PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Kungörelse (1962:503) med vissa bestämmelser  angående kupongskatt för skattskyldig med hemvist i vissa brittiska territorier 

Kung. Maj:t -- som förut denna dag utfärdat kungörelse (nr 502) om
tillämpning av en mellan Sverige samt Storbritannien och Nordirland  den
27 november 1961 träffad överenskommelse om utvidgande till vissa
brittiska territorier av tillämplighetsområdet för det mellan Sverige
samt Storbritannien och Nordirland den 28 juli 1960 ingångna avtalet
för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt
beträffande inkomstskatter -- har funnit gott att, med stöd av 17 §
förordningen den 12 februari 1943 (nr 44) om kupongskatt, förordna som
följer.

1 § Därest av omständigheterna uppenbarligen framgår att den, som
lyfter utdelning å aktie i svenskt aktiebolag, enligt förenämnda avtal
och kungörelse är fritagen från skyldighet att utgöra kupongskatt för
utdelningen, skall den sålunda föreliggande rätten till befrielse från
kupongskatt iakttagas redan vid utbetalning av utdelningen.

Kan det antagas, att den, som lyfter utdelningen, handlar som bulvan
för annan, skall däremot vid utbetalning av utdelningen för gäldande  av
kupongskatt innehållas i 2 § förordningen om kupongskatt angiven
procent av utdelningen. Motsvarande skall gälla, då eljest av
omständigheterna icke uppenbarligen framgår att rätt till befrielse
från kupongskatt föreligger enligt avtalet och kungörelsen (t.ex.
därför att uppgiften å den skattskyldiges adress är ofullständig).

Om påföljd vid underlåtenhet att behörigen innehålla och till
kupongskattekontoret inbetala kupongskatt stadgas i ovannämnda
förordning.

2 § Kan någon i fall, då del av utdelning innehållits jämlikt 1 §  andra
stycket, visa att han enligt förenämnda avtal och kungörelse är
fritagen från skyldighet att utgöra kupongskatt, skall det innehållna
beloppet på ansökan av den skattskyldige restitueras.

3 § Ansökan om restitution, som i 2 § sägs, skall ingivas till
kupongskattekontoret senast under tredje kalenderåret efter det, då
utdelningen blev tillgänglig för lyftning.

Vid ansökan skola fogas vederbörligt intyg rörande den erlagda
kupongskatten samt utredning om att sökanden vid den tidpunkt, då
utdelningen blev tillgänglig för lyftning, ägde hemvist i det  brittiska
territorium, varom fråga är.

I ansökningen skall vidare angivas huruvida sökanden vid den tidpunkt,
då utdelningen blev tillgänglig för lyftning, bedrev rörelse i Sverige
från ett härstädes beläget fast driftställe. Uppgiver sökanden att så
icke var fallet, skall uppgiften styrkas medelst intyg av bank eller
annan, som kan antagas känna till sökandens affärsförhållanden.

4 § Beslut i anledning av ansökan om restitution meddelas av
kupongskattenämnden.

Över kupongskattenämndens beslut må besvär anföras i den ordning, som
angives i 15 § förordningen om kupongskatt.

Övergångsbestämmelser

1987:1045

De upphävda kungörelserna gäller dock fortfarande, för de stater och
territorier på vilka de var tillämpliga vid utgången av år 1987, för
inkomst som förvärvas före den 1 januari 1988 och för förmögenhet som
taxeras före år 1989.
Kungörelse (1962:513) med vissa föreskrifter om indrivning och redovisning av underhållsbidrag,  fastställda i Danmark, Finland, Island eller Norge

Kungl. Maj:t har, med avseende å verkställighet jämlikt lagen den 21
september 1962 om indrivning i Sverige av underhållsbidrag, fastställda
i Danmark, Finland, Island eller Norge, ävensom redovisning av influtet
belopp, funnit gott förordna som följer.

Framställning direkt hos Kronofogdemyndigheten

1 § När en framställning om verkställighet görs direkt av
sökanden enligt lagen (1962:512) om indrivning i Sverige av
underhållsbidrag, fastställda i Danmark, Finland, Island eller
Norge, skall Kronofogdemyndigheten skyndsamt vidta alla
åtgärder som krävs för indrivningen och som det inte finns
något lagligt hinder mot. Anser Kronofogdemyndigheten att det
behövs bevis om att dom, beslut eller förbindelse som åberopas
uppfyller de villkor för verkställighet som anges i 1 § andra
stycket i lagen, skall den, i enlighet med 3 § i lagen, begära
sådant bevis hos den berörda myndigheten i den stat där
handlingen tillkom. Förordning (2006:752).

2 § Belopp, som influtit vid indrivningen, skall, om det ej
lyftes hos Kronofogdemyndigheten, med posten översändas till
sökanden eller till annan, som denne bestämmer.
Förordning (2006:752).

3 § När underhållsbidraget eller annat belopp varom fråga är
till fullo indrivits, skall Kronofogdemyndigheten återställa
handlingarna med besked härom till sökanden. Vad nu sagts
skall äga motsvarande tillämpning, om hinder finnes möta för
verkställighet här i riket. Förordning (2006:752).

Framställning genom utländsk myndighet

4 § Behöriga att översända en sådan framställning som avses i
2 § tredje stycket i lagen är

i Danmark: Restanceindrivelsemyndigheden,

i Finland: behörig utmätningsman eller, om det är ovisst vilken
utmätningsman som är behörig, Justitieministeriet,

i Island: Justitieministeriet, samt

i Norge: Folketrygdkontoret for utenlandssaker.
Förordning (2006:752).

5 § Vad som sägs i 1 § gäller även när framställning sker
genom en utländsk myndighet. Förordning (2002:90).

6 § Belopp, som influtit vid indrivningen, skall redovisas till
den utländska myndigheten eller annan, som myndigheten
bestämmer. Närmare föreskrifter om redovisningen meddelas av
Kronofogdemyndigheten. Förordning (2006:752).

7 § Har upphävts genom förordning (1975:810).

8 § När underhållsbidraget eller annat belopp varom fråga är
till fullo indrivits, skall Kronofogdemyndigheten återställa
handlingarna med besked härom till den utländska myndigheten.
Vad nu sagts skall äga motsvarande tillämpning, om hinder
finnes möta för verkställighet här i riket.
Förordning (2006:752).

