Förordning (2018:1462) om producentansvar för förpackningar

1 § Syftet med denna förordning är att

1. minska mängden förpackningsavfall genom att förpackningar

a) framställs på ett sådant sätt att deras volym och vikt 
begränsas till den nivå som krävs för att upprätthålla en god 
säkerhets- och hygiennivå,

b) endast används när det är nödvändigt, och

c) återanvänds,

2. begränsa skadligheten för miljön av material och ämnen i 
förpackningar,

3. producenterna ska tillhandahålla eller ansluta sig till ett 
insamlingssystem som tar operativt och finansiellt ansvar för 
att samla in och behandla förpackningsavfall,

4. förpackningsavfall ska tas om hand på ett hälso- och 
miljömässigt godtagbart sätt, och

5. nå materialåtervinningsmålen i 17-25 §§.
Förordning (2020:615).

2 § Denna förordning är meddelad med stöd av

- 15 kap. 13 § miljöbalken i fråga om 25 b, 25 d, 37-41 a, 63 
och 72-73 a §§, 

- 15 kap. 14 § miljöbalken i fråga om 36 a-36 c §§,

- 15 kap. 15 § miljöbalken i fråga om 42-53, 58, 59, 61, 64, 
65, 69 a, 71, 75 och 76 §§, 

- 15 kap. 17 § miljöbalken i fråga om 67 §, 

- 15 kap. 31 § miljöbalken i fråga om 62, 74 b §§ och 79 § 
1-3, 

- 15 kap. 39 § miljöbalken i fråga om 66 § och 68 § 1 a och 2, 

- 15 kap. 40 § miljöbalken i fråga om 68 § 1 b, 

- 15 kap. 45 § miljöbalken i fråga om 70 §, 

- 8 kap. 11 § regeringsformen i fråga om 79 § 4, och

- 8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga bestämmelser.
Förordning (2021:1003).

3 § Bestämmelser om att kommunen ska ansvara för att 
transportera och behandla avfall finns i 15 kap. 20 och 
20 a §§ miljöbalken. Detta ansvar inskränks av denna 
förordning endast i fråga om avfall som lämnas till någon som 
med stöd av denna förordning får samla in avfallet.
Förordning (2020:815).

4 § Bestämmelser om skyldighet att sortera ut 
förpackningsavfall från annat avfall och var man ska lämna 
förpackningsavfallet finns i 3 kap. 4 § avfallsförordningen 
(2020:614). Förordning (2020:615).

4 a § Bestämmelser om förpackningar som är engångsprodukter 
finns i förordningen (2021:996) om engångsprodukter. 

Bestämmelser om nedskräpningsavgifter för vissa förpackningar 
finns i förordningen (2021:1002) om nedskräpningsavgifter.
Förordning (2021:1003).

5 § Bestämmelser om tungmetaller i förpackningsmaterial 
finns i 12–14 §§ förordningen (1998:944) om förbud m.m. i 
vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av 
kemiska produkter.

6 § Bestämmelser om material i kontakt med livsmedel finns i

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1935/2004 
av den 27 oktober 2004 om material och produkter avsedda att 
komma i kontakt med livsmedel och om upphävande av direktiven 
80/590/EEG och 89/109/EEG,

2. kommissionens förordning (EG) nr 1895/2005 av den 18 
november 2005 om begränsad användning av vissa epoxiderivat i 
material och produkter avsedda att komma i kontakt med 
livsmedel,

3. kommissionens förordning (EG) nr 2023/2006 av den 22 
december 2006 om god tillverkningssed när det gäller material 
och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel,

4. kommissionens förordning (EG) nr 282/2008 av den 27 mars 
2008 om återvunna plastmaterial och plastprodukter avsedda 
att komma i kontakt med livsmedel och ändring av förordning 
(EG) nr 2023/2006,

5. kommissionens förordning (EG) nr 450/2009 av den 29 maj 
2009 om aktiva och intelligenta material och produkter 
avsedda att komma i kontakt med livsmedel,

6. kommissionens förordning (EG) nr 10/2011 av den 14 januari 
2011 om material och produkter av plast som är avsedda att 
komma i kontakt med livsmedel,

7. kommissionens förordning (EU) 2018/213 av den 12 februari 
2018 om användning av bisfenol A i lack och ytskikt avsedda 
att komma i kontakt med livsmedel och om ändring av 
förordning (EU) nr 10/2011 vad gäller användningen av det 
ämnet i plastmaterial avsedda att komma i kontakt med 
livsmedel, och

8. livsmedelsförordningen (2006:813) och Livsmedelsverkets 
föreskrifter som är meddelade med stöd av den förordningen 
och förordningen (2008:245) om kemiska produkter och 
biotekniska organismer.

Ord och uttryck i förordningen

7 § Med förpackning avses i denna förordning en produkt 
som har framställts för att

1. innehålla, skydda eller presentera en vara eller för att 
användas för att leverera eller på annat sätt hantera en 
vara, från råmaterial till slutlig produkt och från producent 
till användare, om produkten är en

a) konsumentförpackning genom att den på försäljningsstället 
utgör en säljenhet för den slutliga användaren eller 
konsumenten av varan,

b) gruppförpackning genom att den på försäljningsstället 
omfattar en grupp av ett visst antal säljenheter och kan tas 
bort utan att det påverkar varan eller varorna, oavsett om 
säljenheterna säljs som en sådan grupp till den slutliga 
användaren eller konsumenten eller om produkten endast 
används som komplement till hyllorna på 
försäljningsstället,

c) transportförpackning genom att den 
underlättar hantering och transport av ett antal säljenheter 
eller gruppförpackningar för att förhindra skador vid fysisk 
hantering eller transportskador, eller

d) serviceförpackning genom att den fylls vid 
försäljningstillfället eller används för obearbetade 
produkter från jordbruk eller trädgårdsnäring, eller

2. som engångsartikel användas i ett sådant syfte som anges 
i 1.

8 § Med producent avses i denna förordning den som 
yrkesmässigt 

1. fyller eller på annat sätt använder en förpackning som inte 
är en serviceförpackning i syfte att skydda, presentera eller 
underlätta hanteringen av en vara, 

2. för in en förpackad vara till Sverige, 

3. tillverkar en förpackning i Sverige, 

4. för in en förpackning till Sverige, eller

5. från ett annat land än Sverige säljer en förpackad vara 
eller en förpackning till en slutlig användare i Sverige.
Förordning (2021:1003).

9 § Med förpackningsavfall avses i denna förordning 
förpackningar eller förpackningsmaterial som är avfall enligt 
15 kap. 1 § miljöbalken.

