Vapenförordning (1996:70)

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § Med skjutvapen, ammunition och vapenmagasin förstås i 
denna förordning sådana skjutvapen och andra föremål samt 
sådan ammunition och sådana vapenmagasin som omfattas av 
bestämmelserna i vapenlagen (1996:67).

I bilagan till denna förordning delas skjutvapen och 
ammunition in i de kategorier som behövs för tillämpning av 
vissa bestämmelser som meddelas för att genomföra 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2021/555 av den 24 
mars 2021 om kontroll av förvärv och innehav av vapen.
Förordning (2023:376).

2 § Ett kolsyre-, luft- eller fjädervapen ska anses ha sådan
begränsad effekt som avses i 2 kap. 1 § vapenlagen (1996:67)
om en projektil från vapnet fyra meter från pipans mynning
har en anslagsenergi som är mindre än 10 joule.

Ett helautomatiskt kolsyre-, luft- eller fjädervapen ska
anses ha sådan begränsad effekt om en projektil från vapnet
fyra meter från pipans mynning har en anslagsenergi som är
mindre än 3 joule.

Trots det som föreskrivs i första eller andra stycket ska ett
kolsyre-, luft- eller fjädervapen som är avsett för att med
färg markera träffar på deltagare i stridsspel
(paintballvapen) anses ha sådan begränsad effekt som avses i
2 kap. 1 § vapenlagen, om vapnet är konstruerat för att
laddas med färgampuller med en minsta diameter om 16 mm.

Det som föreskrivs i första–tredje styckena ska också gälla
för ett vapen med ett annat liknande utskjutningsmedel.

Ett harpunvapen ska anses ha en sådan begränsad effekt som
avses i 2 kap. 1 § vapenlagen, om harpunen är avsedd att
drivas ut med endast en gummikabel och avståndet mellan
vapnets framkant och uttag för harpunens upphakning i vapnets
stomme inte är längre än 50 centimeter. Förordning (2014:1361).

3 § Frågor om tillstånd, förordnande, godkännande och övriga
åtgärder enligt denna förordning prövas av Polismyndigheten,
om inte annat anges. Förordning (2014:1149).

4 § Har upphävts genom förordning (2014:1149).

5 § Har upphävts genom förordning (2014:1149).

1 a kap.

1 § Det vapenregister som anges i 1 a kap. 7 § vapenlagen 
(1996:67) ska, utöver det som anges där, innehålla uppgifter 
om följande: 

1. skjutvapnets typ, fabrikat, modell, kaliber, 
tillverkningsnummer och märkning, och 

2. deaktivering och skrotning. 

Tillståndspliktiga vapendelar ska registreras på motsvarande 
sätt. Även skjutvapen som upphittats eller anmälts stulna 
eller försvunna ska om möjligt registreras på motsvarande 
sätt. Förordning (2023:376).

Samkörning

1 a § Polismyndigheten får samköra vapenregister om det i ett 
enskilt fall behövs för kontroll av en vapenhandlare eller en 
yrkesmässig förmedlare av skjutvapen eller ammunition.

Myndigheten får också samköra vapenregister om det behövs för 
att i ett enskilt fall utreda brott med anknytning till vapen 
om det för brottet är föreskrivet fängelse i två år eller 
däröver. Samkörning får även göras för att förebygga, 
förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, om 
brottsligheten har anknytning till vapen och innefattar brott 
för vilket är föreskrivet fängelse i två år eller däröver.
Förordning (2023:376).

2 § Polismyndigheten får även samköra vapenregister om det
behövs för uppföljning av ärendehandläggningen eller för att
framställa sådan statistik som regeringen, en svensk
myndighet som behöver statistiken för att fullgöra sina
uppgifter eller en mellanfolklig organisation begär.
Förordning (2014:1149).

3 § Endast särskilt angivna tjänstemän får samköra
vapenregister enligt 1 eller 2 §.

Polismyndigheten ska löpande föra en förteckning över de
tjänstemän som anges i första stycket. Förordning (2014:1149).

Tillgången till uppgifter

4 § Följande kategorier av anställda vid Polismyndigheten 
får ges tillgång till uppgifter i vapenregister som regleras 
i 1 a kap. vapenlagen (1996:67):

1. anställda som handlägger vapenärenden,

2. anställda som arbetar vid myndighetens ledningscentraler, 
och

3. de särskilt angivna tjänstemän vid myndigheten som avses i 
3 kap. 6 § andra stycket lagen (2018:1693) om polisens 
behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område.

