Förordning (1982:249) om tillämpning av en konvention den 4 januari 1980 mellan Sverige och Marocko om social trygghet

Den konvention mellan Sverige och Marocko om social trygghet som har 
undertecknats den 4 januari 1980 jämte en den 16 februari 1982 
undertecknad överenskommelse om tillämpning av konventionen skall 
lända till efterrättelse här i riket från och med den 1 juni 1982. 

Konventionen och tillämpningsöverenskommelsen bifogas denna förordning 
i svensk och fransk text som bilagor 1-2. 

Med behörig myndighet i artiklarna 9, 24 och 25 avses 
riksförsäkringsverket. 
Bilaga 1 

Konvention mellan Konungariket Sverige och Konungariket Marocko om 
social trygghet 

Konungariket Sverige och Konungariket Marocko som önskar reglera 
de båda staternas förbindelser på den sociala trygghetens område 
har överenskommit att sluta följande konvention: 

AVDELNING 1 

Allmänna bestämmelser 

Artikel 1 

I denna konvention avses med uttrycken 

1. "Marocko" Konungariket Marocko, "Sverige" Konungariket Sverige; 

2. "lagstiftning" artikel 2 angivna lagar och förordningar; 

3. "behörig myndighet" 
med avseende på Sverige regeringen eller den myndighet regeringen 
bestämmer, 
med avseende på Marocko ministern för arbetsmarknadsfrågor och 
yrkesutbildning; 

4. "försäkringsorgan" det organ eller den myndighet som svarar för 
tillämpningen av den i artikel 2 angivna lagstiftningen eller del 
av denna; 

5. "behörigt försäkringsorgan" det försäkringsorgan som är behörigt 
enligt den tillämpliga lagstiftningen; 

6. "förbindelseorgan" organ för förbindelse och information mellan 
de båda fördragsslutande staternas försäkringsorgan för underlättande 
av konventionens tillämpning samt för information till berörda 
personer beträffande rättigheter och skyldigheter enligt 
konventionen; 

7. "familjemedlem" en familjemedlem enligt den lagstiftning som gäller 
i den fördragsslutande stat där det organ är beläget på vars bekostnad 
förmånerna utbetalas; 

8. "försäkringsperioder" avgiftsperioder, anställningsperioder eller 
andra perioder som, i den lagstiftning enligt vilken de fullgjorts, 
betraktas som försäkringsperioder eller därmed jämställda perioder, 
däribland kalenderår, för vilka pensionspoäng har tillgodoräknats 
inom den svenska försäkringen på grund av anställning eller annan 
förvärvsverksamhet under det ifrågavarande året eller en del därav; 
                                           
9. "kontantförmån", "pension", "livränta" eller "ersättning" en 
kontantförmån, pension, livränta eller ersättning enligt den 
tillämpliga lagstiftningen, inberäknat alla däri ingående delar som 
utgår av allmänna medel och alla höjningar och tillägg. 

Andra uttryck som används i denna konvention har den betydelse som 
tillkommer dem enligt den tillämpliga lagstiftningen. 

Artikel 2 

1. Denna konvention är tillämplig på: 

A. i Marocko 

a) lagstiftning om socialförsäkring; 

b) lagstiftningen om ersättning vid olycksfall i arbetet och 
yrkessjukdom; 

c) bestämmelser i lagstiftning, förordningar eller föreskrifter 
utfärdade av offentlig myndighet, som rör särskilda 
socialförsäkringssystem, i den mån de avser arbetstagare eller 
personer som jämställs med arbetstagare och rör riskfall och förmåner 
som vanligen täcks av socialförsäkringssystem. 

B. i Sverige 
lagstiftningen om 

a) sjukförsäkring med föräldraförsäkring; 

b) folkpension; 

c) tilläggspension; 

d) allmänna barnbidrag; 

e) arbetsskadeförsäkring; 

f) arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd. 

2. Där ej annat följer av bestämmelsen i punkt 4. skall konventionen 
jämväl tillämpas på lagstiftning som kodifierar, ändrar eller 
kompletterar den lagstiftning som anges i första stycket av denna 
artikel. 

