrar tillfälle att inkomma med yttranden.

6 § Auktoriserad handelskammare åligger att före utgången av april
månad varje år till kommerkollegiet insända en till Kungl. Maj:t
ställd berättelse över kammarens förvaltning och verksamhet under
närmast föregående år.

7 § har upphävts genom förordning (1959:471).
Kungörelse (1917:283) angående uppgifter för  anteckning i fastighetsregister av vissa beslut rörande avgälder m.m. 

Vi GUSTAF med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes Konung, göra 
veterligt: att, enär Konungens befallningshavandes beslut 

jämlikt 5 § i lagen den 25 maj 1905 rörande avgäld från avsöndrad 
lägenhet om avgäld, som fortfarande skall utgå, 

jämlikt 6 § i samma lag om det inbördes förhållande, efter vilket 
stamfastighet och lägenhet skola deltaga i utgörande av utskylder, 
samt 

jämlikt 3 § i lagen den 19 april 1907 angående avlösning av avgäld 
från avsöndrad lägenhet därom att avgäldsskyldighet upphört 

skola på grund av föreskrift i de särskilda lagarna antecknas i 
fastighetsregistret, Vi funnit gott förordna, att beslut i ärende, som 
ovan avses, skall tillhandahållas förste lantmätaren eller, där 
fastighetsregistret föres av annan person, i transumt överlämnas till 
denne för anteckning i fastighetsregistret.
Kungörelse (1918:372) angående utläggande av statsgruvefält vid Liikavaara i Norrbottens län 

Vi GUSTAF, med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes Konung, göra 
veterligt: att, sedan riksdagen bifallit vad Vi föreslagit i fråga om 
utläggande av statsgruvefält vid Liikavaara i Norrbottens län, Vi 
funnit gott, i överensstämmelse med riksdagens omförmälda beslut, 
förordna, att nedan upptagna område med de gränser, som angivas här 
nedan och finnas utmärkta å bilagda karta, skall, i den mån marken 
därinom utgöres av annan kronojord än sådan, som innehaves under 
ständig besittningsrätt eller är anslagen till boställe, utläggas 
såsom statsgruvefält under benämningen 

Liikavaara statsgruvefält med följande gränser: 

i öster till Sjungbergets (Juoikams) och Muorjevare byområden samt 
till en linje, dragen mellan dessa områdens respektive nordöstra och 
sydöstra hörn; 

i norr till förlängningen åt väster åt Muorjevare byområdes nordvästra 
rågång fram till den punkt, där denna linje träffar den mellan 
Nautanen och Lina älv flytande bäcken Huivijoki; 

i väster till den från denna punkt dragen linje, som går över bron 
över Huivijoki å landsvägen Gällivare-Vittangi och fortsätter ned till 
Lina älv; 

samt i söder till denna älv nedåt till nordöstra hörnet av Liikavaara 
byområde och till en härifrån utgående linje, som går vinkelrät mot 
nordöstra rågången för Sjungbergets byområde, samt slutligen från den 
punkt, där denna vinkelräta linje träffar förlängningen av nyssnämnda 
rågång, efter denna förlängning till sydöstra hörnet av Sjungbergets 
byområde.
Lag (1918:399) om förbud mot utsläppande av tjur eller hingst å samfälld betesmark

1  § Där förhållandena inom lantbruksnämnds område sådant påkalla, äger
regeringen på framställning av lantbruksnämnden och landstinget
förordna, att inom området eller viss del därav tjur, som är över sex
månader, eller hingst, som är över ett år, icke må utsläppas å samfälld
betesmark, med mindre alla, som äga rätt till bete därstädes, det
medgiva. Lag (1976:635).

2 § Den som bryter mot förordnande, som meddelats med stöd av 1 §,
dömes till böter, högst femhundra kronor. Lag (1976:635).

3  § har upphävts genom lag (1967:392).

4  § Var som inom område, för vilket förordnande enligt 1 § meddelats,
äger rätt till bete å samfälld betesmark, må intaga annan delägare
tillhörig tjur eller hingst, som dit olovligen inkommit, och åligger
det djurets ägare att efter tillsägelse avhämta detsamma samt giva
ersättning för dess underhåll och vård; skolande därutinnan vad i §§  25
och 26 samt 28-34 i förordningen om ägors fredande emot skada av annans
hemdjur samt om stängselskyldighet den 21 december 1857 är stadgat äga
motsvarande tillämpning.

5  § har upphävts genom lag (1967:392).

6  § Förordnande enligt denna lag skall tillika med erinran om påföljd
för förseelse däremot genom länsstyrelsens försorg införas i
ortstidning. Lag (1977:716).
Skrivelse (1918:631) angående avsättande såsom  nationalpark av visst område av Dalby kronopark i Malmöhus län 

I en till riksdagen den 21 december 1917 avlåten proposition, n:r 9,
varav ett tryckt exemplar här bifogas, hava Vi föreslagit riksdagen
medgiva, att såsom nationalpark finge avsättas ett i det vid
propositionen fogade utdraget av statsrådsprotokollet närmare angivet
område av 34,05 hektar av den till Dalby kronopark i Dalby socken
av Malmöhus län hörande Söderskogen.

Enligt samma statsrådsprotokoll äro gränserna för ifrågavarande
del av Söderskogen, vilken omfattar sydvästra delen av Dalby hage,
utmärkta med grön kantfärg å ett av Sven Lundberg år 1909 kopierat
kartutdrag, varav ett avtryck här bifogas.

I skrivelse den 7 juni 1918, n:r 314, har riksdagen anmält, att
riksdagen bifallit Vår förevarande proposition.

Vad Vi och riksdagen sålunda beslutat meddelas Eder till kännedom
och efterrättelse.
Kungörelse (1918:645) angående nummerbeteckning i fastighetsregister för stad m.m. 

