Lag (1990:313) om Europaråds- och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden

1 § Den av Europarådet och OECD upprättade konventionen om
ömsesidig handräckning i skatteärenden, som öppnades för
undertecknande den 25 januari 1988, i den lydelse som denna
erhållit genom det protokoll om ändring i konventionen som
öppnades för undertecknande den 27 maj 2010, ska gälla för
Sveriges del. Konventionen är avfattad på engelska och franska
språken. Båda texterna har samma giltighet. Den engelska och
franska texten liksom en svensk översättning finns intagen i
bilaga 1 till denna lag. Lag (2011:694).

2 § Konventionen tillämpas i fråga om de svenska skatter och avgifter
som anges i bilaga 2.

3 § Konventionen tillämpas vidare på de utländska skatter och avgifter
som huvudsakligen motsvarar eller är av samma art som de i bilaga 2
angivna, oavsett om de påförs för en parts eller för dess politiska
underavdelningars eller lokala skattemyndigheters räkning. Närmare
föreskrifter om vilka utländska avgifter och skatter som konventionen
tillämpas på meddelas av regeringen.


Övergångsbestämmelser

2003:761

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om skattefordringar som
kan fastställas respektive drivas in med stöd av de lagar som
anges i den tidigare lydelsen av bilaga 2.

2011:694

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2. Denna lag tillämpas på handräckning avseende
beskattningsperioder som börjar den 1 januari det år som
följer närmast efter det år då den av Europarådet och OECD
upprättade konventionen om ömsesidig handräckning i
skatteärenden (konventionen) i dess lydelse enligt det
protokoll om ändring i konventionen som öppnades för
undertecknande den 27 maj 2010 (2010 års protokoll) träder i
kraft i förhållande till en part eller senare. Om någon
beskattningsperiod inte föreligger tillämpas denna lag på
handräckning avseende skatteanspråk som uppkommer den 1
januari det år som följer närmast efter det år då konventionen
i dess lydelse enligt 2010 års protokoll trädde i kraft i
förhållande till en part eller senare. I ärenden som
innefattar ett uppsåtligt handlande som är straffbart enligt
den ansökande partens lagstiftning tillämpas lagen emellertid
även i fråga om tidigare beskattningsperioder eller
skatteanspråk.

3. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i förhållande till
parter som har tillträtt konventionen, men inte 2010 års
protokoll.

2024:176

1. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för fordringar som 
har beslutats enligt mervärdesskattelagen (1994:200), lagen 
(1994:1563) om tobaksskatt eller lagen (1994:1564) om 
alkoholskatt eller med stöd av lagen (2014:52) om 
infrastrukturavgifter på väg.


Bilaga 1

CONSEIL DE L’EUROPE CONVENTION CONCERNANT L’ASSISTANCE
ADMINISTRATIVE MUTUELLE EN MATIÈRE FISCALE

CONVENTION CONCERNANT L’ASSISTANCE ADMINISTRATIVE MUTUELLE
EN MATIÈRE FISCALE

Préambule

Les Etats membres du Conseil de l'Europe et les pays Membres
de l'Organisation de Coopération et de Développement
Economiques, (OCDE), signataires de la présente Convention,

Considérant que le développement des mouvements internationaux
de personnes, de capitaux, de biens et de services – par
ailleurs largement bénéfique – a accru les possibilités
d'évasion et de fraude fiscales, ce qui nécessite une
coopération croissante entre les autorités fiscales;

Prenant note avec satisfaction de tous les efforts déployés au
cours des dernières années sur le plan international, que ce
soit à titre bilatéral ou multilatéral, pour lutter contre
l'évasion et la fraude fiscales;

Considérant qu'une coordination des efforts est nécessaire
entre les Etats pour encourager toutes les formes d'assistance
administrative en matière fiscale, pour les impôts de toute
nature, tout en assurant une protection appropriée des droits
des contribuables;

Reconnaissant que la coopération internationale peut jouer un
rôle important en facilitant une évaluation correcte des
obligations fiscales et en aidant le contribuable à faire
respecter ses droits;

Considérant que les principes fondamentaux en vertu desquels
toute personne peut, dans la détermination de ses droits et
obligations, prétendre à une procédure régulière doivent être
reconnus dans tous les Etats comme s'appliquant en matière
fiscale et que les Etats devraient s'efforcer de protéger les
intérêts légitimes du contribuable, en lui accordant notamment
une protection appropriée contre la discrimination et la
double imposition;

Convaincus dès lors que les Etats devraient prendre des
mesures ou fournir des renseignements en tenant compte de la
nécessité de protéger la confidentialité des renseignements
ainsi que des instruments internationaux relatifs à la
protection de la vie privée et au flux de données de caractère
personnel;

Considérant qu’un nouveau cadre de coopération s’est mis en
place et qu’il est souhaitable de disposer d’un instrument
multilatéral pour permettre au plus grand nombre d’Etats de
bénéficier du nouveau cadre de coopération et également
d’appliquer les normes internationales de coopération les plus
élevées dans le domaine fiscal;

Désireux de conclure une Convention d'assistance
administrative mutuelle en matière fiscale,

Sont convenus de ce qui suit:

Chapitre I

Champ d'application de la Convention

Article 1

Objet de la Convention et personnes visées

1. Les Parties s'accordent mutuellement, sous réserve des
dispositions du chapitre IV, une assistance administrative en
matière fiscale. Cette assistance couvre, le cas échéant, des
actes accomplis par des organes juridictionnels.

2. Cette assistance administrative comprend:

a. l'échange de renseignements, y compris les contrôles
fiscaux simultanés et la participation à des contrôles fiscaux
menés à l'étranger;

b. le recouvrement des créances fiscales y compris les mesures
conservatoires; et

c. la notification de documents.

3. Une Partie accordera son assistance administrative, que la
personne affectée soit un résident ou un ressortissant d'une
Partie ou de tout autre Etat.

Article 2

Impôts visés

1. La présente Convention s'applique:

a. aux impôts suivants:

i. impôts sur le revenu ou les bénéfices,

ii. impôts sur les gains en capital qui sont perçus séparément
de l'impôt sur le revenu ou les bénéfices,

iii. impôts sur l'actif net, qui sont perçus pour le compte
d'une Partie; et

b. aux impôts suivants:

i. impôts sur le revenu, les bénéfices ou les gains en capital
ou l'actif net qui sont perçus pour le compte des subdivisions
politiques ou des collectivités locales d'une Partie,

ii. cotisations de sécurité sociale obligatoires dues aux
administrations publiques ou aux organismes de sécurité
sociale de la droit public, et

iii. impôts d'autres catégories, à l'exception des droits de
douane, perçus pour le compte d'une Partie, savoir:

A. impôts sur les successions ou les donations,

B. impôts sur la propriété immobilière,

C. impôts généraux sur les biens et services, tels que taxes
sur la valeur ajoutée ou impôts sur les ventes,

D. impôts sur des biens et services déterminés, tels que
droits d'accises,

E. impôts sur l'utilisation ou la propriété des véhicules à
moteur,

F. impôts sur l'utilisation ou la propriété de biens mobiliers
autres que les véhicules à moteur,

G. tout autre impôt;

iv. impôts des catégories visées à l'alinéa iii ci dessus, qui
sont perçus pour le compte des subdivisions politiques ou des
collectivités locales d'une Partie.

2. Les impôts existants auxquels s'applique la présente
Convention sont énumérés à l'annexe A selon les catégories
mentionnées au paragraphe 1.

3. Les Parties communiquent au Secrétaire Général du Conseil
de l'Europe ou au Secrétaire Général de l'OCDE (ci après
dénommés «Dépositaires») toute modification devant être
apportée à l'annexe A et résultant d'une modification de la
liste mentionnée au paragraphe 2. Ladite modification prendra
effet le premier jour du mois qui suit l'expiration d'une
période de trois mois après la date de réception de la
notification par le Dépositaire.

4. La présente Convention s'applique aussi, dès leur
introduction, aux impôts de nature identique ou analogue qui
seraient établis dans une Partie après l'entrée en vigueur de
la Convention à son égard et qui s'ajouteraient aux impôts
existants énumérés à l'annexe A, ou qui les remplaceraient.
Dans ce cas, la Partie intéressée informera l'un des
Dépositaires de l'introduction de ces impôts.

Chapitre II

Définitions générales

Article 3

Définitions

1. Aux fins de la présente Convention, à moins que le contexte
n'exige une interprétation différente:

a. les expressions «Etat requérant» et «Etat requis» désignent
respectivement toute Partie qui demande assistance
administrative en matière fiscale et toute Partie à laquelle
cette assistance est demandée;

b. le terme «impôt» désigne tout impôt ou cotisation de
sécurité sociale, visé par la présente Convention conformément
à l'article 2;

c. l'expression «créance fiscale» désigne tout montant d'impôt
ainsi

que les intérêts, les amendes administratives et les frais de
recouvrement y afférents, qui sont dus et non encore
acquittés;

d. l'expression «autorité compétente» désigne les personnes et
autorités énumérées à l'annexe B;

e. le terme «ressortissants», à l'égard d'une Partie, désigne:

i. toutes les personnes physiques qui possèdent la nationalité
de cette Partie, et

ii. toutes les personnes morales, sociétés de personnes,
associations et autres entités constituées conformément à la
législation en vigueur dans cette Partie.

Pour toute Partie qui fait une déclaration à cette fin, les
termes utilisés ci dessus devront être entendus au sens des
définitions contenues dans l'annexe C.

2. Pour l'application de la Convention par une Partie, toute
expression qui n'y est pas définie a le sens que lui attribue
le droit de cette Partie concernant les impôts visés par la
Convention, à moins que le contexte n'exige une interprétation
différente.

3. Les Parties communiquent à l'un des Dépositaires toute
modification devant être apportée aux annexes B et C. Ladite
modification prendra effet le premier jour du mois qui suit
l'expiration d'une période de trois mois après la date de
réception de la notification par le Dépositaire.

Chapitre III

Formes d'assistance

Section I

Echange de renseignements

Article 4

Disposition générale

1.  Les Parties échangent,

notamment comme il est prévu dans la présente section, les
renseignements vraisemblablement pertinents pour
l’administration ou l’application de leurs législations
internes relatives aux impôts visés par la présente
Convention.

2. (Supprimé)

3. Une Partie peut, par une déclaration adressée à l'un des
Dépositaires, indiquer que, conformément à sa législation
interne, ses autorités peuvent informer son résident ou
ressortissant avant de fournir des renseignements le
concernant en application des articles 5 et 7.

Article 5

Echange de renseignements sur demande

1. A la demande de l'Etat requérant, l'Etat requis lui fournit
tout renseignement visé à l'article 4 concernant une personne
ou une transaction déterminée.

2. Si les renseignements disponibles dans les dossiers fiscaux
de l'Etat requis ne lui permettent pas de donner suite à la
demande de renseignements, il doit prendre toutes les mesures
nécessaires afin de fournir à l'Etat requérant les
renseignements demandés.

Article 6

Echange automatique de renseignements

Pour des catégories de cas et selon les procédures qu'elles
déterminent d'un commun accord, deux ou plusieurs Parties
échangent automatiquement les renseignements visés à l'article
4.

Article 7

Echange spontané de renseignements

1. Une Partie communique, sans demande préalable, à une autre
Partie les informations dont elle a connaissance dans les
situations suivantes:

a. la première Partie a des raisons de présumer qu'il existe
une réduction ou une exonération anormales d'impôt dans
l'autre Partie;

b. un contribuable obtient, dans la première Partie, une
réduction ou une exonération d'impôt qui devrait entraîner
pour lui une augmentation d'impôt ou un assujettissement à
l'impôt dans l'autre Partie;

c. des affaires entre un contribuable d'une Partie et un
contribuable d'une autre Partie sont traitées par le biais
d'un ou plusieurs autres pays, de manière telle qu'il peut en
résulter une diminution d'impôt dans l'une ou l'autre ou dans
les deux;

d. une Partie a des raisons de présumer qu'il existe une
diminution d'impôt résultant de transferts fictifs de
bénéfices à l'intérieur de groupes d'entreprises;

e. à la suite d'informations communiquées à une Partie par une
autre Partie, la première Partie a pu recueillir des
informations qui peuvent être utiles à l’établissement de
l'impôt dans l'autre Partie.

2. Chaque Partie prend les mesures et met en œuvre les
procédures nécessaires pour que les renseignements visés au
paragraphe 1 lui parviennent en vue de leur transmission à une
autre Partie.

Article 8

Contrôles fiscaux simultanés

1. A la demande de l'une d'entre elles, deux ou plusieurs
Parties se consultent pour déterminer les cas devant faire
l'objet d'un contrôle fiscal simultané et les procédures à
suivre. Chaque Partie décide si elle souhaite ou non
participer, dans un cas déterminé, à un contrôle fiscal
simultané.

2. Aux fins de la présente Convention, on entend par contrôle
fiscal simultané un contrôle entrepris en vertu d'un accord
par lequel deux ou plusieurs Parties conviennent de vérifier
simultanément, chacune sur son territoire, la situation
fiscale d'une ou de plusieurs personnes qui présente pour
elles un intérêt commun ou complémentaire, en vue d'échanger
les renseignements ainsi obtenus.

Article 9

Contrôles fiscaux à l'étranger

1. A la demande de l'autorité compétente de l'Etat requérant
l'autorité compétente de l'Etat requis peut autoriser des
représentants de l'autorité compétente de l'Etat requérant à
assister à la partie appropriée d'un contrôle fiscal dans
l'Etat requis.

2. Si la demande est acceptée, l'autorité compétente de l'Etat
requis fait connaître aussitôt que possible à l'autorité
compétente de l'Etat requérant la date et le lieu du contrôle,
l'autorité ou le fonctionnaire chargé de ce contrôle, ainsi
que les procédures et conditions exigées par l'Etat requis
pour la conduite du contrôle. Toute décision relative à la
conduite du contrôle fiscal est prise par l'Etat requis.

3. Une Partie peut informer l'un des Dépositaires de son
intention de ne pas accepter, de façon générale, les demandes
visées au paragraphe 1. Cette déclaration peut être faite ou
retirée à tout moment.

