Förordning (1995:1337) om tillämpning av en konvention den 13 mars 1995 mellan Sverige och Chile om social trygghet 

1 § Den konvention mellan Sverige och Chile om social trygghet som
har undertecknats den 13 mars 1995 skall gälla som förordning här i
landet.

2 § Konventionen bifogas denna förordning som bilaga.

3 § Riksförsäkringsverket skall vara svensk behörig myndighet vid
tillämpning av artikel 8 och artikel 19 c)-d) i konventionen.

Bilaga

KONVENTION OM SOCIAL TRYGGHET MELLAN KONUNGARIKET SVERIGE OCH
REPUBLIKEN CHILE

Konungariket Sverige och Republiken Chile som önskar reglera sina
förbindelser på den sociala trygghetens område har överenskommit om
följande:

AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

1. I denna konvention avses med uttrycken

a) "lagstiftning" lagar, förordningar och föreskrifter om avgifter
till och förmåner från de system för social trygghet som anges i
artikel 2,

b) "behörig myndighet" med avseende på Chile, Arbets-och
socialförsäkrings-ministeriet, och med avseende på Sverige,
regeringen eller den myndighet regeringen förordnar,

c) "behörig institution" den institution eller det organ som i det
enskilda fallet svarar för tillämpningen av den lagstiftning som
anges i artikel 2,

d) "pension" eller "livränta" pension eller annan långtidsförmån i
kontanter inberäknat tilläggsbelopp och höjningar,

e) "försäkringsperiod" period som i den lagstiftning enligt vilken
den har fullgjorts betecknas som sådan, eller som i samma
lagstiftning jämställs med en försäkringsperiod.

2. Andra uttryck som används i denna konvention har den betydelse
som tillkommer dem enligt den tillämpliga lagstiftningen.

Artikel 2

1. Denna konvention skall tillämpas

A) vad avser Chile, på lagstiftningen om

b) försäkring för arbetsskador och yrkessjukdomar,

a) systemen för sjukvårdsförmåner,

c) det nya systemet för ålders-, invaliditets-och
efterlevandepensioner, som grundas på individuell kapitalisering,
samt

d) de system för ålders-, invaliditets- och efterlevandepensioner
som administreras av Institutet för social välfärd (Instituto de
Normalizaci¢n Previsional).

Bestämmelserna i Avdelning III kapitel II i denna konvention äger
ingen tillämpning på lagstiftningen under a) och b).

B) vad avser Sverige, på lagstiftningen om

a) sjukförsäkring med föräldraförsäkring,

b) arbetsskadeförsäkring,

c) folkpension,

d) försäkring för tilläggspension,

e) arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd.

2. Denna konvention skall även tillämpas på lagstiftning som i
framtiden kan komma att komplettera eller ändra den lagstiftning som
anges i första punkten.

3. Denna konvention skall inte tillämpas på bestämmelser i en
fördragsslutande stats bi- eller multilaterala avtal rörande den
lagstiftning som anges i första punkten.

Artikel 3

Denna konvention gäller för personer som är eller har varit
omfattade av lagstiftningen i en eller båda de fördragslutande
staterna och personer som härleder sin rätt från en sådan person.

Artikel 4

Vid tillämpning av en fördragsslutande stats lagstiftning skall, i
den mån inte annat föreskrivs i denna konvention, följande i någon av
staterna bosatta personer likställas med statens egna medborgare,

a) medborgare i den andra fördragsslutande staten,

b) flyktingar och statslösa,

c) andra personer vad avser rättigheter som de härleder från
personer som avses under a) och b).

Artikel 5

1. I den mån inte annat föreskrivs i denna konvention får livräntor
i anledning av arbetsskador och yrkesjukdomar eller pensioner vid
invaliditet, ålderdom och till efterlevande enligt en
fördragsslutande stats lagstiftning inte minskas, ändras, innnehållas
eller dras in på grund av att förmånstagaren vistas eller är bosatt i
den andra staten.

2. Förmåner som avses i första punkten som en stat har att utge till
medborgare i den andra staten bosatta i ett tredje land skall betalas
på samma villkor och i samma omfattning som till den första statens
egna medborgare som är bosatta i detta tredje land.

AVDELNING II

BESTÄMMELSER OM TILLÄMPLIG LAGSTIFTNING

Artikel 6

Om inte annat föreskrivs i artikel 7 skall en förvärvsverksam person
omfattas av lagstiftningen i den fördragsslutande stat i vilken
förvärvsverksamheten utövas oavsett i vilken stat personen är bosatt
och oavsett i vilken stat arbetsgivaren finns.

Artikel 7

1. En arbetstagare som är anställd i en fördragsslutande stat och
som av sin arbetsgivare sänds ut till den andra staten för att där
utföra arbete av tillfällig natur skall fortsatt omfattas av
lagstiftningen i den förstnämnda staten under förutsättning att
arbetet förutses vara högst tolv månader.

Om arbetet på grund av oförutsebara omständigheter kommer att vara
längre än tolv månader skall arbetstagaren fortsatt omfattas av den
förstnämnda statens lagstiftning under ytterligare en period av tolv
månader under förutsättning att den andra statens behöriga myndighet
lämnar sitt godkännande.

2. Den som av en statlig arbetsgivare i en fördragsslutande stat
sänds till den andra staten skall utan begränsning i tiden fortsatt
omfattas av lagstiftningen i den förstnämnda staten.

3. För diplomatiska företrädare och karriärkonsuler samt för den
administrativa och tekniska personalen vid beskickning och konsulat,
som förestås av karriärkonsul, liksom även för medlemmar av
beskickningarnas respektive konsulatens tjänstepersonal och för
personer som uteslutande är anställda i privat tjänst, i hushållet
hos diplomatiska företrädare, karriärkonsuler och medlemmar av
konsulat, som förestås av karriärkonsul, skall, i den mån denna
personkrets omfattas av Wienkonventionen om diplomatiska förbindelser
respektive Wienkonventionen om konsulära förbindelser, bestämmelserna
i dessa konventioner vara tillämpliga.

4. Arbetstagare med anställning på fartyg skall omfattas av
lagstiftningen i den stat vars flagga fartyget för.

5. En arbetstagares medföljande familjemedlemmar som inte själva
förvärvsarbetar skall vid tillämpningen av bestämmelserna i denna
artikel anses bosatta i den stat vars lagstiftning arbetstagaren
omfattas av.

Artikel 8

De behöriga myndigheterna i de båda fördragsslutande staterna kan
komma överens om undantag från bestämmelserna i artiklarna 6 och 7
för vissa personer eller persongrupper. Bestämmelserna i artikel 7
femte punkten skall tillämpas i dessa fall.

AVDELNING III

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER

KAPITEL I.

SJUKVÅRDSFÖRMÅNER

Artikel 9

Den som uppbär pension enligt lagstiftningen i en fördragsslutande
stat har under bosättning i den andra staten rätt till
sjukvårdsförmåner enligt den sistnämnda statens lagstiftning på samma
villkor som den som uppbär motsvarande förmåner enligt
bosättningsstatens lagstiftning.

KAPITEL II.

PENSIONER VID INVALIDITET, ÅLDERDOM OCH DÖDSFALL

A. Gemensamma bestämmelser

Artikel 10

När en stats lagstiftning för förvärvande, bibehållande eller
återfående av rätt till pension vid invaliditet, ålderdom eller till
efterlevande kräver att vissa försäkringsperioder har fullgjorts
skall perioder som har fullgjorts enligt den andra statens
lagstiftning, när så behövs, sammanläggas med de perioder som har
fullgjorts enligt statens egen lagstiftning under förutsättning att
perioderna inte sammanfaller.

Artikel 11

1. Vid fastställande av nedsättning av arbetsförmåga för rätt till
pension skall den behöriga institutionen i var och en av staterna
göra sin prövning enligt den lagstiftning som gäller för
institutionen. De läkarundersökningar som är nödvändiga skall
ombesörjas av institutionen på bosättningsorten på begäran av den
behöriga institutionen.

2. För tillämpning av vad som sägs i föregående punkt skall
institutionen i den fördragsslutande stat där sökanden är bosatt utan
kostnad på begäran av institutionen i den andra staten ställa
läkarintyg och andra medicinska handlingar till vilka den har
tillgång till sistnämnda institutions förfogande.

3. När den svenska institutionen anser att läkarundersökningar som
endast behövs för dess handläggning behöver göras i Chile skall dessa
bekostas av den svenska behöriga institutionen.

4. När den chilenska institutionen anser att läkarundersökningar som
endast behövs för dess handläggning bör göras i Sverige skall
kostnaderna för dessa delas lika mellan den sökande och den behöriga
chilenska institutionen varvid utgångspunkten skall vara kostnaderna
för sådana läkarundersökningar i Sverige. När det rör sig om
överklagande av ett beslut om invaliditet fattat i Chile skall
kostnaderna för de nya undersökningar som behövs betalas på angivet
sätt utom i de fall överklagandet gjorts av en chilensk behörig
institution eller ett chilenskt försäkringsbolag. I dessa fall skall
kostnaderna betalas av den klagande.

B. Tillämpning av svensk lagstiftning

Artikel 12

1. Artiklarna 5 och 10 gäller inte för svensk folkpension som
beräknas enbart på grundval av bosättningsperioder i Sverige. Artikel
5 gäller heller inte för pensionstillskott till folkpension, sådan
handikappersättning som inte utgår som tillägg till folkpension,
vårdbidrag till handikappade barn eller inkomstprövade
pensionsförmåner.

2. Artikel 4 gäller inte övergångsbestämmelserna i svensk
lagstiftning om beräkning av tilläggspension för svenska medborgare
födda före år 1924.

3. För beräkning av storleken på en svensk pension som beviljas
enligt bestämmelserna i artikel 10 skall endast försäkringsperioder
som har fullgjorts enligt svensk lagstiftning beaktas.

C. Tillämpning av chilensk lagstiftning

Artikel 13

1. Den som är försäkrad hos en pensionsfondsförvaltande institution
skall finansiera sin chilenska pension med den på hans individuella
kapitaliseringskonto ackumulerade behållningen. När denna inte räcker
för att finansiera en pension som minst uppgår till den minimipension
som garanteras av staten har den försäkrade rätt till sammanläggning
av perioder enligt artikel 10 för att erhålla minimipension vid
ålderdom och invaliditet. Samma rätt tillkommer den som uppbär
efterlevandepension.

2. Vid bestämmande av om de villkor som den chilenska lagstiftningen
ställer för rätt till förtida pension är uppfyllda, skall försäkrade
som erhåller pension enligt svensk lagstiftning anses som pensionärer
enligt de i fjärde punkten angivna systemen för social välfärd.

3. Förvärvsverksamma personer som är försäkrade i det nya
pensionssystemet i Chile kan under tid som de är bosatta i Sverige
betala frivilliga avgifter till detta system som egenföretagare utan
att detta påverkar deras avgiftsskyldighet i Sverige. De försäkrade
som väljer att utnyttja denna möjlighet är inte skyldiga att betala
avgiften för finansiering av sjukvårdsförmåner.

4. De personer som tillhör de pensionssystem som administreras av
Institutet för social välfärd kan också åberopa perioder enligt
artikel 10 för att erhålla pensionsförmåner enligt de bestämmelser
som gäller för dessa system.

5. I de fall som avses i punkterna 1 och 4 skall den behöriga
institutionen bestämma pensionens storlek som om alla
försäkringsperoder hade fullgjorts enligt dess lagstiftning men skall
för utbetalning av pensionen beräkna sin andel enligt förhållandet
mellan de försäkringsperioder som har fullgjorts endast enligt dess
egen lagstiftning och summan av de försäkringsperioder som har
fullgjorts i bägge staterna. När summan av de försäkringsperioder som
har fullgjorts i de fördragsslutande staterna överstiger den period
som enligt chilensk lagstiftning krävs för rätt till en full pension
skall vid beräkningen bortses från de överstigande perioderna.

AVDELNING IV

KAPITEL I.

ÖVRIGA BESTÄMMELSER

Artikel 14

1. Ansökningar, förklaringar, överklaganden och andra handlingar som
för tillämpningen av en stats lagstiftning skall inges inom viss tid
till en myndighet eller institution i denna stat skall anses ha
kommit in till denna om de inom samma tid har kommit in till
motsvarande myndighet eller institution i den andra staten.

2. Ansökan om pension som getts in enligt en stats lagstiftning
skall betraktas som ansökan om motsvarande pension enligt den andra
statens lagstiftning under förutsättning att sökanden vid
ansökningstillfället uttryckligen uppger sig ha varit förvärvsverksam
i den staten. Detta gäller dock inte om sökanden uttryckligen begär
att beviljandet av pension enligt den andra statens lagstiftning
skall skjutas upp och han enligt denna stats lagstiftning kan välja
den tidpunkt från vilken pensionen skall utgå.

Artikel 15

Myndigheters och institutioners skriftväxling liksom enskilda
personers framställningar rörande tillämpningen av denna konvention
kan avfattas på ett av de officiella språken eller på engelska.

Artikel 16

De fördragsslutande staternas behöriga institutioner kan när som
helst av varandra begära läkarundersökningar, fastställande av
sakförhållanden eller händelser som kan leda till att en förmån
förvärvas, ändras, innehålls, upphör eller bibehålls. Därav
föranledda utgifter skall ersättas i den ordning som anges i
tillämpningsöverenskommelsen.

Artikel 17

1. När en fördragsslutande stats lagstiftning medger befrielse från
avgift för registrering och utskrift av handling, från stämpel-,
konsulär- och andra liknande avgifter skall befrielsen även gälla
intyg och handlingar som utfärdas av den andra statens institutioner
för tillämpning av denna konvention.

2. Administrativa handlingar och dokument, som utfärdas av en
institution i en stat för tillämpning av denna konvention för bruk av
institutioner i den andra staten skall undantas från krav på
legalisering eller andra liknande formaliteter.

Artikel 18

Förmåner kan med befriande verkan betalas av en institution i en
fördragsslutande stat till en person bosatt i den andra staten i
förstnämnda stats valuta. Om en institution i en stat skall erlägga
betalning till en institution i den andra staten skall betalningen
göras i den sistnämnda statens valuta.

Artikel 19

De fördragsslutande staternas behöriga myndigheter skall

a) sluta de tillämpningsöverenskommelser som är nödvändiga för denna
konventions tillämpning,

b) utse sina respektive förbindelseorgan,

c) hålla varandra underrättade om de åtgärder som på det nationella
planet vidtas för tillämpningen av denna konvention,

d) meddela varandra alla ändringar i den lagstiftning som anges i
artikel 2, och

e) bistå varandra och i vidast möjliga mån samarbeta tekniskt och
administrativt vid tillämpningen av denna konvention.

Artikel 20

1. De behöriga myndigheterna skall genom förhandlingar lösa tvister
om tolkningen av denna konvention och tillämpningsöverenskommelserna
till denna.

2. Om en tvist inte kan lösas genom förhandlingar inom sex månader
efter det begäran om förhandlingar först framställdes, skall den
hänskjutas till en skiljenämnd vars sammansättning och arbetssätt
skall överenskommas mellan de fördragsslutande staterna. Det beslut
som fattas av skiljenämnden skall vara bindande och slutligt.

KAPITEL II.

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

Artikel 21

Försäkringsperioder som har fullgjorts enligt en fördragsslutande
stats lagstiftning före dagen för denna konventions ikraftträdande
skall beaktas vid fastställande av rätt till en förmån enligt
konventionen.

Artikel 22

1. Denna konvention ger rätt till förmåner på grund av
försäkringsfall som har inträffat före dagen för dess ikraftträdande.
Förmåner skall dock inte utges för tider före konventionens
ikraftträdande.

2. Förmåner, som före denna konventions ikraftträdande har
utbetalats av en eller båda staterna och förmåner som inte har
beviljats på grund av något hinder som har undanröjts genom denna
konvention skall på ansökan av den försäkrade omprövas med
tillämpning av konventionens bestämmelser. Sådan förmån kan också
omräknas utan ansökan. Förmån i form av engångsbelopp skall inte
omräknas.

3. Bestämmelser i de fördragsslutande staternas lagstiftningar om
preskription eller upphörande av rätten till förmåner skall inte
tillämpas på rättigheter enligt föregående punkt om ansökan görs inom
två år efter konventionens ikraftträdande såvida inte förmånligare
regler gäller enligt lagstiftningen i staten ifråga.

KAPITEL III.

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 23

1. Denna konvention gäller för obegränsad tid. Den kan sägas upp av
vardera av de bägge staterna. Uppsägningen skall meddelas på
diplomatisk väg senast tre månader före utgången av det löpande
kalenderåret, varvid konventionen upphör att gälla vid kalenderårets
slut.

2. Uppsäges konventionen skall dess bestämmelser fortsätta att gälla
redan beviljade förmåner utan hinder av sådana inskränkande
bestämmelser som kan finnas i staternas lagstiftning för de fall då
en förmånstagare är bosatt utomlands.

3. De fördragslutande staterna skall träffa särskild överenskommelse
för att säkerställa intjänade rättigheter, som grundas på
försäkringsperioder eller därmed likställda perioder och som har
fullgjorts innan konventionen upphörde att gälla.

Artikel 24

Denna konvention skall ratificeras. Ratifikationsinstrumenten skall
utväxlas i Santiago de Chile.

Konventionen träder i kraft första dagen i tredje månaden som följer
den månad under vilken ratifikationsinstrumenten har utväxlats.

TILL BEKRÄFTELSE HÄRAV, har de befullmäktigade ombuden undertecknat
denna konvention.

Som skedde i Stockholm den 13 mars 1995 i två exemplar på svenska
och spanska språken, vilka båda texter äger lika vitsord.


CONVENIO DE SEGURIDAD SOCIAL ENTRE LA REPÁBLICA DE CHILE Y EL REINO
DE SUECIA

La República de Chile y el Reino de Suecia animados por el deseo de
regular sus relaciones en el área de la Seguridad Social, han
convenido lo siguiente:

TITULO I

DISPOSICIONES  GENERALES

Art¡culo 1o.

1. Las expresiones y términos que se indican a continuación tienen,
a efectos de aplicación del presente Convenio, el siguiente
significado.

a) "Legislación", las leyes, reglamentos y disposiciones sobre
cotizaciones y beneficios de los sistemas de seguridad social que se
indican en el art¡culo 2o. de este Convenio.

b) "Autoridad Competente", respecto de Chile, el Ministro del
Trabajo y Previsión Social y respecto de Suecia, el Gobierno o la
autoridad designada por el Gobierno.

c) "Institución Competente", designa la Institución u Organismo
responsable, en cada caso, de la aplicación de la legislación a que
alude el art¡culo 2o. de este Convenio.

d) "Pensión" o "Renta Vitalicia", pensión u otra prestación
pecuniaria de largo plazo, incluyendo suplementos, asignaciones y
aumentos.

e) "Per¡odo de Seguro", todo per¡odo reconocido como tal por la
legislación bajo la cual se haya cumplido, as¡ como cualquier per¡odo
considerado por dicha legislación, como equivalente a un per¡odo de
seguro.e

2. Los demás términos o expresiones utilizados en el Convenio tienen
el significado que les atribuye la legislación que se aplica.

Art¡culo 2o.

1.El presente Convenio se aplicará:

A) Respecto de Chile, a la legislación sobre:

a) Los reg¡menes de prestaciones de salud;

b) El seguro de Accidentes del Trabajo y Enfermedades Profesionales;

c) El Nuevo Sistema de Pensiones de vejez, invalidez y
sobrevivencia, basado en la capitalización individual, y

d) Los reg¡menes de pensiones de vejez, invalidez sobrevivencia
administrados por el Instituto de Normalización Previsional.

Las letras a) y b) no tendrán aplicación respecto de las
disposiciones contenidas en el Cap¡tulo II del T¡tulo III del
presente Convenio.

B) Respecto de Suecia, a las disposiciones legales sobre:

a) El seguro de enfermedad y de los padres;

b) El seguro de accidentes de trabajo y enfermedades profesionales;

c) La pensión básica;

d) El seguro de pensión suplementaria, y

e) El seguro de desempleo y la ayuda en efectivo del mercado de
trabajo.

2. El presente Convenio se aplicará igualmente a las disposiciones
legales que en el futuro complementen o modifiquen las enumeradas en
el párrafo precedente.

3. La aplicación de las normas del presente Convenio excluirá las
disposiciones contenidas en otros Convenios bilaterales o
multilaterales celebrados por uno de los Estados Contratantes, en
relación con la legislación que se indica en el No. 1 de este
párrafo.

Art¡culo 3o.

El presente Convenio se aplicará a las personas que estén o hayan
estado sometidas a la legislación de uno o ambos Estados Contratantes
y a sus beneficiarios.

Art¡culo 4o.

Salvo que el presente Convenio disponga otra cosa, para la
aplicación de la legislación de un Estado Contratante, las siguientes
personas residentes en cualquiera de los Estados se equipararán con
sus propios nacionales:

a) Los nacionales del otro Estado Contratante.

b) Los refugiados y los apátridas.

c) Otras personas, en lo referente a los derechos derivados de las
personas mencionadas en las letras a) y b).

Art¡culo 5o.

1. Salvo que en el presente Convenio se disponga otra cosa, las
rentasvitalicias o pensiones por accidentes de trabajo y enfermedades
profesionales y las pensiones de invalidez, vejez y sobrevivencia que
se abonarán de acuerdo con la legislación de un Estado Contratanteno
podrán ser sujetas a reducción, modificación, suspensión o retención
por el hecho de que elbeneficiario se encuentre o resida en el otro
Estado.

2. Las prestaciones enumeradas en el párrafo precedente debidas
poruno de los Estados a los nacionales del otro Estado, que residan
en un tercer pa¡s, se harán efectivas en las mismas condiciones y con
igual extensión que a los propios nacionales que residan en ese
tercer pa¡s.

TITULO II

DISPOSICIONES SOBRE LA LEGISLACION APLICABLE

Art¡culo 6o.

El trabajador estará sometido a la legislación del Estado
Contratante en que ejerza la actividad laboral, independientemente
del Estado en que tenga su domicilio o del Estado en que el empleador
tenga su sede, salvo que en el art¡culo 7o. se disponga otra cosa.

Art¡culo 7o.

1. El trabajador dependiente al servicio de una Empresa cuya sede se
encuentre en uno de los Estados Contratantes, que sea enviado al otro
Estado para realizar trabajos decarácter temporal, quedará sometido a
la legislación del primer Estado, siempre que la duración previsible
del trabajo no exceda de doce meses.

Si, por circunstancias imprevisibles, la duración del trabajo
excediera de los doce meses, el trabajador continuará sometido a la
legislación del primer Estado por un nuevo per¡odo de doce meses, a
condición de que la Autoridad Competente del segundo Estado dé su
conformidad.