9 § Har den utländska myndigheten hemställt, att meddelande i ärendet
måtte sändas direkt till den underhållsberättigade eller annan, bör
denna begäran efterkommas. Då ärendet avslutats, böra i dylikt fall
handlingarna översändas till den som myndigheten sålunda angivit, om
ej annat begärts.
Kungörelse (1962:514) angående indrivning i Danmark, Finland, Island eller Norge av underhållsbidrag

1 § Framställning om verkställighet i Danmark, Finland, Island
eller Norge enligt den nämnda konventionen får, om sökanden
vistas här i riket eller den åberopade exekutionstiteln (dom,
beslut eller förbindelse) har tillkommit här, lämnas in till
Kronofogdemyndigheten.

Vistas sökanden i en annan fördragsslutande stat än Sverige,
får framställning i stället göras hos en myndighet i den staten
enligt där utfärdade föreskrifter. Vad nu sagts gäller också om
exekutionstiteln tillkommit i en annan fördragsslutande stat än
Sverige. Förordning (2006:753).

2 § Vid framställning, som göres enligt 1 § första stycket, skall
fogas den exekutionstitel som åberopas. Dom bör vara försedd med
lagakraftbevis. Tillika bör uppgivas, huruvida någon del av beloppet
guldits och när det skett.

Handling, som är avfattad på finska eller isländska språket, skall
vara åtföljd av bestyrkt översättning i erforderliga delar till
svenska, danska eller norska språket.

3 § Framställningen skall översändas av Kronofogdemyndigheten,
om verkställigheten skall ske

i Danmark: till Restanceindrivelsemyndigheden,

i Finland: till behörig utmätningsman eller, om det är ovisst
vilken utmätningsman som är behörig, till Justitieministeriet,

i Island: till Justitieministeriet, eller

i Norge: till Folketrygdkontoret for utenlandssaker.

Till framställningen skall bifogas exekutionstiteln och en
redogörelse för vad sökanden uppgivit om tidigare betalningar.

Om exekutionstiteln har tillkommit här i landet, skall
Kronofogdemyndigheten se till att handlingen uppfyller de
villkor för verkställighet som föreskrivs i artikel 1 av
konventionen och lämna den utländska myndigheten meddelande om
detta. Om en sådan framställning avser bidrag som skall räknas
upp enligt särskilda bestämmelser om detta, skall
Kronofogdemyndigheten också ange vilka belopp som skall
betalas.

Om inte särskilda skäl talar emot det, bör
Kronofogdemyndigheten begära att mottagna belopp sänds direkt
till sökanden och att vidare skriftväxling i ärendet sker med
denne. Förordning (2006:753).

4 § Allmän försäkringskassa, som för indrivning av utgivet bidrags
förskott vill erhålla verkställighet i Danmark, Finland, Island eller
Norge jämlikt konventionen, må göra framställning härom, förutom i den
ordning som angives i 1 §, direkt hos myndighet i den stat, där
verkställigheten skall ske. Framställningen sändes till den myndighet i
sagda stat som sägs i 3 § första stycket. Vad i 2 § stadgas skall härvid
äga motsvarande tillämpning.

Då försäkringskassa gör framställning om erhållande av verkställighet
efter vad i 1 § första stycket eller härovan i denna paragraf sägs,
skall kassan, därest utgivet förskott överstiger det belopp som angives
i exekutionstiteln eller om underhållsbidragets belopp icke framgår av
exekutionstiteln, lämna uppgift om hur förskottet beräknats. Förordning
(1976:814).
Kungörelse (1962:516) med föreskrifter rörande rätt till folkpension utom riket i vissa fall

Har någon erhållit folkpension med stöd av reglerna i 5 kap. lagen
(1962:381) om allmän försäkring men sedan förlorat sin rätt till pension
på grund av att han upphört att vara bosatt i Sverige, kan han efter
ansökan få fortsätta att uppbära pensionen. En förutsättning för detta
är att han vistas utomlands för vård av hälsan eller för behandling av
sjukdom och det finns skälig anledning att anta att vården eller
behandlingen har avsevärd betydelse för honom. Behovet av vården eller
behandlingen skall styrkas med läkarintyg eller på annat
tillfredsställande sätt.

De ytterligare föreskrifter, som behövs för verkställigheten av denna
kungörelse, meddelas av Riksförsäkringsverket. Förordning (1992:1558).

Övergångsbestämmelser

2002:965

De upphävda författningarna gäller dock fortfarande för förmån som
avser tid före utgången av december 2002.
Kungörelse (1962:519) angående uppskattning  av värdet av naturaförmåner vid tillämpning av lagen om hustrutillägg och kommunalt  bostadstillägg till folkpension, m.m. 

Åtnjuter pensionsberättigad bostad eller annan förmån mot ersättning, 
som avsevärt understiger det värde, vartill förmånen sålunda bör 
uppskattas, skall skillnaden mellan nämnda värde och den betingade 
ersättningen anses såsom naturaförmån och räknas såsom inkomst. 

De ytterligare föreskrifter, som finnas erforderliga för tillämpningen 
av denna kungörelse, meddelas av riksförsäkringsverket. 

Övergångsbestämmelser

1962:519 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 januari 1963, då Kungl.  Maj:ts 
brev till pensionsstyrelsen den 18 juli 1952 (nr 607) med  föreskrifter 
angående fastställande av regler för uppskattning  enligt lagen om 
folkpensionering av naturaförmåner upphör att  gälla. 

För den som vid utgången av år 1962 åtnjuter hustrutillägg,  kommunalt 
bostadstillägg eller änkepension må de nya  bestämmelserna ej föranleda 
sänkning av utgående belopp.
Cirkulär (1962:560) till statsmyndigheterna  angående skyldighet att till nationalmuseet lämna uppgifter rörande vissa samlingar av  konst och konsthantverk 

Jämlikt 3 § andra stycket instruktionen den 6 juni 1962 (nr 474) för 
nationalmuseet med östasiatiska museet skall nationalmuseet bland annat 
förteckna sådana museet ej anförtrodda samlingar av konst och 
konsthantverk, som tillhöra staten eller understödjas av staten, i den 
mån dessa ej stå under tillsyn eller vård av annan myndighet eller 
inrättning, i vilken enligt vad därom är föreskrivet ingår betryggande 
sakkunskap om konst och konsthantverk.

Med anledning av framställning från nationalmuseet finner Kungl. Maj:t 
gott förordna följande.

Statsmyndigheterna skola till nationalmuseet så snart ske kan lämna 
uppgift å sådana samlingar och föremål av konst och konsthantverk i 
deras besittning, vilka ej stå under tillsyn eller vård av sådan 
myndighet eller inrättning som avses i 3 § andra stycket instruktionen 
för nationalmuseet med östasiatiska museet.

