Förordning  (1987:894) om statlig finansiering  genom regional utvecklingsfond 

Inledande bestämmelser

1 § För att främja dels utvecklingen av främst små och
medelstora företag, dels etableringen av nya småföretag får den
regionala utvecklingsfonden inom varje län på företagsekonomiska
grunder delta i finansieringen av sådana företag enligt denna
förordning. Fonden skall i sin finansieringsverksamhet beakta
bland annat de regional- och sysselsättningspolitiska mål som
staten ställer upp samt vikten av att de anställda tillförsäkras en
tillfredsställande arbetsmiljö.

Fondens medel för finansiering enligt denna förordning skall
förvaltas på sådant sätt att krav på god avkastning, långsiktighet
och riskspridning tillgodoses.

Om särskilda omständigheter föranleder att kapitalbehovet
reduceras får fonden besluta att en del av fondens kapital skall
återföras till staten. Förordning (1993:113).

2 § Om det finns särskilda skäl får fonden finansiera sammanslutningar
av små och medelstora företag. Finansiering kan också gälla de särskilda
ändamål som anges i 11 § andra stycket och 27 § andra stycket.
Förordning (1990:982).

3 § Fonden skall i första hand finansiera företag som har högst 200
arbetstagare och som inte ingår i någon koncern med mer än 200
arbetstagare.

Finansieringsformer

4 § Utvecklingsfondens finansieringsformer är

1. lån,

2. garanti för lån (lånegaranti),

3. garanti för bankgaranti,

4. utvecklingskapital, och

5. nyföretagarlån.

Finansieringsformerna under 1--4 får användas för att främja
utvecklingen av främst små och medelstora företag samt
finansieringsformen under 5 för att främja etableringen av nya
småföretag.

Summan av utestående kapitalskulder på de av varje fond
garanterade lånen och fondens förpliktelser på grund av garantier
får uppgå till sammanlagt högst 25 procent av fondens eget kapital
enligt den senast fastställda och av revisorerna godkända
balansräkningen. Förordning (1993:113).

5 § Finansieringsformerna under 4 § 1--4 kan kombineras
inbördes och med andra former av statlig finansiering.
Utvecklingsfonden får dock inte delta i finansieringen, om för
samma ändamål tas i anspråk stöd enligt förordningen (1990:643)
om glesbygdsstöd.

Finansieringsformen under 4 § 5 får endast kombineras med stöd
enligt förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd,
stöd enligt förordningen (1990:643) om glesbygdsstöd eller bidrag
enligt förordningen (1984:523) om bidrag till arbetslösa m. fl. som
startar egen näringsverksamhet. Förordning (1993:113).

Allmänna villkor för finansiering

6 § Finansiering får avse endast företag som har eller bedöms kunna få
tillfredsställande lönsamhet. Förordning (1990:982).

7 § Utvecklingsfonden får inte medverka i finansiering som kan ske på
den allmänna kreditmarknaden under normala marknadsmässiga villkor.

8 § För finansiering från utvecklingsfonden gäller de särskilda villkor
som anges för varje finansieringsform. Beslut om finansiering skall
förenas med de ytterligare villkor om användning av medlen, insyn och
annat som behövs med hänsyn till syftet med fondens insats eller av
annan anledning.

För lån och villkorliga lån gemensamma bestämmelser

9 § På lån enligt 11 § och villkorligt lån enligt 32 § skall betalas
ränta från dagen för utbetalningen efter en räntesats som bestäms med
beaktande av det allmänna ränteläget och förutsättningarna i varje
särskilt fall.

Om det bedöms lämpligt med hänsyn till företagets förutsättningar får
räntesatsen bestämmas till olika nivåer under skilda delar av lånets
löptid eller räntans storlek göras beroende av företagets vinst.

Återbetalningstiden skall inte vara längre än vad som behövs med hänsyn
till syftet med lånet.