3. Konventionen skall tillämpas på lagstiftning om ett nytt system 
eller en ny gren av social trygghet utöver den som angetts i första 
stycket endast om särskild överenskommelse härom träffas. 

4. Konventionen skall tillämpas på lagstiftning som utvidgar 
tillämpningsområdet för den i första stycket nämnda lagstiftningen 
till nya grupper av förmånstagare, om behörig myndighet i den berörda 
staten inte inom tre månader efter lagens offentliggörande meddelar 
den andra statens behöriga myndighet, att en sådan utvidgning av 
konventionen inte är avsedd. 

Artikel 3 

I den mån ej annat föreskrivs i denna konvention likställs vid 
tillämpningen av en fördragsslutande stats lagstiftning med denna 
stats medborgare följande inom statens territorium bosatta personer: 

a) medborgare i den andra fördragsslutande staten, 

b) flyktingar och statslösa som avses i konventionen den 28 juli 
1951 om flyktingars rättsliga ställning och protokollet den 31 januari 
1967 till nämnda konvention respektive konvention den 28 september 
1954 om statslösa personers rättsliga ställning, 

c) andra personer med avseende på rättigheter som de härleder från 
en medborgare i fördragsslutande stat eller från en i denna artikel 
avsedd flykting eller statslös person. 

Artikel 4 

Pensioner och andra kontantförmåner får med undantag av förmåner 
vid arbetslöshet, i den mån ej annat föreskrivs i denna konvention, 
icke minskas, ändras, innehållas eller återkallas på grund av att 
förmånstagaren uppehåller sig inom den andra statens territorium. 

Artikel 5 

Förmåner som en av de fördragsslutande staterna har att utge skall, 
i den mån ej annat föreskrivs i denna konvention, utbetalas till 
medborgare i den andra staten som är bosatta i en tredje stat under 
samma villkor och i samma omfattning som till den första statens 
där bosatta medborgare. 

AVDELNING II 

Bestämmelser om tillämplig lagstiftning 

Artikel 6 

I den mån ej annat föreskrivs i artiklarna 7 och 8 skall de personer 
som omfattas av konventionen vara underkastade: 

1) marockansk lagstiftning om de är bosatta eller sysselsatta i 
Marocko, 

2) svensk lagstiftning om de är bosatta i Sverige eller, med avseende 
på arbetsskadeförsäkring, om de är sysselsatta i Sverige. 

Artikel 7 

1. Utsänds en arbetstagare, som sysselsätts i en fördragsslutande 
stat, av sin arbetsgivare till den andra fördragsslutande staten för 
att där utföra ett arbete för denne arbetsgivare, skall med avseende 
på arbetstagarens försäkringstillhörighet den förstnämnda statens 
lagstiftning fortsätta att gälla till utgången av den trettiosjätte 
månaden efter utsändandet, som om denne fortfarande sysselsattes inom 
dess territorium. 

2. Vid järnvägs- eller vägtrafikföretag eller flyglinjer anställd 
resande personal med arbete i båda fördragsslutande staterna, skall 
omfattas av lagstiftningen i den stat, där företaget har sitt säte. 
Är arbetstagaren bosatt i den andra staten, skall dock lagstiftningen 
i den staten tillämpas. 

3. Ett fartygs besättning och andra ej blott tillfälligt på ett fartyg 
sysselsatta personer skall omfattas av lagstiftningen i den stat vars 
flagga fartyget för. Har arbetstagare anställts för lastning, 
lossning, reparationsarbete eller vakttjänst ombord på ett fartyg som 
för den ena statens flagga under dess uppehåll i den andra staten, 
skall i fråga om sådan arbetstagare gälla lagstiftningen i sistnämnda 
stat. 

4. Arbetstagare, som med tillämpning av bestämmelserna i denna artikel 
skall omfattas av svensk lagstiftning, skall därvid betraktas som 
bosatt i Sverige. 

