Lag (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall 

1 § Vid debitering av slutlig och tillkommande skatt skall statlig
inkomstskatt och förmögenhetsskatt begränsas enligt bestämmelserna i
denna lag. Lag (1981:1151).

2 § Begränsning av skatt får ske endast för fysisk person, som varit
här i riket bosatt under hela eller någon del av beskattningsåret,
eller för oskiftat dödsbo efter den som vid sitt frånfälle var bosatt
här.

Frågan huruvida någon är att anse som bosatt här i riket prövas enligt
bestämmelser därom i kommunalskattelagen (1928:370).

3 § Vid prövning av skattebegränsningen fastställs ett spärrbelopp med
hänsyn till den beskattningsbara förvärvsinkomsten och inkomsten av
kapital som beräknats för den skattskyldige enligt lagen (1947:576) om
statlig inkomstskatt, i förekommande fall efter sådan justering som
skall ske enligt andra stycket.

Om den skattskyldige erlagt sjömansskatt under beskattningsåret, skall
den beskattningsbara förvärvsinkomsten ökas med den till sjömansskatt
beskattningsbara inkomsten och dagpenning som är skattepliktig enligt 1
§ 2 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt.

Spärrbeloppet utgör 75 procent av summan av

1. den justerade beskattningsbara förvärvsinkomsten och

2. inkomsten av kapital. Lag (1991:415).

4 § Spärrbelopp enligt 3 § jämförs med sammanlagda beloppet av statlig
inkomstskatt, förmögenhetsskatt och kommunal inkomstskatt som beräknats
för den skattskyldige på grund av taxeringen (skattebeloppet). I
skattebeloppet inräknas även sjömansskatt, om den skattskyldige erlagt
sådan skatt under beskattningsåret.

Är den skattskyldige berättigad till nedsättning av statlig
inkomstskatt, kommunal inkomstskatt eller förmögenhetsskatt genom
skattereduktion som avses i 2 § 4 mom. uppbördslagen (1953:272) eller 3
§ lagen (1982:1193) om skattereduktion för fackföreningsavgift eller
genom avräkning av utländsk skatt enligt särskilda föreskrifter, skall
skattebelopp enligt första stycket beräknas som om skattereduktion eller
avräkning av skatt inte hade skett. Detsamma gäller nedsättning av
sjömansskatt enligt 12 § 4 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt. Lag
(1991:415).

5 § Om skattebeloppet enligt 4 § är högre än spärrbeloppet nedsätts den
statliga inkomstskatten och förmögenhetsskatten med överskjutande
belopp. Förmögenhetsskatten får inte nedsättas så att skatten blir lägre
än skatten på 50 procent av den skattskyldiges beskattningsbara
förmögenhet.

Nedsättning sker av statlig förmögenhetsskatt, statlig inkomstskatt på
kapitalinkomst och statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst i nu angiven
ordning om inte en annan ordning kan antas vara förmånligare för den
skattskyldige. Skattenedsättning som avses i 4 § andra stycket
verkställs sedan nedsättning har skett enligt första stycket i denna
paragraf. Lag (1991:415).

6 § Om beskattningsbar förmögenhet fastställes gemensamt för makar
eller för föräldrar och barn enligt 12 § 1 mom. lagen (1947:577) om
statlig förmögenhetsskatt, skall beräkning enligt 5 § första stycket
av den statliga förmögenhetsskatten ske på 50 procent av den gemensamt
bestämda beskattningsbara förmögenheten.

I fall som avses i första stycket fördelas det belopp, varmed
nedsättning av skatt högst får medgivas, på makar och barn efter
förhållandet mellan deras skattepliktiga förmögenheter.

Bestämmelserna i första och andra styckena om makar äger motsvarande
tillämpning på skattskyldiga som avses i 65 § sista stycket
kommunalskattelagen (1928:370). Lag (1986:509).

7 § Bestämmelserna i uppbördsförordningen (1953:272) om beslut och
talan mot beslut äger motsvarande tillämpning på beslut och talan mot
beslut enligt denna lag. Lag (1974:772).