Gemensamma bestämmelser för lån, villkorliga lån, nyföretagarlån
och kompletteringslån

10 § Lån enligt 11 §, villkorligt lån enligt 32 §, nyföretagarlån enligt
33 § och kompletteringslån enligt 40 § kan sägas upp till omedelbar
betalning om

1. låntagaren lämnat oriktiga eller ofullständiga uppgifter som har
föranlett att lånet beviljades,

2. lånet utan tillstånd använts för något annat ändamål än som
avsetts,

3. låntagaren försummar att erlägga föreskriven ränta eller
avbetalning inom 14 dagar från förfallodagen,

4. någon väsentlig del av verksamheten läggs ned eller någon
väsentlig ändring direkt eller indirekt sker i äganderätten eller
förfoganderätten till rörelsen eller däri ingående tillgångar av
betydelse för verksamheten,

5. låntagaren i annat fall bryter mot villkor eller föreskrifter som
gäller för lånet,

6. ställd säkerhet väsentligt försämras, eller

7. något annat förhållande inträffar som medför att låntagaren med
hänsyn till syftet med lånet uppenbarligen inte längre bör få ha kvar
lånet.

En upplysning om bestämmelserna i första stycket skall tas in i den
skuldförbindelse som utfärdas för lånet. Förordning (1993:113).

Särskilda bestämmelser om lån

11 § Lån får lämnas för anskaffning av anläggnings- eller
omsättningstillgångar eller för främjande av företagets utveckling på
annat sätt.

Om det finns synnerliga skäl får lån ges för aktieförvärv eller liknande
ändamål, om detta väsentligen underlättar eller möjliggör ett
finansieringsberättigat företags verksamhet. Förordning (1992:121).

12 § För lån skall ställas den säkerhet som kan fordras med hänsyn till
låntagarens ekonomiska ställning och behov av rimlig ekonomisk
rörelsefrihet samt till övriga omständigheter.

Om det finns särskilda skäl, får lån lämnas utan säkerhet eller ges
sämre förmånsrätt än andra borgenärers fordringar. Sådana lån får dock
inte utan särskilda skäl och föregående samråd med Närings- och
teknikutvecklingsverket för en och samma låntagare överstiga sammanlagt
1 miljon kronor eller 50 procent av företagets eget kapital. Förordning
(1992:121).

Särskilda bestämmelser om lånegaranti

13 § Lånegaranti får lämnas för lån till de ändamål och under de
förutsättningar som gäller för lån enligt 11 §.

För lån med lånegaranti svarar fonden som för egen skuld till dess lånet
har återbetalats.

14 § Lånegaranti får lämnas för lån i svensk eller utländsk valuta i
kreditinrättningar som fonden godkänner.

15 § Lånegaranti får lämnas endast om villkoren för lånet av fonden
bedöms som skäliga med hänsyn till syftet med lånet, låntagarens
ekonomiska ställning och övriga omständigheter.

16 § Ett villkor för lånegaranti är att det för garantilånet ställs
säkerhet i samma omfattning som gäller i fråga om lån enligt 12 §.
Säkerheten för lånet skall gälla även för garantin.

17 § Lånegaranti lämnas endast om låneförbindelsen för garantilånet
innehåller villkor att lånet kan sägas upp till omedelbar återbetalning,
om

1. låntagaren genom oriktiga eller ofullständiga uppgifter har föranlett
att garantin beviljades,

2. lånemedlen utan tillstånd använts för något annat ändamål än som
avsetts,

3. låntagaren försummar att erlägga föreskriven ränta eller avbetalning
inom 14 dagar från förfallodagen,

4. någon väsentlig del av verksamheten läggs ned eller någon väsentlig
ändring direkt eller indirekt sker i äganderätten eller förfoganderätten
till rörelsen eller däri ingående tillgångar av betydelse för
verksamheten,

5. låntagaren i annat fall bryter mot de villkor eller föreskrifter som
gäller för garantin,

6. ställd säkerhet försämras väsentligt, eller

7. i övrigt sådant förhållande inträffar att låntagaren med hänsyn till
syftet med lånet uppenbarligen inte längre bör få ha kvar garantin.

18 § Som villkor för lånegaranti gäller att långivaren beaktar fondens
intresse som garantigivare. Långivaren skall utan dröjsmål underrätta
fonden om varje förhållande som kan utgöra anledning till uppsägning av
lånet eller som eljest medför risk att garantin måste infrias. När en
fråga av betydelse för fondens betalningsansvar på grund av
garantiåtagande uppkommer, skall långivaren inhämta anvisningar hos
fonden.

19 § Till täckning av fondens kostnader för garantigivningen och dess
förluster på grund av infriade garantiåtaganden skall långivaren till
fonden betala en årlig avgift. Avgiften, som skall utgöra lägst en
procent av utestående belopp, fastställs av fonden.