Vi Gustaf, med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes Konung, göra 
veterligt: att Vi, med stöd av 7 kap. 16 § i lagen om 
fastighetsbildning i stad, funnit gott förordna: 

*/k/ dels */-k/  att för nummerbeteckning i fastighetsregister för 
stad och å registerkarta skola användas arabiska siffror, ej 
romerska; 

*/k/ dels ock */-k/ att såsom beteckning å kvarter ej må användas 
både nummer och namn, utan allenast ettdera, såsom Första kvarteret, 
Andra kvarteret o.s.v. Södra kvarteret, Norra kvarteret o.s.v. 
Kvarteret Rosen, Kvarteret Balder o.s.v. 

Därjämte hava Vi velat erinra därom, att jämlikt 2 § 1 mom. i) av 
förordningen med närmare föreskrifter om fastighetsregister för stad 
särskild numrering av stadsägor inom ägotrakter må äga rum endast 
under förutsättning att stadsägorna /k/ av ålder /-k/ plägat redovisas 
efter särskilda ägotrakter och numrering i sådan ordning prövas 
lämplig; börande förty, i fall där redovisning av ålder skett i 
särskilda ägotrakter, med hänsyn till bestämmelserna i 4 kap. 1 § 
fastighetsbildningslagen samt 17 § 4 och 1 mom. 
fastighetsregisterförordningen, numreringen av stadsägorna inom sådana 
ägotrakter i fastighetsregistret ske i fortlöpande följd, där 
ägotrakterna höra till samma församling och gränsa intill varandra. 

Å första sidan av tomtbok och stadsägobok skall registerföraren 
anteckna dagen, då fastighetsregistret anmälts upplagt (t.ex. "Upplagt 
den 8 maj 1920 N.N." - se sid. 1 i 1914 års exempelsamling). 

Fastighetsregister med tillhörande handlingar skola inbindas i den mån 
lösbladsband ej användas. Fast band, innefattande tomtbok, 
stadsägobok, register eller bihang till fastighetsregistret, skall å 
rygg och framsida vara försett med tryck, utvisande bandets 
beskaffenhet ("Tomtbok för - - - ", "Stadsägobok för - - - ", 
"Fastighetsregister för - - -, Bihang A" o.s.v. eller - om bihangen 
äro sammanförda i ett band - "Fastighetsregister för - - - Bihangen"). 
Inbindes t.ex. registret till tomtboken i samma band som tomtboken, 
skall detta angivas i trycket (t.ex. "Tomtbok för - - - med 
register"). Är avdelning av fastighetsregistret helt eller delvis 
fördelad på flera fasta band, angives å fast band jämväl bandets 
ordningsnummer (t.ex. "Tomtbok för - - - I"). Kungörelse (1950:518).
Stadgar (1918:925) för Längmanska kulturfonden 

/Författningens text finns bara i tryckt version/
Skrivelse (1919:641) angående uteslutande  från Stora Sjöfallets nationalpark av vissa områden m.m. 

I skrivelse n:r 5 den 27 augusti 1919 har riksdagen anmält, att
riksdagen med bifall till vad Vi föreslagit uti en den 13 augusti
1919 avlåten proposition, n:r 3, dels besluta, att vissa områden
av Stora Sjöfallets nationalpark skulle från och med den dag Vi
bestämde upphöra att vara nationalpark, dels ock medgivit, att Vi
ägde meddela föreskrift angående tillämpning inom de utbrutna
områdena av sådana för nationalparker gällande bestämmelser, som
Vi efter närmare utrednng kunde finna erforderliga.

Efter det vattenfallsstyrelsen inkommit med en den 9 september 1919
dagtecknad promemoria samt Ni den 20 september 1919 avgivit infordrat
utlåtande i fråga om tillämpning av för nationalparker gällande
bestämmelser inom de områden, som skulle utbrytas från förenämnda
nationalpark, hava Vi nu funnit gott

dels förordna, att det å härvid fogade kartblad med blå och svarta
sneda linjer betecknade området av Stora sjöfallets nationalpark
jämte ett å samma kartblad med svarta streck angivet, till nämnda
nationalpark hörande område för transportväg m.m. i närheten av
Stora Sjöfallet skola från och med den 1 nästkommande oktober
upphöra att vara nationalpark,

dels ock föreskriva,

att de arbeten, som genom vattenfallsstyrelsens försorg komma att
inom de sålunda från nationalparken utbrutna områdena utföras för
reglering av vattenståndet i Stora Lule älv, skola genomföras så,
att det med regleringen avsedda ändamål vinnes med minsta möjliga
intrång i naturen;

att under den tid nämnda arbeten pågå den för arbetets utförande
anställda personalen skall noga övervakas, så att den ej på
något sätt förgriper sig på naturen inom den bredvidliggande
nationalparken;

att det skall vara förbjudet att inom de utbrutna områdena jaga
eller fånga eller eljest avsiktligt döda däggdjur eller fåglar,
då det ej sker till försvar mot angrepp å person eller egendom,
så ock att skada sådant djurs ägg eller bo ävensom att till
sagda områden medtaga hund;

att inom de utbrutna områdena icke må utföras några arbeten av
vad slag som helst, som icke sammanhänga med förenämnda
vattenregleringsföretag; samt

att gränsen mellan de utbrutna områdena och nationalparken skall
genom vattenfallsstyrelsens försorg utmärkas på ett tillfredsställande
sätt.

Tillika hava Vi funnit gott förordna, att i fråga om de beträffande
de utbrutna områdena nu meddelade föreskrifterna bestämmelserna
i 2-8 §§ av lagen angående nationalparker den 25 juni 1909 (n:r 56)
skola äga motsvarande tillämpning, varvid med den i 8 § omförmälda
kassa skall avses Stora Sjöfallets nationalparks kassa.
Kungl. Maj:ts Reglemente (1919:878) för statens pensionsanstalt 

4 § har upphävts genom lag (1982:1101)
Skrivelse (1920:677) till domänstyrelsen angående Vaddetjåkko nationalpark i  Norrbottens län 

I en till riksdagen den 5 december 1919 avlåten proposition, n:r 5,
varav tryckt exemplar bifogas, hava Vi föreslagit riksdagen medgiva,
att såsom nationalpark finge avsättas ett å kronomark nordväst om
Torneträsk i Jukkasjärvi socken av Norrbottens länbeläget område,
innefattande berget Vaddetjåkko och upptagande ungefär 24,5
kvadratkilometer, med rätt för Oss att bestämma de närmare
gränserna för nationalparken.