9 a § I denna förordning avses med plast, engångsprodukt, 
engångsplastprodukt, matlåda, mugg, engångsmugg, 
dryckesbehållare, bärkasse, plastbärkasse och tunn 
plastbärkasse detsamma som i förordningen (2021:996) om 
engångsprodukter. Förordning (2021:1003).

10 § I denna förordning avses med

insamlingssystem: yrkesmässig insamling av förpackningsavfall,

återanvändbar förpackning: förpackning som har utformats, 
konstruerats och släppts ut på marknaden för att under sin 
livscykel återanvändas flera gånger genom att återfyllas eller 
återanvändas för samma ändamål som den utformades för,

rotation: den resa som en återanvändbar förpackning gör från 
det att den släpps ut på marknaden tillsammans med den vara 
som den är avsedd att innehålla, skydda, leverera eller 
presentera, till dess att den lämnas till ett system för 
återanvändning av förpackningar i syfte att på nytt släppas ut 
på marknaden tillsammans med en vara som den är avsedd för, 

system för återanvändning av förpackningar: organisatoriska, 
tekniska eller finansiella arrangemang som säkerställer att 
återanvändbara förpackningar gör flera rotationer,

tjock plastbärkasse: plastbärkasse vars vägg är 50 mikrometer 
eller tjockare,

tillhandahålla på den svenska marknaden: att mot betalning 
eller gratis göra en förpackning tillgänglig för distribution, 
förbrukning eller användning på den svenska marknaden i 
samband med yrkesmässig verksamhet, 

släppa ut på den svenska marknaden: att för första gången 
tillhandahålla en förpackning på den svenska marknaden, och

vara etablerad i Sverige: att ha hemvist eller säte i Sverige 
och bedriva en yrkesmässig verksamhet här. 
Förordning (2021:1003).

11 § Med flexibelt omslag avses i denna förordning en 
förpackning som 

1. är en engångsplastprodukt, 

2. är böjbar, och 

3. används till ett livsmedel som är avsett att ätas direkt ur 
förpackningen utan ytterligare beredning. 
Förordning (2021:1003).

12 § Med energiutvinning avses i denna förordning 
återvinning av avfall genom en användning av brännbart 
förpackningsavfall för att generera energi genom direkt 
förbränning, med eller utan annat avfall men med utnyttjande 
av värme.

13 § Med biologisk behandling avses i denna förordning en 
aerob (syrekrävande) eller anaerob (icke syrekrävande) 
behandling av de biologiskt nedbrytbara delarna av ett 
förpackningsavfall, om behandlingen

1. sker under kontrollerade förhållanden och med användning 
av mikroorganismer, och

2. innebär att stabiliserade organiska restprodukter eller 
metan produceras.

Vid tillämpningen av denna förordning ska deponering av 
avfallet inte anses vara en biologisk behandling.

13 a § Med direktiv 94/62/EG avses i denna förordning 
Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 
december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall, i 
lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 
2018/852. Förordning (2020:615).

14 § Ord och uttryck i denna förordning har i övrigt samma 
betydelse som i 15 kap. miljöbalken och avfallsförordningen 
(2020:614). Förordning (2020:615).

Tillämpningsområde

15 § Denna förordning ska

1. inte tillämpas på väg-, järnvägs-, fartygs- eller 
flygfraktcontainrar,

2. i fråga om 1 § 3 och 42-62, 64-69, 71, 75 och 76 §§ inte 
tillämpas på sådana flaskor eller burkar som omfattas av 
förordningen (2005:220) om retursystem för plastflaskor och 
metallburkar, och

3. i fråga om 42-69, 75 och 76 §§ inte tillämpas på 
förpackningar som på grund av sitt tidigare eller resterande 
innehåll utgör farligt avfall enligt avfallsförordningen 
(2020:614). Förordning (2020:615).

Mål för materialåtervinning

16 § Mål för materialåtervinning anges i 17-25 §§.

Beräkning av om målen uppnås ska ske i enlighet med artikel 6a 
i direktiv 94/62/EG. Förordning (2020:615).

17 § I fråga om allt förpackningsavfall är målet att 
materialåtervinningsgraden ska vara minst 65 procent till och 
med år 2029 och därefter minst 70 procent.
Förordning (2020:615).

18 § I fråga om förpackningsavfall av papp, papper, kartong 
och wellpapp är målet att materialåtervinningsgraden ska vara 
minst 85 procent. Förordning (2020:615).

19 § I fråga om förpackningsavfall av plast är målet att 
materialåtervinningsgraden ska vara 

1. minst 90 procent för förpackningsavfall av plast som 
omfattas av förordningen (2005:220) om retursystem för 
plastflaskor och metallburkar, och 

2. minst 50 procent till och med år 2029 och därefter minst 
55 procent. Förordning (2020:615).

20 § Har upphävts genom förordning (2020:615).

21 § I fråga om förpackningsavfall av glas är målet att 
materialåtervinningsgraden ska vara minst 90 procent.
Förordning (2020:615).

22 § I fråga om förpackningsavfall av järn är målet att 
materialåtervinningsgraden ska vara minst 70 procent till och 
med år 2029 och därefter minst 80 procent. 
Förordning (2020:615).

23 § I fråga om förpackningsavfall av aluminium är målet att 
materialåtervinningsgraden ska vara

1. minst 90 procent för förpackningsavfall av aluminium som 
omfattas av förordningen (2005:220) om retursystem för 
plastflaskor och metallburkar, och

2. minst 50 procent till och med år 2029 och därefter minst 
60 procent. Förordning (2020:615).

24 § I fråga om förpackningsavfall av trä är målet att 
materialåtervinningsgraden ska vara 

1. minst 15 procent till och med år 2024, 

2. minst 25 procent från och med år 2025 till och med år 2029, 
och 

3. minst 30 procent från och med år 2030.
Förordning (2020:615).

25 § I fråga om förpackningsavfall av andra material än de som 
anges i 18-24 §§ är målet att materialåtervinningsgraden ska 
vara minst 15 procent. Förordning (2020:615).

Mål för minskad nedskräpning

25 a § I fråga om förpackningar som är engångsplastprodukter 
är målet att nedskräpningen utomhus ska ha minskat med 
50 procent 2030 jämfört med 2023. Hur stor nedskräpningen är 
ska bedömas utifrån de skräpmätningar som Naturvårdsverket 
utför enligt 31 § förordningen (2021:1002) om 
nedskräpningsavgifter. Förordning (2021:1003).

25 b § En producent av sådana förpackningar som är 
engångsplastprodukter ska effektivt bidra till att nå målet i 
25 a §. Förordning (2021:1003).

Mål för användning av återvunnen plast i plastförpackningar

25 c § I fråga om förpackningar som innehåller mer än 
50 procent plast är målet att i genomsnitt minst 30 procent av 
förpackningsmaterialet ska bestå av återvunnen plast senast 
från och med 2030. Förordning (2021:1003).