Article 10

Renseignements contradictoires

Si une Partie reçoit d'une autre Partie des renseignements sur
la situation fiscale d'une personne qui lui paraissent en
contradiction avec ceux dont elle dispose, elle en avise la
Partie qui a fourni les renseignements.

Section II

Assistance en vue du recouvrement

Article 11

Recouvrement des créances fiscales

1. A la demande de l'Etat requérant, l'Etat requis procède,
sous réserve des dispositions des articles 14 et 15, au
recouvrement des créances fiscales du premier Etat comme s'il
s'agissait de ses propres créances fiscales.

2. Les dispositions du paragraphe 1 ne s'appliquent qu'aux
créances fiscales qui font l'objet d'un titre permettant d'en
poursuivre le recouvrement dans l'Etat requérant et qui, à
moins que les Parties concernées n'en soient convenus
autrement, ne sont pas contestées.

Toutefois, si la créance concerne une personne qui n'a pas la
qualité de résident dans l'Etat requérant, le paragraphe 1
s’applique seulement lorsque la créance ne peut plus être
contestée, á moins que les Parties concernées n’en soient
convenus autrement.

3. L'obligation d'accorder une assistance en vue du
recouvrement des créances fiscales concernant une personne
décédée ou sa succession est limitée à la valeur de la
succession ou des biens reçus par chacun des bénéficiaires de
la succession selon que la créance est à recouvrer sur la
succession ou auprès des bénéficiaires de celle ci.

Article 12

Mesures conservatoires

A la demande de l'Etat requérant, l'Etat requis prend des
mesures conservatoires en vue du recouvrement d'un montant
d'impôt, même si la créance est contestée ou si le titre
exécutoire n'a pas encore été émis.

Article 13

Documents accompagnant la demande

1. La demande d'assistance administrative, présentée en vertu
de la présente Section, est accompagnée:

a. d'une attestation précisant que la créance fiscale concerne
un impôt visé par la présente Convention et, en ce qui
concerne le recouvrement, que, sous réserve de l'article 11,
paragraphe 2, elle n'est pas ou ne peut être contestée,

b. d'une copie officielle du titre permettant l'exécution dans
l'Etat requérant, et

c. de tout autre document exigé pour le recouvrement ou pour
prendre les mesures conservatoires.

2. Le titre permettant l'exécution dans l'Etat requérant est,
s'il y a lieu et conformément aux dispositions en vigueur dans
l'Etat requis, admis, homologué, complété ou remplacé dans les
plus brefs délais suivant la date de réception de la demande
d'assistance par un titre permettant l'exécution dans l'Etat
requis.

Article 14

Délais

1. Les questions concernant le délai au delà duquel la créance
fiscale ne peut être exigée sont régies par la législation de
l'Etat requérant. La demande d'assistance contient des
renseignements sur ce délai.

2.  Les actes de recouvrement accomplis par l'Etat requis à la
suite d'une demande d'assistance et qui, suivant la
législation de cet Etat, auraient pour effet de suspendre ou
d'interrompre le délai mentionné au paragraphe 1 ont le même
effet au regard de la législation de l'Etat requérant. L'Etat
requis informe l'Etat requérant des actes ainsi accomplis.

3. En tout état de cause, l'Etat requis n'est pas tenu de
donner suite à une demande d'assistance qui est présentée
après une période de quinze ans à partir de la date du titre
exécutoire initial.

Article 15

Privilèges

La créance fiscale pour le recouvrement de laquelle une
assistance est accordée ne jouit dans l'Etat requis d'aucun
des privilèges spécialement attachés aux créances fiscales de
cet Etat même si la procédure de recouvrement utilisée est
celle qui s’applique à ses propres créances fiscales.

Article 16

Délais de paiement

Si sa législation ou sa pratique administrative le permet dans
des circonstances analogues, l'Etat requis peut consentir un
délai de paiement ou un paiement échelonné, mais il en informe
au préalable l'Etat requérant.

Section III

Notification de documents

Article 17

Notification de documents

1. A la demande de l'Etat requérant, l'Etat requis notifie au
destinataire les documents, y compris ceux ayant trait à des
décisions judiciaires, qui émanent de l'Etat requérant et
concernent un impôt visé par la présente Convention.

2. L'Etat requis procède à la notification:

a. selon les formes prescrites par sa législation interne pour
la notification de documents de nature identique ou analogue;

b. dans la mesure du possible, selon la forme particulière
demandée par l'Etat requérant, ou la forme la plus approchante
prévue par sa législation interne.

3. Une Partie peut faire procéder directement par voie postale
à la notification d'un document à une personne se trouvant sur
le territoire d'une autre Partie.

4. Aucune disposition de la Convention ne peut avoir pour
effet d'entacher de nullité une notification de documents
effectuée par une Partie conformément à sa législation.

5. Lorsqu'un document est notifié conformément au présent
article, sa traduction n'est pas exigée. Toutefois, lorsqu'il
lui paraît établi que le destinataire ne connaît pas la langue
dans laquelle le document est libellé, l'Etat requis en fait
effectuer une traduction ou établir un résumé dans sa langue
officielle ou l'une de ses langues officielles. Il peut
également demander à l'Etat requérant que le document soit
traduit ou accompagné d'un résumé dans l'une des langues
officielles de l'Etat requis, du Conseil de l'Europe ou de
l'OCDE.

Chapitre IV

Dispositions communes aux diverses formes d'assistance

Article 18

Renseignements à fournir par l'Etat requérant

1. La demande d'assistance précise, en tant que de besoin:

a. l'autorité ou le service qui est à l'origine de la demande
présentée par l'autorité compétente;

b. le nom, l'adresse, ou tous autres détails permettant
d'identifier la personne au sujet de laquelle la demande est
présentée;

c. dans le cas d'une demande de renseignements, la forme sous
laquelle l'Etat requérant souhaite recevoir le renseignement
pour répondre à ses besoins;

d. dans le cas d'une demande d'assistance en vue d'un
recouvrement ou de mesures conservatoires, la nature de la
créance fiscale, les élé-ments constitutifs de cette créance
et les biens sur lesquels elle peut être recouvrée;

e. dans le cas d'une demande de notification, la nature et
l'objet du document à notifier;

f. si la demande est conforme à la législation et à la
pratique admini-strative de l'Etat requérant et si elle est
justifiée au regard de l'article 21.2.g.

2. L'Etat requérant communique à l'Etat requis, dès qu'il en a
connaissance, tous autres renseignements relatifs à la demande
d'assistance.

Article 19

(Supprimé)

Article 20

Suite réservée à la demande d'assistance

1. S'il est donné suite à la demande d'assistance, l'Etat
requis informe l'Etat requérant, dans les plus brefs délais,
des mesures prises ainsi que du résultat de son assistance.

2. Si la demande est rejetée, l'Etat requis en informe l'Etat
requérant dans les plus brefs délais, en lui indiquant les
motifs du rejet.

3. Si, dans le cas d'une demande de renseignement, l'Etat
requérant a précisé la forme sous laquelle il souhaite
recevoir le renseignement et l'Etat requis est en mesure de le
faire, ce dernier fournira le renseignement dans la forme
souhaitée.

Article 21

Protection des personnes et limites de l'obligation
d'assistance

1. Aucune disposition de la présente Convention ne peut être
interprétée comme limitant les droits et garanties accordés
aux personnes par la législation ou la pratique administrative
de l'Etat requis.

2. Sauf en ce qui concerne l'article 14, les dispositions de
la présente Convention ne peuvent être interprétées comme
imposant à l'Etat requis l'obligation:

a. de prendre des mesures qui dérogent à sa législation ou à
sa pratique administrative, ou à la législation ou à la
pratique administrative de l'Etat requérant;

b. de prendre des mesures qui seraient contraires à l'ordre
public;

c. de fournir des renseignements qui ne pourraient être
obtenus sur la base de sa législation ou de sa pratique
administrative, ou de la législation ou de la pratique
administrative de l'Etat requérant;

d. de fournir des renseignements qui révéleraient un secret
commer-cial, industriel, professionnel ou un procédé
commercial, ou des renseignements dont la communication serait
contraire à l'ordre public;

e. d'accorder une assistance administrative si et dans la
mesure où il estime que l'imposition de l'Etat requérant est
contraire aux principes d'imposition généralement admis ou aux
dispositions d'une convention en vue d'éviter la double
imposition ou de toute autre convention qu'il a conclue avec
l'Etat requérant;

f. d'accorder une assistance administrative afin d’appliquer
ou exécuter une disposition de la législation fiscale de
l’Etat requérant, ou de satisfaire une obligation s’y
rattachant, qui est discriminatoire à l’encontre d’un
ressortissant de l'Etat requis par rapport à un ressortissant
de l'Etat requérant qui se trouve dans les mêmes
circonstances;

g. d’accorder une assistance administrative si l’Etat
requérant n’a pas épuisé toutes les mesures raisonnables
prévues par sa législation ou sa pratique administrative, à
moins que le recours à de telles mesures ne donne lieu à des
difficultés disproportionnées;

h. d'accorder une assistance au recouvrement dans les cas où
la charge administrative qui en résulte pour cet Etat est
nettement disproportionnée par rapport aux avantages qui
peuvent en être tirés par l’Etat requérant.

3. Si des renseignements sont demandés par l’Etat requérant
conformément à la présente Convention, l’Etat requis utilise
les pouvoirs dont il dispose pour obtenir les renseignements
demandés, même s'il n'en a pas besoin à ses propres fins
fiscales. L’obligation qui figure dans la phrase précédente
est soumise aux limitations prévues par la présente
Convention, sauf si ces limitations, et en particulier celles
des paragraphes 1 et 2, sont susceptibles d’empêcher l’Etat
requis de communiquer des renseignements uniquement parce que
ceux-ci ne présentent pas d'intérêt pour lui dans le cadre
national.

4. En aucun cas les dispositions de cette Convention, et en
particulier celles des paragraphes 1 et 2, ne peuvent être
interprétées comme permettant à un Etat requis de refuser de
communiquer des renseignements uniquement parce que ceux-ci
sont détenus par une banque, un autre établissement financier,
un mandataire ou une personne agissant en qualité d’agent ou
de fiduciaire, ou parce que ces renseignements se rattachent
aux droits de propriété d'une personne.

Article 22

Secret

1. Les renseignements obtenus par une Partie en application de
la présente Convention sont tenus secrets et protégés dans les
mêmes conditions que celles prévues pour les renseignements
obtenus en application de la législation de cette Partie et,
en tant que de besoin pour assurer le niveau nécessaire de
protection des données à caractère personnel, conformément aux
garanties qui peuvent être spécifiées par la Partie
fournissant les renseignements comme étant requises au titre
de sa législation.

2. Ces renseignements ne sont communiqués en tout cas qu’aux
personnes ou autorités (y compris les tribunaux et les organes
administratifs ou de surveillance) concernées par
l'établissement, la perception ou le recouvrement des impôts
de cette Partie, par les procédures ou les poursuites pénales
concernant ces impôts, ou par les décisions sur les recours se
rapportant à ces impôts ou par le contrôle de ce qui précède.
Seules lesdites personnes ou autorités peuvent utiliser ces
renseignements et uniquement aux fins indiquées ci-dessus.
Elles peuvent, nonobstant les dispositions du paragraphe 1, en
faire Etat au cours d'audiences publiques de tribunaux ou dans
des jugements concernant lesdits impôts.

3. Lorsqu'une Partie a formulé une réserve prévue à l'article
30, paragraphe 1, alinéa (a), toute autre Partie qui obtient
des renseignements de la première Partie ne peut pas les
utiliser pour un impôt inclus dans une catégorie qui a fait
l'objet de la réserve. De même, la Partie ayant formulé la
réserve ne peut pas utiliser, pour un impôt inclus dans la
catégorie qui fait l'objet de la réserve, les renseignements
obtenus en vertu de la présente Convention.

4. Nonobstant les dispositions des paragraphes 1, 2 et 3, les
renseignements obtenus par une Partie peuvent être utilisés à
d'autres fins lorsque l'utilisation de tels renseignements à
de telles fins est possible selon la législation de la Partie
qui fournit les renseignements et que l'autorité compétente de
cette Partie consent à une telle utilisation. Les
renseignements fournis par une Partie à une autre Partie
peuvent être transmis par celle ci à une troisième Partie,
sous réserve de l'autorisation préalable de l'autorité
compétente de la première Partie.

Article 23

Procédures

1. Les actions se rapportant aux mesures prises en vertu de la
présente Convention par l'Etat requis sont intentées
exclusivement devant l'instance appropriée dudit Etat.

2. Les actions se rapportant aux mesures prises par l'Etat
requérant en vertu de la présente Convention, en particulier
celles qui, en matière de recouvrement, concernent l'existence
ou le montant de la créance fiscale ou le titre qui permet
d'en poursuivre l'exécution, sont intentées exclusivement
devant l'instance appropriée de ce même Etat. Si une telle
action est exercée, l'Etat requérant en informe immédiatement
l'Etat requis et celui ci suspend la procédure en attendant la
décision de l'instance saisie. Toutefois, si l'Etat requérant
le lui demande, il prend des mesures conservatoires en vue du
recouvrement. L'Etat requis peut aussi être informé d'une
telle action par toute personne intéressée; dès réception de
cette information, il consultera, s'il y a lieu, l'Etat
requérant à ce sujet.

3. Dès qu'il a été définitivement statué sur l'action
intentée, l'Etat requis ou, selon le cas, l'Etat requérant
notifie à l'autre Etat la décision prise et ses effets sur la
demande d'assistance.

Chapitre V

Dispositions spéciales

Article 24

Mise en œuvre de la Convention

1. Les Parties communiquent entre elles pour la mise en œuvre
de la présente Convention par l'intermédiaire de leurs
autorités compétentes respectives; celles ci peuvent
communiquer directement entre elles à cet effet et peuvent
autoriser des autorités qui leur sont subordonnées à agir en
leur nom. Les autorités compétentes de deux ou plusieurs
Parties peuvent fixer d'un commun accord les modalités
d'application de la Convention en ce qui les concerne.

