Lag (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

Tillämpningsområde

1 § Denna lag gäller betalning som en fysisk eller juridisk
person (beställare) gör från Sverige till en fysisk eller
juridisk person (betalningsmottagare) i en annan stat inom
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller från en
beställare i en sådan stat till en betalningsmottagare i
Sverige. Betalningen skall därvid utföras av en bank eller
annat företag, som utför betalningsöverföringar till utlandet,
genom att beloppet överförs till en bank eller annat
motsvarande företag som betalningsmottagaren anlitar.

Lagen är endast tillämplig på betalningar som görs i euro eller
någon annan av EES-staternas valutor till ett högsta belopp
motsvarande 50 000 euro.

Lagen gäller inte betalningsöverföringar som görs på uppdrag av
banker eller andra företag som avses i första stycket.

Definitioner

2 § I denna lag avses med

förmedlande bank: en bank som medverkar i en
betalningsöverföring utan att ha anlitats av beställaren eller
betalningsmottagaren,

acceptdag: den dag då beställaren har erlagt det belopp och
lämnat de uppgifter som banken kräver för att kunna verkställa
betalningsöverföringen,

bankdag: dag då banken har öppet.

Vad som sägs i denna lag om bank gäller även sådana andra
företag som avses i 1 § första stycket.

Informationsskyldighet

3 § Banker som verkställer betalningsöverföringar skall
informera kunderna om villkoren för en betalningsöverföring.
Informationen skall lämnas skriftligen eller i elektronisk
form. Den skall innehålla

1. den tid det tar att överföra ett belopp till den bank som
betalningsmottagaren anlitar, med angivande av hur tiden
beräknas, och den tid det tar från det att
betalningsmottagarens bank har tagit emot ett belopp till dess
att det betalningsmottagarens konto krediteras,

2. hur kundens kostnader för överföringen skall beräknas,

3. den dag banken debiterar beställarens konto respektive
krediterar betalningsmottagarens konto,

4. hur de växlingskurser som används beräknas,

5. lagens tillämpningsområde och bankens ersättningsskyldighet
enligt 14 § när en betalningsöverföring inte verkställs och

6. möjligheterna att få klagomål och begäran om ersättning
prövade när ett uppdrag utförs felaktigt och hur kunden i så
fall skall skall gå till väga.

4 § En bank som har verkställt en betalningsöverföring eller
tagit emot ett överfört belopp skall lämna beställaren
respektive betalningsmottagaren tydlig information om
överföringen. Informationen skall lämnas skriftligen eller i
elektronisk form. Den skall innehålla

1. uppgifter som gör det möjligt för beställaren och
betalningsmottagaren att identifiera betalningen,

2. det belopp som betalningsöverföringen avsåg,

3. samtliga kostnader för beställaren respektive
betalningsmottagaren och

4. den dag banken debiterat beställarens konto respektive
krediterat betalningsmottagarens konto.

Om beställaren har angett att kostnaderna helt eller delvis
skall bäras av betalningsmottagaren, skall den bank som
betalningsmottagaren anlitar informera honom om detta. Om
valuta har växlats, skall den bank som har utfört växlingen
informera sin kund om den kurs som har använts.

Information behöver inte lämnas enligt denna paragraf om
beställaren eller betalningsmottagaren förklarar att han avstår
från den.

5 § Om information enligt 3 och 4 §§ inte lämnas ska
marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, med undantag av
bestämmelserna i 29-36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan
information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket
marknadsföringslagen. Lag (2008:503).

Överenskommelse om tid och kostnader för en
betalningsöverföring

6 § När en bank åtar sig att verkställa en
betalningsöverföring, skall banken på beställarens begäran
lämna bindande utfästelse i fråga om tiden och kostnaderna för
överföringen. Motsvarande gäller för en bank som på
betalningsmottagarens begäran åtar sig att ta emot det belopp
som en betalningsöverföring avser.

Tid för utförande av en betalningsöverföring och ersättning vid
försening

7 § Det belopp som en betalningsöverföring avser ska överföras
till den bank som betalningsmottagaren anlitar senast före
utgången av femte bankdagen från acceptdagen, om inte
beställaren och den anlitade banken uttryckligen har kommit
överens om någon annan tid.

Den bank som beställaren anlitar är inte bunden av den angivna
tidsfristen eller överenskommen tidsfrist om den vidtar
åtgärder med stöd av lagen (2009:62) om åtgärder mot
penningtvätt och finansiering av terrorism. Lag (2009:69).

8 § Om det belopp som en betalningsöverföring avser inte har
överförts till den bank som betalningsmottagaren anlitar inom
den tid som avses i 6 § eller 7 § första stycket, har
beställaren rätt till ersättning av den bank som han har
anlitat. Ersättningen utgörs av ränta på beloppet enligt 6 §
räntelagen (1975:635) från den dag då beloppet senast skulle ha
överförts till den dag då överföringen skedde.

Om det beror på en förmedlande bank att beloppet inte har
överförts till betalningsmottagarens bank inom den tid som
avses i första stycket, skall den förmedlande banken betala
ersättning till beställarens bank beräknad på det sätt som
anges i första stycket.

Första och andra styckena gäller inte, om banken visar att
dröjsmålet beror på beställaren.

9 § Den bank som betalningsmottagaren anlitar ska göra det
belopp som betalningsmottagaren ska erhålla tillgängligt för
honom eller henne före utgången av bankdagen efter den då
beloppet överfördes till banken, om inte betalningsmottagaren
och banken har kommit överens om någon annan tid.