25 d § En producent av sådana förpackningar som innehåller mer 
än 50 procent plast ska effektivt bidra till att nå målet i 
25 c §. Förordning (2021:1003).

Om målen inte uppnås

25 e § Om Naturvårdsverket bedömer att det finns risk för att 
målen i 17-25 a och 25 c §§ inte uppnås i tid ska myndigheten 
lämna förslag till regeringen på ändamålsenliga åtgärder.
Förordning (2021:1003).

Bedömningen av om en produkt är en förpackning

26 § En produkt ska anses vara en förpackning enligt denna 
förordning, om produkten har de funktioner som anges i 7 § 
även om produkten också har andra funktioner.

Första stycket gäller inte om

1. produkten är en fast del av den vara som produkten 
omsluter, skyddar eller presenterar,

2. produkten behövs för att omfatta, stödja eller bevara 
varan under hela dess livslängd, och

3. alla delar är avsedda att användas, konsumeras eller 
bortskaffas tillsammans.

27 § Vid tillämpningen av 26 § ska följande slag av 
produkter anses vara förpackningar:

1. blomkrukor som är avsedda endast för försäljning och 
transport av växter och inte är avsedda att följa med växten 
under hela dess livstid,

2. cd-spindlar som saluförs med cd-skivor och inte är avsedda 
för förvaring,

3. glasflaskor för injektionslösningar,

4. kapslar som används i kaffe-, kakao- eller 
mjölkdryckessystem eller andra dryckessystem och som lämnas 
tomma efter användning,

5. klädhängare som saluförs med ett klädesplagg,

6. konfektaskar,

7. plastfolier kring cd-fodral,

8. postpåsar som är avsedda för kataloger och tidskrifter och 
som innehåller en tidskrift,

9. rullar, tuber och cylindrar som böjligt material är 
upprullat på, dock inte rullar, tuber eller cylindrar som är 
avsedda som delar i en tillverkningsutrustning och som inte 
används för att presentera en vara som en säljenhet,

10. sterilbarriärsystem i form av påsar, brickor eller annat 
material som krävs för att bevara varans sterilitet,

11. tårtpapper som saluförs med ett bakverk,

12. tändsticksaskar,

13. återfyllbara stålcylindrar för gas, dock inte 
brandsläckare, och

14. andra produkter än de som anges i 1–13, om produkterna 
uppfyller kriterierna för att anses som förpackningar.

28 § Vid tillämpningen av 26 § ska följande slag av 
produkter inte anses vara förpackningar:

1. blomkrukor som är avsedda att följa med växten under hela 
dess livstid,

2. cd-, dvd- och videofilmfodral som saluförs innehållande 
cd-skivor, dvd-skivor eller videofilmer,

3. cd-spindlar som saluförs tomma och är avsedda för 
förvaring,

4. gravlyktor som är behållare för ljus,

5. kaffekapslar för dryckessystem, foliepåsar för kaffe och 
kaffekuddar av filterpapper som slängs tillsammans med den 
använda kaffeprodukten,

6. klädhängare som saluförs separat,

7. korvskinn,

8. mekaniska kvarnsystem som är integrerade i återfyllbara 
behållare som återfyllbara pepparkvarnar,

9. skrivarpatroner,

10. tepåsar,

11. vattenlösliga påsar för rengöringsmedel,

12. vaxskikt som exempelvis finns runt ost,

13. verktygslådor, och

14. andra produkter än de som anges i 1–13, om produkterna 
inte uppfyller kriterierna för att anses som förpackningar.

29 § En produkt ska anses vara en förpackning enligt denna 
förordning, om produkten är utformad för och avsedd att fyllas 
vid försäljningsstället och fyller en förpackningsfunktion.

Om en engångsprodukt är fylld när den säljs vid 
försäljningsstället, ska även den anses vara en förpackning 
enligt denna förordning.

En engångsmugg ska anses vara en förpackning enligt denna 
förordning även om den inte är avsedd att fyllas vid ett 
försäljningsställe. Förordning (2021:1003).

30 § Vid tillämpningen av 29 § ska följande slag av 
produkter anses vara förpackningar:

1. aluminiumfolier,

2. bärkassar av papper eller plast,

3. engångstallrikar och engångskoppar,

4. plastfolier,

5. plastfolier för tvättade kläder i tvätterier,

6. smörgåspåsar, och

7. andra produkter än de som anges i 1–6, om produkterna 
uppfyller kriterierna för att anses som förpackningar.

31 § Vid tillämpningen av 29 § ska följande slag av 
produkter inte anses vara förpackningar:

1. bakformar av papper som saluförs utan innehåll,

2. engångsbestick,

3. omrörare,

4. omslagspapper som saluförs separat,

5. tårtpapper som saluförs utan bakverk, och

6. andra produkter än de som anges i 1–5, om produkterna inte 
uppfyller kriterierna för att anses som förpackningar.

32 § Förpackningskomponenter och underordnade element som 
är integrerade i förpackningar ska räknas som en del av den 
förpackning i vilken de är integrerade. Underordnade element 
som är hängda på eller fästa vid en produkt och som fyller en 
förpackningsfunktion ska anses vara förpackningar enligt 
denna förordning.

Första stycket gäller inte förpackningskomponenter eller 
underordnade element som är fasta delar av produkten, om alla 
delar är avsedda att konsumeras eller bortskaffas 
tillsammans.

33 § Vid tillämpningen av 32 § ska följande slag av 
produkter anses vara del av förpackningar:

1. doseringsmått som utgör en del av tillslutningen på 
förpackningen för rengöringsmedel,

2. häftklamrar,

3. mascaraborstar som utgör en del av förpackningens 
tillslutning,

4. mekaniska kvarnsystem som är integrerade i fyllda 
engångsbehållare, som pepparkvarnar fyllda med peppar,

5. plastmanschetter,

6. självhäftande etiketter fästa på annat 
förpackningsföremål, och

7. andra produkter än de som anges i 1–6, om produkterna 
uppfyller kriterierna för att anses som del av 
förpackningar.

34 § Etiketter hängda direkt på eller fästa på en vara ska 
vid tillämpningen av 32 § anses vara förpackningar.

35 § Radiofrekvensidentifieringsetiketter (RFID-taggar) 
ska vid tillämpningen av 32 § inte anses vara 
förpackningar.
Onödiga förpackningar

36 § En producent ska för att minska mängden avfall enligt 
2 kap. 5 § miljöbalken utnyttja de möjligheter som finns inom 
producentens verksamhet att begränsa användningen av onödiga 
förpackningar.