2. Lorsque l'Etat requis estime que l'application de la
présente Convention dans un cas particulier pourrait avoir des
conséquences indésirables graves, les autorités compétentes de
l'Etat requis et de l'Etat requérant se concertent et
s'efforcent de résoudre la situation par voie d'accord mutuel.

3. Un organe de coordination composé de représentants des
autorités compétentes des Parties suit, sous l'égide de
l'OCDE, la mise en œuvre de la Convention et ses
développements. A cet effet, il recommande toute mesure
susceptible de contribuer à la réalisation des objectifs
généraux de la Convention. En particulier, il constitue un
forum pour l'étude de méthodes et procédures nouvelles tendant
à accroître la coopération internationale en matière fiscale
et, s'il y a lieu, il recommande de réviser la Convention ou
d'y apporter des amendements. Les Etats qui ont signé mais
n'ont pas encore ratifié, accepté ou approuvé la Convention
pourront se faire représenter aux réunions de l'organe de
coordination à titre d'observateur.

4. Toute Partie peut inviter l'organe de coordination à
émettre un avis quant à l'interprétation des dispositions de
la Convention.

5. Si des difficultés ou des doutes surgissent entre deux ou
plusieurs Parties quant à la mise en œuvre ou à
l'interprétation de la Convention, les autorités compétentes
desdites Parties s'efforcent de résoudre la question par voie
d'accord amiable. La décision est communiquée à l'organe de
coordination.

6. Le Secrétaire Général de l'OCDE fait part aux Parties ainsi
qu'aux Etats signataires de la Convention qui ne l'ont pas
encore ratifiée, acceptée ou approuvée des avis émis par
l'organe de coordination conformément aux dispositions du
paragraphe 4 ci dessus et des accords amiables obtenus en
vertu du paragraphe 5 ci dessus.

Article 25

Langues

Les demandes d'assistance ainsi que les réponses sont rédigées
dans l'une des langues officielles de l'OCDE ou du Conseil de
l'Europe ou dans toute autre langue que les Parties concernées
conviennent bilatéralement d'employer.

Article 26

Frais

Sauf si les Parties concernées en conviennent autrement par
voie bilatérale:

a. les frais ordinaires engagés pour fournir l'assistance sont
à la charge de l'Etat requis;

b. les frais extraordinaires engagés pour fournir l'assistance
sont à la charge de l'Etat requérant.

Chapitre VI

Dispositions finales

Article 27

Autres accords et arrangements internationaux

1. Les possibilités d'assistance prévues par la présente
Convention ne limiteront pas ni ne seront limitées par celles
découlant de tous accords internationaux et autres
arrangements qui existent ou pourront exister entre les
Parties concernées ou de tous autres instruments qui se
rapportent à la coopération en matière fiscale.

2. Nonobstant les dispositions du paragraphe 1, les Parties
qui sont Etats membres de l’Union européenne, peuvent
appliquer, dans leurs relations mutuelles, les possibilités
d’assistance prévues par la Convention, dans la mesure où
elles permettent une coopération plus large que celles
offertes par les règles applicables de l’Union européenne.

Article 28

Signature et entrée en vigueur de la Convention

1. La présente Convention est ouverte à la signature des Etats
membres du Conseil de l'Europe et des pays Membres de l'OCDE.
Elle sera soumise à ratification, acceptation ou approbation.
Les instruments de ratification, d'acceptation ou
d'approbation seront déposés près de l'un des Dépositaires.

2. La Convention entrera en vigueur le premier jour du mois
qui suit l'expiration d'une période de trois mois après la
date à laquelle cinq Etats auront exprimé leur consentement à
être liés par la  Convention conformément aux dispositions du
paragraphe 1.

3. Pour tout Etat membre du Conseil de l'Europe ou pays Membre
de l'OCDE qui exprimera ultérieurement son consentement à être
lié par la Convention, celle ci entrera en vigueur le premier
jour du mois qui suit l'expiration d'une période de trois mois
après la date du dépôt de l'instrument de ratification,
d'acceptation ou d'approbation.

4. Tout Etat membre du Conseil de l'Europe ou pays Membre de
l'OCDE qui devient Partie à la Convention après l’entrée en
vigueur du Protocole amendant la présente Convention, ouvert à
la signature le 27 mai 2010 (le « Protocole de 2010 »), sera
Partie à la Convention telle qu’amendée par ce Protocole, sauf
s’il exprime une intention différente dans une notification
écrite adressée à l’un des Dépositaires.

5. Après l’entrée en vigueur du Protocole de 2010, tout Etat
qui n’est pas membre du Conseil de l'Europe ou de l'OCDE peut
demander à être invité à signer et ratifier la Convention
telle qu’amendée par le Protocole de 2010. Toute demande en ce
sens devra être adressée à l’un des Dépositaires qui la
transmettra aux Parties. Le Dépositaire en informera également
le Comité des Ministres du Conseil de l'Europe et le Conseil
de l’OCDE. La décision d’inviter les Etats qui ont demandé à
devenir Parties à la Convention sera prise par consensus par
les Parties à la Convention par l’intermédiaire de l’organe de
coordination. Pour tout Etat qui ratifiera la Convention telle
qu’amendée par le Protocole de 2010 conformément au présent
paragraphe, la présente Convention entrera en vigueur le
premier jour du mois qui suit l'expiration d'une période de
trois mois après la date du dépôt de l'instrument de
ratification auprès de l’un des Dépositaires.

6. Les dispositions de la présente Convention, telle
qu’amendée par le Protocole de 2010, s’appliquent à
l’assistance administrative couvrant les périodes d’imposition
qui débutent le 1er janvier, ou après le 1er janvier de
l’année qui suit celle durant laquelle la Convention, telle
qu’amendée par le Protocole de 2010, entrera en vigueur à
l’égard d’une Partie ou, en l’absence de période d’imposition,
elles s’appliquent à l’assistance administrative portant sur
des obligations fiscales prenant naissance le 1er janvier, ou
après le 1er janvier de l’année qui suit celle durant laquelle
la Convention, telle qu’amendée par le Protocole de 2010,
entrera en vigueur à l’égard d’une Partie. Deux Parties ou
plus peuvent convenir que la Convention, telle qu’amendée par
le Protocole de 2010, prendra effet pour ce qui concerne
l’assistance administrative portant sur des périodes
d’imposition ou obligations fiscales antérieures.

7. Nonobstant les dispositions du paragraphe 6, les
dispositions de la présente Convention, telle qu’amendée par
le Protocole de 2010, prendront effet à compter de sa date
d’entrée en vigueur à l’égard d’une Partie, pour ce qui
concerne les affaires fiscales faisant intervenir un acte
intentionnel passible de poursuites en vertu du droit pénal de
la Partie requérante portant sur des périodes d’imposition ou
obligations fiscales antérieures.

Article 29

Application territoriale de la Convention

1. Au moment de la signature ou du dépôt de son instrument de
ratification, d'acceptation ou d'approbation, chaque Etat peut
désigner le ou les territoires auxquels s'appliquera la
présente Convention.

2. Tout Etat peut, à tout autre moment par la suite, par une
déclaration adressée à l'un des Dépositaires, étendre
l'application de la présente Convention à tout autre
territoire désigné dans la déclaration. La Convention entrera
en vigueur à l'égard de ce territoire le premier jour du mois
qui suit l'expiration d'une période de trois mois après la
date de réception de la déclaration par le Dépositaire.

3. Toute déclaration faite en vertu de l'un des deux
paragraphes précédents pourra être retirée, en ce qui concerne
tout territoire désigné dans cette déclaration, par
notification adressée à l'un des Dépositaires. Le retrait
prendra effet le premier jour du mois qui suit l'expiration
d'une période de trois mois après la date de réception de la
notification par le Dépositaire.

Article 30

Réserves

1. Tout Etat peut, au moment de la signature ou au moment du
dépôt de son instrument de ratification, d'acceptation ou
d'approbation, déclarer qu'il se réserve le droit:

a. de n'accorder aucune forme d'assistance pour les impôts des
autres Parties entrant dans l'une quelconque des catégories
énumérées à l'article 2, paragraphe 1, alinéa (b) à condition
que ladite Partie n'ait inclus dans l'annexe A de la
Convention aucun de ses propres impôts entrant dans cette
catégorie;

b. de ne pas accorder d'assistance en matière de recouvrement
de créances fiscales quelconques, ou de recouvrement d'amendes
administra-tives soit pour tous les impôts soit seulement pour
les impôts d'une ou plusieurs des catégories énumérées à
l'article 2, paragraphe 1;

c. de ne pas accorder d'assistance en rapport avec des
créances fiscales qui existent déjà à la date d'entrée en
vigueur de la Convention pour cet Etat ou, si une réserve a,
au préalable, été faite en vertu de l'alinéa (a) ou (b) ci
dessus, à la date du retrait d'une telle réserve au sujet des
impôts de la catégorie en question;

d. de ne pas accorder d'assistance en matière de notification
de documents soit pour tous les impôts soit seulement pour les
impôts d'une ou plusieurs des catégories énumérées à l'article
2, paragraphe 1;

e. de ne pas accepter les notifications par voie postale
prévues à l'article 17, paragraphe 3.

f. d’appliquer l’article 28 para-graphe 7 exclusivement pour
l’as-sistance administrative couvrant les périodes
d’imposition qui débutent le 1er janvier, ou après le 1er
janvier de la troisième année précédant celle où la
Convention, telle qu’amendée par le Protocole de 2010, est
entrée en vigueur à l’égard d’une Partie, ou en l’absence de
période d’imposition, pour l’assistance administrative portant
sur des obligations fiscales prenant naissance le 1er janvier
ou après le 1er janvier de la troisième année précédant celle
où la Convention, telle qu’amendée par le Protocole de 2010,
est entrée en vigueur à l’égard d’une Partie.

2. Aucune autre réserve n'est admise.

3. Toute Partie peut, après l'entrée en vigueur de la
Convention à son égard, formuler une ou plusieurs réserves
visées au paragraphe 1 dont elle n'avait pas fait usage lors
de la ratification, acceptation ou approbation. De telles
réserves entreront en vigueur le premier jour du mois qui suit
l'expiration d'une période de trois mois après la date de
réception de la réserve par l'un des Dépositaires.

4. Toute Partie qui a formulé une réserve en vertu des
paragraphes 1 et 3 peut la retirer en tout ou en partie en
adressant une notification à l'un des Dépositaires. Le retrait
prendra effet à la date de réception de la notification par le
Dépositaire.

5. La Partie qui a formulé une réserve au sujet d'une
disposition de la présente Convention ne peut prétendre à
l'application de cette disposition par une autre Partie;
toutefois, elle peut, si la réserve est partielle, prétendre à
l'application de cette disposition dans la mesure où elle l'a
acceptée.

Article 31

Dénonciation

1. Toute Partie peut, à tout moment, dénoncer la présente
Convention en adressant une notification à l'un des
Dépositaires.

2. La dénonciation prendra effet le premier jour du mois qui
suit l'expiration d'une période de trois mois après la date de
réception de la notification par le Dépositaire.

3. La Partie qui dénonce la présente Convention reste liée par
l'article 22 tant qu'elle conserve en sa possession des
informations, documents ou autres renseignements obtenus en
application de la Convention.

Article 32

Dépositaires et leurs fonctions

1. Le Dépositaire auprès duquel un acte, notification ou
communication sera accompli notifiera aux Etats membres du
Conseil de l'Europe et aux pays Membres de l'OCDE et à toute
Partie à la présente Convention:

a. toute signature;

b. le dépôt de tout instrument de ratification, d'acceptation
ou d'approbation;

c. toute date d'entrée en vigueur de la présente Convention
conformément aux dispositions des articles 28 et 29;

d. toute déclaration formulée en application des dispositions
de l'article 4, paragraphe 3 ou de l'article 9, paragraphe 3
et le retrait desdites déclarations;

e. toute réserve formulée en application des dispositions de
l'article 30 et le retrait de toute réserve effectué en
application des dispositions de l'article 30, paragraphe 4;

f. toute notification reçue en application des dispositions de
l'article 2, paragraphes 3 ou 4, l'article 3, paragraphe 3, de
l'article 29 ou de l'article 3l, paragraphe 1;

g. tout autre acte, notification ou communication ayant trait
à la présente Convention.

2. Le Dépositaire qui reçoit une communication ou qui effectue
une notification conformément au paragraphe 1 en informera
immédiatement l'autre Dépositaire.

En foi de quoi, les soussignés, dûment autorisés à cet effet,
ont signé la présente Convention.

Fait à Strasbourg, le  en français et en anglais, les deux
textes faisant également foi, en deux exemplaires dont l'un
sera déposé dans les archives du Conseil de l'Europe et
l'autre dans les archives de l'OCDE. Les Secrétaires Généraux
du Conseil de l'Europe et de l'OCDE en communiqueront copie
certifiée conforme à chacun des Etats membres du Conseil de
l'Europe et des pays Membres de l'OCDE.