Enligt anmälan i skrivelse n:r 44 den 1 mars 1920 har riksdagen
bifallit denna proposition.

Vad Vi och riksdagen sålunda beslutat meddelas Eder till kännedom.

Tillika hava Vi efter vetenskapsakademiens hörande för Vaddetjåkko
nationalpark fastställt de gränser, som med här nedan angivna
sträckning finnas utmärkta å bilagda karta.

Nationalparkens västra gräns går utmed vattendraget Vaddejokk, dess
norra gräns utgöres av riksgränsen mot Norge och dess östra gräns
följer vattendraget Njuonjesjokk. Nationalparkens södra gräns
framgår vid foten av det torra, uppstigande landet på
Kuokulakomplexets nordsida, så att allt vatten och allt lågland
i dalsänkan framför berget Vaddetjåkkos sydsluttning inbegripas
i nationalparken.
Cirkulär (1920:80) till länsstyrelserna  angående ersättande av kostnader för militärhandräckning för släckning av skogseld 

Vi giva Eder härmed tillkänna, att Vi denna dag funnit gott 
föreskriva, att i de fall, då länsstyrelse förordnat om 
militärhandräckning för släckning av skogseld, alla de särskilda 
kostnader, som till följd av handräckningen förorsakats kronan, - 
såsom gottgörelse för militärkontingentens transporterande till och 
från brandstället samt förläggning därstädes, av handräckningen 
föranledda merkostnader för kontingentens förplägnad, 
traktamentsersättning i förekommande fall åt officerare och 
underofficerare, vilka själva hava att bekosta förplägnad eller logi, 
ersättning för kronan tillhöriga effekter, som förlorats eller 
skadats, samt telefonavgifter och andra expensutgifter m.m. - skola av 
länsstyrelsen till vederbörande utanordnas enligt av arméförvaltningen 
respektive marinförvaltningen granskade och godkända räkningar ävensom 
i sammanhang därmed avföras å det under nionde huvudtiteln uppförda 
ordinarie förslagsanslaget till släckning av skogseld. 

Genom vad nu föreskrivits sker ej ändring i den vederbörande påvilande 
skyldighet att, när företagen undersökning sådant föranleder, anställa 
åtal mot den eller dem, som förorsakat elden; skolande därest kronan i 
sammanhang med dylikt åtal eller annorledes tilldömes ersättning för 
vad enligt den nu lämnade föreskriften blivit å nämnda anslag avfört, 
sådan ersättning liksom vad på grund av frivilligt åtagande må i nu 
angivna hänseende inflyta, uppdebiteras å samma anslag såsom särskilda 
uppbördsmedel.
Kungörelse (1920:930) angående desinfektion av järnvägsvagn, som använts för transport  av levande djur 

1 § Järnvägsvagn, som använts för befordring av levande djur och å 
vilken bestämmelserna i kungörelserna den 22 december 1892 (n:r 109), 
den 9 december 1898 (n:r 126), den 9 december 1898 (n:r 127) samt den 
8 november 1912 (n:r 343), icke äro tillämpliga, skall omedelbart 
efter lossningen först noggrant rengöras enligt de föreskrifter, 
järnvägsstyrelsen utfärdat eller kommer att utfärda, och därefter 
invändigt besprutas med het sodalut, beredd genom lösning av 1 del 
soda och 50 delar vatten, som uppvärmts till +50 grader C. 

2 § Vad i § 1 stadgats skall dock icke äga tillämpning beträffande 
vagn, som använts för befordring av hästar tillhörande krigsmakten 
eller ställda till dess förfogande, eller beträffande vagn, som 
använts för befordring av levande djur mellan stationerna inom 
Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län eller 
dessa län emellan. Kungörelse (1930:71). 

3 § Vederbörande järnvägsförvaltning skall därjämte vara skyldig att, 
på därom av trafikant särskilt framställd begäran, för befordring av 
levande djur tillhandahålla järnvägsvagn, som omedelbart dessförinnan 
undergått dels noggrann rengöring, dels ock desinfektion medelst 
bestrykning eller besprutning av väggar och golv med kalkmjölk (1 del 
nysläckt kalk + 20 delar vatten). 

4 §  Kostnaden för desinfektion enligt §§ 1 och 3 skall gäldas av 
vederbörande trafikant.
Lag (1921:159) med vissa bestämmelser om förmynderskap för omyndig medlem av det  kungliga huset 

Föräldrabalkens bestämmelser om överförmyndarens tillsyn över
förmyndares förvaltning, om förmyndares skyldighet att i vissa fall
inhämta överförmyndarens samtycke, samt om förmyndares
redovisningsskyldighet i förhållande till överförmyndaren gäller inte
förmynderskap för omyndig medlem av det kungliga huset. Beträffande
sådant förmynderskap skall dock gälla vad som föreskrivs om
förmyndares skyldighet att, när förmyndaren lämnar förmynderskapet,
överlämna den omyndiges egendom och lämna slutredovisning, samt om
talan därom. Lag (1994:1438).
Fastighetsregisterkommissionens  Cirkulär n:r 7 (1921:223) om anlitande  av statens reproduktionsanstalt vid anskaffande av kopior av registerkarta 

Fastighetsregisterkommissionen har på förekommen anledning härmed 
velat föreskriva, att i fastighetsregisterförordningen föreskrivna 
kopior av registerkarta skola i fall, då kostnaden för 
fastighetsregistrets första uppläggande helt bestrides av statsmedel, 
utföras å statens reproduktionsanstalt, ävensom uttala önskvärdheten 
av att jämväl i fall, då kostnad, som nyss nämnts, bestrides av 
vederbörande samhälle med rätt till bidrag av statsmedel, förenämnda 
reproduktionsanstalt anlitas för erhållande av kopior, som ovan 
nämnts.
Kungörelse (1921:536) angående samarbete i vissa fall mellan statens ämbetsverk