Uppgifterna skola lämnas å formulär, som fastställes och tillhandahålles 
av nationalmuseet.

Det åligger nationalmuseet att giva berörda myndigheter erforderliga råd 
och anvisningar.
Kungörelse (1962:564) om utgivande av  riksbankssedlar å fem kronor med vissa  förändringar i papperets utseende 

Kungl. Maj:t har, på därom av fullmäktige i riksbanken gjord  
framställning, velat härmed kungöra, att sedlar å fem kronor med  
tryckår från och med 1962 komma att från riksbanken utlämnas i  
allmänna rörelsen med det ändrade utseende av papperet i förhållande  
till vad som angivits under rubriken /k/ Papper /-k/ i kungörelsen den 
26 maj 1954 (nr 343) om utgivande av nya riksbankssedlar å fem kronor, 
som framgår av följande beskrivning: 

Papperet är till färgen svagt gulbrunt. Papperet är i talongen försett 
med ett lodrätt band av vattenmärken, föreställande Esaias Tegnér i  
helprofil med ansiktet vänt mot sedelns mitt, samt innehåller i  
sedelns övriga del siffran 5 och bokstäverna KR i vattenmärken,  
ordnade i vågräta rader. 

Mellan framsidans högra lodräta bård och porträttmedaljongen är i  
papperet inlagd en lodrätt löpande säkerhetstråd, vilken framträder å  
sedeln som en rak blå linje.
Kungörelse (1962:591) om bevarande av deklarationer och andra  till ledning vid 1952 års allmänna fastighetstaxering  avgivna uppgifter 

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att vad i 63 § 
taxeringskungörelsen den 27 juni 1957 (nr 513) finnes stadgat angående 
förstörande av deklarationer och andra till ledning vid allmän 
fastighetstaxering avgivna uppgifter icke skall äga tillämpning 
beträffande deklarationer och andra uppgifter, som avgivits till 
ledning vid 1952 års allmänna fastighetstaxering samt att dessa 
handlingar skola bevaras för framtiden.
Kungörelse (1962:62) angående införsel av levande bin

1 § Bestämmelserna i denna kungörelse ha till syfte att förebygga att
genom införsel av levande bin smittsamma bisjukdomar inkomma i riket
eller här vinna ytterligare spridning.

2 § I den mån lantbruksstyrelsen så prövar nödigt för tillgodoseende av
det i 1 § angivna syftet äger styrelsen förordna att levande bin icke må
införas till riket utan styrelsens tillstånd.

Lantbruksstyrelsen äger föreskriva sådana allmänna villkor för
tillgodonjutande av införseltillstånd, som prövas vara erforderliga med
hänsyn till ovannämnda syfte.

3 § Införseltillstånd må vägras endast där så prövas nödigt för
tillgodoseende av det i 1 § angivna syftet. Vägras tillstånd, skola
skälen härför angivas i beslutet.

I tillståndsbeslut må, om det erfordras med hänsyn till ovannämnda
syfte, utsättas särskilda villkor för tillståndets åtnjutande.

4 § Lantbruksstyrelsens beslut skola, där ej annat förordnas, lända till
efterrättelse utan hinder av besvär.

5 § Angående påföljd för olovlig införsel och för försök därtill stadgas
i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling.

Den som bryter mot bestämmelse, som meddelats med stöd av denna
kungörelse, döms till böter, om inte gärningen är belagd med straff i
lagen om straff för varusmuggling. Förordning (1991:1357).

6 § Tullmyndighet och sådan myndighet, som enligt 75 § andra stycket
tullförordningen (1987:1114) utövar tullkontroll över gods, skall
övervaka att införsel inte sker i strid mot bestämmelser som meddelats
med stöd av denna kungörelse. Myndigheten skall också göra provtagningar
enligt anvisningar av lantbruksstyrelsen. Förordning (1987:1079).

7 § Levande bin får inte utan medgivande av lantbruksstyrelsen tas om
hand på sätt som avses i 8 § första stycket tullagen (1987:1065). I
övrigt gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av
införselreglerade varor, m. m. Förordning (1987:1079).

8 § Lantbruksstyrelsens beslut i ett särskilt fall enligt denna
kungörelse får överklagas hos kammarrätten. Förordning (1990:843).

Övergångsbestämmelser

1990:843

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1990.

I fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet
gäller äldre föreskrifter.
Lag (1962:638) om rätt för kommun att bistå utländska studerande

Vi Gustaf Adolf, med Guds nåde, Sveriges, Götes och Vendes Konung,
göra veterligt: att Vi, med riksdagen, funnit gott förordna, att
kommun och landstingskommun äga beträffande dem, som i anslutning till
svenskt utvecklingsbistånd vistas i kommunen för studier eller annan
utbildning, vidtaga åtgärder i syfte att underlätta deras vistelse där
och främja deras välfärd och trivsel.
Kungörelse (1962:660) med föreskrifter  rörande förhöjning av vissa ersättningar av  statsmedel i anledning av yrkesskada m.m. 

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna att, i fall då 3 § kungörelsen  
den 9 december 1955 (nr 698) angående omreglering av vissa  
ersättningar av statsmedel i anledning av olycksfall i arbete m.m. är  
tillämplig, förhöjning av livränta enligt förordningen den 6 juni 1962 
(nr 304) om förhöjning av vissa ersättningar av statsmedel i anledning 
av yrkesskada m.m. skall, i den mån gynnsammare resultat för  
livräntetagaren därigenom uppkommer, beräknas å livräntans kvarstående 
belopp och utgivas utan avdrag för pensionsförmån.
Förordning (1962:661) om samordning av reservpension med tilläggspension enligt socialförsäkringsbalken 

1 § Pension på grund av anställning i krigsmaktens reserver
eller i väg- och vattenbyggnadskåren eller i civilförsvaret för
tjänstgöring i befälsbefattning inom det allmänna
civilförsvarets krigsorganisation (reservpension) ska samordnas
med tilläggspension enligt socialförsäkringsbalken enligt denna
förordning.

Vid tillämpningen av 2–4 §§ ska tilläggspensionen beräknas
enligt 63 kap. 6 § första stycket 1 och andra stycket samt 11,
17, 24 och 25 §§ socialförsäkringsbalken.
Förordning (2010:1651).

2 § Reservpensionen skall minskas om den tillsammans med
tilläggspensionen skulle överstiga en enligt 3 § bestämd
riktnivå. Minskningen får endast omfatta tilläggsförmåner till
reservpensionens grundbelopp eller motsvarande belopp.