Annexe A        Impôts auxquels s'applique la Convention

                (Article 2, paragraphe 2 de la Convention)

Annexe B        Autorités compé-tentes

                (Article 3, paragraphe 1 (d) de la Convention)

Annexe C        Définition du terme «ressortissant» aux fins de
                la Convention

                (Article 3, paragraphe 1 (e) de la Convention)

COUNCIL OF EUROPE CONVENTION ON MUTUAL ADMINISTRATIVE
ASSISTANCE IN TAX MATTERS

CONVENTION ON MUTUAL ADMINISTRATIVE ASSISTANCE IN TAX MATTERS

Preamble

The member States of the Council of Europe and the Member
countries of the Organisation for Economic Co-operation and
Development (OECD), signatories of this Convention,

Considering that the development of international movement of
persons, capital, goods and services – although highly
beneficial in itself – has increased the possibilities of tax
avoidance and evasion and therefore requires increasing co-
operation among tax authorities;

Welcoming the various efforts made in recent years to combat
tax avoidance and tax evasion on an international level,
whether bilaterally or multilaterally;

Considering that a co-ordinated effort between States is
necessary in order to foster all forms of administrative
assistance in matters concerning taxes of any kind whilst at
the same time ensuring adequate protection of the rights of
taxpayers;

Recognising that international co-operation can play an
important part in facilitating the proper determination of tax
liabilities and in helping the taxpayer to secure his rights;

Considering that fundamental principles entitling every person
to have his rights and obligations determined in accordance
with a proper legal procedure should be recognised as applying
to tax matters in all States and that States should endeavour
to protect the legitimate interests of taxpayers, including
appropriate protection against discrimination and double
taxation;

Convinced therefore that States should carry out measures or
supply information, having regard to the necessity of
protecting the confidentiality of information, and taking
account of international instruments for the protection of
privacy and flows of personal data;

Considering that a new co-operative environment has emerged
and that it is desirable that a multilateral instrument is
made available to allow the widest number of States to obtain
the benefits of the new co-operative environment and at the
same time implement the highest international standards of co-
operation in the tax field;

Desiring to conclude a convention on mutual administrative
assistance in tax matters;

Have agreed as follows:

Chapter I

Scope of the Convention

Article 1

Object of the Convention and persons covered

1. The Parties shall, subject to the provisions of Chapter IV,
provide administrative assistance to each other in tax
matters. Such assistance may involve, where appropriate,
measures taken by judicial bodies.

2. Such administrative assistance shall comprise:

a. exchange of information, including simultaneous tax
examinations and participation in tax examinations abroad;

b. assistance in recovery, including measures of conservancy;
and

c. service of documents.

3. A Party shall provide admi-nistrative assistance whether
the person affected is a resident or national of a Party or of
any other State.

Article 2

Taxes covered

1. This Convention shall apply:

a. to the following taxes:

i. taxes on income or profits,

ii. taxes on capital gains which are imposed separately from
the tax on income or profits,

iii. taxes on net wealth, imposed on behalf of a Party; and

b. to the following taxes:

i. taxes on income, profits, capital gains or net wealth which
are imposed on behalf of political subdivisions or local
authorities of a Party,

ii. compulsory social security contributions payable to
general government or to social security institutions
established under public law, and;

iii. taxes in other categories, except customs duties, imposed
on behalf of a Party, namely:

A. estate, inheritance or gift taxes,

B. taxes on immovable property,

C. general consumption taxes, such as value-added or sales
taxes,

D. specific taxes on goods and services such as excise taxes,

E. taxes on the use or ownership of motor vehicles,

F. taxes on the use or ownership of movable property other
than motor vehicles,

G. any other taxes;

iv. taxes in categories referred to in sub-paragraph (iii)
above which are imposed on behalf of political sub-divisions
or local authorities of a Party.

2. The existing taxes to which the Convention shall apply are
listed in Annex A in the categories referred to in paragraph
1.

3. The Parties shall notify the Secretary General of the
Council of Europe or the Secretary General of OECD
(hereinafter referred to as the “Depositaries”) of any change
to be made to Annex A as a result of a modification of the
list mentioned in paragraph 2. Such change shall take effect
on the first day of the month following the expiration of a
period of three months after the date of receipt of such
notification by the Depositary.

4. The Convention shall also apply, as from their adoption, to
any identical or substantially similar taxes which are imposed
in a Contracting State after the entry into force of the
Convention in respect of that Party in addition to or in place
of the existing taxes listed in Annex A and, in that event,
the Party concerned shall notify one of the Depositaries of
the adoption of the tax in question.

Chapter II

General definitions

Article 3

Definitions

1. For the purposes of this Convention, unless the context
otherwise requires:

a. the terms “applicant State” and “requested State” mean
respectively any Party applying for administrative assistance
in tax matters and any Party requested to provide such
assistance;

b. the term “tax” means any tax or social security
contribution to which the Convention applies pursuant to
Article 2;

c. the term “tax claim” means any amount of tax, as well as
inte-

rest thereon, related administrative fines and costs
incidental to recovery, which are owed and not yet paid;

d. the term “competent authority” means the persons and
authorities listed in Annex B;

e. the term “nationals”, in rela-tion to a Party, means:

i. all individuals possessing the nationality of that Party,
and

ii. all legal persons, partner-ships, associations and other
entities deriving their status as such from the laws in force
in that Party.

For each Party that has made a declaration for that purpose,
the terms used above will be understood as defined in Annex C.

2. As regards the application of the Convention by a Party,
any term not defined therein shall, unless the context
otherwise requires, have the meaning which it has under the
law of that Party concerning the taxes covered by the
Convention.

3. The Parties shall notify one of the Depositaries of any
change to be made to Annexes B and C. Such change shall take
effect on the first day of the month following the expiration
of a period of three months after the date of receipt of such
notification by the Depositary in question.

Chapter III

Forms of assistance

Section I

Exchange of information

Article 4

General provision

1. The Parties shall exchange any

information, in particular as provided in this section, that
is foreseeably relevant for the administration or enforcement
of their domestic laws concerning the taxes covered by this
Convention.

2. (Deleted)

3. Any Party may, by a declaration addressed to one of the
Depositaries, indicate that, according to its internal
legislation, its authorities may inform its resident or
national before transmitting information concerning him, in
conformity with Articles 5 and 7.

Article 5

Exchange of information on request

1. At the request of the applicant State, the requested State
shall provide the applicant State with any information
referred to in Article 4 which concerns particular persons or
transactions.

2. If the information available in the tax files of the
requested State is not sufficient to enable it to comply with
the request for information, that State shall take all
relevant measures to provide the applicant State with the
information requested.

Article 6

Automatic exchange of information

With respect to categories of cases and in accordance with
procedures which they shall determine by mutual agreement, two
or more Parties shall automatically exchange the information
referred to in Article 4.

Article 7

Spontaneous exchange of informa-tion

1. A Party shall, without prior request, forward to another
Party information of which it has knowledge in the following
circumstances:

a. the first-mentioned Party has grounds for supposing that
there may be a loss of tax in the other Party;

b. a person liable to tax obtains a reduction in or an
exemption from tax in the first mentioned Party which would
give rise to an increase in tax or to liability to tax in the
other Party;

c. business dealings between a person liable to tax in a Party
and a person liable to tax in another Party are conducted
through one or more countries in such a way that a saving in
tax may result in one or the other Party or in both;

d. a Party has grounds for supposing that a saving of tax may
result from artificial transfers of profits within groups of
enterprises;

e. information forwarded to the first-mentioned Party by the
other Party has enabled information to be obtained which may
be relevant in assessing liability to tax in the latter Party.

2. Each Party shall take such measures and implement such
procedures as are necessary to ensure that information
described in paragraph 1 will be made available for
transmission to another Party.

Article 8

Simultaneous tax examinations

1. At the request of one of them, two or more Parties shall
consult together for the purposes of determining cases and
procedures for simultaneous tax examinations. Each Party
involved shall decide whether or not it wishes to participate
in a particular simultaneous tax examination.

2. For the purposes of this Convention, a simultaneous tax
examination means an arrangement between two or more Parties
to examine simultaneously, each in its own territory, the tax
affairs of a person or persons in which they have a common or
related interest, with a view to exchanging any relevant
information which they so obtain.

Article 9

Tax examinations abroad

1. At the request of the competent authority of the applicant
State, the competent authority of the requested State may
allow representatives of the competent authority of the
applicant State to be present at the appropriate part of a tax
examination in the requested State.

2. If the request is acceded to, the competent authority of
the requested State shall, as soon as possible, notify the
competent authority of the applicant State about the time and
place of the examination, the authority or official designated
to carry out the examination and the procedures and conditions
required by the requested State for the conduct of the
examination. All decisions with respect to the conduct of the
tax examination shall be made by the requested State.

3. A Party may inform one of the Depositaries of its intention
not to accept, as a general rule, such requests as are
referred to in paragraph 1. Such a declaration may be made or
withdrawn at any time.

Article 10

Conflicting information

If a Party receives from another Party information about a
person's tax affairs which appears to it to conflict with
information in its possession, it shall so advise the Party
which has provided the information.

Section II

Assistance in recovery

Article 11

Recovery of tax claims

1. At the request of the applicant State the requested State
shall, subject to the provisions of Articles 14 and 15, take
the necessary steps to recover tax claims of the first-
mentioned State as if they were its own tax claims.

2. The provisions of paragraph 1 shall apply only to tax
claims which form the subject of an instrument permitting
their enforcement in the applicant State and, unless otherwise
agreed between the Parties concer-ned, which are not
contested.

However, where the claim is against a person who is not a
resident of the applicant State, paragraph 1 shall only apply,
unless otherwise agreed between the Parties concerned, where
the claim may no longer be contested.

3. The obligation to provide assistance in the recovery of tax
claims concerning a deceased person or his estate, is limited
to the value of the estate or of the property acquired by each
beneficiary of the estate, according to whether the claim is
to be recovered from the estate or from the beneficiaries
thereof.

Article 12

Measures of conservancy

At the request of the applicant State the requested State
shall, with a view to the recovery of an amount of tax, take
measures of conservancy even if the claim is contested or is
not yet the subject of an instrument permitting enforcement.

Article 13

Documents accompanying the re-quest

1. The request for administrative assistance under this
Section shall be accompanied by:

a. a declaration that the tax claim concerns a tax covered by
the Convention and, in the case of recovery that, subject to
paragraph 2 of Article 11, the tax claim is not or may not be
contested,

b. an official copy of the instrument permitting enforcement
in the applicant State, and

c. any other document required for recovery or measures of
conservancy.

2. The instrument permitting enforcement in the applicant
State shall, where appropriate and in accordance with the
provisions in force in the requested State, be accepted,
recognised, supplemented or replaced as soon as possible after
the date of the receipt of the request for assistance, by an
instrument permitting enforcement in the latter State.

Article 14

Time limits

1. Questions concerning any period beyond which a tax claim
cannot be enforced shall be governed by the law of the
applicant State. The request for assistance shall give
particulars concerning that period.

2. Acts of recovery carried out by the requested State in
pursuance of a request for assistance, which, according to the
laws of that State, would have the effect of suspending or
interrupting the period mentioned in paragraph 1, shall also
have this effect under the laws of the applicant State. The
requested State shall inform the applicant State about such
acts.

3. In any case the requested State is not obliged to comply
with a request for assistance which is submitted after a
period of 15 years from the date of the original instrument
permitting enforcement.

Article 15

Priority

The tax claim in the recovery of which assistance is provided
shall not have in the requested State any priority specially
accorded to the tax claims of that State even if the recovery
procedure used is the one applicable to its own tax claims.

Article 16

Deferral of payment

The requested State may allow deferral of payment or payment
by instalments if its laws or administrative practice permit
it to do so in similar circumstances, but shall first inform
the applicant State.

Section III

Service of documents

Article 17

Service of documents

1. At the request of the applicant State, the requested State
shall serve upon the addressee documents, including those
relating to judicial decisions, which emanate from the
applicant State and which relate to a tax covered by this
Convention.

2. The requested State shall effect service of documents:

a. by a method prescribed by its domestic laws for the service
of documents of a substantially similar nature;

b. to the extent possible, by a particular method requested by
the applicant State or the closest to such method available
under its own laws.

3. A Party may effect service of documents directly through
the post on a person within the territory of another Party.

4. Nothing in the Convention shall be construed as
invalidating any service of documents by a Party in accordance
with its laws.

5. When a document is served in accordance with this Article,
it need not be accompanied by a translation. However, where it
is satisfied that the addressee cannot understand the language
of the document, the requested State shall arrange to have it
translated into or a summary drafted in its or one of its
official languages. Alternatively, it may ask the applicant
State to have the document either translated into or
accompanied by a summary in one of the official languages of
the requested State, the Council of Europe or the OECD.

Chapter IV

Provisions relating to all forms of assistance

Article 18

Information to be provided by the applicant state

1. A request for assistance shall indicate where appropriate:

a. the authority or agency which initiated the request made by
the competent authority;

b. the name, address, or any other particulars assisting in
the identification of the person in respect of whom the
request is made;

c. in the case of a request for information, the form in which
the applicant State wishes the information to be supplied in
order to meet its needs;

d. in the case of a request for assistance in recovery or
measures of conservancy, the nature of the tax claim, the
components of the tax claim and the assets from which the tax
claim may be recovered;

e. in the case of a request for service of documents, the
nature and the subject of the document to be served;

f. whether it is in conformity with the law and administrative
practice of the applicant State and whether it is justified in
the light of the requirements of Article 21.2.g.

2. As soon as any other information relevant to the request
for assistance comes to its knowledge, the applicant State
shall forward it to the requested State.

Article 19

(Deleted)

Article 20

Response to the request for assistance

1. If the request for assistance is complied with, the
requested State shall inform the applicant State of the action
taken and of the result of the assistance as soon as possible.

2. If the request is declined, the requested State shall
inform the applicant State of that decision and the reason for
it as soon as possible.

3. If, with respect to a request for information, the
applicant State has specified the form in which it wishes the
information to be supplied and the requested State is in a
position to do so, the requested State shall supply it in the
form requested.

Article 21

Protection of persons and limits to the obligation to provide
assistance

1. Nothing in this Convention shall affect the rights and
safeguards secured to persons by the laws or administrative
practice of the requested State.

2. Except in the case of Article 14, the provisions of this
Convention shall not be construed so as to impose on the
requested State the obligation:

a. to carry out measures at variance with its own laws or
administrative practice or the laws or administrative practice
of the applicant State;

b. to carry out measures which would be contrary to public
policy (ordre public);

c. to supply information which is not obtainable under its own
laws or its administrative practice or under the laws of the
applicant State or its administrative practice;

d. to supply information which would disclose any trade,
business, industrial, commercial or profess-sional secret, or
trade process, or information, the disclosure of which would
be contrary to public policy (ordre public);

e. to provide administrative assistance if and insofar as it
considers the taxation in the applicant State to be contrary
to generally accepted taxation principles or to the provisions
of a convention for the avoidance of double taxation, or of
any other convention which the requested State has concluded
with the applicant State;

f. to provide administrative assistance for the purpose of
administering or enforcing a provision of the tax law of the
applicant State, or any requirement connected therewith, which
discriminates against a national of the requested State as
compared with a national of the applicant State in the same
circumstances;

g. to provide administrative assistance if the applicant State
has not pursued all reasonable measures available under its
laws or administrative practice, except where recourse to such
measures would give rise to disproportionate difficulty;

h. to provide assistance in recovery in those cases where the
administrative burden for that State is clearly
disproportionate to the benefit to be derived by the applicant
State.

