Förordning (1996:381) med tingsrättsinstruktion

Organisation m.m.

1 § I varje tingsrätt finns en lagman som är administrativ 
chef för tingsrätten. Lagmannen ansvarar för verksamheten och 
ska se till att den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt 
och de förpliktelser som följer av Sveriges medlemskap i 
Europeiska unionen samt att tingsrätten hushållar väl med 
statens medel.

I tingsrätterna finns också chefsrådmän, rådmän, patentråd, 
tekniska råd, assessorer, adjungerade råd, tingsfiskaler, 
tingsnotarier, beredningsjurister och andra anställda.

Om inte något annat anges ska det som föreskrivs i denna 
förordning om rådman också tillämpas på chefsrådman. 

Med hovrätten avses i denna förordning den hovrätt som 
tingsrätten hör under. Förordning (2019:366).

1 a § Lagmannen är skyldig att vid tingsrätten genomföra den
interna styrning och kontroll som Domstolsverket ansvarar för
enligt förordningen (2007:1073) med instruktion för
Domstolsverket. Förordning (2007:1088).

2 § Tingsrätten får besluta att domstolen ska vara indelad i
avdelningar. Chef för en avdelning är lagmannen eller en
chefsrådman. Om det på en avdelning som inte leds av
lagmannen finns flera chefsrådmän, bestämmer lagmannen vem av
chefsrådmännen som är chef. Chefen för avdelningen leder
arbetet på denna samt fördelar tjänstgöringen i rätten efter
samråd med domarna på avdelningen.

Tingsrätten får också besluta att domstolen ska vara indelad
i andra organisatoriska enheter än avdelningar. Uppgifter som
innefattar chefskap över ordinarie domare får dock utövas
endast av lagmannen eller en chefsrådman.
Förordning (2014:1406).

3 § Har upphävts genom förordning (2003:631).

4 § Har upphävts genom förordning (2010:990).

5 § Lagmannen ska se till att tingsfiskalerna i sin 
tjänstgöring får en allsidig och utvecklande utbildning enligt 
den utbildningsplan som Domstolsverket har beslutat i samråd 
med hovrätterna. Lagmannen ska också ge vitsord över 
tjänstgöringen.

Lagmannen ska se till att adjungerade råd som tjänstgör i 
tingsrätten får en utvecklande och meriterande tjänstgöring 
enligt den utbildningsplan som Domstolsverket har beslutat i 
samråd med hovrätterna. Lagmannen ska också ge vitsord över 
tjänstgöringen.

För varje tingsfiskal och adjungerat råd ska en ordinarie 
domare utses som handledare. Den som utses till handledare ska 
ha ett särskilt intresse och i övrigt vara lämplig för 
uppdraget. Förordning (2019:366).

6 § Lagmannen ansvarar, med beaktande av Notarienämndens föreskrif-
ter om notarietjänstgöring, för att tingsnotarierna i sin
tjänstgöring får en allsidig och utvecklande utbildning.

6 a § En nämndeman som har utsetts för tjänstgöring i
domstolen ska genomgå introduktionsutbildning innan
tjänstgöringen påbörjas.

Om en nämndeman har genomgått introduktionsutbildningen ska
han eller hon genomgå repetitionsutbildning inom sex månader
efter tjänstgöringsperiodens början.

Lagmannen ska, efter samråd med Domstolsverket, ansvara för
att nämndemännen ges introduktions- och repetitionsutbildning
och regelbunden information. Förordning (2014:1356).

Myndighetsförordningens tillämpning

7 § Följande föreskrifter i myndighetsförordningen (2007:515)
tillämpas på tingsrätterna:

6 § om allmänna uppgifter,

8 § om arbetsgivarpolitik,

19 § om kostnadsmässiga konsekvenser, och

21 § om myndighetens beslut.

Bestämmelserna i 19 och 21 §§ gäller dock endast i fråga om
administrativa ärenden. Förordning (2007:1088).

Fördelningen av mål och ärenden m.m.

8 § Grunderna för fördelningen av arbetsuppgifterna och de övriga
bestämmelser som behövs för verksamheten i tingsrätten skall framgå
av arbetsordningen.

Domstolsverket meddelar allmänna råd om utformningen av
arbetsordningarna.

8 a § En tingsrätt får i arbetsordningen meddela föreskrifter
eller i ett enskilt fall besluta vem som får begära in
förklaringar, upplysningar eller yttranden i administrativa
ärenden. Förordning (2007:1088).