Där i visst ärende kronans rätt eller eljest allmänna intressen skola
tillvaratagas av skilda ämbetsverk, samt föreskrift om överläggning i
ärendet mellan ämbetsverken ej finnes annorledes meddelad, skall, innan
talan utföres inför domstol eller annan myndighet, överläggning äga rum
mellan representanter för ämbetsverken i syfte att förebygga
meningsskiljaktigheter och mot varandra stridande uttalanden och
yrkanden. Sådana representanter utses av verkens chefer.
Kungörelse (1921:628) angående prägel å minnesmynt å två kronor

Vi GUSTAF, med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes Konung, göra  
veterligt: att, sedan Vi, på framställning av vitterhets-, historie-  
och antikvitetsakademien om vidtagande av åtgärder till firande av  
fyrahundraårsminnet av Gustav Vasas befrielseverk, bemyndigat mynt-  
och justeringsverket att gå i författning om utmyntning av högst  
250,000 stycken silvermynt å två kronor, försedda med den prägel, av  
Oss godkända ritningar utvisade, så hava Vi velat härmed kungöra, att  
ett minnesmynt av silver å två kronor, utgörande lagligt  
betalningsmedel under enahanda villkor som övriga två-kronestycken,  
inom kort kommer att i rörelsen utsläppas och genom Sveriges riksbanks 
huvudkontors och samtliga avdelningskontors försorg fördelas till  
spridning över hela riket, samt att det nya myntets prägel blivit  
fastställd sålunda: 

/k/ På myntets framsida: /-k/ Gustaf Vasas bild, höger sida, omgiven  
av en krans; nedtill en sköld med vasavapnet. Omskrift mellan kransen  
och kanten: "400:årsminne av Gustaf Vasas befrielseverk". 

/k/ På frånsidan: /-k/ Svenska riksvapnet under kunglig krona, omgivet 
av en krans, lik den på framsidan; på sidorna av vapnet 19 -- 21.  
Omskrift mellan kransen och kanten: "Gustaf V Sveriges Konung".  
Nedtill på vänster sida om skölden: rosett, 2, rosett och myntverkets  
märke samt på höger sida myntdirektörens namnstämpel, rosett, Kr och  
rosett.
Kungörelse (1921:829) angående ny översättning av gamla testamentets apokryfiska böcker 

Vi Gustaf, med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes Konung, göra
veterligt: Sedan Vi inhämtat 1920 års kyrkomötes yttrande över en av
en särskild nämnd år 1920 verkställd översättning av gamla testamentets
apokryfiska böcker, anmälde kyrkomötet i skrivelse den 29 november
1920, att kyrkomötet för sin del antagit nämnda översättning med de
mindre redaktionsförändringar ledamöterna i omförmälda nämnd kunde
vilja vidtaga.

Sedan sagda nämnd numera verkställt den erforderliga slutredigeringen
av översättningen, hava Vi godkänt denna översättning av gamla
testamentets apokryfiska böcker.
Lag (1922:133) om förbud mot utsläppande av bagge å samfälld betesmark

Vi GUSTAF, med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes konung, göra
veterligt: att Vi, med riksdagen, funnit gott förordna, att
bestämmelserna i lagen den 20 juni 1918 (nr 399) om förbud mot
utsläppande av tjur eller hingst å samfälld betesmark skola äga
tillämpning jämväl i fråga om bagge, som är över fyra månader.
Telegrafstyrelsens Kungörelse (1922:18) angående radiobefordran av telegram 

Sedan reguljär radiobefordring -- ehuru i mindre omfattning -- av 
telegram till vissa europeiska länder numera anordnats, mot samma 
taxor som för trådbefordring, får kungl. telegrafstyrelsen härigenom 
till allmänhetens kännedom kungöra, att telegrafverket förbehåller sig 
rätt att i varje fall bestämma, huruvida telegram skall befordras per 
tråd eller medelst radio; dock att, därest avsändaren försett 
telegramoriginalet med påskriften ''Tråd'', sådant telegram kommer att 
befordras per tråd, så framt ej linjefel eller telegramanhopning 
skulle medföra avsevärd försening av telegrammet genom detta 
befordringsätt.
Brev (1923:69) till generalpoststyrelsen  angående sättet för delgivning av Kungl. Maj:ts beslut i ärenden rörande tjänstebrevsrätt m.m. 

Kungl. Maj:t förklarar, att Kungl. Maj:ts beslut angående beviljad
tjänstebrevsrätt beträffande försändelser, som i tjänsteärenden avlämnas
till postbefordran från myndighet, ämbets- eller tjänsteman eller annan,
framdeles icke skola, på sätt hittills skett, allmänneligen kungöras
genom införande i Svensk författningssamling utan att desamma skola,
sedan de av kommunikationsdepartementet delgivits generalpoststyrelsen,
bringas till allmänhetens kännedom genom generalpoststyrelsens cirkulär.
Därjämte förordnar Kungl. Maj:t, att allmänna poststadgan eller
ändringar däri icke skola allmänneligen kungöras genom införande i
Svensk författningssamling utan jämväl bringas till allmänhetens
kännedom allenast genom generalpoststyrelsens cirkulär.
Lag (1924:130) om förvärvande och förlust av svenskt medborgarskap 

1 § har upphävts genom lag (1950:382).

2 § har upphävts genom lag (1950:382).

3 § har upphävts genom lag (1950:382).

4 § har upphävts genom lag (1950:382).

5 § har upphävts genom lag (1950:382).

6 § har upphävts genom lag (1950:382).

7 § har upphävts genom lag (1950:382).

8 § har upphävts genom lag (1950:382).

9 § har upphävts genom lag (1950:382).

10 § har upphävts genom lag (1950:382).

11 § har upphävts genom lag (1950:382).

12 § har upphävts genom lag (1950:382).

13 § 1 st. har upphävts genom lag (2001:82).

13 § 2 st. har upphävts genom lag (1950:382).

13 § 3 st. har upphävts genom lag (1950:382).

13 § 4 st. har upphävts genom lag (1950:382).

13 § 5 st. har upphävts genom lag (1950:382).

14 § har upphävts genom lag (1950:382).