3. If information is requested by the applicant State in
accordance with this Convention, the requested State shall use
its information gathering measures to obtain the requested
information, even though the requested State may not need such
information for its own tax purposes. The obligation contained
in the preceding sentence is subject to the limitations
contained in this Convention, but in no case shall such
limitations, including in particular those of paragraphs 1 and
2, be construed to permit a requested State to decline to
supply information solely because it has no domestic interest
in such information.

4. In no case shall the provisions of this Convention,
including in particular those of paragraphs 1 and 2, be
construed to permit a requested State to decline to supply
information solely because the information is held by a bank,
other financial institution, nominee or person acting in an
agency or a fiduciary capacity or because it relates to
ownership interests in a person.

Article 22

Secrecy

1. Any information obtained by a Party under this Convention
shall be treated as secret and protected in the same manner as
information obtained under the domestic law of that Party and,
to the extent needed to ensure the necessary level of
protection of personal data, in accordance with the safeguards
which may be specified by the supplying Party as required
under its domestic law.

2. Such information shall in any case be disclosed only to
persons or authorities (including courts and administrative or
supervisory bodies) concerned with the assessment, collection
or recovery of, the enforcement or prosecution in respect of,
or the determination of appeals in relation to, taxes of that
Party, or the oversight of the above. Only the persons or
authorities mentioned above may use the information and then
only for such purposes.  They may, notwithstanding the
provisions of paragraph 1, disclose it in public court
proceedings or in judicial decisions relating to such taxes.

3. If a Party has made a reservation provided for in sub-
paragraph a. of paragraph 1 of Article 30, any other Party
obtaining information from that Party shall not use it for the
purpose of a tax in a category subject to the reservation.
Similarly, the Party making such a reservation shall not use
information obtained under this Convention for the purpose of
a tax in a category subject to the reservation.

4. Notwithstanding the provisions of paragraphs 1, 2 and 3,
information received by a Party may be used for other purposes
when such information may be used for such other purposes
under the laws of the supplying Party and the competent
authority of that Party authorises such use. Information
provided by a Party to another Party may be transmitted by the
latter to a third Party, subject to prior authorisation by the
competent authority of the first-mentioned Party.

Article 23

Proceedings

1. Proceedings relating to measures taken under this
Convention by the requested State shall be brought only before
the appropriate body of that State.

2. Proceedings relating to measures taken under this
Convention by the applicant State, in particular those which,
in the field of recovery, concern the existence or the amount
of the tax claim or the instrument permitting its enforcement,
shall be brought only before the appropriate body of that
State. If such proceedings are brought, the applicant State
shall inform the requested State which shall suspend the
procedure pending the decision of the body in question.
However, the requested State shall, if asked by the applicant
State, take measures of conservancy to safeguard recovery. The
requested State can also be informed of such proceedings by
any interested person. Upon receipt of such information the
requested State shall consult on the matter, if necessary,
with the applicant State.

3. As soon as a final decision in the proceedings has been
given, the requested State or the applicant State, as the case
may be, shall notify the other State of the decision and the
implications which it has for the request for assistance.

Chapter V

Special provisions

Article 24

Implementation of the Convention

1. The Parties shall communicate with each other for the
implementation of this Convention through their respective
competent authorities. The competent authorities may
communicate directly for this purpose and may authorise
subordinate authorities to act on their behalf. The competent
authorities of two or more Parties may mutually agree on the
mode of application of the Convention among themselves.

2. Where the requested State considers that the application of
this Convention in a particular case would have serious and
undesirable consequences, the competent authorities of the
requested and of the applicant State shall consult each other
and endeavour to resolve the situation by mutual agreement.

3. A co-ordinating body composed of representatives of the
competent authorities of the Parties shall monitor the
implementation and development of this Convention, under the
aegis of the OECD. To that end, the co-ordinating body shall
recommend any action likely to further the general aims of the
Convention. In particular it shall act as a forum for the
study of new methods and procedures to increase international
co-operation in tax matters and, where appropriate, it may
recommend revisions or amendments to the Convention. States
which have signed but not yet ratified, accepted or approved
the Convention are entitled to be represented at the meetings
of the co-ordinating body as observers.

4. A Party may ask the co-ordinating body to furnish opinions
on the interpretation of the provisions of the Convention.

5. Where difficulties or doubts arise between two or more
Parties regarding the implementation or interpretation of the
Convention, the competent authorities of those Parties shall
endeavour to resolve the matter by mutual agreement. The
agreement shall be communicated to the co-ordinating body.

6. The Secretary General of OECD shall inform the Parties, and
the Signatory States which have not yet ratified, accepted or
approved the Convention, of opinions furnished by the co-
ordinating body according to the provisions of paragraph 4
above and of mutual agreements reached under paragraph 5
above.

Article 25

Language

Requests for assistance and answers thereto shall be drawn up
in one of the official languages of the OECD and of the
Council of Europe or in any other language agreed bilaterally
between the Contracting States concerned.

Article 26

Costs

Unless otherwise agreed bilate-rally by the Parties concerned:

a. ordinary costs incurred in providing assistance shall be
borne by the requested State;

b. extraordinary costs incurred in providing assistance shall
be borne by the applicant State.

Chapter VI

Final provisions

Article 27

Other international agreements or arrangements

1. The possibilities of assistance provided by this Convention
do not limit, nor are they limited by, those contained in
existing or future international agreements or other
arrangements between the Parties concerned or other
instruments which relate to co-operation in tax matters.

2. Notwithstanding paragraph 1, those Parties which are member
States of the European Union can apply, in their mutual
relations, the possibilities of assistance provided for by the
Convention in so far as they allow a wider co-operation than
the possibilities offered by the applicable European Union
rules.

Article 28

Signature and entry into force of the Convention

1. This Convention shall be open for signature by the member
States of the Council of Europe and the Member countries of
OECD. It is subject to ratification, acceptance or approval.
Instruments of ratification, acceptance or approval shall be
deposited with one of the Depositaries.

2. This Convention shall enter into force on the first day of
the month following the expiration of a period of three months
after the date on which five States have expressed their
consent to be bound by the Convention in accordance with the
provisions of paragraph 1.

3. In respect of any member State of the Council of Europe or
any Member country of OECD which subsequently expresses its
consent to be bound by it, the Convention shall enter into
force on the first day of the month following the expiration
of a period of three months after the date of the deposit of
the instrument of ratification, acceptance or approval.

4. Any member State of the Council of Europe or any Member
country of OECD which becomes a Party to the Convention after
the entry into force of the Protocol amending this Convention,
opened for signature on 27th May 2010 (the “2010 Protocol”),
shall be a Party to the Convention as amended by that
Protocol, unless they express a different intention in a
written communication to one of the Depositaries.

5. After the entry into force of the 2010 Protocol, any State
which is not a member of the Council of Europe or of the OECD
may request to be invited to sign and ratify this Convention
as amended by the 2010 Protocol.  Any request to this effect
shall be addressed to one of the Depositaries, who shall
transmit it to the Parties.  The Depositary shall also inform
the Committee of Ministers of the Council of Europe and the
OECD Council.  The decision to invite States which so request
to become Party to this Convention shall be taken by consensus
by the Parties to the Convention through the co-ordinating
body. In respect of any State ratifying the Convention as
amended by the 2010 Protocol in accordance with this
paragraph, thisConvention shall enter into force on the first
day of the month following the expiration of a period of three
months after the date of deposit of the instrument of
ratification with one of the Depositaries.

6. The provisions of this Convention, as amended by the 2010
Protocol, shall have effect for administrative assistance
related to taxable periods beginning on or after 1 January of
the year following the one in which the Convention, as amended
by the 2010 Protocol, entered into force in respect of a
Party, or where there is no taxable period, for administrative
assistance related to charges to tax arising on or after 1
January of the year following the one in which the Convention,
as amended by the 2010 Protocol, entered into force in respect
of a Party.  Any two or more Parties may mutually agree that
the Convention, as amended by the 2010 Protocol, shall have
effect for administrative assistance related to earlier
taxable periods or charges to tax.

7. Notwithstanding paragraph 6, for tax matters involving
intentional conduct which is liable to prosecution under the
criminal laws of the applicant Party, the provisions of this
Convention, as amended by the 2010 Protocol, shall have effect
from the date of entry into force in respect of a Party in
relation to earlier taxable periods or charges to tax.

Article 29

Territorial application of the Convention

1. Each State may, at the time of signature, or when
depositing its instrument of ratification, acceptance or
approval, specify the territory or territories to which this
Convention shall apply.

2. Any State may, at any later date, by a declaration
addressed to one of the Depositaries, extend the application
of this Convention to any other territory specified in the
declaration. In respect of such territory, the Convention
shall enter into force on the first day of the month following
the expiration of a period of three months after the date of
receipt of such declaration by the Depositary.

3. Any declaration made under either of the two preceding
paragraphs may, in respect of any territory specified in such
declaration, be withdrawn by a notification addressed to one
of the Depositaries. The withdrawal shall become effective on
the first day of the month following the expiration of a
period of three months after the date of receipt of such
notification by the Depositary.

Article 30

Reservations

1. Any State may, at the time of signature or when depositing
its instrument of ratification, acceptance or approval or at
any later date, declare that it reserves the right:

a. not to provide any form of assistance in relation to the
taxes of other Parties in any of the categories listed in sub-
paragraph (b) of paragraph 1 of Article 2, provided that it
has not included any domestic tax in that category under Annex
A of the Convention;

b. not to provide assistance in the recovery of any tax claim,
or in the recovery of an administrative fine, for all taxes or
only for taxes in one or more of the categories listed in
paragraph 1 of Article 2;

c. not to provide assistance in respect of any tax claim,
which is in existence at the date of entry into force of the
Convention in respect of that State or, where a reservation
has previously been made under sub-paragraph (a) or (b) above,
at the date of withdrawal of such a reservation in relation to
taxes in the category in question;

d. not to provide assistance in the service of documents for
all taxes or only for taxes in one or more of the categories
listed in paragraph 1 of Article 2;

e. not to permit the service of documents through the post as
provided for in paragraph 3 of Article 17.

f. to apply paragraph 7 of Article 28 exclusively for
administrative assistance related to taxable periods beginning
on or after 1 January of the third year preceding the one in
which the Convention, as amended by the 2010 Protocol, entered
into force in respect of a Party, or where there is no taxable
period, for administrative assistance related to charges to
tax arising on or after 1 January of the third year preceding
the one in which the Convention, as amended by the 2010
Protocol, entered into force in respect of a Party.

2. No other reservation may be made.

3. After the entry into force of the Convention in respect of
a Party, that Party may make one or more of the reservations
listed in paragraph 1 which it did not make at the time of
ratification, acceptance or approval. Such reservations shall
enter into force on the first day of the month following the
expiration of a period of three months after the date of
receipt of the reservation by one of the Depositaries.

4. Any Party which has made a reservation under paragraphs 1
and 3 may wholly or partly withdraw it by means of a
notification addressed to one of the Depositaries. The
withdrawal shall take effect on the date of receipt of such
notification by the Depositary in question.

5. A Party which has made a reservation in respect of a
provision of this Convention may not require the application
of that provision by any other Party; it may, however, if its
reservation is partial, require the application of that
provision insofar as it has itself accepted it.

Article 31

Denunciation

1. Any Party may, at any time, denounce this Convention by
means of a notification addressed to one of the Depositaries.

2. Such denunciation shall become effective on the first day
of the month following the expiration of a period of three
months after the date of receipt of the notification by the
Depositary.

3. Any Party which denounces the Convention shall remain bound
by the provisions of Article 22 for as long as it retains in
its possession any documents or information obtained under the
Convention.

Article 32

Depositaries and their functions

1. The Depositary with whom an act, notification or
communication has been accomplished, shall notify the member
States of the Council of Europe and the Member countries of
OECD and any Party to this Convention of:

a. any signature;

b. the deposit of any instrument of ratification, acceptance
or approval;

c. any date of entry into force of this Convention in
accordance with the provisions of Articles 28 and 29;

d. any declaration made in pursuance of the provisions of
paragraph 3 of Article 4 or paragraph 3 of Article 9 and the
withdrawal of any such declaration;

e. any reservation made in pursuance of the provisions of
Article 30 and the withdrawal of any reservation effected in
pursuance of the provisions of paragraph 4 of Article 30;

f. any notification received in pursuance of the provisions of
paragraph 3 or 4 of Article 2, paragraph 3 of Article 3,
Article 29 or paragraph 1 of Article 31;

g. any other act, notification or communication relating to
this Convention.

2. The Depositary receiving a communication or making a
notification in pursuance of the provisions of paragraph 1
shall inform immediately the other Depositary thereof.

In witness whereof the undersigned, being duly authorised
thereto, have signed this Convention.

Done at Strasbourg, the  in Eng-lish and French, both texts
being equally authentic, in two copies of which one shall be
deposited in the archives of the Council of Europe and the
other in the archives of OECD. The Secretaries General of the
Council of Europe and of OECD shall transmit certified copies
to each member State of the Council of Europe and Member
country of OECD.