Ombud i ett annat EES-land

36 a § En producent som är etablerad i Sverige ska utse ett 
ombud, om producenten till ett annat land i Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet (EES) där producenten inte är 
etablerad säljer 

1. engångsplastprodukter som är dryckesbehållare, flexibla 
omslag, tunna plastbärkassar, muggar eller matlådor, eller

2. engångsplastlock till 

a) engångsmuggar, eller 

b) engångsmatlådor.

Ombudet ska fullgöra det ansvar som producenten har i det 
landet enligt de nationella bestämmelser som genomför 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/904 av den 
5 juni 2019 om minskning av vissa plastprodukters inverkan på 
miljön. Förordning (2021:1003).

Ombud i Sverige

36 b § En producent som inte är etablerad i Sverige får utse 
ett ombud som är etablerat i Sverige. Ombudet ska utses genom 
skriftlig fullmakt. 

Ombudet ska i stället för producenten fullgöra skyldigheterna 
i denna förordning och förordningen (2021:1002) om 
nedskräpningsavgifter i fråga om de produkter som omfattas av 
ombudets anmälan enligt 36 c §. Förordning (2021:1003).

36 c § Ett ombud som har utsetts enligt 36 b § ska göra en 
anmälan till Naturvårdsverket. 

Anmälan ska innehålla 

1. ombudets namn, kontaktuppgifter och person- eller 
organisationsnummer, 

2. en kopia på fullmakten,

3. producentens namn, kontaktuppgifter och 
skatteregistreringsnummer, och

4. uppgift om vilken produkt som ombudet ska ansvara för.

Ombudet ska snarast underrätta Naturvårdsverket om ändringar i 
fråga om de uppgifter som har lämnats. Förordning (2021:1003).

Producentansvar för utformning av förpackningar

37 § En producent ska se till att förpackningarna

1. har en volym och vikt som begränsas till det minimum som 
krävs för att upprätthålla en god säkerhets- och hygiennivå,

2. kan återanvändas eller återvinnas, och

3. är framställda så att utsläppen av skadliga ämnen minimeras 
och inverkan i övrigt på miljön begränsas när 
förpackningsavfallet behandlas eller restprodukter från 
hanteringen av förpackningsavfallet bortskaffas.
Förordning (2020:615).

38 § En förpackning ska anses kunna återanvändas enligt 
37 § 2 om förpackningens fysiska egenskaper och utformning 
gör det möjligt att

1. under normalt förutsebara användningsförhållanden 
återanvända förpackningen flera gånger,

2. behandla den använda förpackningen i enlighet med hygien- 
och säkerhetskrav för arbetstagare, och

3. återvinna förpackningen när den inte längre används.

39 § En förpackning ska anses kunna återvinnas enligt 37 § 2 
genom

1. materialåtervinning, om förpackningen är framställd på ett 
sådant sätt att det är möjligt att utnyttja en viss 
viktprocent av förpackningsmaterialet för framställning av 
säljbara produkter,

2. energiutvinning, om förpackningsavfallet har ett lägsta 
värmevärde för att ge optimal energiutvinning, eller

3. kompostering, om förpackningsavfallet är biologiskt 
nedbrytbart i sådan grad att det inte hindrar separat 
insamling eller hindrar den komposteringsprocess eller 
komposteringsaktivitet som avfallet underkastas samt är av 
sådan art att det kan underkastas fysisk, kemisk, termisk 
eller biologisk nedbrytning på ett sådant sätt att det mesta 
av den färdiga komposten slutligen bryts ned till koldioxid, 
biomassa och vatten.

Vid tillämpningen av första stycket 3 ska plastförpackningar 
som är nedbrytbara genom oxidation inte anses vara biologiskt 
nedbrytbara. Förordning (2020:615).

40 § En förpackning ska anses uppfylla kraven i 37-39 §§ om

1. den överensstämmer med relevanta kriterier i de 
harmoniserade standarderna

- SS-EN 13427:2004, utgåva 2,

- SS-EN 13428:2004, utgåva 2,

- SS-EN 13429:2004, utgåva 2,

- SS-EN 13430:2004, utgåva 2,

- SS-EN 13431:2004, utgåva 2, och

- SS-EN 13432:2000, utgåva 1, eller

2. producenten på annat sätt visar att kraven uppfylls.
Förordning (2019:151).

Återvunnet material i plastflaskor

40 a § /Upphör att gälla U:2030-01-01/
En engångsflaska för dryck som är tillverkad av 
polyetentereftalat (PET) som huvudsaklig komponent får endast 
tillhandahållas på den svenska marknaden av en producent om 
flaskan innehåller minst 25 procent återvunnen plast. 

Kravet gäller inte flaskor

1. med en volym av mer än tre liter, eller

2. som är avsedda för och används för livsmedel för speciella 
medicinska ändamål enligt definitionen i artikel 2 g i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 609/2013.

Innehållet av återvunnen plast ska beräknas som ett genomsnitt 
av innehållet i de flaskor som producenten har tillhandahållit 
på den svenska marknaden under ett kalenderår.
Förordning (2021:1003).

40 a § /Träder i kraft I:2030-01-01/
En flaska för dryck som är en engångsplastprodukt får 
endast tillhandahållas på den svenska marknaden av en 
producent om minst 30 procent av plastinnehållet i flaskan 
består av återvunnen plast. 

Kravet gäller inte flaskor

1. med en volym av mer än tre liter, eller

2. som är avsedda för och används för livsmedel för speciella 
medicinska ändamål enligt definitionen i artikel 2 g i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 609/2013.

Innehållet av återvunnen plast ska beräknas som ett genomsnitt 
av innehållet i de flaskor som producenten har tillhandahållit 
på den svenska marknaden under ett kalenderår.
Förordning (2021:1004).

40 b § /Upphör att gälla U:2030-01-01/
En producent som på den svenska marknaden 
tillhandahåller en engångsflaska för dryck som tillverkats av 
PET som huvudsaklig komponent ska senast den 31 mars varje år 
lämna uppgifter till Naturvårdsverket om hur mycket återvunnen 
plast som har använts i flaskorna under det närmast föregående 
kalenderåret. Förordning (2021:1003).

40 b § /Träder i kraft I:2030-01-01/
En producent som på den svenska marknaden 
tillhandahåller en flaska för dryck som är en 
engångsplastprodukt ska senast den 31 mars varje år lämna 
uppgifter till Naturvårdsverket om hur mycket återvunnen plast 
som har använts i flaskorna under det närmast föregående 
kalenderåret. Förordning (2021:1004).

Utformningen av dryckesbehållare

40 c § En dryckesbehållare får endast tillhandahållas på den 
svenska marknaden av en producent om dryckesbehållaren är 
utformad så att korkar och lock som är gjorda av plast är 
fästa vid behållaren under hela användningen.

