Förordning (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statlig 
ersättning till regioner, kommuner och öppenvårdsapotek för 
kostnader för hälso- och sjukvård samt kostnader för tandvård 
och receptförskrivna läkemedel som de har för vissa 
utlänningar.

Ersättning enligt förordningen beslutas och betalas av 
Migrationsverket. Förordning (2019:1025).

Ersättning till regioner och kommuner

2 § Ersättning får ges för hälso- och sjukvård som enligt andra
och tredje stycket lämnas till utlänningar som avses i 1 §
första stycket 1 och 2 lagen (1994:137) om mottagande av
asylsökande m.fl.

För personer som fyllt arton år ges ersättning för omedelbar
vård och vård som inte kan anstå, mödrahälsovård,
förlossningsvård, preventivmedelsrådgivning, vård vid abort,
vård och åtgärder enligt smittskyddslagen (2004:168) samt
omedelbar tandvård och tandvård som inte kan anstå.

För personer som inte fyllt arton år samt för personer som
avses i 4 § och som har beviljats uppehållstillstånd som
föranleder folkbokföring i Sverige ges ersättning för hälso-
och sjukvård samt tandvård. Förordning (2006:1011).

3 § Ersättning får ges för en hälsoundersökning per utlänning
som avses i 1 § första stycket 1 och 2 lagen (1994:137) om
mottagande av asylsökande m.fl. och som är registrerad hos
Migrationsverket. Förordning (2002:84).

4 § För utlänningar som bor på ett asylboende får ersättning 
enligt 2 och 3 §§ ges även efter det att de har beviljats 
uppehållstillstånd, om utlänningarna inte anvisats eller 
kunnat utnyttja en anvisad plats i en kommun. För utlänningar 
som har sökt asyl och som inte bor på ett asylboende när de 
beviljas uppehållstillstånd finns rätten till ersättning kvar 
under en månad från det att tillstånd har beviljats. 
Förordning (2025:62).

5 § Ersättning enligt 2-4 §§ får inte ges för vård av utlänningar
som enligt 12 § lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl.
inte har rätt till bistånd enligt den lagen.

5 a § Ersättning får ges för hälso- och sjukvård enligt 2 §
andra och tredje styckena och för hälsoundersökning enligt 3 §
som lämnas till utlänningar som avses i 11 kap. 2 § första och
andra styckena utlänningslagen (2005:716).
Förordning (2006:120).

6 § Hälso- och sjukvård enligt 2 och 4 §§ ersätts i form av en 
schablonersättning som lämnas med ett visst belopp per kvartal 
och person för utlänningar som bor inom regionen eller 
kommunen och som är registrerade hos Migrationsverket den 
sista dagen i kvartalet. Ersättningen betalas ut i den månad 
som följer varje kvartalsskifte.

Schablonersättningen är

- 3 740 kronor för personer till och med 18 år,

- 4 435 kronor för personer från och med 19 år till och med 
60 år, och

- 5 635 kronor för personer som är 61 år eller äldre.

Kostnader för tolk, hjälpmedel och transport eller sjukresa i 
samband med vård som ger rätt till ersättning inkluderas i 
schablonersättningen. Förordning (2019:1025).

6 a § En hälsoundersökning enligt 3 och 4 §§ ersätts i 
form av en schablonersättning om 2 175 kronor. I ersättningen 
inkluderas kostnader för tolk i samband med 
hälsoundersökningen. 

Ersättningen betalas ut kvartalsvis i efterskott efter 
ansökan. Förordning (2018:1970).

7 § För vård åt utlänningar som avses i 2 § första stycket och
3 § får Migrationsverket betala ut särskild ersättning, om
kostnaden för en vårdkontakt uppgår till mer än 100 000 kronor
beräknad enligt riksavtalet för hälso- och sjukvård. Den
särskilda ersättningen skall motsvara den kostnad som
överstiger 100 000 kronor och skall beräknas enligt
riksavtalets bestämmelser. Om behandling av vårdnadshavare är
nödvändig för barnets vård inom barn- och ungdomspsykiatrin
skall även kostnaderna för sådan behandling ingå i en
vårdkontakt.

Särskild ersättning betalas ut efter ansökan till
Migrationsverket efter avslutad vårdkontakt. Vid långvarig
vårdkontakt får utbetalning ske kvartalsvis i efterskott.
Förordning (2006:1011).