20 § Underlåter långivaren att efter anmodan från fonden utan dröjsmål
säga upp lånet, upphör lånegarantin att gälla tre månader efter det att
långivaren erhöll anmaningen. Garantin upphör att gälla efter samma tid
om långivaren efter anmodan inte vidtar begärda åtgärder för att driva
in lånet.

21 § Beslut om lånegaranti får ändras eller upphävas, om långivaren inte
iakttar de villkor som anges i 18 § eller 19 § eller som föreskrivits i
beslutet.

22 § Den regionala utvecklingsfonden får medge att garantilån får
övertas av annan kreditinrättning än den som har beviljat lånet.
Garantin gäller i förhållande till den nye långivaren från tidpunkten
för ansökan om övertagandet. En sådan ansökan skall innehålla förklaring
från den som övertar lånet, att detta sker på de villkor som gäller
enligt denna förordning.

Särskilda bestämmelser om garanti för bankgaranti

23 § Garanti lämnas för bankgaranti för en ekonomisk förpliktelse hos
ett företag. Bankgarantin skall vara begränsad till ett visst belopp.

I fråga om garanti för bankgaranti svarar fonden gentemot banken som för
egen förpliktelse.

Till täckning av fondens kostnader för garantigivningen och dess
förluster på grund av infriade garantiåtaganden skall den
kreditinrättning som beviljar bankgarantin till fonden betala en årlig
avgift. Avgiften, som skall utgöra lägst en procent av utestående
belopp, fastställs av fonden. Förordning (1990:982).

24 § Som villkor för garanti från fonden gäller att den kreditinrättning
som beviljar bankgarantin beaktar den regionala utvecklingsfondens
intresse som garantigivare och inhämtar anvisningar från fonden, när
frågor av betydelse för fondens betalningsansvar på grund av
garantiåtagandet uppkommer.

25 § Beslut om garanti för bankgaranti får ändras eller upphävas om
kreditinrättningen inte iakttar de villkor som anges i 23 § tredje
stycket eller 24 §.

26 § I övrigt tillämpas i fråga om garanti för bankgaranti
bestämmelserna om lånegaranti i 13, 16 och 22 §§. Därvid skall vad som
sägs om lånegaranti avse garanti för bankgaranti, lån avse bankgaranti
och långivare avse den kreditinrättning som lämnat bankgarantin.

Särskilda bestämmelser om utvecklingskapital

27 § Utvecklingskapital får lämnas i form av villkorligt lån eller
medelstillskott, för att stödja utveckling och marknadsföring av nya
produkter eller andra projekt som syftar till att utveckla företaget och
som är förenade med så stor risk att projektet bedöms inte bli genomfört
utan finansiering med utvecklingskapital.

Om det finns särskilda skäl, får utvecklingskapital lämnas för projekt
hos annan än ett litet eller medelstort företag om projektets resultat
kan antas komma till användning i ett litet eller medelstort företag.
Förordning (1990:982).

28 § Utvecklingskapital får beviljas till högst 50 procent eller, om det
finns särskilda skäl, till högst 65 procent, av den beräknade kostnaden
för det projekt som finansieringen avser.

29 § För utvecklingskapital behöver inte ställas säkerhet.

30 § Utvecklingskapital i form av medelstillskott får ges med förbehåll
att mottagaren förbinder sig att utge ersättning till fonden i form av
ett engångsbelopp eller i form av royalty eller annan löpande avgift.
Villkoren för sådan ersättning skall bestämmas med hänsyn till bland
annat riskerna med projektet och det beräknade ekonomiska utfallet.

31 § För medelstillskott enligt 30 § gäller att medlen får krävas åter
helt eller delvis, om

1. medlen har utbetalats till följd av att mottagaren har lämnat
oriktiga eller ofullständiga uppgifter,

2. medlen har använts på ett sätt som uppenbarligen strider mot syftet
med detta, eller

3. mottagaren i väsentlig mån åsidosätter någon bestämmelse eller något
villkor som gäller för medelstillskottet.

Beslut som innebär att medel helt eller delvis skall återbetalas enligt
denna paragraf får inte meddelas sedan tio år förflutit från det att
medlen helt utbetalats.

En upplysning om bestämmelserna i denna paragraf skall tas in i beslutet
om medelstillskott.

32 § För utvecklingskapital i form av villkorligt lån kan
återbetalningsskyldigheten helt eller delvis efterges, om låntagaren
visar att förutsättningar uppenbarligen saknas att utnyttja projektets
resultat lönsamt.