En dryckesbehållare ska anses uppfylla kravet om 

1. den överensstämmer med relevanta kriterier i den 
harmonierade standarden SS-EN 17665, eller

2. producenten på annat sätt visar att dryckesbehållaren är 
utformad så att korkar och lock som är gjorda av plast är 
fästa vid behållaren under hela användningen.

Kravet gäller inte dryckesbehållare

1. i glas eller metall, eller

2. som är avsedda för och används för livsmedel för speciella 
medicinska ändamål enligt definitionen i artikel 2 g i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 609/2013.
Förordning (2021:1003).

Märkning av förpackningar

41 § Om en producent märker en förpackning med uppgift om 
vilket förpackningsmaterial som har använts, ska märkningen 
ske enligt kommissionens beslut 97/129/EG av den 28 januari 
1997 om fastställandet av ett identifieringssystem för 
förpackningsmaterial i enlighet med Europaparlamentets och 
rådets direktiv 94/62/EG om förpackningar och 
förpackningsavfall.

41 a § En mugg som är en engångsplastprodukt får 
tillhandahållas på den svenska marknaden av en producent 
endast om muggen är märkt i enlighet med kommissionens 
genomförandeförordning (EU) 2020/2151 av den 17 december 2020 
om fastställande av harmoniserade specifikationer för märkning 
av plastprodukter för engångsbruk som finns förtecknade i 
del D i bilagan till Europaparlamentets och rådets direktiv 
(EU) 2019/904 om minskning av vissa plastprodukters inverkan 
på miljön. 

Märkningen ska vara framträdande, lätt att läsa och 
outplånlig. Förordning (2021:1003).

Producentansvar för hantering av förpackningsavfall

42 § En producent som släpper ut eller tillhandahåller en 
förpackning på den svenska marknaden ska

1. tillhandahålla ett insamlingssystem som innebär att 
förpackningen tas om hand när den blir avfall och se till att 
systemet uppfyller kraven i denna förordning, eller

2. se till att någon annan som har tillstånd enligt 43 § att 
driva ett insamlingssystem har åtagit sig att ta hand om 
förpackningen när den blir avfall.

Tillståndsplikt för insamlingssystem

43 § Det krävs tillstånd för att driva ett 
insamlingssystem.

Tillstånd krävs inte för insamling av utsorterat 
förpackningsavfall som uppkommit i eller i samband med 
yrkesmässig verksamhet.

Förutsättningar för tillstånd

44 § Ett tillstånd enligt 43 § får ges endast om 
insamlingssystemet

1. omfattar förpackningsavfall av alla material,

2. innebär att den som vill lämna förpackningsavfall till 
systemet kan göra det enkelt och utan att betala något, och

3. är lämpligt och rikstäckande.

Vid bedömning av om ett insamlingssystem ska anses lämpligt 
och rikstäckande enligt 45–51 §§ ska hänsyn tas till det som 
kommit fram vid samråd enligt denna förordning.

Lämpliga insamlingssystem

45 § /Upphör att gälla U:2025-04-01/
För att ett insamlingssystem ska anses lämpligt ska 
det, ensamt eller tillsammans med andra insamlingssystem som 
har tillstånd,

1. erbjuda borttransport av hushållens förpackningsavfall av 
papp, papper, kartong, wellpapp, plast, glas och metall från 
minst sextio procent av alla bostadsfastigheter, och

2. transportera bort förpackningsavfallet från de fastigheter 
som har erbjudits och inte avböjt borttransport.

Om det är lämpligt med hänsyn till omständigheterna får 
kravet på transport från en bostadsfastighet uppfyllas genom 
insamling från en plats i nära anslutning till fastigheten 
(kvartersnära insamling).

45 § /Träder i kraft I:2025-04-01/
För att ett insamlingssystem ska anses lämpligt ska 
det, ensamt eller tillsammans med andra insamlingssystem som 
har tillstånd,

1. erbjuda borttransport av hushållens förpackningsavfall av 
papp, papper, kartong, wellpapp, plast, glas och metall från 
alla bostadsfastigheter, och

2. transportera bort förpackningsavfallet från de fastigheter 
som inte har avböjt borttransport.

Om det är lämpligt med hänsyn till omständigheterna får 
kravet på transport från en bostadsfastighet uppfyllas genom 
insamling från en plats i nära anslutning till fastigheten 
(kvartersnära insamling). Förordning (2018:1470).

46 § /Upphör att gälla U:2025-04-01/
Kravet på borttransport enligt 45 § gäller inte stora 
förpackningar som normalt förekommer sällan i ett hushåll 
(skrymmande sällanförpackningar).

46 § /Träder i kraft I:2025-04-01/
Kravet på borttransport enligt 45 § gäller inte

1. stora förpackningar som normalt förekommer sällan i ett 
hushåll (skrymmande sällanförpackningar), eller

2. om en sådan borttransport är olämplig med hänsyn till 
fastighetens utformning eller belägenhet, trafiksäkerheten 
eller andra omständigheter och avfallet i stället samlas in 
på en plats som med hänsyn till de omständigheterna ligger så 
nära bostadsfastigheten som möjligt. Förordning (2018:1470).

47 § /Upphör att gälla U:2025-04-01/
För att anses lämpligt ska insamlingssystemet ha 
insamlingsplatser för den del av hushållens 
förpackningsavfall som inte samlas in enligt 45 §. 
Insamlingsplatserna ska vara lättillgängliga för dem som vill 
lämna ifrån sig förpackningsavfallet.

47 § /Träder i kraft I:2025-04-01/
För att anses lämpligt ska insamlingssystemet ha 
insamlingsplatser för den del av hushållens 
förpackningsavfall som inte samlas in enligt 45 § eller 
46 § 2. Insamlingsplatserna ska vara lättillgängliga för 
dem som vill lämna ifrån sig förpackningsavfallet.
Förordning (2018:1470).

48 § För att anses lämpligt ska insamlingssystemet 
tillhandahålla insamlingsplatser för förpackningsavfall som 
uppkommer i yrkesmässig verksamhet.

49 § För att anses lämpligt ska insamlingssystemet behandla 
det förpackningsavfall som samlas in, främja 
materialåtervinning och effektivt bidra till att nå målen för 
materialåtervinning och minskad nedskräpning. 
Förordning (2021:1003).

50 § För att anses lämpligt ska insamlingssystemet

1. ställa en säkerhet som motsvarar kostnaderna för att 
bedriva verksamheten på ett sätt som uppfyller kraven i denna 
förordning,

2. samverka med andra som har tillstånd att driva 
insamlingssystem om hur kostnader för hanteringen av det 
förpackningsavfall som har samlats in ska fördelas,

3. ge producenterna möjlighet att låta förpackningar omfattas 
av systemet utan villkor som diskriminerar någon producent,

4. drivas så att det uppfyller de krav på insamlingssystem 
som följer av denna förordning, och

5. i övrigt drivas på ett hälso- och miljömässigt godtagbart 
sätt.