Samordning skall ske från och med den månad då 65 års ålder
uppnås.

I fråga om samordning i fall, då

1. utländsk förmån med väsentligen samma syfte som
tilläggspension åtnjutes, eller

2. tilläggspension eller därmed jämställd förmån bytts ut mot
eller endast kunnat betalas ut i form av engångsbelopp,

skall bestämmelserna i 4 § 1 mom. förordningen (1959:420) med
tilläggsbestämmelser till statens allmänna
tjänstepensionsreglemente tillämpas på motsvarande sätt.
Förordning (2002:868).

3 § Riktnivån skall motsvara summan av reservpensionen och en med
poängårsfaktorn 0,90 beräknad tilläggspension.

Härvid skall vad i 4 § 4 mom. kungörelsen (1959:420) med
tilläggsbestämmelser till statens allmänna tjänstepensionsreglemente
m.m. sägs om poängårsfaktor äga motsvarande tillämpning. Förordning
(1977:9).

4 § Om poängårsfaktorn för den tilläggspension, som pensionären
åtnjuter, överstiger 0,90, skall reservpensionen minskas med så stor del
av tilläggspensionens belopp, som svarar mot förhållandet mellan å ena
sidan poängårsfaktorn minskad med talet 0,90 och å andra sidan
poängårsfaktorn. Förordning (1977:9).

5 § har upphävts genom förordning (1970:509).

Övergångsbestämmelser

1977:9

Denna förordning träder i kraft två veckor efter den dag, då
förordningen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk
författningssamling. Förordningen tillämpas dock för tid från och med
den 1 juli 1976.
Statens avtalsnämnds Cirkulär (1962:676) till statliga myndigheter och institutioner angående grupplivförsäkring för viss städningspersonal

För städningspersonal, anställd enligt kollektivavtal, som upprättats
i enlighet med mellan Statens avtalsnämnd och Statstjänarkartellen
gällande s.k. ramavtal till kollektivavtal för städningspersonal
(tidavtalet resp. prisavtalet), skall från och med den 1 januari 1963
i fråga om grupplivförsäkring gälla nedanstående överenskommelse
mellan avtalsnämnden och kartellen.

Överenskommelse

mellan Statens avtalsnämnd och Statstjänarkartellen om
grupplivförsäkring för städningspersonal anställd enligt
kollektivavtal upprättat i enlighet med mellan parterna gällande s.k.
ramavtal till kollektivavtal för städningspersonal (tidavtalet eller
prisavtalet).

Parterna äro ense om att från och med den 1 januari 1963
grupplivförsäkring skall gälla inom ovan angivna avtalsområden. För
grupplivförsäkringen skall i tillämpliga delar gälla det statens
grupplivreglemente, som Kungl. Maj:t fastställt den 14 december 1962.

Vid beräkning av /k/ veckoarbetstid /-k/ i förekommande fall enligt
grupplivreglementet skola motsvarande beräkningsregler tillämpas, som
finnas angivna uti Statens avtalsnämnds cirkulär den 3 juni 1960 (SFS
nr 404/1960) angående grunder för beräkning av sysselsättningsgrad för
viss städningspersonal vid tillämpningen av statens allmänna
tjänstepensionsreglemente m.m.

Anteckning:

Parterna äro ense om att frågor rörande tolkningen och tillämpningen
av reglementet icke skola handläggas enligt avtalens
förhandlingsordning utan skola avgöras i den ordning reglementet
föreskriver.
Statens avtalsnämnds Cirkulär (1962:677) till  statliga myndigheter och institutioner angående grupplivförsäkring för vissa deltidsanställda  fastighetsarbetare 

För deltidsanställda fastighetsarbetare, anställda enligt
kollektivavtal, som upprättats i enlighet med mellan Statens
avtalsnämnd och Statstjänarkartellen gällande s.k. ramavtal till
kollektivavtal för deltidsanställda fastighetsarbetare, skall från och
med den 1 januari 1963 i fråga om grupplivförsäkring gälla
nedanstående överenskommelse mellan avtalsnämnden och kartellen.

Överenskommelse

mellan Statens avtalsnämnd och Statstjänarkartellen om
grupplivförsäkring för deltidsanställda fastighetsarbetare, anställda
enligt kollektivavtal upprättat i enlighet med mellan parterna
gällande s.k. ramavtal till kollektivavtal för deltidsanställda
fastighetsarbetare.

Parterna äro ense om att från och med den 1 januari 1963
grupplivförsäkring skall gälla inom ovan angivet
kollektivavtalsområde. För grupplivförsäkringen skall i tillämpliga
delar gälla det statens grupplivreglemente, som Kungl. Maj:t
fastställt den 14 december 1962.

Vid beräkning av veckoarbetstid i förekommande fall enligt
grupplivreglementet skola motsvarande beräkningsregler tillämpas, som
finnas angivna i Statens avtalsnämnds cirkulär den 21 december 1961
(SFS nr 675/1961) angående grunder för beräkning av
sysselsättningsgrad för vissa deltidsanställda fastighetsarbetare vid
tillämpningen av statens allmänna tjänstepensionsreglemente.

Anteckning:

Parterna äro ense om att frågor rörande tolkningen och tillämpningen
av reglementet icke skola handläggas enligt avtalens
förhandlingsordning utan skola avgöras i den ordning reglementet
föreskriver.
Kungörelse (1962:93) om tillämpning av ett mellan Sverige och Thailand den 20 oktober 1961 ingånget  avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet 

Sedan den 20 oktober 1961 avtal, vars lydelse i engelsk text och svensk
översättning bilaga (bilaga 1) vid denna kungörelse utvisar,
slutits mellan Sverige och Thailand för undvikande av dubbelbeskattning
beträffande skatter å inkomst och förmögenhet, har Kungl. Maj:t -- med
stöd av 72 § 3 mom. kommunalskattelagen den 28 september 1928 (nr 370),
20 § 3 mom. lagen den 26 juli 1947 (nr 576) om statlig inkomstskatt samt
20 § 3 mom. lagen samma dag (nr 577) om statlig förmögenhetsskatt --
funnit gott

dels förordna, att ifrågavarande avtal skall för Sveriges del
lända till efterrättelse och tillämpas med ledning av sin lydelse i den
svenska översättningen samt under iakttagande av härvid såsom bilaga
(bilaga 2) fogade anvisningar.

dels ock föreskriva, att det skall åligga skattskyldig att,
utan hänsyn till att enligt avtalet allenast viss del av hans inkomst
eller förmögenhet skall taxeras här i riket, likväl avgiva alla de
uppgifter till ledning för taxeringen, vilka han varit skyldig lämna,
därest lindring i skattskyldigheten ej skolat äga rum. (Jämför 1974:770
ö.b. och 1974:859 ö.b.).


