Lag (1981:6) om konkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land

1 § Om någon som försätts i konkurs här i riket har egendom 
även i Danmark, Finland, Island eller Norge, ska konkursen 
omfatta denna egendom.

I fråga om sådan egendom ska, om inte annat följer av denna 
lag, svensk lag tillämpas i följande hänseenden: den verkan 
konkursen medför beträffande gäldenärens rätt att råda över 
sin egendom, vad som ingår i konkursboet och återvinning till 
konkursboet, gäldenärens rättigheter och skyldigheter under 
konkurs, konkursboets förvaltning, borgenärers betalnings- 
och förmånsrätt, utdelning, ackord samt avslutande av 
konkurs. I konkursboet ska dock inte ingå egendom som enligt 
lagen i det land där den finns över huvud inte får tas i 
anspråk av ägarens borgenärer.

Särskilda bestämmelser finns i Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) 2015/848 av den 20 maj 2015 om 
insolvensförfaranden och lagen (2005:1047) om internationella 
förhållanden rörande finansiella företags insolvens.
Lag (2017:475).

2 § Om det i Sverige beslutas en konkurs som omfattar egendom 
i ett annat nordiskt land, ska rätten utan dröjsmål låta 
kungöra konkursbeslutet i den för offentliga meddelanden 
avsedda tidningen i det andra landet.

Om ett beslut om planförhandling under företagsrekonstruktion 
meddelas här i landet och gäldenären har egendom i ett annat 
nordiskt land, ska beslutet kungöras i det andra landet i 
enlighet med första stycket. Lag (2022:974).

3 § Uppkommer i en svensk konkurs fråga om återvinning till konkursboet
av ett skepp, ett skeppsbygge eller ett luftfartyg som är registrerat i
ett annat nordiskt land eller av en andel i sådan egendom, tillämpas
lagen i det land där egendomen är registrerad. Detsamma gäller i frågan
huruvida inskrivning i offentligt register har betydelse för giltigheten
gentemot konkursboet av gäldenärens förfogande över egendom av angivet
slag.

4 § Om lös egendom som inte omfattas av 3§ är satt till underpant för
skuld i enlighet med lagen i ett annat nordiskt land och egendomen vid
tiden för konkursbeslutet är kvar i detta land, tillämpas det landets
bestämmelser om verkan mot konkursbo av att inskrivning (tinglysning) av
pantsättningen har skett eller försummats.

5 § Vilken verkan en konkurs skall ha på den rätt som har vunnits genom
utmätning (utlegg) i ett annat nordiskt land och på ett där påbörjat
utmätningsförfarande bedöms enligt det landets lag.

6 § Om egendom som vid tiden för konkursbeslutet fanns i ett annat
nordiskt land är pantsatt eller om den enligt det landets lag får
kvarhållas till säkerhet för fordran, skall det landets lag tillämpas i
fråga om rätten att ta ut fordringen ur egendomen.

7 § Försäljning av konkursboets egendom i ett annat nordiskt land skall
ske enligt det landets lag.

8 § Fråga huruvida särskild förmånsrätt äger rum i egendom som
vid tiden för konkursbeslutet fanns i ett annat nordiskt land samt
fråga om företrädet mellan flera särskilda förmånsrätter i sådan
egendom avgörs enligt det landets lag. Särskild förmånsrätt har
företräde framför allmän förmånsrätt när det gäller angiven
egendom.

Beträffande förmånsrätt i fartyg och fartyg under byggnad gäller
utan hinder av första stycket 3 kap. 21, 51 och 52 §§ sjölagen
(1994:1009). Detsamma gäller beträffande annan verkan i
förhållande till tredje man.

Fråga huruvida förmånsrätt äger rum för skatt eller avgift som
pålagts i ett annat nordiskt land bedöms enligt det landets lag.
Allmän förmånsrätt som sålunda skall gälla omfattar inte annan
egendom än den som vid tiden för konkursbeslutet fanns i det
andra landet. Ur denna egendom får inte med den allmänna
förmånsrätten tas ut mer än vad som återstår sedan från värdet av
egendomen har frånräknats en andel av summan av fordringarna
mot konkursboet och konkursfordringar med annan allmän
förmånsrätt än den som följer med skatt eller avgift. Den andel som
skall frånräknas bestäms så, att den motsvarar förhållandet mellan
egendomen i det andra landet och all den egendom som ingår i
konkursboet. Skall finsk lag tillämpas enligt första meningen i detta
stycke, gäller, utan hinder av första stycket andra meningen, vad
som i finsk lag föreskrivs om företrädet mellan allmän förmånsrätt
för skatt och särskild förmånsrätt för annan fordran.
Lag (1994:1023).

9 § Vid tillämpningen av denna lag anses en konkursgäldenärs fordran
finnas där fordringshandlingen är, om fordringen grundas på ett löpande
skuldebrev eller ett annat fordringsbevis som måste företes vid krav på
betalning. Andra fordringar anses som befintliga här i riket.

I ett nordiskt land registrerat skepp, skeppsbygge eller luftfartyg anses
befintligt i det land där det är registrerat, dock inte vid tillämpning
av 7§.

10 § Bestämmelserna i denna lag om skepp och skeppsbygge eller fartyg och
fartyg under byggnad gäller även egendom som utan att vara fartyg eller
fartyg under byggnad har registrerats i skeppsregister eller i
skeppsbyggnadsregister i något av de nordiska länderna. Bestämmelserna i
denna lag om luftfartyg gäller även reservdelar som har intecknats
gemensamt med luftfartyget.

11 § Denna lag tillämpas inte på frågan om ett konkursbos rätt eller
plikt att tillträda ett av gäldenären slutet avtal som inte var fullgjort
från båda sidor vid tiden för konkursbeslutet.

12 § I fråga om återvinning vid företagsrekonstruktion här i 
landet som omfattar egendom i ett annat nordiskt land 
tillämpas svensk lag. När det gäller sådan egendom som avses i 
3 § tillämpas dock den paragrafen. Lag (2022:974).

13 § Om det i ett beslut om konkurs eller 
företagsrekonstruktion har angetts att rätten grundat sin 
behörighet på annan omständighet än att gäldenären har eller 
vid sin död hade sin hemvist här i landet, tillämpas inte 
denna lag.

Ett bolag, en förening eller en stiftelse ska anses ha hemvist 
i Sverige, om styrelsen har sitt säte här. Lag (2022:974).


Övergångsbestämmelser

1987:676

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988. Beträffande konkurser vari
konkursbeslutet har meddelats före ikraftträdandet gäller dock 13 § i sin
äldre lydelse. Vid fullgörandet av en uppgift som enligt äldre lag
ankommer på konkursdomaren består tingsrätten av en lagfaren domare.

2022:974

1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2022.

2. Den äldre lydelsen av 2 § gäller fortfarande för 
kungörelser av beslut om förhandling om offentligt ackord 
enligt den upphävda lagen (1996:764) om 
företagsrekonstruktion.