Annex A         Taxes to which the Convention would apply

                (Paragraph 2 of Article 2 of the Convention)

Annex B         Competent authorities

                (Paragraph 1 (d) of Article 3 of the
                Convention)

Annex C         Definition of the word “National” for the
                purpose of the Convention

                (Paragraph 1 (e) of Article 3 of the
                Convention)

Översättning

EUROPARÅDS- OCH OECD-KONVENTIONEN OM ÖMSESIDIG HANDRÄCKNING I
SKATTEÄRENDEN

KONVENTION OM ÖMSESIDIG HANDRÄCKNING I SKATTEÄRENDEN

Inledning

Undertecknarna av denna konvention, medlemsstater i Europa-
rådet och medlemsländer i Orga-nisationen för ekonomiskt
samarbete och utveckling (OECD)

som beaktar att den i och för sig positiva utvecklingen av det
internationella flödet av personer, kapital, varor och
tjänster har ökat möjligheterna till skatteundandragande och
skatteflykt och att detta medfört behov av ett utökat
samarbete skattemyndigheter emellan;

som välkomnar de olika åtgärder som under senare år vidtagits
på internationell nivå, såväl bilateralt som multilateralt,
för att motverka skatteundandragande och skatte-flykt;

som konstaterar att internationellt samordnade ansträngningar
är nödvändiga för att befrämja alla former av handräckning i
ärenden som rör skatter av varje slag och för att på samma
gång ge de skattskyldigas rättigheter fullgott skydd;

som är medvetna om att internationellt samarbete kan spela en
viktig roll för att underlätta ett korrekt bestämmande av
skattskyldighet och för att underlätta för den skattskyldige
att få sina rättigheter tillgodosedda;

som finner att de grundläggande principer, vilka ger varje
person rätt att få sina rättigheter och skyldigheter prövade i
enlighet med ett rättsligt reglerat förfarande, bör erkännas
såsom tilllämpliga på skatteärenden i alla stater och att
staterna bör eftersträva att skydda de skattskyldigas
berättigade intressen, däri inbegripet skäligt skydd mot
diskriminering och dubbelbeskattning;

som därför är övertygade om att stater bör vidta åtgärder
eller lämna upplysningar, med beaktande av kravet på
sekretesskydd för upplysningarna, och med beaktande av
internationella instrument för skyddande av integritet och
flöden av personuppgifter;2

med beaktande av att en ny samarbetsvillig omgivning har vuxit
fram och att det är önskvärt att ett multilateralt instrument
görs tillgängligt som ger största möjliga antal stater
möjlighet att dra nytta av den nya samarbetsvilliga
omgivningen och samtidigt att genomföra de högst utvecklade
normerna för samarbete på skatteområdet;3

som önskar ingå en konvention om ömsesidig handräckning i
skatteärenden;

har kommit överens om följande:

Kapitel I

Konventionens tillämpningsområde

Artikel 1

Konventionens syfte och personer som omfattas av konventionen

1. Parterna skall, om inte bestämmelserna i kapitel IV
föranleder annat, biträda varandra med handräckning i
skatteärenden. Handräckningen får, där så är lämpligt, omfatta
åtgärder vidtagna av rättstillämpande myndigheter.

2. Sådan handräckning skall avse

a) utbyte av upplysningar, häri inbegripet samtidiga
skatteutred-ningar och deltagande i skatteutredning i
utlandet;

b) bistånd vid indrivning, häri inbegripet säkringsåtgärder;
och

c) delgivning av handlingar.

3. Part skall biträda med handräckning oavsett om personen som
berörs har hemvist i eller är medborgare i en part eller i
annan stat.

Artikel 2

Skatter som omfattas av konventionen

1. Denna konvention skall tillämpas på

a) följande skatter:

i) skatter på inkomst eller vinst,

ii) skatter på realisationsvinst vilka påförs vid sidan av
skatt på inkomst eller vinst,

iii) skatter på förmögenhet, som påförs för en parts räkning;
och

b) följande skatter:

i) skatter på inkomst, vinst, realisationsvinst eller
förmögenhet, vilka påförs för en parts politiska
underavdelningars eller lokala myndigheters räkning;

ii) obligatoriska socialförsäkringsavgifter som betalas till
myn-dighet eller till offentligrättslig
socialförsäkringsinstitution;

iii) skatter av annat slag (tullavgifter undantagna) som
påförs för en parts räkning, såsom:

A. skatter på kvarlåtenskap, arv eller gåva;

B. skatter på fast egendom;

C. allmänna konsumtionsskatter, såsom mervärdeskatter och
omsättningsskatter;

D. specifika skatter på varor och tjänster, såsom acciser;

E. skatter på brukandet eller innehavet av motorfordon;

F. skatter på brukandet eller innehavet av annan lös egendom
än motorfordon;

G. andra skatter;

iv) skatter av annat slag som angivits i punkt iii), vilka
påförs för en parts politiska underavdelningars eller lokala
myndigheters räkning.

2. De för närvarande utgående skatter på vilka konventionen
tillämpas finns förtecknade i bilaga A enligt klassificeringen
i punkt 1.

3. Parterna skall underrätta generalsekreteraren i Europarådet
eller generalsekreteraren i OECD (i fortsättningen benämnda
”deposita-rierna”) om varje ändring som skall göras i bilaga A
till följd av att den förteckning som avses i punkt 2
modifierats. Sådan ändring träder i kraft den första dagen i
den månad som följer på utgången av en tidrymd om tre månader
efter den dag depositarien mottagit underrättelsen.

4. Om en part, vid sidan av eller i stället för de skatter som
finns förtecknade i bilaga A, inför en skatt av samma eller i
huvudsak likartat slag efter det att konventionen trätt i
kraft i denna part är konventionen tilllämplig även på denna
skatt från och med dess införande. Parten skall i sådant fall
underrätta endera depositarien om införandet av skatten.

Kapitel II

Allmänna definitioner

Artikel 3

Definitioner

1. Om inte sammanhanget föran-leder annat, har vid
tillämpningen av denna konvention följande uttryck nedan
angiven betydelse:

a) ”den ansökande staten” och ”den anmodade staten” åsyftar
den part som framställt begäran om handräckning i skatteärende
respek-tive den part som anmodats att ge sådan handräckning;

b) ”skatt” åsyftar varje skatt eller socialförsäkringsavgift
på vilken konventionen tillämpas i enlighet med artikel 2;

c) ”skattefordran” åsyftar skatte-belopp och ränta på sådant
belopp

samt därmed sammanhängande ad-ministrativa pålagor och
kostnader i samband med indrivning, vilka är förfallna men
ännu inte betalda;

d) ”behörig myndighet” åsyftar personer och myndigheter som
anges i bilaga B;

e) ”medborgare” åsyftar i fråga om en part:

i) fysisk person som är medbor-gare i denna part, och

ii) juridisk person, handelsbolag, sammanslutning och annan
enhet som bildats i enlighet med den lagstiftning som gäller i
denna part.

I fråga om part som avgett förklaring i detta syfte skall ovan
använda uttryck förstås så som de definierats i bilaga C.

2. Då en part tillämpar konventionen har, såvida inte
sammanhanget föranleder annat, varje uttryck som inte
definierats i konventionen den betydelse som uttrycket har
enligt denna parts lagstiftning i fråga om skatter som
omfattas av konventionen.

3. Parterna skall underrätta endera depositarien om alla de
ändringar som bör göras i bilagorna B och C. Sådan ändring
träder i kraft den första dagen i den månad som följer på
utgången av en tidrymd om tre månader efter den dag
depositarien mottagit underrättelsen.

Kapitel III

Handräckningens former

Avdelning I

Utbyte av upplysningar

Artikel 4

Allmän bestämmelse

1.4 Parterna ska utbyta alla

upplysningar, särskilt sådana som anges i denna avdelning, som
kan antas vara relevanta för administration eller
verkställighet av intern lagstiftning i fråga om skatter som
omfattas av denna konvention.

2.5 (Upphävd)

3.6 En part får, genom en förklaring som riktas till endera
depositarien, ange att dess myndigheter i enlighet med intern
lagstiftning får underrätta en person med hemvist eller
medborgarskap i denna part innan upplysningar avseende honom
översänds i enlighet med artikel 5 eller 7.

Artikel 5

Utbyte av upplysningar efter särskild framställning

1. Efter framställning av den ansökande staten skall den
anmodade staten till den ansökande staten lämna sådana
upplysningar som anges i artikel 4 och som gäller särskilda
personer eller transaktioner.

2. Om de upplysningar i form av handlingar i skatteärenden som
är tillgängliga för den anmodade staten inte räcker till för
att tillmötesgå framställningen, skall denna stat vidta alla
relevanta åtgärder som er-fordras för att lämna de begärda
upplysningarna till den ansökande staten.

Artikel 6

Automatiskt utbyte av upplysningar

Två eller flera parter skall automatiskt utbyta i artikel 4
angivna upplysningar i fråga om sådana kategorier av fall och
i enlighet med de tillvägagångssätt som de skall bestämma
genom ömsesidig överenskommelse.

Artikel 7

Spontant utbyte av upplysningar

1. Upplysningar som part har kännedom om skall part utan
föregående framställning meddela annan part i fall då:

a) den förstnämnda parten har anledning att anta att den andra
parten kan gå miste om skatteintäkter;

b) en skattskyldig får sådan nedsättning eller befrielse från
skatt  i den förstnämnda parten som bör föranleda att högre
skatt påförs eller att skattskyldighet inträder i den andra
parten;

c) affärstransaktioner mellan en skattskyldig i en part och en
skattskyldig i en annan part sker via ett eller flera andra
länder så att skattelättnader kan uppnås i endera eller båda
parterna;

d) en part har anledning att anta att skattelättnader kan
uppnås genom konstlade vinstöverföringar inom grupper av
företag;

e) upplysningar som tillställts den förstnämnda parten av en
annan part har gjort det möjligt att erhålla upplysningar som
kan vara relevanta vid fastställandet av skatt i den senare
parten.

2. Varje part skall vidta sådana åtgärder och tillämpa sådana
förfaranden som behövs för att säkra att upplysningar som
avses i punkt 1 blir tillgängliga för överlämnande till en
annan part.

Artikel 8

Samtidiga skatteutredningar

1. Efter framställning av en av parterna skall två eller flera
parter samråda för att bestämma föremål och tillvägagångssätt
för samtidiga skatteutredningar. Varje part avgör själv om den
vill medverka vid viss samtidig skatteutredning.

2. Vid tillämpningen av denna konvention förstås med en
samtidig skatteutredning en överenskommelse mellan två eller
flera parter, enligt vilken var och en inom sitt område
föranstaltar om en samtidig undersökning av skatteförhållanden
rörande en eller flera personer av gemensamt eller
komplementärt intresse i syfte att utbyta de upplysningar av
betydelse som därvid framkommer.

Artikel 9

Utomlands utförda skatteutred-ningar

1. Efter framställning av den be-höriga myndigheten i den
ansö-kande staten kan den behöriga myndigheten i den anmodade
staten medge, att företrädare för den behö-riga myndigheten i
den ansökande staten är närvarande vid lämpliga delar av en
skatteutredning som utförs i den anmodade staten.

2. Bifalls framställningen skall den behöriga myndigheten i
den an-modade staten snarast möjligt med-dela den behöriga
myndigheten i den ansökande staten tid och plats för
utredningen, den myndighet eller tjänsteman som utsetts att
utföra ut-redningen samt de förfaranden och villkor som den
anmodade staten fastställt för utförandet av utred-ningen.
Alla beslut beträffande utfö-randet av skatteutredningen skall
fattas av den anmodade staten.


3. En part kan meddela endera depositarien om sin avsikt att i
regel inte bifalla sådana framställningar som avses i punkt 1.
En sådan förklaring kan avges och återkallas när som helst.

Artikel 10

Motstridiga upplysningar

Erhåller part från en annan part upplysningar om en persons
skatte-förhållanden, vilka enligt den först-nämnda partens
uppfattning förefal-ler att strida mot de upplysningar som den
själv förfogar över, skall den underrätta den part som gett
upplysningarna.

Avdelning II

Handräckning vid indrivning

Artikel 11

Indrivning av skattefordringar

1. Efter framställning av den an-sökande staten skall den
anmodade staten, om inte bestämmelserna i ar-tiklarna 14 och
15 föranleder annat, vidta nödvändiga åtgärder för att driva
in den förstnämnda statens skattefordringar som om de vore
dess egna.

2. Bestämmelserna i punkt 1 gäller endast sådan skattefordran
beträffande vilken finns en i den ansökande staten giltig
verkställighetstitel och, såvida inte parterna i fråga kommit
överens om annat, som inte är tvistig.

Om emellertid fordran avser person som inte har hemvist i den
ansökande staten gäller punkt 1 endast om fordran inte längre
kan överklagas, såvida inte parterna i fråga kommit överens om
annat.

3. Skyldigheten att ge handräckning vid indrivning av
skattefordran som avser avliden person eller dennes dödsbo är
begränsad till dödsboets värde respektive värdet av
dödsbodelägarnas andelar av dödsboet, beroende på om
indrivningen av fordran skall riktas mot dödsboet eller dess
delägare.

Artikel 12

Säkringsåtgärder

Efter framställning av den ansökande staten skall den anmodade
staten vidta åtgärder för att säkerställa indrivning av skatt,
även om skattefordran har överklagats eller om ingen
verkställighetstitel ännu föreligger.

Artikel 13

Handlingar som skall fogas till framställningen

1. Till framställning om handräckning i enlighet med denna
avdelning skall fogas:

a) en försäkran att skattefordran gäller skatt som omfattas av
konventionen och, i det fall då framställningen avser
indrivning och inte artikel 11 punkt 2 föranleder annat, en
försäkran att skattefordran inte är eller kan komma att bli
tvistig;

b) en officiell kopia av den i den ansökande staten giltiga
verkställig-hetstiteln; och

c) de övriga handlingar som behövs för indrivning eller
säkringsåtgärder.

2. En verkställighetstitel som är giltig i den ansökande
staten skall vid behov och i enlighet med de bestämmelser som
gäller i den anmodade staten snarast möjligt efter det att
framställningen har inkommit godkännas, erkännas, kompletteras
eller ersättas med en verkställighetstitel som är giltig i den
senare staten.

Artikel 14

Tidsfrister

1. I frågor som gäller tidsfrist efter vilken skattefordran
inte kan verkställas skall den ansökande statens lagstiftning
tillämpas. Framställning om handräckning skall innehålla
detaljerade uppgifter om sådan tidsfrist.