9 § Mål och ärenden ska fördelas mellan de 
organisatoriska enheter som anges i arbetsordningen. 

Kriterierna för fördelningen av mål och ärenden ska framgå av 
arbetsordningen. Förordning (2018:430).

10 § Har upphävts genom förordning (2002:798).

11 § En tingsfiskal eller ett adjungerat råd får inte 
tilldelas arbetsuppgifter i större omfattning än vad som är 
lämpligt med hänsyn till fiskalens eller det adjungerade 
rådets erfarenhet av arbete i domstol. En fiskal eller ett 
adjungerat råd får inte tilldelas arbetsuppgifter som kräver 
särskild erfarenhet. Vid tilldelningen av arbetsuppgifter ska 
fiskalens eller det adjungerade rådets behov av att delta i 
utbildning beaktas.

Vid sidan av lagmannen ansvarar handledaren för att 
fördelningen av arbetsuppgifter till fiskalen eller det 
adjungerade rådet sker på det sätt som anges i första stycket.
Förordning (2019:366).

12 § Lagmannen meddelar de riktlinjer som behövs för tillämpningen
av arbetsordningen.

13 § Lagmannen delar för en bestämd tid in domarna till
tjänstgöring inom tingsrätten.

Indelningen skall göras så att domarna får erfarenhet av olika
slag av mål och ärenden.  Förordning (2003:631).

14 § Om det finns särskilda skäl, får lagmannen besluta om
tillfälliga avvikelser från vad som har beslutats med stöd av 8 eller
13 §.

Handläggningen av mål och ärenden

15 § För varje mål och ärende ska det vid varje tidpunkt 
finnas en ansvarig domare. 

Första stycket gäller inte mål och ärenden som tingsnotarier, 
notariemeriterade beredningsjurister eller andra anställda 
handlägger med stöd av förordnanden enligt 17-19 §§. För 
sådana mål eller ärenden ansvarar den förordnade. 

Den närmare ansvarsfördelningen ska framgå av arbetsordningen. 
Ansvarsfördelningen ska ordnas så att ansvaret ska kunna 
utövas på ett effektivt sätt. Förordning (2024:1012).

15 a § Ett avräkningsunderlag enligt 16 § förordningen
(1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol skall upprättas
av rättens ordförande. Förordning (2000:679).

16 § Lagmannen får förordna den som har tillräcklig kunskap 
och erfarenhet och som är anställd vid en allmän domstol, en 
allmän förvaltningsdomstol eller en hyresnämnd att på eget 
ansvar vidta åtgärder för beredningen av mål och ärenden och 
åtgärder som rätten är skyldig att utföra efter målets eller 
ärendets avgörande. 

Ett förordnande får dock inte avse uppgiften att 

1. leda sammanträden, 

2. besluta om att utfärda stämning i tvistemål där förlikning 
om saken är tillåten eller i mål om enskilt åtal, 

3. besluta i frågor om ställande av säkerhet för 
rättegångskostnader, 

4. besluta i frågor om inhibition, 

5. besluta i frågor om intervention, 

6. meddela interimistiska beslut, 

7. besluta om inhämtande av annan personutredning i brottmål 
än sådan som avses i 1 § lagen (1991:2041) om särskild 
personutredning i brottmål, m.m., 5 kap. 9 § förordningen 
(1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder samt 11 och 
28 §§ lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga 
lagöverträdare, 

8. besluta om avvisning av bevisning eller av begäran om 
inhämtande av utredning, 

9. besluta om förordnande av medlare eller sakkunnig när 
parterna inte är ense om att ett sådant förordnande ska ges, 

10. besluta om ett föreläggande enligt 42 kap. 15 § eller om 
ett meddelande enligt 42 kap. 15 a § rättegångsbalken, 

11. besluta i fråga om hämtning, 

12. besluta i fråga om undersökning enligt 3 kap. 4 § lagen 
(2010:921) om mark- och miljödomstolar, 

13. besluta i frågor om rättegångshinder eller jäv, 

14. besluta i frågor enligt 49 kap. 4 § rättegångsbalken om 
ett överklagande ska få ske särskilt eller inte,

15. meddela sådana beslut som går att överklaga särskilt på 
annan grund än enligt 49 kap. 7 § rättegångsbalken, eller 

16. vidta andra åtgärder som innefattar frågor som är svåra, 
som av någon annan orsak kräver särskild erfarenhet eller som 
i övrigt är av sådant slag att de bör förbehållas domare. 