Övergångsbestämmelser

1989:814

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1990.

2. Genom förordningen upphävs kungörelsen (1962:93) om tillämpning av
ett mellan Sverige och Thailand den 20 oktober 1961 ingånget avtal för
undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och
förmögenhet samt förordningen (1975:855) om kupongskatt för juridisk
person som är bosatt i Thailand, m. m.

De upphävda författningarna tillämpas fortfarande beträffande
kupongskatt på aktieutdelning som betalas eller överförs till person med
hemvist i Thailand före den 1 januari 1990 och beträffande andra skatter
på inkomst för beskattningsår eller räkenskapsperiod som börjar före den
1 januari 1990. Beträffande svensk förmögenhetsskatt tillämpas den
upphävda kungörelsen sista gången vid 1990 års taxering.
Kungörelse (1962:99) angående fastställande av ränta å vissa lån med statlig kreditgaranti

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att räntan å lån varom förmäles i 
dels kungörelsen den 11 oktober 1946 (nr 676) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den, som avlagt akademisk eller därmed 
jämförlig examnen, dels kungörelsen den 30 april 1948 (nr 210) angående 
statlig kreditgaranti för lån åt den som genomgått polisskola, dels 
kungörelsen den 16 juni 1950 (nr 469) angående studielån med statlig 
kreditgaranti, dels kungörelsen den 30 juni 1952 (nr 570) angående 
studielån med statlig kreditgaranti åt s.k. flyktingstudenter, dels 
kungörelsen den 31 maj 1957 (nr 276) med särskilda bestämmelser om 
studielån åt flyktingstudenter, dels ock kungörelsen den 30 juni 1950 
(nr 436) med särskilda bestämmelser om studielån åt vissa utländska 
studerande, de båda sistnämnda kungörelserna i vad de avse studielån med 
statlig kreditgaranti, skall från och med den 1 maj 1962 tills vidare 
utgöra 4,75 procent.
Lag (1963:115) om förlängd semester för vissa arbetstagare med radiologiskt arbete

1 § En arbetstagare som för arbetsgivarens räkning utför
radiologiskt arbete, där arbetstagaren utsätts för
joniserande strålning i sådan utsträckning att skadlig
inverkan kan befaras, har under villkor som föreskrivs i
denna lag rätt till längre semesterledighet än som följer av
4 § semesterlagen (1977:480). För varje kalendermånad av
intjänandeåret, under vilken arbetstagaren har utfört sådant
arbete minst femton dagar, ska semesterledigheten påföljande
semesterår förlängas med fem tolftedels semesterdag. Uppstår
vid beräkningen ett brutet dagantal, ska det avrundas till
närmast högre hela tal.

Dag, när sådant arbete som avses i första stycket har
utförts, ska jämställas med

1) dag, då arbetstagaren varit semesterledig, dock endast om
hans eller hennes arbete omedelbart före och omedelbart efter
ledigheten varit sådant som avses i första stycket, samt

2) dag, då arbetstagaren har haft ledighet som är
semesterlönegrundande enligt 17–17 b §§ semesterlagen, dock
inte om sådant arbete, som avses i första stycket,
uppenbarligen inte kunnat beredas honom eller henne sådan dag
och anledningen till detta varit annan än driftsuppehåll för
samtidig semester.

Semesterlön för de semesterdagar som tillkommer enligt första
stycket beräknas enligt 16–16 b §§ semesterlagen.
Lag (2009:1441).

2 § På begäran av domstol eller den som saken rör, ska
Arbetsmiljöverket avgöra om ett visst arbete är sådant som
avses i denna lag.

Om ett mål som handläggs vid domstol, är beroende av en fråga
som avses i första stycket, ska domstolen hänskjuta frågan
till Arbetsmiljöverket, när en part yrkar det eller domstolen
finner att det är nödvändigt. Dom får inte meddelas förrän
Arbetsmiljöverkets beslut kommit domstolen till handa.
Lag (2009:1441).

3 § Om semester för arbetstagare som avses i denna lag gäller
i övrigt semesterlagen (1977:480). Lag (2009:1441).

Övergångsbestämmelser

1963:115

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1964, från och med vilken dag
semesterrätt enligt lagen kan förvärvas.

Genom denna lag upphäves lagen den 25 maj 1951 (nr 304) om förlängd
semester för vissa arbetstagare med hälsofarligt arbete.

Arbetstagare, som den 1 januari 1964 förvärvat semesterrätt enligt den
äldre lagen, skall, i den mån han icke då åtnjutit honom enligt nämnda
lag tillkommande förmån, äga åtnjuta semesterförmån enligt
föreskrifterna i den nya lagen.

1977:481

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1978.

Beträffande förlängning av semesteråret den 1 april 1978 - den 31 mars
1979 skall de nya bestämmelserna tillämpas, med iakttagande av att tiden
den 1 januari 1977 - den 31 mars 1978 betraktas som intjänandeår. I
övrigt skall, i den mån enligt övergångsbestämmelserna till
semesterlagen (1977:480) äldre bestämmelser i lag eller avtal skall äga
fortsatt giltighet, detsamma gälla på förevarande lags
tillämpningsområde.
Kungörelse (1963:144) om avskrivning av vissa tilläggslån m.m. 

1 § Tilläggslån, som beviljats enligt kungörelsen den 30 juni 1948 (nr 
587) om tertiärlån och tilläggslån för flerfamiljshus, skall, i vad 
det den 1 juli 1963 alltjämt är räntefritt och stående, avskrivas från 
och med nämnda dag. 

2 § Räntefri stående del av egnahemslån, vilket beviljats enligt 
kungörelsen den 30 juni 1948 (nr 546) om egnahemslån och 
förbättringslån eller enligt kungörelsen den 24 maj 1957 (nr 359) om 
egnahemslån m.m., skall avskrivas från det halvårsskifte, som infaller 
närmast efter det tio år förflutit från dagen för lånets utbetalning. 
Har angivna tioårsperiod utlöpt den 1 juli 1963, skall avskrivning ske 
från och med nämnda dag. 

3 § har upphävts genom kungörelse (1967:556). 

4 § Bostadsstyrelsen äger meddela de föreskrifter, som må erfordras 
för tillämpningen av denna kungörelse.
Lag (1963:173) om avdrag för avgifter till Stiftelsen Svenska Filminstitutet, m.m. 