2. El funcionario público que sea enviado por uno de los Estados
Contratantes al otro Estado, continuará sometido a la legislación del
primer Estado sin l¡mite de tiempo.

3. A los Agentes diplomáticos y funcionarios consulares de carrera,
as¡ como el personal administrativo y técnico de las Embajadas y
oficinas consulares dirigidas por funcionarios consulares de carrera,
al igual que los miembros del personal de servicio de las Embajadas y
oficinas consulares, respectivamente, y a las personas que estén
empleadas exclusivamente al servicio privado doméstico de los Agentes
Diplomáticos, funcionarios consulares de carrera y miembros de
oficinas consulares dirigidas por funcionarios consulares de carrera,
en la medida que estas personas queden afectadas por la Convención de
Viena sobre relaciones diplomáticas y la Convención de Viena sobre
relaciones consulares, se les aplicarán las disposiciones de estos
instrumentos internacionales.

4. El trabajador dependiente que ejerza su actividad a bordo de un
buque estará sometido a la legislación del Estado cuyo pabellón
enarbole el buque.

5. Para la aplicación de las disposiciones de este art¡culo, los
familiares acompanantes del trabajador, que no realicen actividades
laborales propias, se considerarán residentes en el pa¡s a cuya
legislación está sometido dicho trabajador.

Art¡culo 8o.

Las Autoridades Competentes de ambos Estados Contratantes podrán, de
común acuerdo, establecer excepciones a las disposiciones contenidas
en los art¡culos 6o. y 7o. para determinadas personas o categor¡as de
personas. En tales casos, se aplicará lo dispuesto en el art¡culo 7o.
número 5 del presente Convenio.

TITULO III

DISPOSICIONES ESPECIALES

CAPITULO I PRESTACIONES DE SALUD

Art¡culo 9o.

El que perciba una pensión de acuerdo con la legislación de uno de
los Estados Contratantes, tiene derecho durante su residencia en el
otro Estado, a prestaciones de salud, con arreglo a la legislación de
este último Estado en las mismas condiciones que quienes perciban los
beneficios correspondientes según la legislación del Estado de
residencia.

CAPITULO II

PENSIONES DE INVALIDEZ, VEJEZ Y SOBREVIVENCIA

A. disposicions comunes

Art¡culo 10o.

Cuando la legislación de uno de los Estados Contratantes exija el
cumplimiento de determinados per¡odos de seguro para la adquisición,
conservación o recuperación del derecho a pensión de invalidez, vejez
o sobrevivencia, los per¡odos cumplidos según la legislación del otro
Estado se sumarán, cuando sea necesario, a los per¡odos cumplidos
bajo la legislación del primer Estado, siempre que ellos no coincidan

Art¡culo 11o.

1. Para la determinación de la disminución de la capacidad de
trabajo a efectos del otorgamiento de las correspondientes pensiones,
la Institución Competente de cada uno de los Estados Contratantes
efectuará su evaluación de acuerdo con la legislación a la que está
sometida. Los reconocimientos médicos necesarios serán efectuados por
la Institución del lugar de residencia a petición de la Institución
Competente.

2. Para efectos de los dispuesto en el párrafo anterior, la
Institución del Estado Contratante en que resida el interesado pondrá
a disposición de la Institución del otro Estado, a petición de ésta y
gratuitamente, los informes y documentos médicos que obren en su
poder.

3. En caso de que la Instituci¢n sueca estime necesario que en Chile
se realicen exámenes médicos que sean de su exclusivo interés, éstos
serán financiados por la Institución Competente sueca.

4. En caso de que la Institucón chilena estime necesaria la
realizaci¢n de exámenes médicos en Suecia que sean de su exclusivo
interés, éstos serán financiados por partes iguales entre el
trabajador y la Institución Competente chilena, considerando los
costos que tales exámenes tengan en Suecia. Cuando se trate de una
reclamación al dictamen de invalidez emitido en Chile,los costos de
los nuevos exmenes requeridos serán financiados de la forma antes
senalada, salvo que la reclamación sea interpuesta por una
Institución Competente chilena o por una compan¡a de seguros, en
cuyo caso tales gastos serán financiados por el reclamante.

B. Aplicacion de la legislación Sueca

Art¡culo 12o.

1. Los art¡culos 5o. y 10o. no se aplicarán a la pensión básica
sueca derivada únicamente de per¡odos de residencia en Suecia. El
art¡culo 5o. tampoco se aplicará al suplemento de la pensión básica;
a los subsidios por invalidez que no se abonan como prestación
adicional a la pensión básica; a las prestaciones por cuidados de
hijos inválidos, y a los beneficios de pensión cuyo otorgamiento
depende de los ingresos del beneficiario.

2. El art¡culo 4o. no se aplicará a las disposiciones transitorias
de la legislación sueca relativas al cómputo de la pensión adicional
para súbditos suecos nacidos antes del ano 1924.

3. Para el cálculo del monto de una pensión sueca que se otorgue en
conformidad a lo dispuesto en el art¡culo 10, se tendrán en cuenta
solamente los per¡odos de seguro cumplidos conforme a la legislación
sueca.

C. Aplicación de la legislación Chilena

Art¡culo 13o.

1. Los afiliados a una Administradora de Fondos de Pensiones
financiarán sus pensiones en Chile con el saldo acumulado en su
cuenta de capitalización individual. Cuando éste fuere insuficiente
para financiar pensiones de un monto al menos igual al de la pensi¢n
m¡nima garantizada por el Estado, los afiliados tendrán derecho a la
totalización de per¡odos computables de acuerdo al art¡culo 10 para
acceder al beneficio de pensi¢n m¡nima de vejez o invalidez. Igual
derecho tendrán los beneficiarios de pensión de sobrevivencia.

2. Para los efectos de determinar el cumplimiento de los requisitos
que exigen las disposiciones legales chilenas para pensionarse
anticipadamente en el Nuevo Sistema de Pensiones, se considerarán
como pensionados de los reg¡menes previsionales indicados en el
párrafo cuarto, los afiliados que hayan obtenido pensión conforme a
la legislacón sueca.

3. Los trabajadores que se encuentren afiliados al Nuevo Sistema de
Pensiones en Chile, podrán enterar voluntariamente en dicho Sistema
cotizaciones previsionales en calidad de trabajadores independientes
durante el tiempo que residan en Suecia, sin perjuicio de cumplir
además, con la legislación de dicho pa¡s relativa a la obligación de
cotizar. Los trabajadores que opten por hacer uso de este beneficio
quedarán exentos de la obligación de enterar la cotización destinada
al financiamiento de las prestaciones de salud.

4. Los imponentes de los reg¡menes de pensi¢n administrados por el
Instituto de Normalización Previsional, también tendrán derecho al
c¢mputo de per¡odos en los términos del art¡culo 10o. para acceder a
los beneficios de pensión establecidos en las disposiciones legales
que les sean aplicables.

5. En las situaciones contempladas en los párrafos 1 y 4 anteriores,
la Institución Competente determinará el monto de la prestación como
si todos los per¡odos de seguro hubieren sido cumplidos conforme a su
propia legislacon y, para efectos del pago del beneficio, calculará
la parte de su cargo como la proporción existente entre los per¡odos
de seguro cumplidos exclusivamente bajo esa legislación y el total de
per¡odos de seguros computables en ambos Estados. Cuando la suma de
per¡odos de seguro computables en ambas Partes Contratantes exceda el
per¡odo establecido por la legislación chilena para tener derecho a
una pensión completa, los per¡odos en exceso se desecharán para
efectos de este cálculo.

TITULO IV

CAPITULO I

DISPOSICIONES DIVERSAS

Art¡culo 14o.

1. Las solicitudes, declaraciones, recursos y otros documentos que,
a efectos de aplicación de la legislaci¢ón de un Estado, deban ser
presentados en un plazo determinado ante las Autoridades o
Instituciones correspondientes de ese Estado, se considerarán como
presentados ante ella si lo hubieran sido dentro del mismo plazo ante
la Autoridad o Institución correspondiente del otro Estado.

2. Cualquier solicitud de pensión presentada de acuerdo con la
legislación de un Estado será considerada como solicitud de la
pensión correspondiente según la legislación del otro Estado, a
condición de que el interesado en la oportunidad de la solicitud
manifieste o declare expresamente que ha ejercido una actividad
laboral en dicho Estado. Sin embargo, esto no se aplicará si el
interesado pide expresamente que se postergue el otorgamiento de una
pensión prevista por la legislación del otro Estado, siempre que la
legislación de dicho Estado, le permita elegir la fecha a partir de
la cual la pensión se abonará.

Art¡culo 15o.

Las comunicaciones escritas entre las Autoridades e Instituciones,
as¡ como las solicitudes de particulares concernientes a la
aplicación del presente Convenio podrán redactarse en alguno de los
idiomas oficiales, o bien, en idioma inglés.

Art¡culo 16o.

Las Instituciones Competentes de los Estados Contratantes podrán
solicitarse, en cualquier momento, reconocimientos médicos,
comprobaciones de hechos y actos de los que pueden derivarse la
adquisición, modificación, suspensión, extinción o mantenimiento de
un beneficio. Los gastos que, en consecuencia, se produzcan serán
reintegrados en la forma que se senale en el Acuerdo Administrativo.

Art¡culo 17o.