Rikstäckande insamlingssystem

51 § För att anses rikstäckande ska insamlingssystemet 
samla in förpackningsavfall i varje kommun. Insamlingsplatser 
enligt 47 och 48 §§ ska geografiskt finnas där det är skäligt 
med hänsyn till befolkningstäthet, verksamheters lokalisering 
och övriga omständigheter.

Förberedande samråd om insamlingssystem

52 § Den som avser att driva ett insamlingssystem ska innan 
den ansöker om ett tillstånd enligt 43 § samråda med andra som 
har tillstånd eller har ansökt om tillstånd att driva 
insamlingssystem enligt denna förordning och i det samrådet 
undersöka möjligheterna att samordna systemen.
Förordning (2020:1299).

53 § Den som avser att driva ett insamlingssystem ska innan 
den ansöker om ett tillstånd enligt 43 § samråda med 
kommunerna och i det samrådet

1. utförligt redogöra för hur systemet ska organiseras och 
drivas,

2. utförligt redogöra för hur systemet är avsett att samordnas 
med andra insamlingssystem som har tillstånd eller har ansökt 
om tillstånd enligt denna förordning och med kommunernas 
renhållningsskyldighet,

3. redogöra för vilka dispenser, tillstånd och lov som finns 
eller ska sökas för verksamheten, och

4. undersöka vilka möjligheter kommunerna har att underlätta 
uppbyggnaden av systemet genom att anvisa platser för 
insamling eller vidta andra åtgärder.

Kommunen ska ges tillfälle att lämna synpunkter på 
redogörelsen enligt första stycket 1-3. 
Förordning (2020:1299).

Prövning av ansökan om tillstånd att driva ett 
insamlingssystem

54 § Frågor om tillstånd enligt 43 § prövas av 
Naturvårdsverket.

55 § En ansökan om tillstånd ska vara skriftlig och 
innehålla uppgifter

1. om sökandens namn, kontaktuppgifter och person- eller 
organisationsnummer eller, om sådant inte finns, sökandens 
nationella eller europeiska skatteregistreringsnummer,

2. om hur insamlingssystemet ska utformas och drivas,

3. om hur betryggande säkerhet ska ställas för de kostnader 
som är förenade med att samla in och behandla det 
förpackningsavfall som systemet ska ta hand om enligt ett 
sådant åtagande som avses i 42 § 2,

4. om vad som har kommit fram vid samråd enligt 52 och 53 §§, 
och

5. som i övrigt behövs för en prövning av om systemet är 
lämpligt och rikstäckande enligt denna förordning.

56 § Ett tillstånd får ges endast till den som

1. har personella, tekniska, organisatoriska och ekonomiska 
förutsättningar att driva ett insamlingssystem som uppfyller 
kraven i denna förordning,

2. är producent eller enligt 42 § 2 har åtagit sig att ta 
hand om förpackningsavfall, och

3. har samrått enligt 52 och 53 §§.

57 § Ett tillstånd ska vara tidsbegränsat och förenas med 
de villkor som behövs för att insamlingssystemet under hela 
tillståndstiden ska uppfylla kraven i denna förordning.

Motsvarande tillstånd i andra länder

58 § Den som i ett annat land inom EU eller Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet har rätt att samla in 
förpackningsavfall enligt ett tillstånd eller annat 
godkännande som getts i det landet (utländskt tillstånd) får, 
i stället för att ansöka om tillstånd enligt 43 §, begära att 
Naturvårdsverket prövar om det utländska tillståndet 
motsvarar ett tillstånd enligt 43 § och uppfyller kraven i 
denna förordning.

59 § Om ett utländskt tillstånd motsvarar ett tillstånd 
enligt 43 § och uppfyller kraven i denna förordning, ska 
Naturvårdsverket besluta att det utländska tillståndet gäller 
som ett tillstånd enligt 43 §.

Information om givna tillstånd

60 § Naturvårdsverket ska informera allmänheten om vilka 
som enligt 43 eller 59 § har tillstånd att driva ett 
insamlingssystem.

Driften av ett insamlingssystem

61 § Den som driver ett sådant insamlingssystem som avses i 
43 § ska

1. fortlöpande se till att systemet uppfyller kraven i denna 
förordning,

2. snarast underrätta Naturvårdsverket om sådana förändringar 
i systemet som kan påverka bedömningen av hur systemet 
uppfyller kraven i denna förordning,

3. snarast underrätta Naturvårdsverket om vad som kommer fram 
vid samråd enligt 64 och 65 §§, och

4. lämna de uppgifter till kommunen som den behöver för att 
uppfylla kraven i 70 § denna förordning och i 9 kap. 4 § 
avfallsförordningen (2020:614). Förordning (2020:615).

62 § Den som driver ett sådant insamlingssystem som avses i 
43 § ska senast den 31 mars varje år till Naturvårdsverket 
lämna

1. uppgifter om vilka producenter som låter förpackningar 
omfattas av systemet med uppgift om varje producents person- 
eller organisationsnummer eller om sådant inte finns 
producentens skatteregistreringsnummer,

2. i fråga om det förpackningsavfall som hanteras av systemet, 
uppgifter om den mängd avfall som under det närmast föregående 
kalenderåret har

a) samlats in och behandlats i Sverige,

b) samlats in utanför Sverige och behandlats i Sverige,

c) samlats in i respektive kommun,

d) transporterats till ett annat land inom Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet (EES) för behandling, och

e) exporterats från Sverige till ett land utanför EES för 
behandling, och

3. uppgifter, i enlighet med föreskrifter som har meddelats 
med stöd av 79 §, som Naturvårdsverket behöver

a) för att rapportera till Europeiska kommissionen i enlighet 
med 74 §,

b) för det digitala system om förpackningar och 
förpackningsavfall som avses i 74 a §.

Uppgifter om mängder enligt första stycket ska anges i vikt. 
Uppgifter enligt första stycket 2 ska specificeras i 
förpackningsmaterial. Uppgifter enligt första stycket 2 a, b, 
d och e ska specificeras i hur mycket som har 
materialåtervunnits, energiåtervunnits, återvunnits på annat 
sätt eller bortskaffats. Förordning (2020:615).

63 § När det gäller uppfyllelse av målen i denna förordning 
för sådant förpackningsavfall som förs ut från Sverige till 
ett land utanför EU ska den som driver ett sådant 
insamlingssystem som avses i 43 § kunna visa att avfallet har 
materialåtervunnits på det sätt som anges i denna förordning.
Förordning (2020:615).