Begränsningen i andra stycket 2 gäller inte en tingsnotarie 
eller en notariemeriterad beredningsjurist. Begränsningen i 
andra stycket 15 gäller inte beslut om förordnande av 
försvarare eller beslut i fråga om ersättning eller förskott 
av allmänna medel till någon som har medverkat i målet eller 
ärendet. Begränsningen i andra stycket 15 gäller inte en 
tingsnotarie eller en notariemeriterad beredningsjurist i 
fråga om beslut att bevilja en ansökan om rättshjälp eller, i 
uppenbara fall, att avslå en sådan ansökan. 

Om en fråga av sådant slag som avses i andra stycket 16 
uppkommer, ska den som förordnats genast anmäla frågan för 
den som ansvarar för målet eller ärendet. 
Förordning (2017:550).

17 § Lagmannen får förordna en anställd vid tingsrätten som har
tillräcklig kunskap och erfarenhet att på eget ansvar

1. handlägga ärenden om avträdande av egendom till förvaltning
av boutredningsman samt förordnande av boutredningsman, dock
inte om ansökan har gjorts av någon annan än dödsbodelägare
eller testamentsexekutor,

2. handlägga ärenden om entledigande av boutredningsman sedan
denne slutfört sitt uppdrag, och

3. handlägga ärenden om förordnande av bodelningsförrättare
eller skiftesman vid arvskifte.

Förordnanden enligt första stycket får endast avse ärenden som
kan avgöras av en lagfaren domare. För andra anställda än
tingsnotarier eller notariemeriterade beredningsjurister medför
förordnanden enligt första stycket inte behörighet att till
boutredningsman, bodelningsförrättare eller skiftesman förordna
annan än den som är advokat eller den som genom tidigare
förordnanden har fått erfarenhet av och visat lämplighet för
sådana uppdrag.

Förordnanden enligt första stycket medför inte behörighet att
ompröva beslut enligt 34 § lagen (1996:242) om domstolsärenden
eller att meddela interimistiska beslut. För andra anställda än
tingsnotarier eller notariemeriterade beredningsjurister medför
förordnanden enligt första stycket inte heller behörighet att
avvisa ärenden.

Förordnanden för tingsnotarier eller notariemeriterade
beredningsjurister får inte avse ärenden som är omfattande
eller svåra eller som av någon annan orsak kräver särskild
erfarenhet. Förordnanden för övriga anställda får bara avse
enkla ärenden. Förordning (2011:985).

17 a § Har upphävts genom förordning (2002:798).

18 § Utöver vad som gäller enligt 17 § får lagmannen förordna 
en tingsnotarie eller en notariemeriterad beredningsjurist 
som har tillräcklig kunskap och erfarenhet att på eget 
ansvar

1. handlägga mål om brott för vilket inte är föreskrivet 
svårare straff än böter eller fängelse i högst sex månader, 
om det inte finns anledning att döma till annan påföljd än 
böter och det i målet inte är fråga om företagsbot,

2. besluta om avskrivning av brottmål när förundersökningen 
eller åtalet har lagts ned,

3. meddela frikännande dom enligt 20 kap. 9 § andra stycket 
rättegångsbalken,

4. handlägga sådana mål om äktenskapsskillnad och därmed 
sammanhängande frågor samt sådana mål rörande vårdnad om 
barn, barns boende och umgänge med barn som har inletts genom 
gemensam ansökan, dock inte sådana mål som har blivit 
tvistiga sedan ansökan gavs in,

5. handlägga konkursärenden enligt konkurslagen (1987:672),

6. handlägga ärenden enligt lagen (1976:206) om 
felparkeringsavgift,

7. handlägga andra ärenden än sådana som avses i 6 enligt 
lagen (1996:242) om domstolsärenden om ärendena kan avgöras 
av en lagfaren domare och inte är tvistiga,

8. handlägga mål enligt 1 kap. 3 d § första stycket 
rättegångsbalken

a) om målet avser kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om 
kontrollavgift vid olovlig parkering, trafikförsäkringsavgift 
enligt trafikskadelagen (1975:1410) eller överlåtet krav 
avseende trafikförsäkringspremie och självrisk, eller

b) om, vid delegation till en tingsnotarie, värdet av vad som 
yrkas uppenbart inte överstiger en tiondel av prisbasbeloppet 
enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken och, vid 
delegation till en notariemeriterad beredningsjurist, värdet 
av vad som yrkas uppenbart inte överstiger en fjärdedel av 
samma belopp,

9. handlägga mål där förlikning om saken är tillåten vid 
förberedelse och vid huvudförhandling enligt 42 kap. 20 § 
andra stycket rättegångsbalken,

10. handlägga ärenden om bevisupptagning enligt 41 kap. 
rättegångsbalken,

11. handlägga mål enligt 14 kap. 12 § äktenskapsbalken första 
meningen,

12. avgöra mål enligt 42 kap. 18 § rättegångsbalken första 
stycket 1 genom avskrivning samt 2–4, och

13. besluta om avvisning av tvistemål när ansökningsavgift 
eller tilläggsavgift inte har betalats.