1 § Vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet enligt
kommunalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt medges avdrag för sådana avgifter och bidrag till
Stiftelsen Svenska Filminstitutet, som avses i ett den 3 september
1992 träffat avtal mellan staten samt Sveriges Biografägareförbund,
Folkets Husföreningarnas Riksorganisation, Riksföreningen Våra
Gårdar, Sveriges Filmuthyrareförening u. p. a., Föreningen
Sveriges Filmproducenter, Sveriges Videodistributörers Förening
(VHF), VideoHandelns Samarbetsorganisation (VHS), VIDSAM--Video-
uthyrarnas Samarbetsorganisation (VIDSAM), Sveriges Television AB
och Nordisk Television AB. Lag (1993:1552).

2 § Stiftelsen är inte skyldig att erlägga skatt för inkomst eller
förmögenhet i vidare mån än vad avser inkomstskatt för inkomst
av näringsverksamhet som hänför sig till innehav av fastighet.
Lag (1993:1552).

3 § I fråga om inkomstbeskattningen av stöd som lämnas av
stiftelsen till en näringsidkare för näringsverksamheten tillämpas
bestämmelserna om näringsbidrag och annat stöd i punkt 9 av
anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370).
Lag (1993:1552).

4 § har upphävts genom lag (1982:444).

Övergångsbestämmelser

1982:444

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1982 och tillämpas första gången
vid 1983 års taxering. Den äldre lydelsen av 1 § tillämpas dock
fortfarande i fråga om avgifter som hänför sig till det tidigare
avtalet.

1984:1069

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985 och tillämpas första
gången vid 1986 års taxering; 2 § i dess äldre lydelse skall dock
fortfarande tillämpas vid nämnda taxering om stiftelsen då taxeras för
beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 1985.

1989:251

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1989 och tillämpas även på sådana
avgifter enligt tilläggsavtalet som hänför sig till tiden dessförinnan.

1993:1552

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas första
gången vid 1994 års taxering. Bestämmelsen i 3 § tillämpas på
medel som betalas ut från stiftelsen efter ikraftträdandet.
Kungörelse (1963:19) angående fastställande av ränta å vissa lån med statlig kreditgaranti

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att räntan å lån varom förmäles i 
dels kungörelsen den 11 oktober 1946 (nr 676) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den, som avlagt akademisk eller därmed 
jämförlig examen, dels kungörelsen den 30 april 1948 (nr 210) angående 
statlig kreditgaranti för lån åt den som genomgått polisskola, dels 
kungörelsen den 16 juni 1950 (nr 469) angående studielån med statlig 
kreditgaranti, dels kungörelsen den 30 juni 1952 (nr 570) angående 
studielån med statlig kreditgaranti åt s.k. flyktingstudenter, dels 
kungörelsen den 31 maj 1957 (nr 276) med särskilda bestämmelser om 
studielån åt flyktingstudenter, dels ock kungörelsen den 30 juni 1959 
(nr 436) med särskilda bestämmelser om studielån åt vissa utländska 
studerande, de båda sistnämnda kungörelserna i vad de avse studielån med 
statlig kreditgaranti, skall från och med den 1 mars 1963 tills vidare 
utgöra 4 procent.
Kungörelse (1963:234) om tillämpning  av ett mellan Sverige och Argentina  den 3 september 1962 ingånget avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet 

Sedan den 3 september 1962 avtal, vars lydelse bilaga (bilaga 1)
vid denna kungörelse utvisar, slutits mellan Sverige och  Argentina
för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å  inkomst och
förmögenhet, har Kungl. Maj:t -- med stöd av 72 § 3 mom.
kommunalskattelagen den 28 september 1928 (nr 370), 20 § 3 mom. lagen
den 26 juli 1947 (nr 576) om statlig inkomstskatt samt 20 § 3 mom.
lagen samma dag (nr 577) om statlig förmögenhetsskatt -- funnit gott

dels förordna, att ifrågavarande avtal skall för Sveriges del
lända till efterrättelse och att vid tillämpningen av avtalet skola
iakttagas härvid såsom bilaga (bilaga 2) fogade anvisningar;

dels ock föreskriva, att det skall åligga skattskyldig att,
utan hänsyn till att enligt avtalet allenast viss del av hans inkomst
eller förmögenhet skall taxeras här i riket, likväl avgiva alla de
uppgifter till ledning för taxeringen, vilka han varit skyldig lämna,
därest lindring i skattskyldigheten ej skolat äga rum. (Jämför 1974:770
ö.b. och 1974:859 ö.b.)
Kungörelse (1963:4) angående garanti å den  rikets gäld, som uppkommit genom utfärdande av obligationer till svenska statens 5,5 % obligationslån  av den 10 mars 1961 med flera lån 

På därom av fullmäktige i riksgäldskontoret gjord framställning har  
Kungl. Maj:t, samtidigt som Kungl. Maj:t fastställt av fullmäktige  
fattade beslut rörande utfärdande av obligationer till dels svenska  
statens 5 1/2 % obligationslån av den 10 mars 1961, dels svenska  
statens 5 % obligationslån av den 18 maj 1962, dels svenska statens 4  
1/2 % obligationslån av den 18 augusti 1962, dels svenska statens 4  
3/8 % obligationslån av den 6 september 1962, dels 1961 och 1962 års  
premieobligationslån, dels ock 1960 och 1961 års sparobligationslån,  
meddelat Sin garanti å den rikets gäld, som uppkommit genom utfärdande 
av till nämnda lån hörande obligationer å sammanlagt nominellt  
enmiljard sjuhundratjugoenmiljoner femhundrasextiotusen trehundra  
kronor.
Brev (1963:419) till domänstyrelsen angående utvidgning av Gotska Sandöns nationalpark 

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

Kungl. Maj:t föreskriver, med upphävande av Sin skrivelse den 30
december 1910 (SFS nr 159) till vetenskapsakademien angående
fastställande av gränserna för visst till nationalpark avsett
område av Gotska Sandön m.m., att hela Gotska Sandön i Gotlands
län den 1 augusti 1963 skall avsättas till nationalpark och
benämnas Gotska Sandöns nationalpark.

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -
Reglemente (1963:420) för Gotska Sandöns nationalpark 

1 § Gotska Sandöns nationalpark, som har tillkommit i syfte att bevara
ön i dess naturliga tillstånd, skall vårdas och förvaltas i
överensstämmelse med detta syfte.

