Resegarantiförordning (2018:1340)

Tillämpningsområde

1 § Förordningen gäller sådana resegarantier som omfattas 
av resegarantilagen (2018:1218). 

Termer och uttryck som används i resegarantilagen har samma 
betydelse i denna förordning. 

Anmälan av verksamhet

2 § En näringsidkares anmälan av verksamhet enligt 11 § 
resegarantilagen (2018:1218) ska innehålla uppgifter om 
näringsidkarens företagsnamn och organisationsnummer eller, 
om sådana inte finns, uppgifter om namn och personnummer 
eller samordningsnummer, samt kontaktuppgifter. 

En anmälan ska även innehålla uppgifter om de paketresor 
eller sammanlänkade researrangemang som näringsidkaren avser 
att sälja eller underlätta uppkomsten av, vilka 
betalningsvillkor som gäller för dessa samt, i förekommande 
fall, den uppskattade kostnaden för hemtransport av 
resenärerna och för inkvartering i avvaktan på hemtransporten 
i händelse av insolvens. 

Om en resegaranti har ordnats för paketresorna eller de 
sammanlänkade researrangemangen ska anmälan innehålla 
uppgifter om resegarantins omfattning och villkor.
Förordning (2018:1853).

3 § Kammarkollegiet får meddela närmare föreskrifter om de 
uppgifter som ska lämnas till myndigheten i en anmälan av 
verksamhet enligt 11 § resegarantilagen (2018:1218) och i en 
anmälan om ändrade förutsättningar enligt 16 § samma lag. 

Prövning av skyldighet att ordna resegaranti

4 § Kammarkollegiet prövar om det finns skyldighet att 
ordna en resegaranti och om en ordnad resegaranti kan 
godkännas enligt 12 § resegarantilagen (2018:1218). 

5 § Om resegarantin består av en betalningsutfästelse ska 
denna vara ställd till Kammarkollegiet. 

6 § Om resegarantin består av en försäkring ska denna vara 
tecknad hos en försäkringsgivare som har tillstånd att 
bedriva försäkringsrörelse i ett land inom EES eller i ett 
land som är medlem i Organisationen för ekonomiskt samarbete 
och utveckling (OECD). 

Kammarkollegiet får dock godkänna en resegaranti i form av en 
försäkring som ordnas av någon annan än en sådan 
försäkringsgivare som avses i första stycket om de krav som 
gäller för den som står för resegarantin är tillräckliga för 
att anta att denne kan infria sina åtaganden. 

7 § Om resegarantin består av deponerade medel ska dessa vara 
deponerade hos Kammarkollegiet, ett kreditinstitut som har 
tillstånd att driva bank- eller finansieringsrörelse enligt 
lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller hos 
ett sådant utländskt kreditinstitut som avses i arti-
kel 4.1.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 
575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för 
kreditinstitut och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 
och som är auktoriserat och står under tillsyn av behöriga 
myndigheter i ett annat land inom EES.

Deponerade medel ska kunna tas i anspråk av Kammarkollegiet 
efter beslut om ersättning ur resegarantin enligt 17 § 
resegarantilagen (2018:1218). Förordning (2021:508).

8 § En betalningsutfästelse eller deponerade medel ska 
återgå när resegarantin inte längre behövs. 

Ersättning från resegarantin

9 § Om inte annat följer av de villkor som gäller för en 
resegaranti ska Kammarkollegiet pröva begäran om ersättning 
enligt 17 § resegarantilagen (2018:1218). 

Om Kammarkollegiet förfogar över resegarantin ska myndigheten 
verkställa de utbetalningar som den har beslutat om. 

Kammarkollegiet får meddela närmare föreskrifter om de 
uppgifter som ska lämnas i en begäran om ersättning från 
resegarantin som ska prövas av myndigheten. 

10 § Om näringsidkaren har försatts i konkurs ska 
Kammarkollegiet underrätta konkursförvaltaren om att 
ersättning har begärts från resegarantin.

Tillsyn

11 § Kammarkollegiet är tillsynsmyndighet enligt 19 § 
resegarantilagen (2018:1218). 

12 § Kammarkollegiet ska föra ett register över 
arrangörer, återförsäljare och näringsidkare som underlättar 
uppkomsten av sammanlänkade researrangemang och som fullgör 
sin skyldighet att ordna en resegaranti enligt 4 eller 5 § 
resegarantilagen (2018:1218). Registret ska göras 
tillgängligt för allmänheten genom en publik webbplats.

13 § Om Kammarkollegiet begär att en arrangör, 
återförsäljare eller näringsidkare som underlättar uppkomsten 
av sammanlänkade researrangemang ska ge in ett certifikat, 
intyg eller liknande dokument som visar att kravet på godkänd 
resegaranti har uppfyllts, ska myndigheten godta motsvarande 
dokument från ett annat land inom EES. Myndigheten får dock 
begära en översättning av dokumentet till svenska. 

Administrativt samarbete

14 § Kammarkollegiet ska vara central kontaktpunkt för det 
administrativa samarbetet och tillsynen av arrangörer, 
återförsäljare och näringsidkare som underlättar uppkomsten 
av sammanlänkade researrangemang i andra länder inom EES 
enligt artikel 18.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 
(EU) 2015/2303 av den 25 november 2015 om paketresor och 
sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) 
nr 2006/2004 och Europaparlamentets och rådets direktiv 
2011/83/EU samt om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG, 
i den ursprungliga lydelsen. 

15 § Kammarkollegiet ska på förfrågan från centrala 
kontaktpunkter i andra länder inom EES lämna information om 
och i vilken utsträckning en resegaranti har ordnats av 
arrangörer, återförsäljare och näringsidkare som underlättar 
uppkomsten av sammanlänkade researrangemang. 

Förfrågningar enligt första stycket ska besvaras utan onödigt 
dröjsmål. Ett första svar ska alltid lämnas inom 15 
arbetsdagar från det att förfrågan mottagits. 

16 § Kammarkollegiet ska samverka med Konsumentverket i 
frågor som rör resegarantier. Kammarkollegiet ska vid behov 
även inhämta synpunkter från branschorganisationer inom 
reseområdet och organisationer som företräder 
konsumentintressen.

Överklagande 

17 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns 
bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. 
Andra beslut än beslut om att stryka näringsidkare från det 
register som förs med stöd av 12 § får dock inte 
överklagas. 


Övergångsbestämmelser

2018:1340

1. Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 2018.

2. Genom förordningen upphävs 

a) förordningen (2007:1039) med instruktion för 
Resegarantinämnden,

b) förordningen (2009:1076) om godkännande av dokument i 
ärenden om säkerhet för resegaranti.

3. Ärenden om resegarantier som har inletts hos 
Resegarantinämnden före ikraftträdandet ska efter 
ikraftträdandet handläggas av Kammarkollegiet. 
Resegarantinämnden ska överlämna handlingarna till 
Kammarkollegiet.