Artikel 8 

1. För diplomatiska företrädare och karriärkonsuler samt för den 
administrativa och tekniska personalen hos beskickning och hos 
konsulat, som förestås av karriärkonsul, liksom även för medlemmar 
av beskickningens respektive konsulatets tjänsteperonal och för 
personer som uteslutande är anställda i privat tjänst i hushållet 
hos diplomatiska företrädare, karriärkonsuler och medlemmar av 
konsulat, som förestås av karriärkonsul, skall, i den mån denna 
personkrets omfattas av Wienkonventionen om diplomatiska förbindelser 
respektive Wienkonventionen om konsulära förbindelser, bestämmelserna 
i denna konvention ej äga tillämpning. 

2. För andra statligt anställda än dem som avses i första stycket 
äger vid arbete inom den andra statens territorium bestämmelserna 
i artikel 7 första stycket tillämpning. 

Artikel 9 

1. På gemensam framställning av arbetstagare och arbetsgivare eller 
på framställning av självständigt förvärvsverksam person kan de 
behöriga myndigheterna i de båda fördragsslutande staterna 
överenskomma om undantag från bestämmelserna i artiklarna 6-8 för 
vissa personer eller persongrupper. De behöriga myndigheterna kan 
också utan att sådan framställning föreligger överenskomma om sådant 
undantag efter hörande av berörda personer. 

2. Bestämmelserna i artikel 7 fjärde stycket äger motsvarande 
tillämpning i fall som här avses. 

AVDELNING III 

Särskilda bestämmelser 

Kapitel 1. Sjukdom, moderskap och barns födelse 

Artikel 10 

Har någon fullgjort försäkringsperioder enligt båda de 
fördragsslutande staternas lagstiftningar, skall dessa perioder för 
förvärv av rätt till en förmån sammanräknas i den mån de icke 
sammanfaller. 

Kapitel 2. Ålderdom, invaliditet och efterlevande 

Tillämpning av marockansk lagstiftning 

Artikel 11 

För förvärv av rätt till ålderspension enligt marockansk lagstiftning 
tas endast hänsyn till försäkringsperioder som fullgjorts i Marocko. 

Artikel 12 

Om en pensionssökande inte har rätt till ålderspension enligt 
marockansk lagstiftning endast på grundval av försäkringsperioder 
som fullgjorts i Marocko skall dessa perioder sammanräknas med 
bosättningsperioder som fullgjorts i Sverige i den mån perioderna 
ej sammanfaller. 

Artikel 13 

Om en pensionssökande har rätt till ålderspension enligt marockansk 
lagstiftning efter sammanräkning enligt artikel 12 bestäms först 
denna pensions storlek. Den pension som skall utges beräknas därefter 
i förhållande till de försäkringsperioder som fullgjorts i Marocko. 

Artikel 14 

Ingen förmån utges om de försäkringsperioder som fullgjorts i Marocko 
inte överstiger 312 dagar. 

Artikel 15 

Bestämmelserna i artiklarna 11-14 äger motsvarande tillämpning för 
invalid- och efterlevandepension. 

Tillämpning av svensk lagstiftning 

Folkpension 

Artikel 16 

1. Marockanska medborgare liksom i artikel 3 b) och c) nämnda 
personer, vilka inte uppfyller tillämplig svensk lagstiftnings villkor 
för rätt till folkpension enligt svensk lagstiftning, äger, vare sig 
de är bosatta i Sverige eller ej, rätt till folkpension beräknad 
enligt de regler som gäller för utomlands bosatta svenska medborgare. 

2. Handikappersättning som ej utgår som tillägg till folkpension, 
vårdbidrag för handikappat barn, pensionstillskott och inkomstprövade 
pensionsförmåner utges till i första stycket nämnda personer under 
förutsättning att de är bosatta i Sverige och med motsvarande 
tillämpning av reglerna i första stycket. 

Artikel 17 

För att uppfylla treårskravet i 5 kap. 3 §, andra stycket, lagen 
om allmän försäkring skall, när så erfordras, hänsyn även tas till 
försäkringsperioder som fullgjorts enligt marockansk lagstiftning. 

Tilläggspension 

Artikel 18 

1. Har någon fullgjort försäkringsperioder inom både den svenska 
försäkringen för tilläggspension och marockansk pensionsförsäkring, 
skall dessa för förvärv av rätt till tilläggspension i erforderlig 
omfattning sammanräknas i den mån de ej sammanfaller. Härvid 
likställes 312 inom marockansk pensionsförsäkring fullgjorda 
försäkringsdagar med ett kalenderår, för vilket pensionspoäng 
tillgodoräknas. 