Anställda vid Polismyndigheten som upprätthåller allmän 
ordning och säkerhet, bistår med handräckning eller utreder 
brott får ges tillgång till uppgift om huruvida någon har 
tillstånd att inneha vapen. Förordning (2018:1944).

Elektroniskt utlämnande av uppgifter

5 § Polismyndigheten får meddela närmare föreskrifter om vad
som krävs i fråga om behörighet och säkerhet för att
myndigheten ska kunna medge direktåtkomst till vapenregister
för de myndigheter som anges i 1 a kap. 14 § vapenlagen
(1996:67).

Direktåtkomst får inte medges innan Polismyndigheten har
försäkrat sig om att den mottagande myndigheten uppfyller
kraven på behörighet och säkerhet. Förordning (2015:451).

2 kap. Innehav av skjutvapen, ammunition och vapentillbehör

1 § En ansökan om auktorisation enligt 2 kap. 17 § vapenlagen
(1996:67) görs skriftligen. Ansökan ska innehålla uppgift om
sammanslutningens namn, organisationsnummer och var styrelsen
har sitt säte samt vilka omständigheter sammanslutningen
åberopar för utredning av sammanslutningens stabilitet,
kontinuerliga skytteverksamhet och ordning för säker
vapenhantering.

Polismyndigheten utfärdar ett bevis över auktorisationen.

Polismyndigheten får meddela föreskrifter om kraven enligt 2
kap. 17 § vapenlagen på stabil organisation, kontinuerlig
skytteverksamhet och ordning för säker vapenhantering.

När det gäller auktorisation av sådana organisationer som
anges i förordningen (1994:524) om frivillig
försvarsverksamhet och deras läns- och lokalavdelningar ska
Polismyndigheten samråda med Försvarsmakten.
Förordning (2014:1361).

2 § Krav på tillstånd enligt 2 kap. 1 § första stycket 
vapenlagen (1996:67) gäller inte innehav av skjutvapen, 
ljuddämpare och vapenmagasin som har överlämnats från staten 
till

1. statliga tjänstemän eller personer som tillhör det militära 
försvaret, räddningstjänsten, Polismyndigheten eller 
Säkerhetspolisen, om de är skyldiga att inneha egendomen för 
tjänsten, eller

2. organisationer som anges i förordningen (1994:524) om 
frivillig försvarsverksamhet och deras läns- och 
lokalavdelningar.

Tillstånd för innehav av start- eller signalvapen krävs inte 
för

a) Sveriges Riksidrottsförbund och förbund och föreningar som 
är anslutna till Riksidrottsförbundet,

b) Svenska Brukshundklubben och Svenska Kennelklubben och 
klubbar som är anslutna till dessa organisationer, och

c) flygplatsoperatör som driver flygplats där personal utövar 
flygtrafikledningstjänst. Förordning (2023:376).

3 § Den som ansöker om tillstånd till innehav av skjutvapen
ska, om inte ansökan uteslutande avser annat ändamål än
skjutning, visa att han eller hon kan handha ett sådant vapen
som ansökan avser. För nedan angivna vapentyper gäller
följande särskilda krav.

Vapentyp                                Krav

1. Jaktvapen med undantag för
enhandsvapen för jakt.                  Bevis om avlagt prov
                                        som avses i 4 §.

2. Enhandsvapen med undantag av
jaktvapen och effektbegränsade vapen.   Sökanden ska ha fyllt
                                        18 år, ha visat prov på
                                        särskild skjutskicklighet
                                        och vara aktiv medlem i
                                        en sammanslutning som
                                        antingen auktoriserats
                                        enligt vapenlagen
                                        (1996:67) eller är
                                        ansluten till en
                                        auktoriserad sådan och
                                        som inom ramen för sin
                                        verksamhet bedriver
                                        skytte med sådant vapen
                                        som ansökan avser. Intyg
                                        över aktivitet och
                                        skjutskicklighet ska
                                        lämnas av styrelsen i
                                        sammanslutningen.
                                        Undantag från ålderskravet
                                        får göras om det finns
                                        särskilda skäl.

3. Kulsprutepistol eller annat
helautomatiskt vapen utom
enhandsvapen.                           Sökanden ska ha fyllt
                                        20 år och vara aktiv
                                        medlem i en sammanslutning
                                        för skytte vars verksamhet
                                        Försvarsmakten förklarat
                                        vara av betydelse för
                                        totalförsvaret samt ha
                                        visat prov på särskild
                                        skjutskicklighet. Undantag
                                        från ålderskravet får
                                        göras om det finns
                                        särskilda skäl.

4. Annat målskjutningsvapen än
enhandsvapen, helautomatiskt
vapen eller effektbegränsade vapen.     Sökanden ska vara
                                        ordinarie hemvärnssoldat
                                        eller aktiv medlem i en
                                        sammanslutning som
                                        antingen auktoriserats
                                        enligt vapenlagen eller
                                        är ansluten till en
                                        auktoriserad sådan och
                                        som inom ramen för sin
                                        verksamhet bedriver
                                        skytte med sådant vapen
                                        som ansökan avser.
                                        Intyg över aktivitet
                                        och, för den som inte
                                        har fyllt 18 år,
                                        skjutskicklighet och
                                        personlig lämplighet
                                        ska lämnas av styrelsen
                                        i sammanslutningen.

5. Tårgasanordningar och andra till
verkan och ändamål jämförliga
anordningar.                            Sökanden ska kunna
                                        hantera anordningen och
                                        ha kunskap om dess
                                        verkningar.

Trots det som sägs i första stycket 1–5 får tillstånd att 
inneha skjutvapen ges till sökande som behöver vapnet i sin 
tjänst eller som för sin tjänst behöver annat skjutvapen än 
tjänstevapen för att behålla eller utveckla sin 
skjutskicklighet. Är det fråga om utländsk säkerhetspersonal 
som medföljer vid statsbesök eller liknande eller som 
ansvarar för personers säkerhet vid internationell luftfart, 
ska Polismyndigheten samråda med Regeringskansliet 
(Utrikesdepartementet).

Naturvårdsverket får i enskilda fall besluta om undantag från 
första stycket 1.

Tillstånd till innehav av skjutvapen för något annat ändamål 
än jakt eller målskjutning får endast meddelas den som har 
fyllt 18 år. Det gäller dock inte start- eller signalvapen 
eller vapen som gjorts varaktigt obrukbara.

Polismyndigheten får meddela föreskrifter om de krav på 
skjutskicklighet och aktivt medlemskap som gäller för 
tillstånd till innehav av målskjutningsvapen och om vilka 
kunskapskrav som gäller för tillstånd till innehav av 
tårgasanordningar och andra till verkan och ändamål 
jämförliga anordningar. Förordning (2018:617).

4 § För tillstånd till innehav av jaktvapen krävs att
sökanden avlagt prov som visar att han eller hon har
grundläggande kännedom om jakt och viltvård och kan handha
vapnet. Provet ska avläggas inför en provledare som
förordnats av Polismyndigheten efter förslag av Svenska
jägareförbundet och Jägarnas Riksförbund/Landsbygdens
jägare.

Naturvårdsverket får meddela närmare föreskrifter om provet
och om övriga frågor som avses i första stycket.

Kostnaderna för provtagningen ska betalas av den som avlägger
provet enligt en taxa som fastställs av Naturvårdsverket.

Den som har avlagt prov som avses i första stycket ska vid
prövning enligt 2 kap. 4 § vapenlagen (1996:67) anses ha
behov av jaktvapen, om inte särskilda skäl föranleder annat.
Det som har sagts nu gäller inte i fråga om vapen som avses i
2 kap. 5 § denna förordning.

Vid tillämpning av fjärde stycket ska behovet anses motsvara
fyra jaktvapen, stommar eller lådor till sådana vapen, om det
inte finns omständigheter som talar för att sökanden behöver
fler vapen än så. Tillstånd till fler än sex jaktvapen,
stommar eller lådor till sådana vapen, får beviljas endast om
sökanden visar att det finns ett mycket kvalificerat behov av
ytterligare vapen. Förordning (2014:1149).

4 a § För tillstånd till innehav av fler än tio enhandsvapen
för målskjutning, eller stommar till sådana vapen, krävs att
sökanden visar att han eller hon har ett mycket kvalificerat
behov av ytterligare vapen. Detsamma gäller för tillstånd till
innehav av fler än åtta andra vapen för målskjutning, eller
stommar eller lådor till sådana vapen.
Förordning (2006:1304).

5 § Behov att inneha skjutvapen bör i fråga om nedan angivna 
vapentyper anses finnas endast för följande ändamål.

Vapentyp                                Ändamål

1. Enhandsvapen för jakt eller 
avlivning av djur	

a) enskottsvapen,	                Omfattande grytjakt, 
                                        jakt med ställande hund 
                                        enligt de föreskrifter 
                                        som meddelats av 
                                        Naturvårdsverket eller 
                                        avlivning av fällfångade 
                                        djur.

b) flerskottsvapen.	                Yrkesmässigt bedriven 
                                        jakt- eller viltvård 
                                        eller annat kvalificerat 
                                        behov.