15 § har upphävts genom lag (1950:382).
Förordning (1924:135) om vården av vissa kyrkogårdar i Stockholm

Kungl. Maj:t har, med riksdagen funnit gott förordna, att vården av
de Stockholms stad tillhöriga eller åt staden upplåtna kyrkogårdar
skall utgöra en för hela staden gemensam angelägenhet, vilken staden
såsom kommun har att besörja.
Lag (1924:323) om verkan av avtal, som  slutits under påverkan av en psykisk störning 

Ett avtal som någon har ingått under påverkan av en psykisk störning är
ogiltigt. Var och en skall då lämna tillbaka vad han har tagit emot
eller, om  det inte kan ske, betala ersättning för dess värde. Om inte
annat följer av  andra stycket är dock den som har ingått avtal i sådant
sinnestillstånd, inte  skyldig att betala ersättning i vidare mån än vad
han mottagit använts till  skäligt underhåll eller annars befinns ha
medfört nytta för honom.

Var den, med vilken avtalet slöts, i god tro, äge han rätt att i den
omfattning, som prövas skälig, utbekomma ersättning för den förlust, som
föranletts av avtalet. Lag (1991:1550).
Kungörelse (1924:423) angående anmälan om  återvinnande av svenskt medborgarskap 

Kungl. Maj:t har, med anledning av 13 § lagen den 23 maj 1924 (nr 130) 
om förvärvande och förlust av svenskt medborgarskap, funnit gott 
förordna,

att den som enligt nämnda lagrum hos svensk beskickning eller svenskt 
konsulat skriftligen anmäler sin önskan att åter bliva svensk 
medborgare, skall

dels i denna anmälan angående sig och sin familj lämna uppgifter i 
enlighet med formulär A eller B vid denna kungörelse;

dels egenhändigt underteckna nämnda anmälan;

dels ock, i den måm det är möjligt, med behöriga handlingar styrka i 
anmälningen meddelade uppgifter.
Kungörelse (1924:455) angående  näringslegitimationsbevis för svenska  handelsresande i utlandet 

Näringslegitimationsbevis för svensk handelsresande, som ämnar i
utlandet upptaga varubeställningar eller göra inköp, utfärdas på
ansökning av köpman eller fabriks- eller annan näringsidkare av
länsstyrelsen eller polismyndigheten, varjämte sådant bevis må
utfärdas av auktoriserad handelskammare i Sverige. Polismyndigheten må
dock icke utfärda bevis för annan person än sådan, som är mantalsskriven
inom polisdistriktet.

Med svensk handelsresande förstås i denna kungörelse jämväl svensk
köpman, fabriks- eller annan näringsidkare, som ämnar personligen för
sin affär i utlandet upptaga varubeställningar eller göra inköp, ävensom
utländsk medborgare, vilken är mantalsskriven i Sverige och såsom
handelsresande anställd hos svenskt företag.

Näringslegitimationsbevis skall utfärdas i överensstämmelse med bilagda
formulär.

Vid ansökning om näringslegitimationsbevis skall sökanden förete
debetsedel ävensom i övrigt lämna för bevisets utfärdande erforderliga
uppgifter.

Den, för vilket beviset skall utfärdas, skall personligen inställa sig
hos den myndighet, hos vilken beviset begäres.

Därest bevisets ifyllande på tyska, franska eller engelska språket
påfordras, må, om så anses nödigt, den myndighet som har att utfärda
beviset, på sökandens bekostnad härför anlita notarius publicus.

Tryckta blanketter till bevisen skola av handelsdepartementet på
rekvisition tillhandahållas vederbörande myndigheter. Kungörelse
(1964:700).
Kungörelse (1924:475) angående meddelanden  från domstol om dödförklaringar 

Om en domstol förklarat att någon skall anses för död, skall
uppgift om beslutet skyndsamt sändas till Skatteverket. Har
beslutet ändrats av högre rätt, skall uppgift om detta
skyndsamt sändas till verket. Förordning (2003:895).

Övergångsbestämmelser

2005:133

Regeringen föreskriver att kungörelsen (1924:475) angående
meddelanden från domstol om dödförklaringar skall upphöra att
gälla vid utgången av mars 2005. Den upphävda kungörelsen
gäller dock fortfarande i fråga om ärenden där en ansökan om
dödförklaring kommit in till domstol före utgången av mars
2005.
Kungörelse (1925:379) om bestridande  i vissa fall med allmänna medel av kostnader,  förenade med inlösen av under nyttjanderätt  upplåtet område m.m. 

1 § Av allmänna medel må på de villkor och i den omfattning, här nedan
sägs, bestridas kostnader för lantmäteriförrättning, varom i lagen
(1925:334) om rätt i vissa fall för nyttjanderättshavare att inlösa
under nyttjanderätt upplåtet område förmäles, samt för löseskillingens
fördelning. Kungörelse (1973:141).

2 § har upphävts genom kungörelse (1973:141).

3 § har upphävts genom kungörelse (1973:141).

4 § har upphävts genom kungörelse (1973:141).

5 § Rätt att få kostnader för lantmäteriförrättningen och löse
skillingens fördelning bestridda av allmänna medel må medgivas
nyttjanderättshavare, som icke äger tillgång till gäldande av berörda
kostnader eller efter deras utgivande skulle sakna medel, som skäligen
må anses erforderliga för hans eget och hans familjs uppehälle.
Kungörelse (1973:141).

6 § Nyttjanderättshavare, som vill komma i åtnjutande av förmån, varom
i 5 § sägs, skall därom göra ansökning hos vederbörande länsstyrelse.

Ansökningen skall åtföljas av skriftlig, på heder och samvete avgiven
uppgift å sökandens förmögenhetsförhållanden och storleken av den
familj, han har att försörja. Denna uppgift skall vara styrkt genom
intyg av offentlig myndighet eller trovärdig person.

Över ansökningen skall länsstyrelsen skyndsamt meddela beslut, som
ofördröjligen skall tillställas sökanden samt, i förekommande fall,
den till lantmäteriförrättnings företagande förordnade
förrättningsmannen. Kungörelse (1940:410).