2. För beräkning av storleken av tilläggspension beaktas endast 
försäkringsperioder enligt den svenska lagstiftningen. 

Kapitel 3. Arbetsskador 

Artikel 19 

1. Rätten till förmåner vid olycksfall i arbetet bestäms av den 
lagstiftning som gällde för den försäkrade vid tidpunkten för olyckan 
enligt bestämmelserna i artiklarna 6-9. 

2. Ersättning för nytt olycksfall i arbetet skall fastställas med 
beaktande av den nedsättning i arbetsförmågan som förorsakats av 
det nya olycksfallet enligt den lagstiftning som är tillämplig. 

Artikel 20 

1. Förmåner vid arbetssjukdom bestäms enligt lagstiftningen i den 
fördragsslutande stat, vars lagstiftning var tillämplig då den 
försäkrade innehade anställning som medfört risk för arbetssjukdom, 
även om sjukdomen konstaterats först i den andra staten. 

2. Skulle den försäkrade ha innehaft sådan anställning först inom 
den ena och därefter inom den andra fördragsslutande statens 
territorium skall livränta utges med tillämpning av båda de 
fördragsslutande staternas lagstiftning. Därvid skall 
försäkringsorganen utge en dellivränta i förhållande till de 
anställningstider som fullgjorts inom var och en av de 
fördragsslutande staternas territorium. 

3. Om arbetssjukdom föranlett beviljande av förmån enligt en 
fördragsslutande stats lagstiftning, skall även ersättning för 
försämring av sjukdomen som inträffar inom den andra fördragsslutande 
statens territorium, utgå enligt förstnämnda stats lagstiftning. 
Detta gäller dock ej om försämringen är att hänföra till arbete inom 
den andra statens territorium i verksaamhet, vari fara för sjukdomen 
föreligger. 

Kapitel 4. Familjeförmåner 

Artikel 21 

1. Svenska medborgare äger rätt till familjeförmåner enligt marockansk 
lagstiftning under förutsättning att deras familjemedlemmar är bosatta 
inom marockanskt territorium. 

2. För rätt till familjeförmåner enligt marockansk lagstiftning skall 
bosättningsperioder som fullgjorts i Sverige, när så erfordras, 
sammanräknas med försäkringsperioder som fullgjorts enligt marockansk 
lagstiftning under förutsättning att perioderna ej sammanfaller. 

3. Allmänna barnbidrag utges enligt svensk lagstiftning för barn med 
marockanskt medborgarskap bosatta i Sverige enligt samma villkor som 
för barn med svenskt medborgarskap. 

AVDELNING IV 

Övriga bestämmelser 

Artikel 22 

De behöriga myndigheterna kan komma överens om 
tillämpningsbestämmelser till denna konvention. De skall vidare 
tillse att erforderliga förbindelseorgan utses i vardera staten för 
att underlätta tillämpningen av konventionen. 

Artikel 23 

1. Vid tillämpningen av denna konvention skall myndigheter och organ 
i de båda staterna lämna varandra bistånd i samma utsträckning som 
vid tillämpningen av den egna statens lagstiftning. Bistånd som här 
avses lämnas utan vederlag, i den mån ej annat föreskrives. 

2. Myndigheters och organs skriftväxling liksom enskilda personers 
framställningar kan avfattas på arabiska, svenska, franska eller 
engelska. 

3. De diplomatiska och konsulära representationerna får begära 
upplysningar direkt hos myndigheter och organ i den andra staten 
för att kunna tillvarata egna medborgares intressen. 

Artikel 24 

De behöriga myndigheterna i de båda staterna skall snarast möjligt 
underrätta varandra om alla ändringar i den lagstiftning, som anges 
i artikel 2. 

Artikel 25 

De högsta förvaltningsmyndigheterna i de båda staterna skall hålla 
varandra underrättade om de åtgärder, som vidtas inom den egna staten 
för tillämpningen av konventionen. 

Artikel 26 

I den ena staten medgiven befrielse från stämpel-, notariats- eller 
andra avgifter på handlingar och bevis, som skall företes för 
myndigheter och organ i nämnda stat, skall gälla även för handlingar 
och bevis, som vid tillämpningen av denna konvention skall företes för 
myndigheter och organ i den andra staten. Handlingar och intyg, som 
skall företes i ärenden enligt denna konvention, behöver ej 
legaliseras genom diplomatisk eller konsulär myndighet. 

Artikel 27 

1. Ansökningar, besvär och andra handlingar, som enligt den ena 
statens lagstiftning inom en viss tid skall inges till behörig 
myndighet eller behörigt försäkringsorgan, skall anses ha inkommit 
i rätt tid, om de inom fastställd tid ingivits till motsvarande 
myndighet eller organ i den andra staten. 

2. Ansökan om förmån, som inges enligt den ena statens lagstiftning, 
skall bedömas som ansökan om motsvarande förmån enligt den andra 
statens lagstiftning. I ålderpensionsfall gäller detta gock ej om 
sökanden anger att ansökan avser pension endast enligt den förstnämnda 
statens lagstiftning. 

Artikel 28 

Om någon enligt sitt civilstånd vid sin död efterlämnar mer än en 
änka skall änkepension som utges med tillämpning av denna konvention 
fördelas lika och en gång för alla mellan förmånstagarna. 

Artikel 29 

1. Denna konvention berör ej den svenska lagstiftningens 
övergångsbestämmelse rörande beräkning av folkpension för personer 
födda senast under år 1929 och beräkning av tilläggspension för 
personer födda senast under år 1923. 

2. Denna konvention berör ej möjligheten enligt svensk lagstiftning 
för svensk juridisk person att ansluta anställda som är anställda 
utanför Sverige till den svenska försäkringen för tilläggspension 
genom en särskilt angiven förbindelse. 

Artikel 30 

Försäkringsorganen i en stat som skall utge en kontantförmån till 
en förmånstagare i den andra staten kan med befriande verkan göra 
detta i den sistnämnda statens valuta. 

Artikel 31 

1. Tvist, som uppkommer vid tillämpningen av denna konvention, skall 
lösas i samförstånd av myndigheterna. 

2. Om uppgörelse ej kommer till stånd, skall tvisten slutligt avgöras 
genom skiljedomsförfarande, som regleras genom överenskommelse mellan 
de behöriga i de båda staterna. Skiljedomen skall grundas på denna 
konventions anda och mening. 

Artikel 32 

1. Denna konvention äger tillämpning även för försäkringsfall som 
inträffat före dess ikraftträdande. Konventionen grundar likväl ingen 
rätt till utbetalning av förmåner för tid före dess ikraftträdande. 
För fastställande av rätt till förmåner beaktas dock försäkrings- 
eller bosättningsperioder som fullgjorts före konventionens 
ikraftträdande. 

2. Förmån som på grund av den försäkrades nationalitet icke beviljats 
eller som på grund av dennes bosättning inom den andra statens 
territorium indragits skall när konventionen träder i kraft på därom 
gjord ansökan beviljas eller åter utbetalas. 

3. På därom gjord ansökan skall förmån som beviljats före denna 
konventions ikraftträdande omräknas, varvid konventionens bestämmelser 
skall tillämpas. Sådan förmån kan också omräknas utan ansökan. 
Omräkning som nu sagts får ej medföra minskning av utgående förmån. 

4. Bestämmelser i de bägge staternas lagstiftning som avser 
preskription och upphörande av rätten till förmåner skall icke 
tillämpas på rätt enligt bestämmelserna i styckena 1-3 ovan under 
förutsättning att den försäkrade inkommer med ansökan om förmånen 
inom en tidrymd av två år från konventionens ikraftträdande. 

Artikel 33 

1. Denna konvention slutes för obegränsad tid. Den kan uppsägas 
vardera av de bägge staterna. Uppsägningen skall meddelas senast 
tre månader före utgången av det löpande kalenderåret, varvid 
konventionen upphör att gälla vid kalenderårets slut. 