Den bank som betalningsmottagaren anlitar är inte bunden av
den angivna tidsfristen eller överenskommen tidsfrist om den
vidtar åtgärder med stöd av lagen (2009:62) om åtgärder mot
penningtvätt och finansiering av terrorism. Lag (2009:69).

10 § Om den bank som betalningsmottagaren anlitar inte har
gjort det belopp som han skall erhålla tillgängligt för honom
inom den tid som avses i 6 § eller 9 § första stycket, är
betalningsmottagaren berättigad till ersättning av banken.
Ersättningen utgörs av ränta på beloppet enligt 6 § räntelagen
(1975:635) från den dag då beloppet senast skulle ha varit
tillgängligt för betalningsmottagaren till den dag då det blev
tillgängligt.

Första stycket gäller inte, om banken visar att dröjsmålet
beror på betalningsmottagaren.

Förbud mot avdrag för kostnader

11 § En bank som medverkar vid en betalningsöverföring får inte
göra avdrag för kostnader från det belopp som skall överföras,
om inte beställaren har angett att kostnaderna helt eller
delvis skall bäras av betalningsmottagaren.

Den rätt till ersättning som den av betalningsmottagaren
anlitade banken kan ha för förvaltning av hans konto i banken
får inte dras av från det överförda beloppet i samband med
redovisningen av detta.

12 § Om den bank som beställaren anlitar eller en förmedlande
bank har gjort avdrag för kostnader i strid med 11 §, skall
beställarens bank på hans begäran betala det avdragna beloppet
till betalningsmottagaren eller, om beställaren begär det, till
honom.

Om en förmedlande bank har gjort avdrag för kostnader i strid
med 11 § är banken skyldig att betala det avdragna beloppet
till beställarens bank eller, om denna begär det, till
betalningsmottagaren.

13 § Har den bank som betalningsmottagaren anlitar gjort avdrag
för kostnader i strid med 11 §, är banken skyldig att betala
det avdragna beloppet till betalningsmottagaren.

Ersättningsskyldighet när en betalningsöverföring inte har
genomförts

14 § Om det belopp som en betalningsöverföring avser inte har
överförts till den bank som betalningsmottagaren anlitar, skall
den bank beställaren anlitar till honom

1. betala tillbaka beloppet, dock högst motsvarande 12 500
euro,

2. betala ränta på beloppet, dock på högst motsvarande 12 500
euro, enligt 6 § räntelagen (1975:635) från den dag då
beställaren gav banken uppdraget att utföra
betalningsöverföringen till den dag då återbetalning sker, och

3. ersätta de kostnader som beställaren har haft för
betalningsöverföringen.

Ersättning som anges i första stycket 1-3 skall betalas till
beställaren inom fjorton bankdagar från det att han framställde
begäran om ersättning, om inte det belopp som
betalningsöverföringen avser dessförinnan har överförts till
betalningsmottagarens bank.

Begäran enligt andra stycket får inte framställas före utgången
av den tid som avses i 6 § eller 7 § första stycket.

15 § Bestämmelserna i 14 § tillämpas även på en förmedlande
bank, som har mottagit det belopp som en betalningsöverföring
avser. Ersättningen skall dock betalas till den bank som
uppdrog åt den förmedlande banken att medverka. Om anledningen
till att betalningsöverföringen inte har genomförts är att den
uppdragsgivande banken har lämnat felaktiga eller bristfälliga
instruktioner, gäller i stället att den förmedlande banken
skall vidta de åtgärder som skäligen kan krävas för att det
belopp som betalningsöverföringen avser skall betalas tillbaka.

16 § Om anledningen till att det belopp som en
betalningsöverföring avser inte har överförts till den bank som
betalningsmottagaren anlitar är att beställaren har lämnat sin
bank felaktiga eller bristfälliga instruktioner eller att en
förmedlande bank, som beställaren själv har valt, inte har
utfört sitt uppdrag, gäller inte 14 och 15 §§. I stället skall
beställarens bank och övriga berörda banker vidta de åtgärder
som skäligen kan krävas för att det belopp som
betalningsöverföringen avser skall betalas tillbaka.

Om beloppet betalas tillbaka till beställarens bank, skall
denna betala beloppet till beställaren. De berörda bankerna är
berättigade att göra avdrag för de kostnader som
återbetalningen har medfört.

17 § Om anledningen till att det belopp som en
betalningsöverföring avser inte har överförts till den bank som
betalningsmottagaren anlitar är att en förmedlande bank, som
har fått sitt uppdrag av betalningsmottagarens bank, inte har
utfört uppdraget, gäller inte 14 och 15 §§. I stället är
betalningsmottagarens bank skyldig att till
betalningsmottagaren betala det belopp som
betalningsöverföringen avser, dock högst motsvarande 12 500
euro.

Avslutande bestämmelser

18 § Bestämmelserna i 8, 10 och 12-17 §§ inverkar inte på de
rättigheter som beställare, betalningsmottagare eller banker,
som har medverkat vid en betalningsöverföring, kan ha enligt
annan lag eller enligt avtal.

Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelsen i 14 § är till
nackdel för beställaren är utan verkan mot denne.

19 § Att en bank inte fullgör en förpliktelse som banken har
enligt denna lag skall inte medföra någon påföljd som anges i
lagen, om banken visar att detta beror på ett hinder utanför
bankens kontroll som den inte skäligen kunde förväntas ha
räknat med när avtalet ingicks och vars följder den inte heller
skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit.