Lag (1981:485) om förbud mot spridning  av filmer och videogram med våldsinslag 

1 § Filmer och videogram med skildringar av sexuellt våld eller tvång 
eller närgångna eller utdragna skildringar av grovt våld mot människor 
eller djur får inte i yrkesmässig verksamhet eller annars i 
förvärvssyfte spridas genom saluhållning eller annat tillhandahållande 
eller genom visning, om inte spridandet är försvarligt med hänsyn till 
framställningens syfte och sammanhang samt omständigheterna i övrigt. 
Lag (1985:989).  

2 § Filmer och videogram med ingående skildringar av verklighetstrogen 
karaktär som återger våld eller hot om våld mot människor eller djur 
får inte i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte lämnas 
ut till barn under femton år eller spelas upp vid särskilt anordnad 
visning, när något sådant barn är närvarande. 

3 § Förbudet enligt 1 § avser inte filmer och videogram som statens 
biografbyrå har godkänt för visning vid prövning enligt 3 § 1 mom. 
förordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser om 
biografföreställningar m. m. Förbudet gäller inte heller filmer och 
videogram med samma innehåll som ett exemplar som har godkänts av 
statens biografbyrå. 

Förbudet enligt 2 § avser inte filmer och videogram som statens 
biografbyrå har godkänt för visning för någon åldersgrupp av barn 
under femton år vid prövning enligt nyssnämnda förordning. Förbudet 
gäller inte heller filmer och videogram med samma innehåll som ett 
exemplar som har godkänts av statens biografbyrå. Lag (1985:989).  

4 § Denna lag gäller inte 

1. offentliga förevisningar av biograffilm eller videogram som 
omfattas av kravet på förhandsgranskning i förordningen (1959:348) med 
särskilda bestämmelser om biografföreställningar m. m., 

2. sändningar av televisionsprogram som sker med stöd av tillstånd 
enligt 5 § första eller andra stycket radiolagen (1966:755), med stöd 
av 5 a § första stycket radiolagen eller med stöd av tillstånd enligt 
lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar. Lag (1986:1213). 

5 § Bryter någon uppsåtligen eller av oaktsamhet som inte är ringa mot 
1 eller 2 §, skall han dömas till böter eller fängelse i högst sex 
månader. 

Den som sprider en film eller ett videogram, som har försetts med 
intyg om att ett exemplar med samma innehåll har godkänts av statens 
biografbyrå, skall inte dömas till ansvar för brott mot 1 §. Har i 
intyget angetts att byrån godkänt filmen eller videogrammet för 
visning för någon åldersgrupp av barn under femton år, skall han inte 
heller dömas till ansvar för brott mot 2 §. Vad som har sagts nu 
gäller dock inte, om intyget var oriktigt och han insett eller bort 
inse detta. 

Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter i 
ett sådant intyg som avses i andra stycket skall dömas till böter 
eller fängelse i högst sex månader, om inte gärningen är belagd med 
straff i brottsbalken. Lag (1985:989).  

5 a § Allmänt åtal för brott som avses i 5 § får väckas endast efter 
medgivande av statens biografbyrå. Lag (1985:989).  

6 § Exemplar av videogram eller film som har varit föremål för 
brott enligt denna lag eller värdet därav samt utbytet av sådant 
brott skall förklaras förverkade, om det inte är uppenbart 
obilligt. 

Övergångsbestämmelser 

1981:485 

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1981. 

1986:18 

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1986. Äldre bestämmelser gäller 
dock fortfarande i fråga om sändningar med stöd av lagen (1978:479) om 
försöksverksamhet med närradio. 

1988:838

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att lagen (1981:485) om förbud mot 
spridning av filmer och videogram med våldsinslag skall upphöra att 
gälla vid utgången av år 1988. Lagen tillämpas dock fortfarande i fråga 
om gärningar begångna före nämnda tidpunkt.