2 § Inom nationalparken skall, med det undantag som framgår av 6 §
första stycket naturvårdslagen den 11 december 1964 (nr 822),
vara förbjudet

att förstöra eller skada markens yta eller fast naturföremål;

att fälla eller skada växande eller döda träd eller buskar så
ock att plocka bär annat än för omedelbar förtäring eller
eljest borttaga växter eller växtdelar;

att jaga, fånga eller avsiktligt döda vilda djur så ock att
skada eller bortföra ägg, rom eller bo;

att tälta eller göra upp eld;

att medföra hund. Kungörelse (1968:676).

3 § Inom nationalparken skall vidare - utom då det sker i ärende
för sjöfartsverket eller i militär-, polis-, sjukvårds- eller
räddningsärende - vara förbjudet

att landstiga annorstädes än vid fyrstationens båtplatser på
öns norra och nordvästra strand;

att landa med luftfartyg;

att nyttja motordrivet fordon.

4 § Under tiden maj-september skola besökare i grupp om flera än
10 personer samt besökare som ämnar övernatta på ön inneha särskilt
tillstånd av domänverket eller av den verket bestämmer. Under nämnda
tid skall vidare den som besöker ön omedelbart efter ankomsten
anmäla namn och adress för domänverkets tillsynsman samt därvid
i förekommande fall förete tillstånd till gruppbesök eller
övernattning.

Vad i första stycket sägs skall ej gälla beträffande personal vid
sjöfartsverket eller krigsmakten eller stats- eller kommunaltjänsteman
i tjänsteärende. Kungörelse (1968:676).

5 § Om åliggande för domänverket att meddela ordningsföreskrifter
för nationalparken samt om rätt för verket att medgiva undantag
från förbud, som meddelas i detta reglemente eller i
ordningsföreskrifterna, stadgas i naturvårdskungörelsen den
11 december 1964 (nr 825). Kungörelse (1968:676).
Kungörelse (1963:423) angående fastställande av ränta å vissa lån med statlig kreditgaranti

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att räntan å lån varom förmäles i 
dels kungörelsen den 11 oktober 1946 (nr 676) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den, som avlagt akademisk eller därmed 
jämförlig examen, dels kungörelsen den 30 april 1948 (nr 210) angående 
statlig kreditgaranti för lån åt den som genomgått polisskola, dels 
kungörelsen den 16 juni 1950 (nr 469) angående studielån med statlig 
kreditgaranti, dels kungörelsen den 30 juni 1952 (nr 570) angående 
studielån med statlig kreditgaranti åt s.k. flyktingstudenter, dels 
kungörelsen den 31 maj 1957 (nr 276) med särskilda bestämmelser om 
studielån åt flyktingstudenter, dels ock kungörelsen den 30 juni 1959 
(nr 436) med särskilda bestämmelser om studielån åt vissa utländska 
studerande, de båda sistnämnda kungörelserna i vad de avse studielån med 
statlig kreditgaranti, skall från och med den 1 augusti 1963 tills 
vidare utgöra 4,5 procent.
Förordning (1963:480) om rätt till införsel av spritdrycker, vin och starköl i gåvoförsändelser 

1 § Spritdrycker, vin och starköl får införas i landet i gåvoförsändelse
till en enskild person enligt 18 § 4 lagen (1977:293) om handel med
drycker under förutsättning att denne har fyllt 20 år och att dryckerna
har en alkoholhalt av högst 60 volymprocent. Förordning (1984:1024).

2 § Om en gåvoförsändelse som innehåller spritdrycker, vin och starköl
inte får införas så gäller 79 och 80 §§ lagen (1977:293) om handel med
drycker. Om införseln är belagd med straff enligt lagen (1960:418) om
straff för varusmuggling tillämpas i stället den lagen. Förordning
(1984:1024).

3 § Generaltullstyrelsen får meddela föreskrifter för tillämpningen av
denna förordning. Förordning (1984:1024).
Cirkulär (1963:482) till samtliga statsmyndigheter angående begränsning av den statliga  byggnadsverksamheten 

Statlig myndighet må icke utan Kungl. Maj:ts medgivande före den 1 juni
1964 igångsätta husbyggnadsföretag eller fortifikatoriska
anläggningsarbeten med en beräknad byggnadskostnad överstigande 300 000
kronor inom Stockholms stad, Stockholms, Östergötlands, Jönköpings,
Kronobergs, Kristianstads, Malmöhus, Hallands eller Göteborgs och Bohus
län.

Beträffande inskränkning i vissa fall av arbetsstyrkan vid pågående
statliga byggnadsföretag vill Kungl. Maj:t framdeles meddela beslut.
Kungörelse (1963:486) angående tillämpning mellan Sverige och Grekland av den europeiska konventionen  om social och medicinsk hjälp m.m. 

Kungl. Maj:t har funnit gott giva vederbörande tillkänna, att den av
Europarådets medlemsstater den 11 december 1953 undertecknade
konventionen om social och medicinsk hjälp jämte tilläggsprotokollet
därtill för Sveriges del trätt i kraft i förhållande till Grekland den 1
juli 1960.
Kungörelse (1963:497) om tillämpning av ett mellan Sverige och Grekland den 6 oktober 1961 ingånget avtal för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter å inkomst och förmögenhet

Sedan den 6 oktober 1961 avtal, vars lydelse i engelsk text och svensk
översättning bilaga (bilaga 1) vid denna kungörelse utvisar,
slutits mellan Sverige och Grekland för undvikande av  dubbelbeskattning
och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter  å inkomst och
förmögenhet, har Kungl. Maj:t -- med stöd av 72 § 3 mom.
kommunalskattelagen den 28 september 1928 (nr 370), 20 § 3 mom. lagen
den 26 juli 1947 (nr 576) om statlig inkomstskatt samt 20 § 3 mom.
lagen samma dag (nr 577) om statlig förmögenhetsskatt -- funnit gott

dels förordna, att ifrågavarande avtal skall för Sveriges del
lända till efterrättelse och tillämpas med ledning av sin lydelse i  den
svenska översättningen samt under iakttagande av härvid såsom  bilaga
(bilaga 2) fogade anvisningar;

dels ock föreskriva, att det skall åligga skattskyldig att,
utan hänsyn till att enligt avtalet allenast viss del av hans inkomst
eller förmögenhet skall taxeras här i riket, likväl avgiva alla de
uppgifter till ledning för taxeringen, vilka han varit skyldig lämna,
därest lindring i skattskyldigheten ej skolat äga rum. (Jämför 1974:770
ö.b. och 1974:859 ö.b.)
Kungörelse (1963:589) med tillämpningsföreskrifter till förordningen den 6 december 1963 (nr 588) om arvsskatt vid avveckling  av fideikommiss 

Kungl. Maj:t har funnit gott att, med stöd av 11 § förordningen den 6
december 1963 om arvsskatt vid avveckling av fideikommiss, förordna,
att i fråga om nämnda förordning skola i tillämpliga delar gälla
bestämmelserna i kungörelsen den 21 november 1958 (nr 563) med
tillämpningsföreskrifter till lagen den 6 juni 1941 om arvsskatt och
gåvoskatt. (Jämför 1974:857 ö.b.)