2. Vapen som av Polismyndigheten 
efter samråd med Naturvårdsverket 
klassificeras som salongsgevär.         Avlivning av fällfångade 
                                        djur.

3. Tårgasanordningar eller andra 
till verkan och ändamål jämförliga 
anordningar.	                        Tjänst eller annan 
                                        särskild omständighet 
                                        som medför ett synnerligt 
                                        behov av anordningen 
                                        för personligt skydd.

4. Injektionsvapen. 	                Jakt enligt tillstånd 
                                        som meddelats av 
                                        Naturvårdsverket eller 
                                        veterinärarbete som avser 
                                        tamdjur, om sökanden 
                                        visar att han eller hon 
                                        genomgått utbildning 
                                        enligt föreskrifter som 
                                        meddelats av Statens 
                                        jordbruksverk, i fråga 
                                        om jakt i samråd med 
                                        Naturvårdsverket.

5. Eldrör eller pipa eller annan 
anordning som möjliggör att 
till ett skjutvapen använda annan 
ammunition än vapnet är avsett för.     a) Målskjutning.

                                        b) Yrkesmässigt bedriven 
                                        jakt- eller viltvård eller 
                                        annat kvalificerat behov. 

                                        c) Övrig jakt med 
                                        ammunition som 
                                        Naturvårdsverket delat 
                                        in i klass  2-4.
Förordning (2022:455).

5 a § Tillstånd till innehav av skjutvapen för skjutning för
annat ändamål än jakt, målskytte, skydd eller avlivning av
fällfångade djur får beviljas om det finns synnerliga skäl.
Förordning (2014:1149).

6 § Ansökan om tillstånd att inneha skjutvapen görs 
skriftligen. Ansökan ska innehålla uppgift om sökandens namn, 
person- eller organisationsnummer och hemvist eller säte samt 
om vapnets typ, fabrikat, modell och kaliber. En ansökan från 
en sammanslutning för jakt- eller målskytte ska också 
innehålla uppgift om den plats där vapnet ska förvaras, 
förvaringsutrymmets beskaffenhet och vem som är ansvarig för 
förvaringen samt till vilken auktoriserad sammanslutning som 
sammanslutningen är ansluten.

Avser ansökan ett visst bestämt vapen, ska dessutom 
överlåtarens eller upplåtarens namn, person- eller 
organisationsnummer och hemvist, vapnets tillverkningsnummer 
och, i förekommande fall, vapnets märkning anges i ansökan. 
Avser ansökan ett vapen som saknar uppgift om 
tillverkningsnummer ska annan uppgift som tillåter 
identifiering anges. Vid förvärv av vapen från någon annan än 
en vapenhandlare, ska överlåtarens tillståndsbevis för vapnet 
bifogas, om beviset finns i behåll.

I ansökan ska det antal och slag av skjutvapen som sökanden 
redan innehar anges. Ansökan ska också innehålla uppgift om 
ändamålet med innehavet och vilka omständigheter sökanden 
åberopar till stöd för sin ansökan. Förordning (2023:376).

6 a § Om en person innehar flera skjutvapen med tidsbegränsade
tillstånd, skall frågan om förnyelse av tillstånden prövas i
ett sammanhang om sökanden begär det. Förordning (2000:149).

7 § Om tillstånd beviljas att inneha ett skjutvapen som
sökanden avser att förvärva i en annan stat, får
Polismyndigheten i förekommande fall även utfärda sådant
intyg om att förvärvet godkänns av svensk myndighet som kan
krävas av myndigheterna i den andra staten.

I annat fall får Polismyndigheten godkänna att en person som
är bosatt i Sverige får förvärva skjutvapen i en annan stat,
om det med hänsyn till sökandens personliga förhållanden kan
antas att han eller hon inte kommer att missbruka vapnet. Ett
sådant godkännande medför inte någon rätt att inneha vapnet i
Sverige. Förordning (2014:1149).

8 § Den som samlar skjutvapen får ges tillstånd att inneha 
ammunition och ljuddämpare till sådana vapen som han eller hon 
har tillstånd att inneha. Huvudmän för museer som avses i 
2 kap. 3 § 3 vapenlagen (1996:67) och den som samlar 
ammunition, ljuddämpare eller vapenmagasin får ges tillstånd 
att inneha sådan egendom även till andra vapen. Tillstånd att 
inneha sådan egendom i andra fall får ges, om det finns 
särskilda skäl. Förordning (2023:376).

