Kungörelse (1954:311) om statlig garanti för lån för uppförande av lagerhus m.m. för jordbruksändamål 

1 § Lantbruksstyrelsen må bevilja statlig garanti för lån som tages i 
enskild kreditinrättning för

1. uppförande, inköp, ombyggnad eller inrättande av uppsamlings- eller 
centrallagerhus för spannmål, potatis, köksväxter, frukt, bär, 
plantskolealster, blommor eller krukväxter med därtill hörande maskinell 
utrustning, förpackningslokaler, kylanordningar, anordningar för 
industriell bearbetning av köksväxter, frukt eller bär;

2. uppförande, inköp, ombyggnad eller inrättande av torkningsmagasin för 
spannmål eller lagringskällare för potatis, köksväxter, frukt, bär, 
plantskolealster, blommor eller krukväxter med därtill hörande maskinell 
utrustning;

3. anskaffande av maskinella anordningar för torkning av spannmål 
(spannmålstorkar) eller för rensning av spannmål (rensningsmaskiner); 
samt

4. uppförande av anläggningar för torkning av huvudsakligen vallväxter 
(grästorkar) och anskaffande av maskinell utrustning till sådana 
anläggningar.

För lån som omfattas av garanti svarar staten såsom för egen skuld till 
dess lånet helt återbetalats. Kungörelse (1973:35).

2 § Lånegaranti må lämnas företagare som i större omfattning 
lagerhåller, förädlar eller distribuerar jordbruks- eller 
trädgårdsprodukter. Som förutsättning gäller att företaget kan antagas 
vid rationell drift bestå på lång sikt och att dess tillkomst eller 
fortvaro är önskvärd från allmän synpunkt. Kungörelse (1965:264).

3 § Lånegaranti må ej avse lån å högre belopp än som motsvarar 85 % av 
den beräknade och godkända kostnaden för de med lånet avsedda 
åtgärderna, utgift för tomt ej inräknad.

Har sökande av lån till frukt- eller potatislagerhus tillika ansökt om 
statsbidrag för samma ändamål, skall vad i första stycket stadgats avse 
summan av lånegaranti och bidrag. 

4 § Lånegaranti får ställas endast för lån i bankaktiebolag, sparbank, 
hypoteksförening, jordbrukskassa eller annan kreditinrättning som 
lantbruksstyrelsen godkänner som långivare. Kungörelse (1973:35).

5 § Ansökan om lånegaranti skall göras skriftligen hos 
lantbruksstyrelsen. Ansökningen skall innehålla uppgift om den 
kreditanstalt, där lånet är avsett att tagas, det belopp, för vilket 
lånegaranti sökes, det ändamål för vilket lånet är avsett samt sådana 
upplysningar i övrigt, som erfordras för prövningen av ansökningen.

6 § Lånegaranti må ej beviljas för lån, vilket sökanden kan erhålla 
såsom bottenlån i sådan kreditanstalt som i 4 § sägs.

7 § Lånegaranti må beviljas endast om sökanden för lånet ställer 
säkerhet, som lantbruksstyrelsen finner tillfredsställande ur det 
allmännas synpunkt.

Vid beviljande av lånegaranti må lantbruksstyrelsen uppställa de villkor 
för tillgodonjutande av garantin, som styrelsen finner erforderliga för 
att trygga företagets genomförande.

8 § Beslut om beviljande av lånegaranti skall innehålla uppgift om

den kreditanstalt, där garantilånet skall sökas,

garantilånets ändamål, varvid i förekommande fall hänvisning skall ske 
till av lantbruksstyrelsen godkänd plan för företaget,

garantilånets belopp,

med lånegarantin förbundna särskilda villkor,

av sökanden ställd säkerhet för garantilånet,

amorteringsplan, angivande i stora drag hur lånet skall återbetalas, 
samt

tid inom vilken låneavtal skall hava ingåtts och ordningen för lånets 
utbetalande.

Vid uppgörandet av amorteringsplanen skall beaktas, att amorteringen 
skall påbörjas senast femte kalenderåret efter första lyftningsdagen, 
att amorteringstiden ej må överstiga 20 år samt att, i den mån ej annat 
föranledes av hänsynstagande till sökanden i övrigt åvilande skyldighet 
att erlägga räntor och amorteringar, lånet bör förräntas och amorteras 
genom erläggande av såvitt möjligt jämna annuiteter.

9 § Beslut om beviljande av lånegaranti skall vidare innehålla förbehåll 
att långivaren, vid äventyr att lånegarantin eljest är förfallen, skall 
vara skyldig att uppsäga garantilån till återbetalning, därest

1) låntagaren genom oriktig uppgift föranlett beviljande av 
lånegarantin;

2) låntagaren försummar att erlägga föreskriven ränta eller amortering;

3) låntagaren ej fullgör vad i beslutet om lånegaranti må hava 
föreskrivits angående utförande eller underhåll av företaget eller 
eljest bryter mot i beslutet angivet villkor för tillgodonjutande av 
lånegarantin;

4) ställd säkerhet väsentligt försämras;

5) låntagaren utan medgivande av lantbruksstyrelsen till annan överlåter 
eller uthyr anläggningen eller ock annorledes avhänder sig 
dispositionsrätten därtill; eller

6 ) eljest sådana förhållanden inträffa, att låntagaren med hänsyn till 
syftet med lånegarantin uppenbarligen icke längre bör få tillgodonjuta 
denna.

10 § Den som erhållit lånegaranti är pliktig att, därest 
lantbruksstyrelsen så påfordrar, årligen i den ordning styrelsen 
bestämmer till styrelsen avgiva redovisning för företagets drift och 
ekonomiska ställning. Lantbruksstyrelsen äger rätt att låta på 
låntagarens bekostnad besiktiga företaget och taga del av 
driftsresultaten.

11 § Beträffande lånegaranti, som avses i denna kungörelse, skola i 
övrigt i tillämpliga delar gälla föreskrifterna i kungörelsen den 17 
juni 1948 (nr 367) med vissa bestämmelser rörande statlig garanti för 
lån till yttre och inre rationalisering på jordbrukets område m.m., dock 
att vad där sägs om lantbruksnämnd i stället skall gälla 
lantbruksstyrelsen.

12 § Lantbruksstyrelsen äger meddela närmare föreskrifter rörande 
tillämpningen av denna kungörelse.

Övergångsbestämmelser

1954:311

Denna kungörelse träder i kraft den 1 juli 1954, då kungörelsen den 26 
maj 1950 (nr 245) angående lån från jordbrukets lagerhusfond och 
kungörelsen den 22 december 1939 (nr 922) om lån för anskaffande av 
grästorksanläggningar upphöra att gälla; dock att de äldre kungörelserna 
skola gälla i fråga om lån som beviljats före den 1 juli 1954.

1987:834

Regeringen föreskriver att följande kungörelser skall upphöra att gälla 
vid utgången av juli 1987, nämligen

1. kungörelsen (1954:311) om statlig garanti för lån för uppförande av 
lagerhus m. m. för jordbruksändamål,

2. kungörelsen (1960:564) om statlig garanti för skördeskadelån.

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande i fråga om 
lånegarantier som har lämnats dessförinnan.