Förordning (2016:858) om användning av genetiska resurser och traditionell kunskap om sådana resurser

1 § Denna förordning kompletterar

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 511/2014 
av den 16 april 2014 om åtgärder för användarnas efterlevnad 
i Nagoyaprotokollet om tillträde till och rimlig och rättvis 
fördelning av vinster från utnyttjande av genetiska resurser 
i unionen, och 

2. kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1866 av den 
13 oktober 2015 om närmare föreskrifter för genomförandet av 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 511/2014 vad 
gäller registret över samlingar, övervakning av användarnas 
efterlevnad och bästa praxis.

2 § Denna förordning är meddelad med stöd av

– 8 kap. 6 § miljöbalken i fråga om 7 § andra stycket, och

– 8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga bestämmelser. 


Myndighetsansvar 

3 § Naturvårdsverket är behörig myndighet enligt artikel 6.1 
i förordning (EU) nr 511/2014.

Naturvårdsverkets ansvar som behörig myndighet enligt artikel 
7.2, artikel 7.3 i fråga om kontakter med 
förmedlingsinstitutionen och behöriga nationella myndigheter 
och artiklarna 7.4, 7.5, 9, 10.1 och 12.c i förordning (EU) 
nr 511/2014 och artiklarna 5, 6, 7.1 och 7.2 i förordning 
(EU) 2015/1866 gäller även i fråga om sådana traditionella 
kunskaper som omfattas av 8 kap. 5 § andra stycket 
miljöbalken. 

4 § Naturvårdsverket ska

1. vidta kompletterande åtgärder enligt artikel 13 i 
förordning (EU) nr 511/2014,

2. företräda Sverige i det samrådsforum som avses i artikel 
15 i förordning (EU) nr 511/2014, och 

3. ansvara för Sveriges rapporteringsskyldighet enligt 

a) artikel 16 i förordning (EU) nr 511/2014, och 

b) artikel 29 i Nagoyaprotokollet om tillträde till genetiska 
resurser och rimlig och rättvis fördelning av den nytta som 
uppstår vid deras användning, i fråga om andra åtgärder som 
vidtagits för att genomföra protokollet än sådana åtgärder 
som ska rapporteras enligt artikel 16 i förordning (EU) nr 
511/2014. 

Register över samlingar

5 § En ansökan om registrering av en samling enligt artikel 
5.2 i förordning (EU) nr 511/2014 ska lämnas till 
Naturvårdsverket.

6 § Naturvårdsverket prövar ansökningar om registrering av 
samlingar enligt artikel 5.2 i förordning (EU) nr 511/2014.

Deklarationsskyldighet

7 § I artikel 7.2 i förordning (EU) nr 511/2014 finns 
bestämmelser om skyldigheter för den som använder en genetisk 
resurs eller en traditionell kunskap som rör en sådan resurs. 
I artikel 5.1–5.3 i förordning (EU) 2015/1866 finns 
bestämmelser om skyldigheter för den som tar emot 
forskningsmedel som avser användning av en sådan resurs eller 
kunskap.

Skyldigheterna i artikel 7.2 i förordning (EU) nr 511/2014 
och i artikel 5.1–5.3 i förordning (EU) 2015/1866 gäller även 
den som använder en sådan traditionell kunskap som avses i 
8 kap. 5 § andra stycket miljöbalken. 

Tillsyn och avgifter

8 § Bestämmelser om tillsyn finns i 26 kap. miljöbalken och 
2 kap. 9 a § miljötillsynsförordningen (2011:13).

Bestämmelser om avgifter finns i 7 kap. 4 a § förordningen 
(1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt 
miljöbalken.

Straff och förverkande

9 § Bestämmelser om straff och förverkande finns i 29 kap. 
miljöbalken.

Överklagande

10 § I 19 kap. 1 § tredje stycket miljöbalken finns 
bestämmelser om överklagande till mark- och miljödomstol.