2. Uppsägs konventionen skall dess bestämmelser äga fortsatt giltighet 
på redan förvärvad förmån utan hinder av vad som kan ha stadgats i de 
båda ländernas lagstiftning rörande begränsningarna i rätten till 
förmån vid bosättning eller medborgarskap i annat land. Den rätt till 
blivande förmåner, som kan ha förvärvats på grund av konventionens 
bestämmelser, skall regleras genom särskild överenskommelse. 

Artikel 34 

Denna konvention skall ratificeras och ratifikationsinstrumenten skall 
utväxlas i Stockholm. 

Konventionen skall träda i kraft första dagen i den andra månaden 
efter den då ratifikationsinstrumenten utväxlats. 

Till bevis härom har de båda fördragsslutande staternas 
befullmäktigade ombud undertecknat denna konvention. 

som skedde i Rabat den 4 januari 1980 

i två exemplar på arabiska, svenska och franska språken, vilka texter 
äger lika vitsord. 

För Konungariket Sveriges regering 
Pour le Gouvernement du Royaume de Suéde 

Karin Söder 


För Konungariket Marockos regering 
Pour le Gouvernement du Royaume du Maroc 

Mohamed Arsalane el Jadidi 
Bilaga 2 

Överenskommelse om tillämpningen av konventionen mellan Konungariket 
Sverige och Konungariket Marocko om social trygghet 

Med stöd av artikel 22 i konventionen mellan Konungariket Sverige 
och Konungariket Marocko om social trygghet har de behöriga svenska 
och marockanska myndigheterna kommit överens om följande 
tillämpningsbestämmelser till konventionen. 

AVDELNING I 

Allmänna bestämmelser 

Artikel 1 

Vid tillämpningen av denna tillämpningsöverenskommelse avses med 
uttrycken 

1. "Konventionen" konventionen mellan Konungariket Sverige och 
Konungariket Marocko om social trygghet 

2. "Överenskommelsen" denna överenskommelse 

De uttryck och termer som definierats i konventionens artikel 1 har 
i denna överenskommelse samma betydelse. 

Artikel 2 

1. För tillämpning av konventionen har följande förbindelseorgan 
utsetts: 

I Sverige: 

riksförsäkringserket 
arbetsmarknadsstyrelsen, vad avser arbetslöshetsförsäkring och kontant 
arbetsmarknadsstöd. 

I Marocko: 

Den nationella socialförsäkringskassan (Caisse Nationale de Sècurité 
Sociale). 

2. De förbindelseorgan som avses i första stycket ges med stöd av 
konventionen i uppgift att svara för information och kontakt mellan 
de två fördragsslutande staternas försäkringsorgan och för information 
till berörda personer om deras rättigheter och skyldigheter. 

3. Den behöriga myndigheten i var och en av de fördragsslutande 
staterna kan utse andra förbindelseorgan eller förändra deras 
uppgifter. När så sker skall myndigheten skyndsamt underrätta den 
behöriga myndigheten i den andra staten om de skedda förändringarna. 

Artikel 3 

1. Kontantförmåner utbetalas direkt till förmånstagaren på hans 
bosättningsort eller på den ort där han tillfälligt vistas av det 
organ som har att utge förmånerna genom bank eller post enligt 
förmånstagarens val. 

2. Om lagstiftningen i en av de fördragsslutande staterna föreskriver 
att en förmån skall minskas, dras in eller innehållas när en annan 
socialförsäkringsförmån samtidigt utgår eller förmånstagaren samtidigt 
har förvärvsinkomst, skall en förmån som utgår enligt den andra 
fördragsslutande statens lagstiftning även beaktas liksom en 
förvärvsinkomst som erhållits inom den andra fördragsslutande statens 
territorium. 

Denna bestämmelse skall dock inte gälla när förmånerna utgår med 
tillämpning av principen om sammanläggning av försäkrings- eller 
bosättningsperioder eller när förmånerna utgår till följd av en 
arbetsskada. 