Förordnanden enligt första stycket 5 får inte avse konkurser 
där beslut om bevakning har meddelats. Ett sådant förordnande 
får inte heller avse frågor om häktning, utdelning eller, om 
konkursen avslutats med utdelning, förvaltares 
arvodesanspråk.

Förordnanden enligt första stycket medför inte behörighet att 
ompröva beslut enligt 34 § lagen om domstolsärenden. 
Förordnanden får inte avse mål eller ärenden som är 
omfattande eller svåra eller som av någon annan orsak kräver 
särskild erfarenhet.

När en tingsnotarie eller en notariemeriterad 
beredningsjurist handlägger brottmål vid huvudförhandling ska 
nämndemän alltid delta i avgörandet. Förordning (2016:247).

19 § Lagmannen får förordna en tingsnotarie eller en 
notariemeriterad beredningsjurist som har tillräcklig kunskap 
och erfarenhet att på eget ansvar

1. handlägga mål som inleds vid domstolen genom en ansökan om 
utdömande av vite enligt miljöbalken och plan- och bygglagen 
(2010:900),

2. handlägga mål om överklagade beslut om miljösanktionsavgift 
enligt 30 kap. miljöbalken,

3. handlägga mål om överklagade beslut om byggsanktionsavgift 
enligt 11 kap. plan- och bygglagen,

4. handlägga mål om överklagade beslut om tillsynsavgift 
enligt 27 kap. miljöbalken och avgift enligt 12 kap. 8 och 
9 §§ plan- och bygglagen,

5. handlägga mål om brukningsavgifter för allmänna 
vattentjänster enligt lagen (2006:412) om allmänna 
vattentjänster, och

6. besluta om avskrivning av överklagade mål enligt 
miljöbalken och plan- och bygglagen efter återkallelse.

Förordnanden enligt första stycket 1-5 gäller endast sådana 
mål och ärenden som enligt 2 kap. 5 § lagen (2010:921) om 
mark- och miljödomstolar kan avgöras av en lagfaren domare. 
Förordnanden enligt första stycket 1-6 får inte avse mål som 
är omfattande eller svåra eller som av någon annan orsak 
kräver särskild erfarenhet. 

Vid delegation till en tingsnotarie enligt första stycket 1-5, 
får det belopp som domstolen ska pröva uppenbart inte 
överstiga en tiondel av prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 
7 §§ socialförsäkringsbalken. Vid sådan delegation till en 
notariemeriterad beredningsjurist, får det belopp som 
domstolen ska pröva uppenbart inte överstiga en fjärdedel av 
samma belopp. Förordning (2024:1012).

20 § Har upphävts genom förordning (2002:798).

21 § Förordnanden enligt 16-19 §§ ska fortlöpande omprövas.
Förordning (2024:1012).

22 § När tingsrätten är domför med tre lagfarna domare gäller 
följande.

Minst en av dem ska vara ordinarie domare i tingsrätt eller 
hovrätt eller lagman eller chefsrådman i tingsrätt som har 
anställts av regeringen för en viss tid. 

Minst en ytterligare ledamot ska antingen

1. vara eller ha varit ordinarie domare,

2. vara eller ha varit lagman eller rådman som har anställts 
av regeringen för en viss tid,

3. vara hyresråd,

4. vara hovrättsassessor eller kammarrättsassessor, eller

5. ha tjänstgjort som adjungerad ledamot i hovrätt eller 
kammarrätt minst ett år och bedömts vara lämplig att anställas 
som assessor.

En tingsfiskal eller ett adjungerat råd får delta i rätten, om 
det inte är fråga om handläggning av sådana mål och ärenden 
som kräver särskild erfarenhet. Förordning (2019:366).