1. El beneficio de las exenciones de derechos de registro, de
escritura, de timbre y de tasas consulares u otros análogos,
previstos en la legislación de un Estado Contratante, se extenderá a
los certificados y documentos que se expidan por las Instituciones
del otro Estado para la aplicación del presente Convenio.

2. Todos los actos administrativos y documentos que se expidan por
una Institución de un Estado para la aplicación del presente Convenio
serán dispensados de los requisitos de legalización u otras
ormalidades similares para su utilización por Instituciónes del otro
Estado.

Art¡culo 18o.

Las prestaciones podrán ser pagadas con efecto liberatorio por una
Institución de un Estado Contratante a una persona que resida en el
otro Estado en la moneda del primer Estado. Si una Institución de un
Estado debe efectuar pagos a una Institución del otro Estado, éstos
deberán efectuarse en la moneda del segundo Estado.

Art¡culo 19o.

Las autoridades Competentes de los Estados Contratantes deberán:

a) Establecer los Acuerdos Administrativos necesarios para la
aplicación del presente Convenio.

b) Designar los respectivos Organismos de Enlace.

c) Comunicarse las medidas adoptadas en el plano interno para la
aplicación del presente Convenio.

d) Notificarse toda modificación de la legislación indicada en el
art¡culo 2o.

e) Prestarse sus buenos oficios y la más amplia colaboración técnica
y administrativa posible para la aplicación de este Convenio.

Art¡culo 20o.

1. Las Autoridades Competentes deberán resolver mediante
negociaciones las diferencias de interpretación del presente Convenio
y de sus Acuerdos Administrativos.

2. Si una controversia no pudiera ser resuelta mediante
negociaciones en un plazo de seis meses a partir de la primera
petición de negociación, ésta deberá ser sometida a una comisión
arbitral, cuya composición y procedimiento serán fijados de común
acuerdo entre los Estados Contratantes. La decisión de la comisión
arbitral será obligatoria y definitiva.

CAPITULO II

DISPOSICIONES TRANSITORIAS

Art¡culo 21o.

Los per¡odos de seguro cumplidos según la legislación de un Estado
Contratante antes de la fecha de entrada en vigor del presente
Convenio, serán tomados en consideración para la determinación del
derecho a las prestaciones que se reconozcan en virtud del mismo.

Art¡culo 22o.

1. La aplicación de este Convenio otorgará derecho a prestaciones
por contingencias acaecidas con anterioridad a la fecha de su entrada
en vigor. Sin embargo, el pago de las mismas no se efectuará por
per¡odos anteriores a la entrada en vigor del Convenio.

2. Las prestaciones que hayan sido liquidadas por una o ambas Partes
o los derechos que hayan sido denegados antes de la entrada en vigor
del Convenio, serán revisados a petición de los interesados o de
oficio, teniendo en cuenta las disposiciones del Convenio. No se
revisarán las prestaciones abonadas que hayan consistido en una
cantidad única.

3. Las normas sobre prescripción y caducidad existentes en los
Estados Contratantes podrán aplicarse a los derechos previstos en
este art¡culo, cuando los interesados presenten la solicitud con
posterioridad a los dos anos siguientes a la fecha de entrada en
vigor de este Convenio, salvo disposición más favorable de la
legislación del Estado en cuestión.

CAPITULO III

DISPOSICIONES FINALES

Art¡culo 23o.

1. El presente Convenio se celebra por tiempo indefinido. Podrá ser
denunciado por cada uno de los dos Estados. la denuncia deberá ser
notificada por v¡a diplomática a más tardar tres meses antes del
término del ano calendario en curso, produciéndose la expiración del
Convenio al término de dicho ano.

2. En caso de denuncia, las disposiciones del presente Convenio
continuarán aplicándose a los

derechos ya reconocidos, no obstante las disposiciones restrictivas
que la legislación de los Estados pueda prever para los casos de
residencia en el extranjero de un beneficiario.

3. Los Estados Contratantes establecerán un acuerdo especial para
garantizar los derechos en curso de adquisiciaón derivados de los
per¡odos de seguro o asimilados cumplidoscon anterioridad a la fecha
de término de la vigencia del Convenio.

Art¡culo 24o

El presente Convenio será ratificado.

Los instrumentos de ratificación serán intercambiados en Santiago de
Chile.

El presente Convenio entrará en vigor el primer d¡a del tercer mes
siguiente al mes en que los instrumentos de ratificación hayan sido
intercambiados.

EN FE DE LO CUAL, los representantes debidamente autorizados firman
el presente Convenio.

Hecho en Estocolmo el 13 Marso de 1995 en duplicado escritos en los
idiomas sueco y espanol respectivamente, teniendo todos los textos
igual valor legal.