9 § Ansökan om tillstånd att inneha ammunition, ljuddämpare 
eller vapenmagasin görs skriftligen. Ansökan ska innehålla 
uppgift om sökandens namn, person- eller organisationsnummer, 
hemvist eller säte och om det slag och den mängd egendom som 
sökanden vill ha tillstånd att inneha. Ansökan ska även 
innehålla uppgift om ändamålet med innehavet och de 
omständigheter sökanden åberopar till stöd för sin ansökan.
Förordning (2023:376).

10 § Har upphävts genom förordning (2000:149).

11 § Tillstånd att inneha skjutvapen, ammunition, ljuddämpare 
eller vapenmagasin får inte meddelas den som är underårig 
eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan 
att förmyndaren eller förvaltaren har samtyckt till innehavet.
Förordning (2023:376).

12 § Tillstånd att inneha skjutvapen i kategori B i bilagan till
denna förordning eller ammunition till ett sådant vapen får inte
meddelas någon

som är bosatt i ett annat land inom Europeiska unionen, om inte en
behörig myndighet i det landet har samtyckt till innehavet.

13 § Tillstånd att inneha skjutvapen i kategori A, B eller C i
bilagan till denna förordning får meddelas en person som är bosatt i
ett annat land inom Europeiska unionen endast om denna person

a) beviljats tillstånd enligt 6 kap. 1 4 §§ att föra över vapnet
till det land som personen är bosatt i, eller

b) skriftligt intygat och motiverat sin avsikt att inneha vapnet
endast i Sverige.

14 § Polismyndigheten får meddela föreskrifter om kraven
enligt 2 kap. 3 § 2 vapenlagen (1996:67) på säkerhet i fråga
om handhavande av vapen, stabil organisation och kontinuerlig
skytteverksamhet avseende tillstånd för en sammanslutning för
jakt- eller målskytte att inneha skjutvapen.
Förordning (2014:1361).

15 § Polismyndigheten ska ansvara för utförandet av de 
uppgifter som en kontrollorganisation har enligt 
kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2403 av den 15 
december 2015 om fastställande av gemensamma riktlinjer om 
standarder och metoder för deaktivering i syfte att se till 
att deaktiverade skjutvapen görs irreversibelt 
funktionsodugliga och de uppgifter som en medlemsstat har 
enligt artiklarna 3.6 och 4 samma förordning.

Polismyndigheten får meddela föreskrifter om vilka offentliga 
eller privata organisationer eller individer som får utföra 
deaktivering av skjutvapen enligt kommissionens 
genomförandeförordning (EU) 2015/2403. Förordning (2016:722).

16 § Polismyndigheten ska underrätta behöriga myndigheter inom 
Europeiska unionen om avslag på ansökningar om tillstånd att 
inneha sådana skjutvapen och sådan ammunition som avses i 
kategori A och B i bilagan till denna förordning, om avslaget 
grundas på säkerhetsskäl eller sökandens bristande 
pålitlighet. Detsamma gäller beslut om återkallelse av sådana 
tillstånd, om återkallelsen grundas på säkerhetsskäl eller 
tillståndshavarens bristande pålitlighet. 

Närmare bestämmelser om utbyte av information finns i 
kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/1423 av den 
21 maj 2021 om fastställande i enlighet med Europaparlamentets 
och rådets direktiv (EU) 2021/555 av de närmare formerna för 
det systematiska utbytet av information på elektronisk väg om 
avslag på ansökningar om tillstånd att förvärva eller inneha 
vissa skjutvapen.

När Polismyndigheten lämnar information enligt första stycket 
ska myndigheten, utöver de uppgifter som framgår av 
kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/1423, lämna 
uppgift om personens namn. Förordning (2023:376).

17 § Tillstånd att inneha skjutvapen som i brukbart skick hör 
till kategori A i bilagan till denna förordning, som 
huvudsakligen har prydnads- eller särskilt affektionsvärde, 
för andra ändamål än skjutning, får meddelas endast om vapnet 
har deaktiverats enligt kommissionens genomförandeförordning 
(EU) 2015/2403 av den 15 december 2015 om fastställande av 
gemensamma riktlinjer om standarder och metoder för 
deaktivering i syfte att se till att deaktiverade skjutvapen 
görs irreversibelt funktionsodugliga. Förordning (2023:376).