7 § har upphävts genom kungörelse (1973:141).

8 § Bifalles ansökning avseende kostnad för lantmäteriförrättning samt
löseskillingens fördelning, skall ersättning till förrättningsman och
gode män, efter det vederbörliga räkningar inkommit och granskats,
gäldas av länsstyrelsen. Kostnad för gravationsbevis, som skall
åtfölja ansökningen, samt bevis att och när beslutet i ärendet
angående inlösen vunnit laga kraft skall, där nämnda bevis ej an
skaffats genom länsstyrelsen, ersättas sökanden, då bevisen inkommit
till länsstyrelsen. Övriga kostnader, som i denna paragraf avses,
skola bestridas genom länsstyrelsens försorg. Kungörelse (1973:141).

9 § Har ansökning, varom i 6 § sägs, om bestridande med allmänna medel
av kostnad för lantmäteriförrättning samt för löseskillingens
fördelning bifallits, men varder sökandens lösningsanspråk genom laga
kraft ägande beslut avvisat, må sökanden, där skäl därtill prövas
föreligga, av länsstyrelsen förpliktas att ersätta sådan kostnad, som
enligt ovan givna bestämmelser av allmänna medel guldits. Påstående
härom må inom två år från den dag, då sökandens lösningsanspråk
slutligt ogillats, väckas av utmätningsmannen i den ort, där det till
inlösen ifrågasatta området är beläget. Kungörelse (1973:141).

10 § Talan mot beslut, som jämlikt denna kungörelse meddelas av
länsstyrelse, må ej föras.
Resolution (1925:69) på nedan omförmälda  ansökning av stadsfullmäktige i Halmstad om provianteringsfrilagersrätt för nämnda stad 

Jämlikt förordningen den 15 november 1912 (nr 298) om  
provianteringsfrilager finner Kungl. Maj:t gott /k/ dels /-k/ meddela  
staden Halmstad tillstånd att från och med den 1 maj 1925 tillsvidare  
åtnjuta provianteringsfrilagersrätt /k/ dels ock /-k/ förklara, att  
rätt att från provianteringsfrilager i Halmstad intaga gods jämväl må  
tillkomma fartyg, vilket inkommit från utrikes ort med destination  till 
annan svensk hamn, därest icke fartyget i Halmstad avslutar sin  resa 
och avgår till svensk plats i inrikes fart; dock med iakttagande, att 
nettodräktigheten av fartyg, till vilket gods från  
provianteringsfrilager utlämnas, icke i något fall må understiga  
trettio ton.

Därjämte föreskriver Kungl. Maj:t, att, då gods från  
provianteringsfrilager utlämnas till fartyg, som enligt vad ovan sagts 
inkommit från utrikes ort med destination till annan svensk hamn,  
godset skall upptagas å fartygets märkrulla samt att beträffande  
godsets införsegling, utlämnande till fritt förfogande, förtullning  
eller återutförsel skall gälla vad i dessa avseenden är föreskrivet  
rörande skeppsförnödenheter och skeppsprovision, medförda från utrikes 
ort.
Skrivelse (1926:16) till vetenskapsakademien  angående överlåtelse till kronan samt avsättande till nationalpark av ön Blå Jungfrun  i Kalmar sund 

I skrivelse den 9 september 1925 har landshövdingen i Kalmar län
J. Falk, med förmälan att han med anlitande av för ändamålet till
hans förfogande ställda penningmedel inköpt den i Kalmar sund
inom Misterhults socken av nämnda län belägna ön Blå Jungfrun
(Jungfrun 1), förklarat sig villig att jämlikt bifogat gåvobrev
till Kungl. Maj:t och kronan med full äganderätt gravationsfri
överlåta nämnda ö med vad därtill lagligen hörde utan annat villkor,
än att ön genom Kungl. Maj:ts försorg bleve, så snart ske kunde,
avsatt till nationalpark.

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

Kungl. Maj:t finner gott att såsom gåva emottaga omförmälda ö,
varjämte Kungl. Maj:t förordnar, att densamma skall avsättas till
nationalpark.
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -
Kungörelse (1926:183) angående avgifter för  in- eller utbetalning i postgirorörelsen för tjänstebrevsberättigade m.fl. 

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att tjänstebrevsrätt ävensom rätt
att få postanvisning eller assurerad brevförsändelse befordrad till
tjänstebrevsberättigad utan att postavgift erlägges av avsändaren eller
lösen uttages hos adressaten jämväl skall innefatta rätt att för det
ändamål tjänstebrevs- eller fribrevsrätten åtnjutes anlita
postgirorörelsen, därvid beträffande avgifter för in- eller utbetalning
bestämmelserna i förordningen den 5 mars 1920 (nr 130) angående
utgörandet av postavgifter för tjänsteförsändelser skola äga motsvarande
tillämpning.
Lag (1926:322) om rätten till vissa  vatten i övre delen av Västerbottens län 

I avseende å de områden av Västerbottens läns lappmark, beträffande
vilka Konungens befallningshavande meddelat avvittringsutslag efter
utgången av år 1915, skall, utan hinder av  vad avvittringsutslagen
och avvittringsakterna innehålla häremot stridande, till varje vid
avvittringen särskilt utbrutet område, som ligger vid vatten, höra den
del av vattenområdet jämte däri befintliga holmar, som är närmast det
utbrutna områdets strand. Där vid avvittringen byalag, enstaka hemman
eller nybygge uppdelats i två eller flera ägolotter, skall iakttagas,
att byalaget, hemmanet eller nybygget tillkommande vattenområde skall
anses såsom samfällighet för samtliga ägolotter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1927.