Övergångsbestämmelser

1970:172

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1971 och tillämpas
första gången i fråga om skatt som påföres på grund av taxering år
1972.

Genom förordningen upphäves förordningen (1952:410) med bestämmelser
om begränsning av skatt i vissa fall och förordningen (1952:411) med
bestämmelser om begränsning i vissa fall av preliminär skatt. Den
förstnämnda förordningen gäller dock fortfarande i fråga om skatt, som
påförts på grund av 1971 eller tidigare års taxering eller på grund av
eftertaxering för nämnda år.

1974:772

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1975 och tillämpas beträffande
4 § första gången i fråga om skatt som avser 1976 års taxering.

Förekommer i lag eller annan författning ordet "förordning" i olika
böjningsformer och avses därmed förordningen om begränsning av skatt
i vissa fall skall detta vid ikraftträdandet av denna lag bytas ut mot
"lag" i motsvarande form.

1981:1151

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1982 och tillämpas första
gången i fråga om skatt som påförs på grund av 1983 års taxering. I
samband därmed iakttas följande.

1. Vad som i den nya lagen sägs om egenavgifter enligt lagen
(1981:691) om socialavgifter gäller även i fråga om sådana
egenavgifter som anges i första stycket av anvisningarna till 41 b §
kommunalskattelagen (1928:370) enligt anvisningarnas lydelse intill
den 1 januari 1982.

2. I fråga om skatt som påförs på grund av 1983 års taxering skall vid
tillämpning av 3 § andra stycket den beskattningsbara inkomsten,
minskad med 4 500 kronor,

ökas med särskilt investeringsavdrag,

ökas med avdrag för avsättning för egenavgifter enligt lagen
(1981:691) om socialavgifter,

ökas med avdrag och minskas med intäkt som avses i andra och tredje
styckena av anvisningarna till 41 b § kommunalskattelagen (1928:370)
i anvisningarnas lydelse intill den 1 januari 1982,

allt under förutsättning att den skattskyldige vid beräkningen av den
beskattningsbara inkomsten erhållit avdrag eller beskattas för intäkt
av här angivet slag.

1982:419

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1982 och tillämpas första gången
i fråga om skatt som påförs på grund av 1984 års taxering. I fråga om
1984 års taxering skall dock de i 3 § tredje stycket angivna
procenttalen vara 67, 8 och 10 samt i fråga om 1985 års taxering 58,
17 och 20.

1982:1198

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1983 och tillämpas första
gången i fråga om skatt som påförs på grund av 1984 års taxering.

1985:413

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985 och tillämpas första gången
vid 1987 års taxering.

1986:509

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1986 och tillämpas första gången
vid 1988 års taxering. Vid nämnda taxering skall dock spärrbeloppet, i
stället för vad som sägs i 3 §, utgöra summan av

1. 50 procent av den justerade beskattningsbara inkomsten,

2. 25 procent av det justerade underlaget för tilläggsbelopp till den
del detta underlag inte överstiger 38 basenheter enligt 10 § 2 mom.
lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

3. 27 procent av det justerade underlaget för tilläggsbelopp till den
del detta underlag överstiger 38 basenheter enligt nämnda moment.

Härvid skall bestämmelsen i punkt 4 av övergångsbestämmelserna till
lagen (1986:508) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt
beaktas.

1991:415

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991 och tillämpas första gången vid
1992 års taxering.

1991:1851

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att lagen (1970:172) om
begränsning av skatt i vissa fall skall upphöra att gälla vid
utgången av år 1991. Den upphävda lagen tillämpas dock alltjämt vid
1997 och tidigare års taxeringar. Vid 1992 - 1995 års taxeringar
tillämpas den upphävda lagen med den ändringen i fråga om 3 § tredje
stycket att spärrbeloppet skall bestämmas till 55 procent av summan
av den justerade beskattningsbara förvärvsinkomsten och inkomsten av
kapital. Vid 1996 och 1997 års taxeringar skall nämnda procentsats
uppgå till 60. Lag (1995:1542).