Övergångsbestämmeler

2004:1350

Regeringen föreskriver att kungörelsen (1963:589) med
tillämpningsföreskrifter till förordningen den 6 december 1963
(nr 588) om arvsskatt vid avveckling av fideikommiss skall
upphöra att gälla vid utgången av 2004. Den upphävda
kungörelsen gäller dock fortfarande i fall skattskyldighet
enligt förordningen (1963:588) om arvsskatt vid avveckling av
fideikommiss har inträtt före utgången av 2004.
Ämbetsskrivelse (1963:615) till  generalpoststyrelsen angående frankeringsfrihet för delgivningserkännande i utsökningsmål 

På därom gjord framställning finner Kungl. Maj:t gott medgiva, att till
utmätningsman eller honom underställd tjänsteman adresserat vanligt brev
eller postkort med erkännande av delgivning enligt 9 c § 2 eller 5 mom.
kungörelsen den 14 december 1917 (nr 870) om landsfiskals och
stadsfogdes dagbok i utsökningsmål m.m. eller enligt 4 § 3 mom.
kungörelsen den 11 oktober 1963 (nr 513) med särskilda bestämmelser om
förfarandet vid utmätning för skatter och böter m.m. må från och med den
1 januari 1964 avlämnas till postbefordran utan att vederbörande
avsändare skall vara skyldig att förse försändelsen med frimärken eller
kontant erlägga belöpande postavgift, under villkor att dylik
försändelse är försedd med beteckningen ''Delgivningserkännande i
utsökningsmål''.

Kungl. Maj:t förordnar att belöpande postavgifter för berörda
försändelser skola gäldas av allmänna medel jämlikt förordningen den 8
juni 1945 (nr 329) angående utgörandet av postavgifter för
tjänsteförsändelser m.m.
Prästresekungörelse (1963:617) 

6 § Domkapitlet äger bestämma, att församlingspräst och
pastoratsadjunkt i tätort skall åtnjuta ersättning för åkning i
tjänsten i form av årligt åkningsanslag, icke
överstigande 2700 kronor, som vederbörande äger disponera utan
redovisningsskyldighet.

Dylikt anslag utbetalas månadsvis samtidigt med lönen med 1/12 av det
fastställda årsbeloppet. Under tjänstledighet med löneavdrag under
längre tid än 14 dagar i en följd skall anslaget för överskjutande tid
innehållas.

Vikarie för präst, som avses i första stycket, må på härom gjord
ansökning av kyrkorådet i pastoratet beviljas särskilt åkningsanslag
med belopp, motsvarande så stor del av tjänstinnehavarens årliga
anslag, som belöper på den tid vikariatet omfattar. Förordning
(1981:765).
Allmän tandläkarinstruktion (1963:666) 

1 § Med tandläkare förstås i denna instruktion envar, som äger 
behörighet att utöva tandläkaryrket. 

2 § En tandläkare är i sin yrkesutövning ställd under socialstyrelsens 
inseende. Han är skyldig att följa vad styrelsen föreskriver och att 
till styrelsen skyndsamt avge begärda förklaringar, utlåtanden, 
upplysningar och rapporter. En tandläkare i allmän tjänst är även 
skyldig att infinna sig hos styrelsen för att lämna upplysningar eller 
för överläggningar. 

Vad nu sagts gäller inte lärarna vid tandläkarhögskolorna, såvitt rör 
deras åligganden såsom lärare, och inte heller tandläkare vid den 
militära tandvården, såvitt avser annat än deras odontologiska 
verksamhet. Förordning (1981:627). 

3 § Varje tandläkare, vare sig han är i allmän tjänst eller enskilt 
utövar tandläkaryrket, åligger: 

1) att i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet 
meddela patient de råd och, såvitt möjligt, den behandling, som 
patientens tillstånd fordrar, 

3) att vid förordnande av läkemedel iakttaga vad socialstyrelsen 
och läkemedelsverket föreskrivit härom, 

4) att vid utfärdande av intyg eller utlåtande iakttaga synnerlig 
omsorg och samvetsgrannhet samt ställa sig till efterrättelse de 
anvisningar, som socialstyrelsen meddelar, 

5) att lämna kvitto å mottagen ersättning för tandläkarvård och intyg 
samt att, då fråga är om utgift som skall ersättas av den allmänna 
försäkringen, vid utfärdande av kvitto noggrant följa av 
riksförsäkringsverket fastställt formulär jämte anvisningar samt 

6) att, om patient avlidit och dödsfallet kan antagas äga samband med 
behandlingen eller om patient vid behandlingen tillfogats skada eller 
sjukdom av allvarlig beskaffenhet, ofördröjligen anmäla förhållandet 
till socialstyrelsen. Förordning (1990:697).

4 § I allmän civil tjänst anställd tandläkare åligger att efter de 
anvisningar, som meddelas av socialstyrelsen, inom sitt 
verksamhetsområde verkställa planläggning för krigsorganisation av den 
allmänt civila tandvården eller biträda därmed. Kungörelse (1971:23). 

5 § I allmän tjänst anställd tandläkare är skyldig att, i den mån ej 
hans övriga tjänsteåligganden hindra honom eller eljest särskilda skäl 
äro däremot, tillhandagå länsstyrelse, domare, åklagare och 
polismyndighet med av dem begärda undersökningar och utlåtanden 
däröver. 

6 § har upphävts genom förordning (1992:963).

7 § En tandläkare som avser att på en ort inom riket enskilt utöva 
tandläkaryrket skall innan han börjar sin verksamhet göra skriftlig 
anmälan till den allmänna försäkringskassa inom vars område tandvården 
skall bedrivas samt till socialstyrelsen. Sådan anmälan skall också 
göras om verksamheten upphör eller flyttas till annan lokal. 
Förordning (1981:627). 

8 § har upphävts genom förordning (1975:106). 

9 § har upphävts genom förordning (1975:106).