Samma dag upphör att gälla det i avvittringsutslagen givna
medgivandet, att hemmansägare eller åbo, som på grund därav, att vid
avvittringen vattendrag undantagits för kronans räkning, skulle miste
den fiskerätt, honom eljest tillkommit, skulle äga att utan avgift
tills vidare begagna sig av den fiskerätt i samma vattendrag, vilken
före avvittringen tillkommit inehavaren av den av honom brukade
fastigheten.
Kungörelse (1926:4) innefattande bestämmelser om tullfrihet i vissa fall i anledning av konventionen den 9 maj 1925 mellan Sverige och Finland angående renar i gränsområdena

Begagnar sig person, tillhörande gränsbefolkningen i Enontekis socken  
i Finland, av den samma befolkning enligt sagda konvention medgivna  
rätt att med egna renar eller hästar färdas fram till järnvägslinjen  
Boden--Riksgränsen för avsättning av egna produkter och inköp av sina  
förnödenheter, må han tullfritt till Sverige införa nämnda produkter. 

Den, som vill begagna sig av rättighet att till Sverige, såsom nyss  
nämnts, införa varor, skall för polismyndigheten i Sverige förete av  
länsmannen i Enontekis distrikt utfärdat intyg angående mängd och  
beskaffenhet av de för varje gång medförda varorna och dessas  
produktionsort. 

Övergångsbestämmelser 

1926:4 

Denna kungörelse gäller tillsvidare under den tid omförmälda mellan  
Sverige och Finland avslutade konvention, som träder i kraft denna  
dag, bibehåller giltighet.
Kungörelse (1926:8) angående inskränkning i betesrätt å sådan ohägnad mark inom Älvsborgs län, som skall anses vara till gemensamt mulbete upplåten

Kungl. Maj:t har, jämlikt § 5 mom. 3 i förordningen den 21 december
1857 (nr 59 s. 1) om ägors fredande emot skada av annans hemdjur samt
om stängselskyldighet, sådant samma författningsrum lyder enligt lag
den 15 juni 1923 (nr 218), funnit gott förordna, att inom Älvsborgs län
å ohägnad mark, som enligt mom. 2 nämnda § skall anses vara till
gemensamt mulbete upplåten, betande skall vara förbjudet dels av får,
getter och hästar under hela året, dels ock av andra hemdjur under
tiden intill den 1 juli varje år, allt därest icke samtliga delägare i
marken annorlunda skriftligen överenskomma. Dylik överenskommelse, som
skall delgivas länsstyrelsen i länet, må ingås att gälla under en tid
av högst fem år.
Förordning (1927:184) angående fartygs byggnad och utrustning 

Övergångsbestämmelser

1988:594

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1988.

Genom förordningen upphävs förordningen (1965: 908) om säkerheten på 
fartyg,

förordningen (1914:491) med närmare föreskrifter angående tillsyn å 
fartyg,

förordningen (1927:184) angående fartygs byggnad och utrustning,

förordningen (1932:570) angående vissa säkerhetsåtgärder vid nyttjande 
av fartyg (nyttjandeförordningen),

kungörelsen (1937:815) om skyddsåtgärder, som vid lastning och lossning 
av fartyg ankomma på befälhavaren m. fl.,

kungörelsen (1952:818) angående bostäder m. m. å fartyg för ombord 
anställda samt

kungörelsen (1959:408) om ständig vakthållning i vissa fall vid 
radiotelefon å fartyg.

En föreskrift eller ett beslut som har meddelats med stöd av de 
bestämmelser, som upphävs genom denna förordning och som gäller vid 
dennas ikraftträdande, skall fortfarande gälla och vid tillämpningen av 
den nya förordningen anses ha meddelats enligt denna. Den myndighet som 
meddelat föreskriften har bemyndigande att ändra eller upphäva den.
Kungörelse (1927:380) angående stavning av ortnamn i officiella handlingar 

Kungl. Maj:t har, med upphävande av hittills i ämnet gällande 
bestämmelser, funnit gott förordna, att vid stavning av ortnamn i 
jordebok, jordregister och andra officiella handlingar ävensom i 
skrifter, som jämlikt Kungl. Maj:ts beslut eller genom statens 
förvaltningsmyndigheters försorg utkomma från trycket skola, där ej 
för särskilda fall annorlunda är eller varder av Kungl. Maj:t 
föreskrivet, följas grunderna i åttonde upplagan av den utav svenska 
akademien utgivna ordlistan.
Förordning (1927:485) om nedsättning av pengar hos myndighet

1 § Nedsättning av pengar enligt lagen (1927:56) om 
nedsättning av pengar hos myndighet får ske hos 
länsstyrelserna i Norrbottens, Örebro, Stockholms, 
Östergötlands, Västra Götalands eller Skåne län.
Förordning (2024:205).

2 § Över ärenden som avses i lagen (1927:56) om nedsättning av
pengar hos myndighet skall vederbörande länsstyrelse föra
särskild dagbok.

I dagboken skall antecknas tiden då ett ärende har
anhängiggjorts eller en skrivelse i ärendet har kommit in.
Dagboken skall även innehålla en kortfattad redogörelse för
vilka åtgärder som har vidtagits i ärendet och när de har
vidtagits. Ärendena skall tas upp i fortlöpande nummerföljd för
varje år. Ett ärende skall ända tills det avförs ha det nummer
under vilket det först har tagits upp.

Till dagboken skall i varje ärende såsom bilagor fogas de
handlingar som hör till ärendet samt, i fall då nedsatta medel
har placerats på ett räntebärande konto, bevis över
insättningen. Förordning (2012:367).

3 § Belopp som har nedsatts hos länsstyrelse enligt lagen
(1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet skall bokföras
under ett särskilt konto i de till Ekonomistyrningsverket
ingående räkenskaperna.

Under året upplupen ränta skall tas upp i räkenskaperna så
snart som möjligt under påföljande år. Förordning (2012:367).

4 § Har upphävts genom förordning (1994:943).

5 § Bestämmelser om hur nedsatta medel ska placeras finns i
3 kap. 4 § kapitalförsörjningsförordningen (2011:210).
Förordning (2011:233).