23 § Om det behövs för att kunskaper om ett särskilt 
rättsområde ska finnas i rätten får, utöver vad som gäller på 
grund av andra bestämmelser i denna förordning, följande 
personer förordnas för tjänstgöring vid en huvudförhandling 
där flera lagfarna domare deltar:

1. den som är eller har varit ordinarie domare eller den som 
är eller har varit lagman eller rådman som har anställts av 
regeringen för viss tid,

2. den som har anställts som hovrättsfiskal eller 
kammarrättsfiskal och som därefter har tjänstgjort under 
sammanlagt minst ett år som tingsfiskal, 
förvaltningsrättsfiskal, rådman eller lagman,

3. en åklagare,

4. en lagfaren professor eller docent i ett 
rättsvetenskapligt ämne,

5. en ledamot av Sveriges advokatsamfund, eller

6. den som förut har varit adjungerad.
Förordning (2018:430).

24 § Lagmannen eller en chefsrådman bör delta när ett mål eller
ärende avgörs, om det finns särskilda skäl för det med hänsyn till
målets eller ärendets art.

Information om sammanträden m.m.

25 § För varje dag då det hålls sammanträde för
huvudförhandling eller andra sammanträden skall tingsrätten
upprätta en förteckning över de mål och ärenden som har utsatts
till förhandling (uppropslista).

På uppropslistan skall det för varje mål och ärende eller grupp
av mål eller ärenden anges när förhandlingen beräknas börja.

Under rättegångsdagen skall uppropslistan hållas tillgänglig på
tingsrättens kansli på samtliga kansliorter och vara anslagen
på lämplig plats i anslutning till den lokal där rätten
sammanträder. Om uppropslistan avser sammanträden för
huvudförhandling, skall den vara tillgänglig för allmänheten på
tingsrättens kansli på samtliga kansliorter senast den helgfria
dagen närmast före rättegångsdagen. Förordning (2001:75).

26 § Om det behövs, skall tingsrätten i förväg ge till känna
när sammanträden för huvudförhandling skall hållas på någon
annan ort än en kansliort. Förordning (2001:75).

27 § Har upphävts genom förordning (2008:178).

Handläggningen av administrativa ärenden

28 § Administrativa ärenden avgörs av lagmannen.

Lagmannen får hänskjuta ärenden till kollegium eller, vid en
tingsrätt som har plenum men inte kollegium, till plenum.

Plenum skall finnas i samtliga tingsrätter utom i Stockholms
tingsrätt.

Kollegium skall finnas i Göteborgs och Malmö tingsrätt.
Förordning (2004:1213).

29 § Plenum består av lagmannen som ordförande och alla som är 
eller har en tidsbegränsad anställning som rådman, patentråd, 
tekniskt råd, assessor, adjungerat råd eller tingsfiskal.
Förordning (2019:366).

30 § Kollegium består av lagmannen som ordförande, två eller tre
chefsrådmän samt chefen för den administrativa enheten.

För varje annan ledamot än lagmannen och chefen för den
administrativa enheten skall det finnas en personlig ersättare, som
träder in vid förfall för ledamoten. Ersättaren skall vara en
chefsrådman.

Ledamöterna och ersättarna utses av plenum. De skall vara anställda
hos och tjänstgöra i tingsrätten. De skall utses för högst ett år i
sänder. Förordning (1996:914).

31 § Administrativa ärenden skall avgöras med iakttagande av
den enskilde domarens självständighet i dömande och
rättstillämpande uppgifter.

Lagmannen skall samråda med kollegiet eller, vid en tingsrätt
som har plenum men inte kollegium, med plenum innan han eller
hon avgör ärenden som avser

1. viktigare frågor om tingsrättens organisation eller
arbetsformer, eller

2. arbetsordningen.
Förordning (2004:1213).

32 § Har upphävts genom förordning (2004:1213).

33 § Har upphävts genom förordning (2004:1213).

34 § Innan beslut om arbetsordningen fattas skall samråd ske
med den eller de åklagarkammare som berörs.
Förordning (2005:4).

35 § Lagmannen får uppdra åt en avdelning eller någon som är 
anställd vid en allmän domstol, en allmän förvaltningsdomstol, 
en hyresnämnd eller Rättshjälpsmyndigheten att i sitt ställe 
avgöra administrativa ärenden.

Lagmannen får dock endast uppdra åt en chefsrådman att meddela 
förordnanden enligt 16-19 och 21 §§. I de tingsrätter som har 
flera kansliorter får lagmannen i stället utse en rådman på 
varje kansliort där någon chefsrådman inte tjänstgör att 
meddela sådana förordnanden. Förordning (2024:1012).