Särskilda bestämmelser om nyföretagarlån

33 § Lån får lämnas endast i samband med att en företagare
påbörjar sin verksamhet.

Om företagaren avser att bedriva sin verksamhet i aktiebolagsform
skall lånet lämnas antingen till företagaren under villkor att denne
tillskjuter beloppet till aktiebolaget som aktiekapital eller direkt till
aktiebolaget. Förordning (1993:113).

34 § Lån får lämnas för att täcka högst 30 procent av det beräknade
finansieringsbehovet och under förutsättning dels att nyföretagaren
själv svarar för minst 10 procent av finansieringen med egna medel,
dels att bankaktiebolag, sparbank, föreningsbank eller annan
finansiär som fonden godkänner svarar för den resterande
finansieringen.

Om det finns synnerliga skäl får lån lämnas för att täcka mer än 30
procent av det beräknade finansieringsbehovet. Förordning (1993:113).

35 § Lån får inte lämnas med högre belopp än en miljon kronor. Förordning
(1993:113).

36 § Lånets löptid skall vara 15 år och lånet skall vara
amorteringsfritt de första fem åren. Förordning (1993:113).

37 § Lånet skall de två första åren löpa utan ränta. Från och med
sjätte året skall marknadsmässig ränta utgå. För tiden däremellan
skall en stigande räntesats tillämpas efter beslut i varje enskilt fall.
Förordning (1993:113).

38 § I samband med att fonden beviljar ett nyföretagarlån får
fonden avtala med låntagaren att denne, om han betalar tillbaka
lånet i snabbare takt än enligt den fastställda amorteringsplanen,
skall utge viss ersättning för de uteblivna ränteintäkterna för
fonden. Förordning (1993:113).

39 § Ett lån skall i övrigt förenas med de villkor som behövs.
Säkerhet behöver dock inte ställas.

Ett lån som ges direkt till ett aktiebolag skall ges sämre förmånsrätt
än andra borgenärers fordringar med undantag för fordringar hos
bolagets aktieägare. Förordning (1993:113).

40 § Om en företagare, som har beviljats ett nyföretagarlån,
behöver ytterligare finansiering får fonden, om det finns särskilda
skäl, lämna företagaren ett kompletteringslån. Ett sådant lån får
lämnas bara om ansökan om lånet kommit in inom tre år från det
nyföretagarlånet beviljades. Förordning (1993:113).

41 § För kompletteringslån gäller 33 § andra stycket och 34--39 §§.
Förordning (1993:113).

Förfarandet m. m.

42 § Innan den regionala utvecklingsfonden avgör ett ärende som rör
anskaffning av anläggningstillgångar eller andra investeringar i
tillverkningsprocessen, skall berörda arbetstagarorganisationer beredas
tillfälle att yttra sig över den planerade åtgärden från
arbetsmiljösynpunkt. Förordning (1993:113).

43 § Beslut om finansiering skall innehålla uppgift om beviljat belopp
eller garantins omfattning, de villkor som är förenade med
finansieringen och ordningen för utbetalning.

Då en ansökan om utvecklingskapital har prövats slutligt, skall avskrift
av beslutet jämte projektbeskrivning tillställas Närings- och
teknikutvecklingsverket, såvida projektet rör teknisk utveckling.
Förordning (1993:113).

44 § Lån, villkorligt lån, nyföretagarlån eller kompletteringslån får
inte betalas ut förrän låntagaren har lämnat skuldförbindelse, ställt
säkerhet, om sådan är föreskriven, och uppfyllt övriga villkor för
utbetalning.

Ett beslut om lånegaranti upphör att gälla, om låneförbindelse inte
har tecknats inom nio månader från dagen för beslutet. På
motsvarande sätt upphör beslut om garanti för bankgaranti att
gälla, om bankgarantin inte har tecknats inom sådan tid. Fonden
får för visst fall medge att tiden förlängs. Förordning (1993:113).

45 § Närings- och teknikutvecklingsverket skall utöva tillsyn över
utvecklingsfondernas verksamhet enligt denna förordning. Förordning
(1993:113).

Övergångsbestämmelser

1987:894

Denna förordning träder i kraft den 1 november 1987. Genom förordningent
upphävs förordningen (1982:682) om statlig finansiering genom regional
utvecklingsfond. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om
finansiering som beslutats före ikraftträdandet.