2. Indrivningsåtgärder, som vidtas av den anmodade staten
efter framställning om handräckning och som enligt
lagstiftningen i denna stat uppskjuter eller avbryter
tidsfrist som avses i punkt 1 skall också ha denna verkan vid
tillämpningen av lagstiftningen i den ansökande staten. Den
anmodade staten skall underrätta den ansökande staten i de
fall att sådana åtgärder vidtas.

3. Under inga förhållanden är den anmodade staten skyldig att
bifalla en handräckningsframställning som gjorts mer än 15 år
efter den dag då den ursprungliga verkställighetstiteln är
daterad.

Artikel 15

Förmånsrätt

Skattefordran för vilken handräckning för indrivning lämnas
åtnjuter inte i den anmodade staten någon sådan särskild
förmånsrätt som tillkommer denna stats skattefordringar även
om vid indrivningen tilllämpas samma förfarande som är
tilllämpligt vid indrivningen av dess egna skattefordringar.

Artikel 16

Anstånd med betalning

Den anmodade staten får efter att först ha underrättat den
ansökande staten därom, bevilja anstånd med betalningen eller
medge att denna sker genom delbetalningar, när detta är
tillåtet under liknande omständigheter enligt lagstiftning
eller administrativ praxis i den anmodade staten.

Avdelning III

Delgivning av handlingar

Artikel 17

Delgivning av handlingar

1. Efter framställning av den an-sökande staten skall den
anmodade staten delge adressaten sådana hand-lingar, häri
inbegripna handlingar som hänför sig till rättsliga avgö-
randen, som härrör från den ansö-kande staten och som avser
skatt som omfattas av denna konvention.

2. Den anmodade staten skall verkställa delgivning av
handlingar

a) på det sätt som föreskrivs i dess egen lagstiftning i fråga
om hand-lingar av i huvudsak likartat slag;

b) när så kan ske, på det särskilda sätt som begärts av den
ansökande staten eller på det sätt enligt lagstiftningen i den
anmodade staten som närmast motsvarar det begärda.

3. En part kan verkställa delgivning av handlingar direkt per
post till en person inom en annan parts område.

4. Konventionen medför inte att en delgivning som en part har
verkställt i enlighet med sin egen lagstiftning, skall anses
sakna verkan.

5. Handlingar som delgivits i enlighet med denna artikel
behöver inte åtföljas av översättning. Om det emellertid visar
sig att mottagaren inte förstår det språk som handlingarna är
upprättade på skall den anmodade staten låta göra en
översättning till eller en sammanfattning på sitt officiella
språk eller något av dessa. Alternativt kan den anmodade
staten be att den ansökande staten låter göra en översättning
eller en sammanfattning av handlingarna på något av den
anmodade statens, Europarådets eller OECD:s officiella språk.

Kapitel IV

Bestämmelser avseende alla former av handräckning

Artikel 18

Uppgifter som skall ges av den ansökande staten

1. En framställning om hand-räckning skall i mån av behov
innehålla uppgift om

a) den myndighet eller inrättning på vars initiativ den
behöriga myn-digheten har gjort framställningen;

b)7 namn, adress, eller andra uppgifter som underlättar
identifikationen av den person som framställningen avser;

c) vid framställning om upplysningar, den form i vilken den
ansökande staten önskar att upplysningarna skall lämnas för
att tillgodose dess behov;

d) vid framställning om handräck-ning för indrivning eller
säkringsåtgärder, arten och sammansättningen av skattefordran
samt de tillgångar som kan tas i anspråk vid indrivningen;

e) vid framställning om delgivning, slag av handling som skall
delges och vad denna avser;

f)8 huruvida framställningen är i överensstämmelse med
lagstiftning och administrativ praxis i den ansö-kande staten
samt huruvida den är berättigad med hänsyn till de i arti-kel
21 punkt 2 g) angivna kraven.

2. Så snart den ansökande staten får kännedom om ytterligare
omständigheter av betydelse för framställningen skall den
anmodade staten underrättas härom.

Artikel 199

(Upphävd)

Artikel 20

Svar på framställning om hand-räckning

1. Bifalls framställning om handräckning skall den anmodade
staten snarast möjligt underrätta den ansökande staten om de
åtgärder som har vidtagits och resultatet av handräckningen.

2. Avslås framställningen skall den anmodade staten snarast
möjligt underrätta den ansökande staten om beslutet och skälen
för detta.

3. Har den ansökande staten, i en handräckningsframställning
gällande upplysningar, särskilt angett i vilken form
upplysningarna önskas, skall den anmodade staten, om den har
möjlighet därtill, meddela upplysningarna i önskad form.

Artikel 2110

Skydd för personer och begränsning av skyldigheten att bevilja
handräckning

1. Denna konvention påverkar inte de rättigheter och det skydd
som tillkommer personer enligt den anmodade statens
lagstiftning eller administrativa praxis.

2. Utom i fråga om artikel 14 ska bestämmelserna i denna
konvention inte anses medföra skyldighet för den anmodade
staten att

a) vidta åtgärder som avviker från lagstiftning eller
administrativ praxis i denna stat eller i den ansö-kande
staten;

b) vidta åtgärder som strider mot allmänna hänsyn (ordre
public);

c) lämna upplysningar som inte är tillgängliga enligt
lagstiftning eller administrativ praxis i denna stat eller i
den ansökande staten;

d) lämna upplysningar som skulle röja handels-, affärs-,
industri- eller yrkeshemlighet eller i näringsverk-samhet
nyttjat förfaringssätt eller upplysningar vilkas överlämnande
skulle strida mot allmänna hänsyn (ordre public);

e) lämna handräckning, om och i den mån den anser att
beskattningen i den ansökande staten strider mot allmänt
gällande beskattningsprin-ciper eller mot bestämmelserna i ett
avtal för undvikande av dubbelbeskattning eller annat avtal
som har ingåtts mellan den anmodade staten och den ansökande
staten;

f) lämna handräckning för administration eller verkställighet
av en bestämmelse i den ansökande statens skattelagstiftning,
eller något krav som hänger samman med denna, som skulle leda
till diskriminering mellan en medborgare i den anmodade staten
och en medborgare i den ansökande staten under samma
förhållanden;

g) lämna handräckning om den ansökande staten inte har
vidtagit alla rimliga åtgärder som står till dess förfogande
enligt dess lagstift-ning eller administrativa praxis, utom i
de fall då vidtagandet av sådana åtgärder skulle medföra
oproportionerligt stora svårigheter;

h) lämna handräckning för indrivning i fall där den
administrativa bördan för denna stat uppenbart inte står i
proportion till den nytta som står att vinna för den ansökande
staten.

3. Då den ansökande staten begär upplysningar enligt denna
konven-tion, ska den anmodade staten använda de medel som
denna stat förfogar över för att inhämta de begärda
upplysningarna, även om den anmodade staten inte har behov av
upplysningarna för sina egna beskattningsändamål.
Förpliktelsen i föregående mening begränsas av bestämmelserna
i denna konvention, men dessa begränsningar, och särskilt de
som anges i punkterna 1 och 2, medför inte en rätt för den
anmodade staten att vägra att lämna upplysningar uteslutande
därför att den inte har något eget intresse av sådana
upplysningar.

4. Bestämmelserna i denna konvention, och särskilt de som
anges i punkterna 1 och 2, medför inte en rätt för en anmodad
stat att vägra att lämna upplysningar uteslutande därför att
upplysningarna innehas av en bank, annan finansiell
institution, ombud, representant eller förvaltare, eller
därför att upplysningarna gäller äganderätt i en person.

Artikel 22

Sekretess

1.11 Upplysningar som en part mottar enligt denna konvention
ska behandlas som hemliga och skyddas på samma sätt som
upplysningar som har erhållits enligt den interna
lagstiftningen i denna part och, i den mån det behövs för att
säkerställa det skydd som krävs för personuppgifter, i
enlighet med de skyddsregler som anges av den part som lämnar
upplysningarna såsom föreskrivna i dess interna lagstiftning.

2.12 Sådana upplysningar får yppas endast för personer eller
myndigheter (däri inbegripet domstolar och förvaltningsorgan
eller organ som utövar tillsyn) som fastställer, uppbär eller
driver in denna parts skatter eller handlägger andra
verkställighetsåtgärder, åtal eller överklagande i fråga om
dessa skatter eller som utövar tillsyn över nämnda
verksamheter. Endast dessa personer eller myndigheter får
använda upplysningarna och bara för sådana ändamål. De får
utan hinder av bestämmelserna i punkt 1, yppa dem vid
offentlig rättegång eller i domstolsavgöranden rörande dessa
skatter.

3. Om en part har gjort en reservation enligt artikel 30 punkt
1 a) skall en annan part som erhåller upplysningar från denna
part inte använda upplysningarna med avseende på skatt av
sådant slag som omfattas av reservationen. Likaledes skall den
part som gjort reservationen inte använda upplysningar som
erhållits enligt denna konvention med avseende på skatt av
sådant slag som omfattas av reservationen.

4. Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 får
upplysningar som en part har erhållit användas även för andra
ändamål, om detta kan ske enligt lagstiftningen i den part som
har lämnat upplysningarna och den behöriga myndigheten i denna
part samtycker till att upplysningarna används för dessa andra
ändamål. Upplysningar som en part har lämnat till en annan
part får av den senare överlämnas till en tredje part under
förutsättning att den behöriga myndigheten i den förstnämnda
parten i förväg samtycker därtill.

Artikel 23

Rättsliga åtgärder

1. Överklaganden i fråga om åtgärder som den anmodade staten
har vidtagit enligt denna konvention får ske endast hos
vederbörande myndighet i denna stat.

2. Överklagande i fråga om åtgärder som den ansökande staten
har vidtagit enligt denna konvention – särskilt sådana
åtgärder i samband med indrivning, vilka avser förekomsten av
skattefordran eller dess storlek eller verkställlighetstitel –
får ske endast hos vederbörande myndighet i denna stat. Sker
sådana överklaganden skall den ansökande staten ofördröjligen
underrätta den anmodade staten, som skall uppskjuta åtgärderna
till dess att beslut i ärendet meddelats av den aktuella
myndigheten. Den anmodade staten skall dock på begäran av den
ansökande staten vidta säkringsåtgärder för att säkerställa
indrivningen. Även den som saken angår kan meddela den
anmodade staten att rättsliga åtgärder har vidtagits. Sedan
sådan underrättelse har inkommit, skall den anmodade staten,
när detta behövs, rådgöra med den ansökande staten i ärendet.

3. Så snart ett överklagat ärende har slutligt avgjorts, skall
den anmodade staten eller den ansökande staten underrätta den
andra staten om avgörandet och dess konsekvenser för
handräckningsframställningen.

Kapitel V

Särskilda bestämmelser

Artikel 24

Konventionens genomförande

1. Parterna skall stå i förbindelse med varandra genom sina
behöriga myndigheter för att tillämpa denna konvention. De
behöriga myndig-heterna kan träda i direkt förbindelse med
varandra i detta syfte och kan bemyndiga underlydande myndig-
heter att handla på sina vägnar. De behöriga myndigheterna i
två eller flera parter kan ömsesidigt komma överens om hur
konventionen skall tillämpas dem emellan.

2. Om den anmodade staten anser att konventionens tillämpning
i ett bestämt fall skulle ha allvarliga och icke önskvärda
konsekvenser, skall de behöriga myndigheterna i den anmodade
och den ansökande staten rådgöra med varandra och söka lösa
frågan genom ömsesidig överens-kommelse.

3. Ett koordineringsorgan sam-manställt av företrädare för
parternas behöriga myndigheter skall under OECD:s överinseende
övervaka tillämpningen och utvecklingen av denna konvention. I
detta syfte skall koordineringsorganet avge rekommendationer
om sådana åtgärder som är ägnade att främja konventionens
allmänna syften. Det skall speciellt fungera som ett forum för
studiet av nya metoder och förfaranden för ökat
internationellt samarbete i skattefrågor och vid behov avge
rekommendationer om översyn eller ändring av konventionen.
Stater som har undertecknat men ännu inte ratificerat,
godtagit eller godkänt konventionen är berättigade att vara
företrädda vid koordineringsorganets sammanträden som
observatörer.

4. En part kan be koordineringsorganet om utlåtande angående
tolkningen av konventionens bestämmelser.

5. Om mellan två eller flera parter uppkommer svårigheter
eller tvivelsmål i fråga om tillämpningen eller tolkningen av
konventionen skall de behöriga myndigheterna i dessa parter
söka lösa frågan genom ömsesidig överenskommelse.
Överenskommelsen skall delges koordi-neringsorganet.

6. OECD:s generalsekreterare skall underrätta parterna och de
stater som har undertecknat men ännu inte ratificerat,
godtagit eller godkänt konventionen om sådana utlåtanden som
koordineringsorganet avgivit enligt punkt 4 och om sådana
ömsesidiga överenskommelser som ingåtts enligt punkt 5.

Artikel 25

Språk

Framställningar om handräckning och svar på dessa skall
upprättas på något av OECD:s eller Europarådets officiella
språk eller på något annat språk varom de avtalsslutande
staterna i fråga överenskommit bilateralt.

Artikel 26

Kostnader

Har inte annat överenskommits bilateralt mellan parterna i
fråga gäller följande:

a) den anmodade staten skall svara för sedvanliga kostnader
för utförandet av handräckning;

b) den ansökande staten skall svara för sådana kostnader  för
utförande av handräckning som inte kan anses sedvanliga.

Kapitel VI

Slutbestämmelser

Artikel 27

Andra internationella överenskom-melser eller arrangemang

1. Handräckningsmöjligheterna enligt denna konvention
begränsar inte, och begränsas inte av,
handräckningsmöjligheterna enligt existerande eller framtida
internationella överenskommelser eller andra arrangemang
mellan ifrågavarande parter eller av andra instrument som
hänför sig till samarbete i skattefrågor.