36 § I administrativa ärenden som efter att ha hänskjutits av
lagmannen handläggs i plenum eller i kollegium är tingsrätten
beslutför när minst hälften av de ledamöter som skall delta är
närvarande. Förordning (2004:1213).

37 § Administrativa ärenden som handläggs i plenum eller i
kollegium avgörs efter föredragning om inte lagmannen bestämmer
något annat. Sådana ärenden föredras av den som lagmannen
utser. Förordning (2004:1213).

Anställningar m.m.

38 § Har upphävts genom förordning (2010:1804).

39 § Bestämmelser om utnämning av lagman, chefsrådman, 
rådman, patentråd och tekniska råd finns i lagen (2010:1390) 
om utnämning av ordinarie domare.

Tingsrätten ska anmäla till Domstolsverket när det finns en 
ledig anställning som ordinarie domare som behöver 
tillsättas.

Om en ordinarie domare har beviljats ledighet som beräknas 
vara minst ett år i följd, anställs en vikarie genom beslut 
av regeringen efter förslag av Domarnämnden. Detsamma gäller 
om en sådan domare ska anställas för en begränsad tid för 
något annat än vikariatsändamål.

Vid tidsbegränsad anställning som ordinarie domare gäller 
inte 5 a § lagen (1982:80) om anställningsskydd.
Förordning (2016:1356).

40 § Tingsrätten utser vilka av de lagfarna domarna som ska 
tjänstgöra i Patent- och marknadsdomstolen och mark- och 
miljödomstolen. Förordning (2016:238).

41 § De tekniska råden anställs gemensamt för de tingsrätter
som är mark- och miljödomstol. Regeringen beslutar vid vilken
tingsrätt ett tekniskt råd företrädesvis ska ha sin
tjänstgöring förlagd. Domstolsverket beslutar vid vilka
tingsrätter det tekniska rådet därutöver ska tjänstgöra.

De tingsrätter som berörs bestämmer hur det tekniska rådets
tjänstgöring ska fördelas mellan tingsrätterna. Om
tingsrätterna inte kan enas, avgörs frågan av Svea hovrätt.

Om det finns särskilda skäl, får Domstolsverket besluta att
ett tekniskt råd ska tjänstgöra även vid andra tingsrätter.
Förordning (2010:990).

42 § Tingsfiskaler anställs genom beslut av hovrätten. Sådana
anställningar får ges till den som har tjänstgjort minst ett år
som hovrättsfiskal eller kammarrättsfiskal.

Domstolsverket bestämmer hur många tingsfiskaler som skall
finnas anställda vid en tingsrätt. Domstolsverket får överlämna
till hovrätten eller tingsrätten att besluta detta.

Vid anställning av tingsfiskaler tillämpas inte 6 och 7 §§
anställningsförordningen (1994:373). Förordning (2001:986).

42 a § En hovrätt får förordna ett adjungerat råd som har 
tjänstgjort minst sex månader i den domstolen att tjänstgöra i 
tingsrätten. Förordning (2019:366).

43 § Ett förordnande för en hovrättsassessor att utföra
domaruppgifter i en tingsrätt enligt 46 § andra stycket förordningen
(1996:379) med hovrättsinstruktion meddelas av hovrätten.

44 § Tingsnotarier anställs genom beslut av Domstolsverket enligt
föreskrifter i notarieförordningen (1990:469).

Endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva en
anställning som tingsnotarie.

45 § Andra anställningar beslutas av tingsrätten.

46 § Har upphävts genom förordning (1999:738).

47 § Lagmannen ska ha en ställföreträdare. Han eller hon utses 
av tingsrätten.

Om en rådman är ledig ska han eller hon i första hand ersättas 
genom att arbetsuppgifterna omfördelas.

Som ersättare för lagmannen eller för en rådman får den 
anlitas som är eller har varit ordinarie domare eller som är 
eller har varit ledamot eller fiskal i hovrätt eller 
kammarrätt eller som under minst sex månader har utfört en 
hovrätts- eller kammarrättsfiskals arbetsuppgifter. Om det 
inte finns någon med sådan behörighet att tillgå som ersättare 
för lagmannen, får hovrätten förordna en tingsnotarie som har 
haft förordnanden enligt  
17-19 §§ i sådan utsträckning att han eller hon kan antas ha 
fått tillräcklig erfarenhet. Ett förordnande får dock inte 
innefatta handläggning av mål eller ärenden som är omfattande 
eller svåra eller som kräver särskild erfarenhet.