Samråd under driften av ett insamlingssystem

64 § Den som driver ett sådant insamlingssystem som avses i 
43 § ska, om det behövs, samråda med andra som har tillstånd 
eller har ansökt om tillstånd enligt denna förordning att 
driva insamlingssystem om hur systemen kan samordnas.
Förordning (2020:1299).

65 § Den som driver ett sådant insamlingssystem som avses i 
43 § ska, om det behövs eller om en kommun begär det, samråda 
med kommunen om

1. hur systemet organiseras och drivs,

2. hur systemet samordnas med kommunens renhållningsskyldighet 
och med andra insamlingssystem som har tillstånd eller har 
ansökt om tillstånd enligt denna förordning, och

3. andra väsentliga frågor som rör systemet.
Förordning (2020:1299).

Kommuners insamling av förpackningsavfall

66 § En kommun får samla in utsorterat förpackningsavfall 
på uppdrag av ett insamlingssystem som har tillstånd enligt 
43 §.

Insamling av förpackningsavfall från yrkesmässig verksamhet

67 § Utsorterat förpackningsavfall som uppkommit i eller i 
samband med yrkesmässig verksamhet får samlas in även av 
andra än den som har tillstånd enligt 43 §, om den som samlar 
in anmäler detta till Naturvårdsverket med uppgifter om

1. insamlarens namn, kontaktuppgifter, och person- eller 
organisationsnummer, och

2. i vilka kommuner insamlingen ska bedrivas.

Insamlaren ska underrätta Naturvårdsverket om ändringar i 
fråga om de uppgifter som har lämnats i anmälan.

68 § Den som samlar in enligt 67 § ska 

1. se till att 

a) förpackningsavfallet behandlas och hanteras på ett lämpligt 
sätt så att materialåtervinning främjas, och

b) Naturvårdsverket senast den 31 mars varje år får uppgifter 
motsvarande de som ska lämnas enligt 62 § första stycket 2 och 
3, eller

2. lämna förpackningsavfallet till ett sådant insamlingssystem 
som avses i 43 § utan att begära någon betalning, om inte 
annat har avtalats. Förordning (2020:615).

69 § Till de kommuner för vilka Naturvårdsverket har fått 
in anmälan enligt 67 § ska Naturvårdsverket lämna de 
uppgifter som avses i 67 § första stycket 1.

69 a § Den som yrkesmässigt driver ett system för 
återanvändning av förpackningar ska anmäla detta till 
Naturvårdsverket med uppgift om namn, kontaktuppgifter och 
person- eller organisationsnummer. Förordning (2020:615).

Kommunens ansvar att informera

70 § Kommunen ska informera hushåll om

1. skyldigheten enligt 3 kap. 2 § avfallsförordningen 
(2020:614) att sortera ut förpackningsavfall från annat 
avfall,

2. hur sorteringen ska gå till,

3. tillgängliga insamlingssystem, 

4. hur hushållen kan bidra till ökad materialåtervinning, och

5. de återvinningsresultat som sorteringen bidrar till.

Kommunen ska ge den som driver ett insamlingssystem möjlighet 
att lämna synpunkter på informationens utformning.
Förordning (2020:615).

Insamlingssystemets ansvar att informera

71 § Den som driver ett sådant insamlingssystem som avses i 
43 § ska 

1. se till att andra än hushåll får motsvarande information 
som avses i 70 §, 

2. informera hushåll om skyldigheten enligt 3 kap. 2 § 
avfallsförordningen (2020:614) att sortera ut 
förpackningsavfall från annat avfall, syftet med 
materialåtervinning av förpackningsavfall och möjligheten att 
materialåtervinna olika förpackningsmaterial,

3. informera de producenter som låter förpackningar omfattas 
av systemet om vilka möjligheter som finns att 
materialåtervinna olika förpackningsmaterial,

4. informera användare av förpackningar om fördelarna med en 
ökad återanvändning av förpackningar, och

5. verka för att de producenter som låter förpackningar 
omfattas av systemet ökar andelen återanvändbara förpackningar 
som släpps ut på marknaden. Förordning (2020:615).

Skyldighet för producenter att lämna uppgifter

72 § Den som avser att i egenskap av producent tillhandahålla 
en förpackning på den svenska marknaden ska före 
tillhandahållandet anmäla det till Naturvårdsverket. Anmälan 
ska innehålla producentens namn, kontaktuppgifter, person- 
eller organisationsnummer och vilket insamlingssystem som 
finns för producentens förpackningar.

Producenten ska underrätta Naturvårdsverket om ändringar i 
fråga om de uppgifter som har lämnats. Förordning (2021:1003).

73 § En producent ska senast den 31 mars varje år lämna en 
rapport till Naturvårdsverket, om producenten

1. fyller eller på annat sätt använder en förpackning som inte 
är en serviceförpackning i syfte att skydda, presentera eller 
underlätta hanteringen av en vara,

2. för in en förpackad vara till Sverige,

3. tillverkar en serviceförpackning i Sverige,

4. för in en serviceförpackning till Sverige, 

5. från ett annat land än Sverige säljer en förpackad vara 
eller en förpackning till en slutlig användare i Sverige, 
eller

6. i Sverige tillverkar eller till Sverige för in en sådan 
engångsmugg som avses i 29 §.

Rapporten ska innehålla uppgifter om den mängd förpackningar 
som producenten har tillhandahållit eller släppt ut på den 
svenska marknaden under det närmast föregående kalenderåret. 
Av uppgifterna ska det framgå hur stor mängd av 
förpackningarna som är 

1. konsumentförpackningar, 

2. återanvändbara förpackningar, 

3. återanvändbara konsumentförpackningar, 

4. flaskor för dryck som är engångsplastprodukter, och 

5. sådana förpackningar som omfattas av ett retursystem enligt 
förordningen (2005:220) om retursystem för plastflaskor och 
metallburkar. 

Uppgifterna om mängd enligt andra stycket ska anges i vikt och 
specificeras i förpackningsmaterial. Förordning (2021:1003).

73 a § Rapporten i 73 § ska innehålla uppgift om 

1. det antal förpackningar som en producent har 
tillhandahållit på den svenska marknaden under det närmast 
föregående kalenderåret som är 

a) matlådor som är engångsplastprodukter, 

b) muggar som är engångsplastprodukter, 

c) engångsplastlock till muggar,

d) flexibla omslag,

e) plastflaskor för dryck som rymmer mindre än 0,6 liter,

f) andra dryckesbehållare än plastflaskor som rymmer mindre än 
0,6 liter,

g) tunna plastbärkassar,

h) tjocka plastbärkassar, och

2. mängden plast som använts i matlådor och muggar som är 
engångsplastprodukter.

Av uppgifterna ska det framgå hur många av de tunna 
plastbärkassarna som utgör bärkassar vars vägg är tunnare än 
15 mikrometer och 

1. behövs av hygienskäl, eller 

2. tillhandahålls som primära förpackningar för livsmedel som 
säljs i lösvikt.