6 § Har upphävts genom förordning (1989:931).
Lag (1927:71) om behörighet för diplomatisk tjänsteman att verkställa konsulär förrättning 

Förrättning eller annan åtgärd, som det enligt lag eller särskild
författning ankommer på konsulär tjänsteman att utföra, må ock med
laga verkan kunna verkställas av diplomatisk tjänsteman.
Kungörelse (1927:73) angående skyldighet för förvaltande myndighet att i vissa fall underrätta om meddelat beslut 

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att, där annat icke följer av i 
lag eller författning givna särskilda föreskrifter, förvaltande 
myndighet skall, då beslut meddelas i mål eller ärende, som rör kronan, 
genom översändande av avskrift av beslutet eller eljest på lämpligt sätt 
därom underrätta den myndighet, som i sådant mål eller ärende har att 
bevaka kronans rätt.
Lag (1927:78) angående införande av  lagen om försäkringsavtal 

1 § Den nu antagna lagen om försäkringsavtal skall jämte vad här nedan
stadgas länd till efterrättelse från och med d. 1 jan. 1928.

Är försäkringsavtal, som dessförinnan slutits, ingånget med förbehåll
om ömsesidig uppsägningsrätt, och sker ej, efter det nya lagen trätt i
kraft, uppsägning till den tid, då på grund av sådan uppsägning
avtalet tidigast kunnat frånträdas, skall från nämnda tid nya lagen
tillämpas å avtalet.

Å brandförsäkringsavtal, som före nämnda dag slutits för all framtid,
skall nya lagen äga tillämpning från och med d. 1 jan. 1933, såvida ej
dessförinnan annat blivit överenskommet. Har försäkringsgivaren
framställt förslag, att nya lagen ej skall verka rubbning i avtalet,
med varder det ej antaget, stånde honom fritt att mot utbetalande av
den på försäkringen belöpande andel i premiereserven uppsäga avtalet
att upphöra fjorton dagar efter uppsägning.

2 § Genom nya lagen upphävas (230--263 §§, 264 § andra stycket, 265
och 266 §§ i sjölagen), så ock vad i övrigt finnes i lag eller
särskild författning stridande mot nya lagens bestämmelser.

 3 § Där i lag eller särskild författning förekommer hänvisning till
lagrum, som ersatts genom bestämmelse i nya lagen, skall denna i
stället tillämpas.

4 § Vad nya lagen innehåller angående verkan därav, att
försäkringsgivaren kommer på obestånd eller träder i likvidation eller
att hans rätt att här i riket driva försäkringsrörelse upphör, skall,
där sådant förhållande inträder efter det nya lagen trätt i kraft, äga
tillämpning jämväl i fråga om försäkringsavtal, som han dessförinnan
slutit.

5 § Vad i 29 och 30 §§ nya lagen stadgas angående tid, inom vilken
fordringsanspråk må göras gällande, skall äga tillämpning jämväl där
avtalet tillkommit före dennas ikraftträdande, dock att där det
förhållande, från vars inträdande tiden skall räknas, även inträtt
dessförinnan, tiden i stället skall räknas från ikraftträdandet.

6 § Upphävd genom Lag (1976:188).

7 § Vad nya lagen i 86--88 §§ stadgar om panträttshavares rätt på
grund av brandförsäkring å byggnad skall i fråga om ersättning för
brandskada, som inträffat efter det nya lagen trätt i kraft, äga
tillämpning utan hinder av att försäkringsavtalet slutits tidigare
eller inteckningen blivit tidigare sökt. Lag (1973:1070), som enl. F
(1975:980) trätt i kraft 1 jan. 1976.

8 § De i nya lagen givna bestämmelser om förmånstagares insättande och
om återkallelse därav skola, där försäkringsfall inträffar efter
lagens ikraftträdande, äga tillämpning jämväl å tidigare vidtagen
åtgärd, som har sådan innebörd.

Vad i 116, 117, 118 och 123 §§ nya lagen är stadgat om borgenärers
rätt skall efter tiden för ikraftträdandet äga tillämpning jämväl där
avtalet tillkommit före sagda tid, dock ej i mål som då redan äro
anhängiga.
Kungörelse (1928:113) med vissa bestämmelser angående ryska handelsdelegationens i Stockholm skattskyldighet m.m.

Kungl. Maj:t har, sedan riksdagen godkänt ett mellan Sverige och de
Socialistiska Rådsrepublikernas Union avslutat avtal, med tillhörande
slutprotokoll, angående ryska handelsdelegationens i Stockholm
rättigheter och skyldigheter, funnit gott förordna som följer:

1. Beträffande den handelsdelegationen åvilande skyldigheten att i
egenskap av organ, som idkar handelsrörelse, för sin inkomst erlägga
skatt till stat och kommun skall gälla, att såsom beskattningsbar
inkomst skall anses ett beräknat belopp av fyra tiondels procent av
totalvärdet av handelsdelegationens handelsomsättning.

Det skall åligga handelsdelegationen att avgiva deklaration angående
sin inkomst, varemot delegationen icke skall vara skyldig att lämna
vederbörande myndigheter andra upplysningar än dem, som äro nödvändiga
för fastställandet av ovannämnda beräknade belopp.

2. Medlem av handelsdelegationen, som skall vara medborgare i de
Socialistiska Rådsrepublikernas Union, är befriad från skyldighet att
i Sverige erlägga skatt för inkomst av sin verksamhet i
unionsregeringens tjänst.
Skrivelse (1928:24) till domänstyrelsen  angående fastställande av gränserna för nationalparken å kronoparken Norra Kvill i Kalmar län 

I skrivelse nr 163 den 6 maj 1927 har riksdagen anmält, att riksdagen
bifallit en av Kungl. Maj:t till riksdagen den 22 februari 1927
avlåten proposition, nr 159, däri Kungl. Maj:t föreslagit riksdagen
medgiva, att såsom nationalpark finge avsättas ett i
statsrådsprotokollet över jordbruksärenden för sistnämnda dag
omförmält, å kronoparken Norra Kvill i Rumskulla socken av Kalmar
län beläget område med en areal av omkring 26,5 hektar.

Sedan utlåtanden i ämnet avgivits den 12 oktober 1927 av
vetenskapsakademien och den 11 januari 1928 av domänstyrelsen,
fastställer Kungl. Maj:t för ifrågavarande nationalpark med ett
område av 26,98 hektar de gränser, som finnas med röd färg angivna
å härvid fogade, av jägmästaren G. Lyman år 1927 upprättade
kartskiss.