Om det inte är möjligt att lösa ersättarbehovet på det sätt 
som anges i första-tredje styckena får tingsrätten anställa en 
vikarie för lagmannen eller för en rådman, om vikariatet kan 
beräknas vara högst ett år i följd.

Som vikarie för lagmannen eller för en rådman får den 
anställas som är eller har varit ordinarie domare eller som är 
hovrätts- eller kammarrättsassessor. Om det inte finns någon 
med sådan behörighet att tillgå och om vikariatet beräknas 
vara endast sex månader, får som vikarie för en rådman även 
den anställas som har varit ledamot eller fiskal i hovrätt 
eller kammarrätt eller som under minst sex månader har utfört 
en hovrätts- eller kammarrättsfiskals arbetsuppgifter. 
Förordning (2024:1012).

48 § Om en lagman är förhindrad att utöva sin anställning och om
någon ersättare eller vikarie inte har utsetts eller anställts av
regeringen eller tingsrätten, skall hovrätten förordna en ersättare.

49 § Har upphävts genom förordning (2010:990).

50 § Vid tillfällig arbetsanhopning får tingsrätten anställa
den som är eller har varit ordinarie domare eller som är eller
har varit ledamot eller fiskal i hovrätt eller kammarrätt eller
som under minst sex månader har utfört en hovrätts- eller
kammarrättsfiskals arbetsuppgifter att för enstaka, kortvariga
perioder utföra domaruppgifter i tingsrätten.
Förordning (1998:1022).

50 a § Lagmannen får förordna en ordinarie domare i en 
annan allmän domstol eller i en allmän förvaltningsdomstol 
eller ett hyresråd att tjänstgöra vid tingsrätten, om han 
eller hon samtycker. Ett förordnande ges för viss tid eller 
för särskilt angivna uppgifter.

Lagmannen får förordna en icke ordinarie domare som tjänstgör 
i en annan tingsrätt eller i en förvaltningsrätt att 
tjänstgöra vid tingsrätten, om han eller hon samtycker. Ett 
förordnande ges för viss tid eller för enstaka mål eller 
ärenden. Förordning (2017:550).

50 b § Innan en nämndeman påbörjar en tjänstgöringsperiod i
domstolen ska tingsrätten inhämta uppgifter om honom eller
henne ur belastningsregistret enligt förordningen (1999:1134)
om belastningsregister, om det inte möter något hinder enligt
7 § lagen (1998:620) om belastningsregister.
Förordning (2014:909).

Tjänstgöringsskyldighet m.m.

51 § Ett förordnande enligt 14 § lagen (1994:261) om 
fullmaktsanställning för en rådman att tjänstgöra i en annan 
tingsrätt än den han eller hon hör till ges av hovrätten. Ett 
sådant förordnande får inte avse tjänstgöring i större 
utsträckning än som är lämpligt med hänsyn till domarens 
arbetsuppgifter och arbetsbelastningen vid den tingsrätt han 
eller hon hör till. Tjänstgöringen ska företrädesvis 
förläggas till en tingsrätt i eller nära kansliorterna för 
den tingsrätt som domaren hör till.

Innan ett sådant förordnande ges ska hovrätten samråda med 
domaren och de tingsrätter som berörs. Förordning (2018:430).

52 § En tingsnotarie är skyldig att tjänstgöra som tingsnotarie vid
andra tingsrätter än den han eller hon hör till. I fråga om
förordnanden vid tingsrätter på annan ort är skyldigheten begränsad
till en tid av sammanlagt tre månader.

Sådana förordnanden ges av Domstolsverket. Innan ett förordnande ges
skall Domstolsverket samråda med tingsnotarien och de domstolar som
berörs.

52 a § En tingsnotarie är skyldig att tjänstgöra vid en
hyresnämnd på samma ort som tingsrätten. Skyldigheten är
begränsad till en tid av sammanlagt två månader.

Ett förordnande ges av lagmannen. Innan ett förordnande ges
skall lagmannen samråda med tingsnotarien och, såvitt avser
hyresnämnderna i Stockholm, Göteborg och Malmö, inhämta
samtycke från hyresnämnden. Förordning (2005:1099).

Ledigheter

53 § Om inte regeringen eller Domstolsverket enligt särskilda
föreskrifter om ledighet för domare skall besluta om ledigheten,
beslutar tingsrätten om ledighet för egen personal.
Förordning (1996:1123).