Uppgifterna ska specificeras i varje produktkategori.
Förordning (2021:1004).

Statistik

73 b § Uppgifter som lämnas till Naturvårdsverket enligt denna 
förordning får användas av Naturvårdsverket för att ta fram 
statistik. Förordning (2021:1003).

Rapportering

74 § Naturvårdsverket ska rapportera till Europeiska 
kommissionen i enlighet med direktiv 94/62/EG.
Förordning (2020:615).

Digitalt system för uppgifter om förpackningar

74 a § Naturvårdsverket ska se till att det finns ett sådant 
digitalt system för uppgifter om förpackningar och 
förpackningsavfall som uppfyller kraven i artikel 12 i 
direktiv 94/62/EG. Förordning (2020:615).

Lämna uppgifter till Naturvårdsverket

74 b § Producenter, de som driver ett insamlingssystem och de 
som yrkesmässigt driver system för återanvändning av 
förpackningar ska på Naturvårdsverkets begäran lämna de 
uppgifter som myndigheten behöver för att rapportera i 
enlighet med direktiv 94/62/EG.

Uppgifterna ska lämnas inom den tid och på det sätt som 
Naturvårdsverket bestämmer. Förordning (2020:704).

Omprövning och återkallelse av tillstånd

75 § Naturvårdsverket får på eget initiativ ompröva ett 
tillstånd enligt 43 §, om det behövs för att 
insamlingssystemet ska uppfylla kraven i denna förordning.

76 § Naturvårdsverket får återkalla ett tillstånd enligt 
43 §, om insamlingssystemet inte uppfyller kraven i denna 
förordning.

Ett tillstånd får inte återkallas om bristerna endast har 
ringa betydelse.

Tillsyn

77 § Bestämmelser om tillsyn finns i 26 kap. miljöbalken och i 
miljötillsynsförordningen (2011:13). Bestämmelser om det 
tillsynsansvar som hör samman med denna förordning finns i 
26 kap. 3 § tredje stycket miljöbalken samt 2 kap. 4, 24, 
29 och 30 §§ miljötillsynsförordningen. 
Förordning (2020:615).

Sanktioner

78 § Bestämmelser om miljösanktionsavgifter finns i 
förordningen (2012:259) om miljösanktionsavgifter.

Bemyndigande

79 § Naturvårdsverket får meddela 

1. ytterligare föreskrifter om vilka uppgifter som ska lämnas 
enligt 36 c, 40 b, 62, 68, 72 och 73 §§ av den som omfattas av 
dessa bestämmelser, 

2. föreskrifter om skyldighet att lämna sådana uppgifter om 
avfall, avfallshantering och avfallsförebyggande åtgärder, som 
behövs för att uppfylla skyldigheter enligt direktiv 94/62/EG 
och direktiv 2008/98/EG,

3. föreskrifter om hur den andel återvunnet innehåll som avses 
i 40 a § ska verifieras och beräknas, och

4. närmare föreskrifter om hur de uppgifter som avses i 36 c, 
40 b, 62, 68, 72 och 73 §§ ska lämnas, och andra föreskrifter 
om verkställigheten av denna förordning. 
Förordning (2021:1003).

Överklagande

80 § Bestämmelser om överklagande finns i 19 kap. 1 § 
tredje stycket miljöbalken.


Övergångsbestämmelser

2018:1462

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (2014:1073) om 
producentansvar för förpackningar.

3. Bestämmelsen i 42 § tillämpas första gången i fråga om 
förpackningar samt varor som är inneslutna i eller skyddas 
eller presenteras av en förpackning som släpps ut eller 
tillhandahålls på den svenska marknaden efter utgången av 
december 2022. Förordning (2020:815).

4. Bestämmelserna i 43-51, 59-61, 63-65, 67 §§, 68 § 1 a och 
2, 75 och 76 §§ tillämpas första gången i fråga om 
insamlingssystem som avses att drivas efter utgången av 
december 2022. Förordning (2020:815).

5. Bestämmelserna i 52-58 §§ tillämpas i fråga om ansökningar 
om tillstånd som lämnas in efter utgången av december 2021.
Förordning (2020:815).

6. Bestämmelsen i 66 § tillämpas första gången i fråga om 
förpackningsavfall som samlas in efter utgången av december 
2022. Förordning (2020:815).

7. Bestämmelserna i 70 och 71 §§ tillämpas första gången i 
fråga om information som ges efter utgången av december 2022.
Förordning (2020:815).

8. Bestämmelsen i 69 § tillämpas första gången i fråga om 
uppgifter som ska lämnas efter utgången av december 2022.
Förordning (2020:815).

9. Bestämmelserna i 62 § och 68 § 1 b tillämpas första gången 
i fråga om uppgifter som avser kalenderåret 2023.
Förordning (2020:815).

10. Bestämmelserna i 25-27 §§ i den upphävda förordningen 
(2006:1273) om producentansvar för förpackningar gäller 
fortfarande för förpackningar och varor som är inneslutna i 
eller skyddas eller presenteras av en förpackning som 
tillverkas, säljs eller förs in i Sverige före utgången av 
december 2022. Vid tillämpning av dessa bestämmelser ska med 
producent avses det som anges i 8 § i denna förordning.
Förordning (2020:815).

11. Bestämmelsen i 28 § i den upphävda förordningen 
(2006:1273) om producentansvar för förpackningar gäller 
fortfarande för avfall som har uppstått före utgången av 
december 2022. Vid tillämpning av denna bestämmelser ska med 
producent avses det som anges i 8 § i denna förordning.
Förordning (2020:815).

12. Bestämmelserna i 29 och 30 §§ i den upphävda förordningen 
(2006:1273) om producentansvar för förpackningar gäller 
fortfarande för förpackningsavfall som har samlats in före 
utgången av december 2022. Vid tillämpning av dessa 
bestämmelser ska med producent avses det som anges i 8 § i 
denna förordning. Förordning (2020:815).

13. Bestämmelsen i 31 § 1 i den upphävda förordningen 
(2006:1273) om producentansvar för förpackningar gäller 
fortfarande för uppgifter som avser kalenderåren fram till och 
med 2022. Vid tillämpning av dessa bestämmelser ska med 
producent avses det som anges i 8 § i denna förordning.
Förordning (2020:815).

2021:1003

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2023 i fråga om 
8, 29, 49 och 73 §§, den 1 januari 2024 i fråga om 40 b §, den 
3 juli 2024 i fråga om 40 c §, den 1 januari 2025 i fråga om 
40 a §, och i övrigt den 1 januari 2022.

2021:1004

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2023 i fråga om 
73 a § och i övrigt den 1 januari 2030.