7 a § Ansökan om ersättning enligt 6 a § ska ha kommit in till
Migrationsverket senast vid utgången av det kvartal som är
närmast efter hälsoundersökningen. Ansökan om ersättning enligt
7 § ska ha kommit in till Migrationsverket senast sex månader
efter utgången av det kalenderår då vårdkontakten avslutades.
Förordning (2008:124).

8 § Ersättning för hälsoundersökningar som görs av smittskyddsskäl
får lämnas för utlänningar som avses i 1 § första stycket 3 lagen
(1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl.

Ersättningen betalas efter ansökan i efterskott.

8 a § För hälso- och sjukvård samt hälsoundersökning enligt 5 a §
betalar Migrationsverket ut ersättning efter ansökan i
efterskott.

Ersättning ges inte för vård till utlänningar som är
folkbokförda i landet. Förordning (2000:411).

Ersättning till öppenvårdsapotek

9 § Öppenvårdsapotek har rätt till ersättning av staten för 
receptförskrivna läkemedel för utlänningar som avses i 1 § 
första stycket 1 och 2 lagen (1994:137) om mottagande av 
asylsökande m.fl. samt för utlänningar som avses i 11 kap. 2 § 
första och andra styckena utlänningslagen (2005:716).

För utlänningar som bor på ett asylboende får ersättning för 
receptförskrivna läkemedel ges även efter det att de har 
beviljats uppehållstillstånd, om utlänningen inte anvisats 
eller kunnat utnyttja en anvisad plats i en kommun. För 
utlänningar som har sökt asyl och som inte bor på ett 
asylboende när de beviljas uppehållstillstånd finns rätten 
till ersättning kvar under en månad från det att tillstånd har 
beviljats.

Rätt finns inte till ersättning för utlänningar som enligt 
12 § lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. inte 
har rätt till bistånd enligt den lagen. Förordning (2025:62).

Skyldigheten att lämna uppgifter

10 § Regioner och kommuner är skyldiga att lämna 
Migrationsverket de uppgifter som krävs för bedömningen av 
deras rätt till ersättning enligt denna förordning.
Förordning (2019:1025).

Bemyndigande

11 § Migrationsverket får meddela de föreskrifter som behövs 
för verkställigheten av denna förordning. Innan 
Migrationsverket beslutar sådana föreskrifter ska verket 
samråda med Sveriges Kommuner och Landsting.
Förordning (2019:1025).

Överklagande

12 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Andra 
beslut än beslut enligt 6 a, 7 och 8–9 §§ får dock inte 
överklagas. Förordning (2018:971).


Övergångsbestämmelser

2002:84

Denna förordning träder i kraft den 15 mars 2002. De nya
bestämmelserna skall dock tillämpas för tid från och med den
1 januari 2002.

2004:265

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2004. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader som har uppkommit
före ikraftträdandet.

2004:1164

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2005. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för
hälsoundersökning som uppkommit före ikraftträdandet.

2005:1067

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2006. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för
hälsoundersökning som uppkommit före ikraftträdandet.

2006:1011

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2006. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för avslutad
vårdkontakt som uppkommit före ikraftträdandet.

2006:1295

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2007. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för
hälsoundersökning som uppkommit före ikraftträdandet.

2007:1246

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2008. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för
hälsoundersökning som uppkommit före ikraftträdandet.

2008:1292

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2009. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för
hälsoundersökning som uppkommit före ikraftträdandet.

2009:1433

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2010. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för
hälsoundersökning som uppkommit före ikraftträdandet.

2010:1456

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2011. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för
hälsoundersökning som uppkommit före ikraftträdandet.

2011:1195

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2012. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för
hälsoundersökning som uppkommit före ikraftträdandet.

2012:840

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana kostnader
för hälsoundersökningar som uppkommit före ikraftträdandet.

2014:1402

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2015.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana kostnader
för hälsoundersökningar som uppkommit före ikraftträdandet.

2016:1206

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2017.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana kostnader 
för hälsoundersökningar som har uppkommit före 
ikraftträdandet.

2017:1314

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2018.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana kostnader 
för hälsoundersökningar som uppkommit före ikraftträdandet.

2018:1970

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana kostnader 
för hälsoundersökningar som har uppkommit före 
ikraftträdandet.