AVDELNING II 

Bestämmelser om tillämplig lagstiftning 

Artikel 4 

1. Personer som utsänds av en arbetsgivare, som utövar sin verksamhet 
inom den ena fördragsslutande statens territorium, för att utföra 
arbete inom den andra fördragsslutande statens territorium skall 
vara försedda med ett dokument som intygar att de fortsatt tillhör 
den första fördragsslutande partens socialförsäkringssystem. Formulär 
för detta intyg skall gemensamt fastställas av förbindelseorganen. 

2. Såvitt gäller statstjänstemän som utsänds med tillämpning av 
artikel 8 andra stycket i konventionen kan det i första stycket av 
denna artikel nämnda intyget ersättas av en samlad förteckning över 
dessa anställda. 

AVDELNING III 

Särskilda bestämmelser 

Artikel 5 

En person som med stöd av artikel 10 i konventionen ansöker om 
förmåner hos det behöriga försäkringsorganet i en fördragsslutande 
stat skall till ansökan foga ett intyg om försäkring- eller 
bosättningsperioder som fullgjorts enligt lagstiftningen i den andra 
fördragsslutande staten. Detta intyg utfärdas av de behöriga 
marockanska eller svenska försäkringsorganen. 

Artikel 6 

För rätt till pension eller för beräkning av pensionens belopp skall 
hänsyn tas till försäkringsperioder eller därmed jämställda perioder 
såsom dessa föreligger enligt den lagstiftning inom vilken de 
fullgjorts. 

Om enligt ett lands lagstiftning hänsyn skall tas till vissa 
försäkringsperioder eller därmed jämställda perioder endast om de 
fullgjorts inom en viss tidsrymd, skall samma villkor gälla för 
perioder som fullgjorts enligt lagstiftningen i det andra landet. 

När en försäkringsperiod som fullgjorts enligt lagstiftningen i ett 
land sammanfaller med en period som enligt lagstiftningen i det andra 
landet anses likvärdig med en försäkringsperiod, skall hänsyn endast 
tas till den förstnämnda perioden. 

Artikel 7 

Om rätt till en förmån föreligger utan behov att åberopa 
sammanläggning av försäkringsperioder fullgjorda i bägge de 
fördragsslutande staterna skall det behöriga försäkringsorganet 
utge förmånen med tillämpning av sina egna regler. 

Artikel 8 

1. Om det förefaller nödvändigt att åberopa sammanläggning av 
försäkringsperioder skall de behöriga marockanska och svenska 
försäkringsorganen använda en blankett som gemensamt fastställts. 

Denna blankett skall särskilt innehålla nödvändiga uppgifter om 
civilstånd och försäkrings- och därmed jämställda perioder. 

2. Det behöriga försäkringsorganet i en fördragsslutande stat skall 
informera det behöriga organet i den andra fördragsslutande staten 
om alla ansökningar om förmåner på vilka bestämmelserna i artikel 
27 andra stycket i konventionen kan vara tillämpliga. 

Artikel 9 

För att fastställa graden av en invaliditet förorsakad av en 
arbetsskada enligt marockansk eller svensk lagstiftning skall hänsyn 
tas till arbetsskador som inträffat tidigare enligt det andra landets 
lagstiftning som om de hade inträffat enligt det första landets 
lagstiftning. 

Artikel 10 

För att hänsyn skall kunna tas till den nedsättning av arbetsförmågan 
som tidigare fastställts för en försäkrad vid ett nytt olycksfall i 
arbetet eller vid en försämring av en arbetssjukdom skall 
förbindelseorganen ömsesidigt lämna varandra uppgifter. 

De skall särskilt meddela graden eller procenttalet för den 
nedsättning av arbetsförmågan som fastställts av det behöriga 
försäkringsorganet som haft att fastställa denna nedsättning liksom 
vilka organiska skador som legat till grund för detta beslut. 

Artikel 11 

Vid tillämpning av bestämmelserna i konventionen rörande 
arbetssjukdomar skall förbindelseorganet i en fördragsslutande stat 
på begäran av den andra fördragsslutande staten utfärda ett intyg 
som upprättas på grundval av uppgifter från de arbetsgivare i vilkas 
tjänst den försäkrade kan ha varit utsatt för risk för 
arbetssjukdomar. 