2.13 Utan hinder av punkt 1, får de parter som är
medlemsstater i Europeiska unionen i sina inbördes relationer
använda de möjligheter till handräckning som följer av denna
konvention, i den mån de möjliggör ett längre gående samarbete
än de möjligheter som ges enligt Europeiska unionens
tillämpliga bestämmelser.

Artikel 28

Konventionens undertecknande och ikraftträdande

1. Denna konvention är öppen att undertecknas av Europarådets
med-lemsstater och OECD:s medlems-länder. Den förutsätter
ratifikation, godtagande eller godkännande. Rati-fikations-,
godtagande- eller god-kännandeinstrumentet skall depone-ras
hos endera depositarien.

2. Denna konvention träder i kraft den första dagen i den
månad som följer på utgången av en tidrymd av tre månader
efter den dag när fem stater har uttryckt samtycke till att
vara bundna av konventionen i enlighet med bestämmelserna i
punkt 1.

3. I fråga om Europarådets medlemsstater och OECD:s
medlemsländer som därefter uttrycker samtycke till att vara
bundna av konventionen skall konventionen träda i kraft den
första dagen i den månad som följer efter utgången av en
tidrymd om tre månader efter dagen för deponeringen av
ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrumentet.

4.14 Medlemsstat i Europarådet eller medlemsland i OECD som
tillträder konventionen efter ikraftträdandet av protokollet
om ändring i denna konvention, öppnat för undertecknande den
27 maj 2010 (”2010 års protokoll”) tillträder konventionen i
dess lydelse enligt detta protokoll, såvida den inte uttrycker
en annan avsikt i ett skriftligt meddelande till endera
depositarien.

5.15 Efter ikraftträdandet av 2010 års protokoll kan en stat
som inte är medlem i Europarådet eller OECD ansöka om inbjudan
att underteckna och ratificera denna konvention i dess lydelse
enligt 2010 års protokoll. En sådan ansökan ska riktas till
endera depositarien, som ska överlämna den till parterna.
Depositarien ska också informera Europarådets ministerkommitté
och OECD:s råd. Inbjudan till en stat som ansökt om det att
ansluta sig till konventionen ska beslutas genom konsensus av
parterna genom koordineringsorganet. I förhållande till en
stat som ratificerar konventionen i dess lydelse enligt 2010
års protokoll i enlighet med denna punkt, ska konventionen
träda i kraft den första dagen i den månad som följer efter
utgången av en tidrymd om tre månader efter dagen för
deponeringen av ratifikationsinstrumentet hos endera
depositarien.

6.16 Bestämmelserna i denna konvention i dess lydelse enligt
2010 års protokoll, tillämpas på handräckning avseende
beskattningsperioder som börjar den 1 januari det år som
följer närmast efter det år då konventionen i dess lydelse
enligt 2010 års protokoll trädde i kraft i förhållande till en
part eller senare, eller, då någon beskattningsperiod inte
föreligger, på handräckning avseende skatteanspråk som
uppkommer den 1 januari det år som följer närmast efter det år
då konventionen i dess lydelse enligt 2010 års protokoll
trädde i kraft i förhållande till en part eller senare. Två
eller flera parter får komma överens om att konventionen i
dess lydelse enligt 2010 års protokoll ska tilllämpas på
handräckning avseende tidigare beskattningsperioder eller
skatteanspråk.

7.17 Utan hinder av punkt 6, ska bestämmelserna i denna
konvention i dess lydelse enligt 2010 års protokoll, i fråga
om skatteärenden som innefattar ett uppsåtligt handlande som
är straffbart enligt den ansökande partens lagstiftning,
tillämpas från och med dagen för ikraftträdande i förhållande
till en part i fråga om tidigare beskattningsperioder eller
skatteanspråk.

Artikel 29

Konventionens territoriella tillämp-ning

1. Varje stat kan vid undertecknandet av konventionen eller
vid deponeringen av ratifikations-, god-tagande- eller
godkännandeinstru-mentet ange det område eller de områden på
vilka denna konvention skall tillämpas.

2. En stat kan vid en senare tidpunkt, genom att meddela
endera depositarien, utvidga tillämpningen av denna konvention
till område som anges i meddelandet. I fråga om sådant område
skall konventionen träda i kraft den första dagen i den månad
som följer på utgången av en tidrymd om tre månader efter den
dag då depositarien mottagit med-delandet.

3. Ett meddelande enligt någon-dera av föregående punkter kan,
i fråga om område som anges i meddelandet, återtas genom
underrättelse till någondera depositarien. Återtagande får
verkan den första dagen i den månad som följer på utgången av
en tidrymd om tre månader efter den dag då depositarien
mottagit underrättelsen.

Artikel 30

Reservationer

1. Varje stat kan i samband med undertecknandet eller
deponeringen av ratifikations-, godtagande- eller
godkännandeinstrumentet eller vid en senare tidpunkt meddela
att den förbehåller sig rätten att

a) inte bevilja någon form av handräckning som avser andra
parters skatter av något av de slag som anges i artikel 2
punkt 1 b), förutsatt att den inte i konventionens bilaga A
tagit in egna skatter av detta slag;

b) inte bevilja handräckning för indrivning av
skattefordringar eller administrativa  pålagor i fråga om
något slags skatter eller endast i fråga om ett eller flera av
de slags skatter som anges i artikel 2 punkt 1;

c) inte bevilja handräckning med avsende på skattefordran som
existerade vid den tidpunkt då konventionen trädde i kraft
beträffande denna stat eller, om en reservation tidigare har
gjorts enligt punkt a) eller b) ovan, då reservationen med
avseende på skatter av detta slag återtogs;

d) inte bevilja handräckning för delgivning av handlingar i
fråga om något slags skatter eller endast i fråga om ett eller
flera av de slags skatter som anges i artikel 2 punkt 1;

e) inte tillåta delgivning av handlingar per post enligt
artikel 17 punkt 3.

f)18 att tillämpa artikel 28 punkt 7 uteslutande på
handräckning avseende beskattningsperioder som börjar den 1
januari tredje året före det år då konventionen i dess lydelse
enligt 2010 års protokoll trädde i kraft i förhållande till en
part eller senare eller, då någon beskattningsperiod inte
föreligger, avseende skatteanspråk som uppkommer den 1 januari
tredje året före det år under vilket konventionen i dess
lydelse enligt 2010 års protokoll trädde i kraft i förhållande
till en part eller senare.

2. Inga andra reservationer får göras.

3. Sedan konventionen har trätt i kraft beträffande en part
kan denna part göra en eller flera av de reservationer som
anges i punkt 1 som den inte har gjort vid tidpunkten för
ratifikationen, godtagandet eller godkännandet. Sådana
reservationer skall träda i kraft den första dagen i den månad
som följer på utgången av en tidrymd om tre månader efter den
dag då endera depositarien mottagit reservationen.

4. Varje part som har gjort en reservation enligt punkt 1
eller 3 kan helt eller delvis återta den genom underrättelse
till endera deposita-rien. Återtagandet får verkan den dag då
ifrågavarande depositarie mottar underrättelsen.

5. En part som har gjort en reservation med avsende på en
bestämmelse i denna konvention får inte kräva att en annan
part skall tillämpa denna bestämmelse; den kan emellertid, om
dess reservation är partiell, kräva att bestämmelsen tillämpas
i den utsträckning som den själv har godtagit bestämmelsen.

Artikel 31

Uppsägning

1. Varje part kan när som helst säga upp denna konvention
genom underrättelse adresserad till endera depositarien.

2. Uppsägningen får verkan den första dagen i den månad som
följer på utgången av en tidrymd om tre månader efter den dag
depositarien mottagit underrättelsen.

3. En part som säger upp konventionen skall förbli bunden av
bestämmelserna i artikel 22 så länge som denna part innehar
handlingar eller upplysningar som erhållits enligt
konventionen.

Artikel 32

Depositarierna och deras uppgifter

1.19 Den depositarie som mottagit instrument, underrättelse
eller meddelande skall underrätta Europarådets medlemsstater
och OECD:s medlemsländer och varje part som är ansluten till
konventionen om:

a) undertecknanden;

b) deponeringar av ratifikations-, godtagande- eller
godkännandeinstrument;

c) dagen för ikraftträdandet av denna konvention enligt
bestäm-melserna i artiklarna 28 och 29;

d) förklaring enligt bestämmelserna i artikel 4 punkt 3 eller
artikel 9 punkt 3 och återtagande av sådan förklaring;

e) reservationer enligt bestäm-melserna i artikel 30 och
återtagande av reservation enligt bestämmel-serna i artikel 30
punkt 4;

f) underrättelse enligt bestäm-melserna i artikel 2 punkt 3
eller 4, artikel 3 punkt 3, artikel 29 eller artikel 31 punkt
1;

g) andra handlingar, underrättelser eller meddelanden som
hänför sig till denna konvention.

2. En depositarie som mottar meddelande eller ger
underrättelse enligt bestämmelserna i punkt 1 skall omedelbart
underrätta den andra depositarien om detta.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill
vederbörligen be-myndigade, undertecknat konventionen.

Som skedde i Strasbourg, den på engelska och franska språket,
vilka båda texter har lika vitsord, i två exemplar, varav det
ena skall deponeras i Europarådets arkiv och det andra i
OECD:s arkiv. Generalsekreterarna i Europarådet respektive
OECD skall översända bestyrkta kopior till alla Europarådets
medlemsstater och OECD:s medlemsländer.

Bilaga A        Skatter på vilka konventionen tillämpas

                (Artikel 2 punkt 2 av konventionen)

Bilaga B        Behöriga myndigheter

                (Artikel 3 punkt 1 d) av konventionen)

Bilaga C        Definition av uttrycket ”medborgare” vid
                tillämpningen av konventionen

                (Artikel 3 punkt 1 e) av konventionen)
Lag (2011:694).

Bilaga 2 /Upphör att gälla U:den dag som regeringen bestämmer/

Förteckning över de svenska skatter och avgifter som 
konventionen tillämpas på

Konventionen tillämpas på de skatter och avgifter som utgår 
enligt följande lagar.

Artikel 2 punkt 1 a:

i)   Kupongskattelagen (1970:624), lagen (1990:659) om särskild 
     löneskatt på vissa förvärvsinkomster, lagen (1991:586) om 
     särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, lagen 
     (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta 
     artister m.fl., lagen (1991:687) om särskild löneskatt på 
     pensionskostnader, inkomstskattelagen (1999:1229).

ii)  Lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. 

iii) Lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt.

Artikel 2 punkt 1 b:

i)   Begravningslagen (1990:1144), lagen (1999:291) om avgift 
     till registrerat trossamfund.

ii)  Lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, lagen (1994:1744) 
     om allmän pensionsavgift, socialavgiftslagen (2000:980). 

iii) A. Lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt.

     B. Lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, lagen 
     (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

     C. Mervärdesskattelagen (1994:200).

     D. Lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen 
     (1972:820) om skatt på spel, bilskrotningslagen (1975:343), 
     lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, lagen (1984:410) 
     om skatt på bekämpningsmedel, lagen (1990:613) om 
     miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid 
     energiproduktion, lagen (1990:1427) om särskild 
     premieskatt för grupplivförsäkring, m.m., lagen 
     (1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991:1483) om skatt på 
     vinstsparande m.m., lagen (1994:1563) om tobaksskatt, 
     lagen (1994:1564) om alkoholskatt, lagen (1994:1776) om 
     skatt på energi, lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, 
     lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter 
     m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och 
     mineraloljeprodukter, lagen (1999:673) om skatt på avfall, 
     lagen (2000:466) om skatt på termisk effekt i 
     kärnkraftsreaktorer.

     E. Lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon, 
     vägtrafikskattelagen (2006:227), lagen (2006:228) med 
     särskilda bestämmelser om fordonsskatt.

     G. Lagen (1972:435) om överlastavgift, lagen (2014:52) om 
     infrastrukturavgifter på väg, i fråga om avgifter på 
     allmän väg, samt lagen (2004:629) om trängselskatt.
Lag (2014:1491).

Bilaga 2 /Träder i kraft I:den dag som regeringen bestämmer/

Förteckning över de svenska skatter och avgifter som 
konventionen tillämpas på

Konventionen tillämpas på de skatter och avgifter som utgår 
enligt följande lagar.

Artikel 2 punkt 1 a:

i)	Kupongskattelagen (1970:624), lagen (1990:659) om 
särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, lagen 
(1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 
lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands 
bosatta artister m.fl., lagen (1991:687) om särskild löneskatt 
på pensionskostnader, inkomstskattelagen (1999:1229).

ii)	Lagen (1990:661) om avkastningsskatt på 
pensionsmedel.

iii)	Lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt.

	Artikel 2 punkt 1 b:

i)	Begravningslagen (1990:1144), lagen (1999:291) om 
avgift till registrerat trossamfund.

ii)	Lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, lagen 
(1994:1744) om allmän pensionsavgift, socialavgiftslagen 
(2000:980).

iii)	A. Lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt.

B. Lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, lagen 
(1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

C. Mervärdesskattelagen (2023:200).

D. Lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen 
(1972:820) om skatt på spel, bilskrotningslagen (1975:343), 
lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, lagen (1984:410) om 
skatt på bekämpningsmedel, lagen (1990:613) om miljöavgift på 
utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion, lagen (1990:1427) 
om särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m., lagen 
(1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991:1483) om skatt på 
vinstsparande m.m., lagen (1994:1776) om skatt på energi, 
lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, lagen (1998:506) om 
flyttning och kontroll av vissa punktskattepliktiga varor, 
lagen (1999:673) om skatt på avfall, lagen (2000:466) om skatt 
på termisk effekt i kärnkraftsreaktorer, lagen (2022:155) om 
tobaksskatt, lagen (2022:156) om alkoholskatt.

E. Lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon, 
vägtrafikskattelagen (2006:227), lagen (2006:228) med 
särskilda bestämmelser om fordonsskatt.

F. Lagen (1972:435) om överlastavgift, lagen (2004:629) om 
trängselskatt samt bestämmelser som har meddelats med stöd av 
lagen (2024:172) om infrastrukturavgifter på väg, i fråga om 
avgifter på allmän väg. Lag (2024:758).