54 § har upphävts genom förordning (1996:1123).

Anställningars upphörande m.m.

55 § Frågor om anställningars upphörande enligt 6 § lagen 
(1994:261) om fullmaktsanställning prövas av Domstolsverket. 
När det gäller lagmän prövar Domstolsverket även i övrigt 
frågor om anställnings upphörande. Domstolsverket utövar också 
myndighetens befogenhet enligt 4 a § lagen (1982:80) om 
anställningsskydd, när bestämmelsen är tillämplig i 
förhållande till arbetstagare som anställs genom beslut av 
regeringen. Förordning (2019:593).

56 § När det gäller frågor om anställning anses ett tekniskt
råd vara anställt i den tingsrätt där det tekniska rådets
tjänstgöring företrädesvis är förlagd. Förordning (2010:990).

57 § Statens ansvarsnämnd beslutar i frågor om
disciplinansvar, åtalsanmälan och avskedande när det gäller
icke ordinarie domare i tingsrätt.

Domstolsverket beslutar i sådana frågor när det gäller andra
anställda än domare. Notarienämnden beslutar dock när det
gäller tingsnotarier.

En anmälan till Statens ansvarsnämnd enligt 15 § första stycket
anställningsförordningen (1994:373) görs av tingsrätten när det
gäller andra domare än lagmän.

Av lagen (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn och lagen
(1986:765) med instruktion för Riksdagens ombudsmän följer att
Justitiekanslern och Riksdagens ombudsmän har behörighet att
göra sådan anmälan när det gäller lagmän. Förordning (1999:738).

57 a § En ordinarie domare som vill vara kvar i anställningen
efter uppnådd ålder för avgångsskyldighet skall ansöka om detta
hos Domstolsverket. Ansökan skall ges in till Domstolsverket
senast fyra månader innan sökanden uppnår nämnda ålder. Om
Domstolsverket anser att ansökan inte bör beviljas, skall
ärendet överlämnas till regeringen. Förordning (2005:768).

58 § Frågor om bisyssla som avses i 7 a-7 d §§ lagen (1994:260)
om offentlig anställning handhas och prövas av Domarnämnden när
det gäller lagmän. Förordning (2008:425).

Överklagande av administrativa beslut

59 § Tingsrättens beslut i andra administrativa ärenden än
anställningsärenden får överklagas hos Domstolsverket, om inte
något annat är särskilt föreskrivet.

Tingsrättens beslut i fråga om vikariat för en ordinarie domare
får överklagas hos Domarnämnden. Nämndens beslut i sådana
ärenden får inte överklagas.

Beslut om indelningen av domare på organisatoriska enheter, om
att ett visst mål eller ärende ska tilldelas en viss
organisatorisk enhet samt om fördelningen av ansvar för ett
visst mål eller ärende får inte överklagas.
Förordning (2008:425).

Övergångsbestämmelser

1996:381

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1996.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1979:572) med tings-
rättsinstruktion och förordningen (1989:851) om försöksverksamhet vid
Göteborgs tingsrätt med delegering av vissa arbetsuppgifter.

3. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om mål om
betalningsföreläggande, lagsökning och handräckning där talan väckts
före den 1 januari 1992.

4. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om
fastighetsregistermyndigheter som inrättats enligt lagen (1971:133)
om kommunal fastighetsbildningsmyndighet och

2001:430

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2001. Äldre
bestämmelser gäller fortfarande för ärenden som har
anhängiggjorts hos tingsrätten före ikraftträdandet.

2011:985

1. Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 2011.

2. Äldre föreskrifter gäller för ärenden om dödande av handling
eller inteckning som har kommit in till tingsrätten före
ikraftträdandet.

2014:909

1. Denna förordning träder i kraft den 1 september 2014.

2. Bestämmelsen i 50 b § tillämpas första gången för de
nämndemän som utses 2014 för en tjänstgöringsperiod som
börjar den 1 januari 2015.

2014:1356

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2015.

2. Bestämmelsen i 6 a § första stycket tillämpas första
gången för de nämndemän vars tjänstgöringsperiod börjar den 1
januari 2016, även omvalda nämndemän.

3. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för de nämndemän
vars tjänstgöringsperiod upphör senast den 31 december 2015.

2014:1406

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2015.

2. För tingsrätter som före ikraftträdandet har utsett en
lagfaren domare som inte är lagman eller chefsrådman att
utöva chefskap över ordinarie domare gäller 2 § i den äldre
lydelsen, dock längst till och med utgången av 2017.