Artikel 12 

Vid tillämpning av artikel 20 andra stycket i konventionen skall 
varje behörigt försäkringsorgan först fastställa storleken på 
livräntan som om den försäkrade hade fullgjort samtliga 
sysselsättningsperioder under vilka han varit utsatt för risk för 
arbetssjukdomen inom det egna landets territorium. Livräntan skall 
därefter utgöra den del av detta belopp, som motsvarar förhållandet 
mellan de sysselsättningsperioder som fullgjorts inom nämnda 
territorium och de sammanlagda sysselsättningsperioderna. 

Artikel 13 

Vid tillämpning av artikel 21 andra stycket i konventionen skall en 
arbetstagare, som varit bosatt i Sverige och som i Marocko inlämnar en 
första ansökan om familjebidrag, till sin ansökan foga ett intyg om 
bosättningsperioder utfärdat av det behöriga svenska 
försäkringsorganet. 

AVDELNING IV 

Övriga bestämmelser 

Artikel 14 

De förbindelseorgan som angivits i artikel 2 i denna överenskommelse 
skall ex officio informera varandra om alla omständigheter de får 
kännedom om, som skulle kunna påverka rätten till, storleken eller 
utbetalningen av en pension eller förmån eller som enligt deras egen 
lagstiftning skulle kunna medföra ändring, innehållande eller 
förverkande av rätten till förmåner. De skall vidta alla erforderliga 
åtgärder för konventionens och tillämpningsöverenskommelsens 
tillämpning och skall bistå varandra på samma sätt som vid 
tillämpningen av de egna systemen och skall söka bilägga alla tvister 
för att undvika att skiljedomsförfarande behöver tillgripas. 

Artikel 15 

På det behöriga försäkringsorganets begäran skall försäkringsorganet 
på bosättningsorten i det andra landet utföra kontroller av 
förmånstagarna på det sätt som dess egen lagstiftning förutser, 
särskilt vad avser läkarundersökningar, administrativa eller 
medicinska utredningar och expertutlåtanden som är nödvändiga för 
denna kontroll. 

Kostnaderna för dessa kontroller skall bäras av det försäkringsorgan 
som har att utge förmånen och betalas i den mån de styrks. 

Artikel 16 

För tillämpning av artikel 27 i konventionen skall ansökningar, besvär 
och andra handlingar som ingetts till en behörig myndighet utan 
dröjsmål översändas till den andra fördragsslutande staten. Sökanden 
skall underrättas om översändandet. 

Artikel 17 

När förmåner utgår från båda staterna skall rapporter om 
administrativa och medicinska kontroller som utförts av ett 
försäkringsorgan i en av de fördragsslutande staterna översändas 
till försäkringsorganet i den andra fördragsslutande staten. 

Artikel 18 

Förbindelseorganet i en fördragsslutande stat skall till 
förbindelseorganet i den andra fördragsslutande staten överlämna årlig 
statistik över betalningar som dess behöriga försäkringsorgan gjort i 
det andra landet. 

Artikel 19 

Alla problem som uppstår i tillämpningen av denna 
tillämpningsöverenskommelse skall lösas av en kommission med 
representanter för de behöriga myndigheterna, som även kan åtföljas 
av experter. Kommissionen sammanträder alternerande i de bägge 
länderna. 

Artikel 20 

Förbindelseorganen fastställer gemensamt de formulär och andra 
handlingar som fordras för tillämpningen av konventionen. 

Artikel 21 

1. De två staternas förbindelseorgan skriftväxlar direkt sins emellan 
på engelska eller franska. 

2. Förbindelseorganen bistår vid behov varandra med översättning 
till engelska eller franska av ansökningar om förmåner eller andra 
handlingar avfattade på sina respektive länders officiella språk. 

Artikel 22 

Denna tillämpningsöverenskommelse träder i kraft samma dag som 
konventionen. Den har samma giltighetstid som konventionen. 

Upprättad i två exemplar på svenska, arabiska och franska språken 
i Rabat den 16 februari 1982. 

Den behöriga svenska myndigheten 
L'autorité compétente suédoise 

Knut Bernström 

Den behöriga marockanska myndigheten 
L'autorité compétente marocaine 

Mohamed Arsalane el Jadidi