3 kap. Bevis om tillstånd till innehav av skjutvapen, 
ammunition och vapentillbehör

1 § Polismyndigheten ska utfärda bevis över tillstånd att 
inneha skjutvapen, ammunition, ljuddämpare eller vapenmagasin 
och, om tillståndet avser innehav av vapen, en dubblett av 
beviset.

Om tillståndet avser en person som är bosatt i en annan stat 
inom Europeiska unionen ska Polismyndigheten vidarebefordra de 
uppgifter som krävs för att kunna identifiera vapnet och 
förvärvaren till den staten. Detta gäller dock endast 
skjutvapen som hör till kategori C i bilagan till denna 
förordning och ammunition som är avsedd för sådana vapen.
Förordning (2023:376).

2 § Bevis om tillstånd att inneha skjutvapen skall innehålla de
uppgifter om tillståndshavaren och om vapnet som anges i 2 kap. 6 §
samt om tidsbegränsning eller villkor som har meddelats med stöd av
vapenlagen (1996:67).

Beviset skall vidare innehålla uppgift om för vilket ändamål ägaren
är berättigad att inneha vapnet.

3 § Rätt att använda skjutvapen för jakt innefattar, om inte
annat anges, rätt att använda vapnet även till övning eller
tävling samt till avlivning av djur. Rätt att använda
skjutvapen för skyddsändamål innefattar, om inte annat anges,
rätt att använda vapnet även till övning eller tävling.
Förordning (2000:149).

4 § Om ett bevis om tillstånd att inneha skjutvapen innehåller
villkor om hur vapnet skall förvaras eller att vapnet skall göras
varaktigt obrukbart, får beviset inte lämnas till sökanden förrän
denne visar att han uppfyller villkoren.

5 § Om någon inte har förvärvat skjutvapen före utgången av
den tid som anges i 2 kap. 7 § vapenlagen (1996:67) ska han
eller hon inom en månad anmäla detta och återlämna
tillståndsbeviset till Polismyndigheten.
Förordning (2014:1149).

6 § Den som förvärvar skjutvapen med stöd av ett
innehavstillstånd som inte avser ett visst bestämt vapen ska
senast inom en månad efter förvärvet visa upp
tillståndsbeviset hos Polismyndigheten och lämna uppgift om
vapnets tillverkningsnummer och om överlåtarens eller
upplåtarens namn och hemvist, om dessa uppgifter inte har
lämnats tidigare. Avser förvärvet ett skjutvapen som saknar
uppgift om tillverkningsnummer, ska någon annan uppgift som
möjliggör identifiering anges. Är det fråga om förvärv av
skjutvapen från någon annan än en vapenhandlare, ska
överlåtarens tillståndsbevis för vapnet bifogas, om beviset
finns i behåll.

Polismyndigheten ska på beviset anteckna vapnets
tillverkningsnummer eller, om det saknas, någon annan uppgift
som möjliggör identifiering. Förordning (2014:1149).

7 § Bevis om tillstånd att inneha ammunition, ljuddämpare och 
vapenmagasin ska innehålla de uppgifter om tillståndshavaren 
som anges i 2 kap. 9 § och uppgift om för vilket ändamål 
egendomen får innehas. I beviset ska det slag av och den mängd 
egendom som tillståndet avser anges. Förordning (2023:376).

8 § Har ett tillståndsbevis förstörts, förkommit eller 
förändrats så att det inte lämpligen kan användas, får ett 
nytt bevis (dubblettbevis) utfärdas efter ansökan. 

Om beviset inte finns i behåll ska ansökan innehålla en 
förklaring på heder och samvete om förlusten av beviset. 

Kommer beviset senare till rätta ska det genast överlämnas 
till Polismyndigheten. Förordning (2022:455).

9 § Polismyndigheten ska efter ansökan utfärda ett europeiskt
skjutvapenpass till den som har tillstånd att i Sverige
inneha ett skjutvapen som avses i bilagan till denna
förordning. Skjutvapenpasset ska ha en begränsad
giltighetstid. Det får återkallas av Polismyndigheten om det
finns särskilda skäl för det.

Ett europeiskt skjutvapenpass ska omedelbart lämnas in till
Polismyndigheten om innehavarens tillstånd att inneha något
av de skjutvapen som omfattas av passet återkallas, om
innehavaren avhänder sig något av dessa vapen eller om
skjutvapenpasset återkallas. Om passet inte längre ska gälla
ska det makuleras. I annat fall ska Polismyndigheten göra en
anteckning i passet om de ändrade förhållandena och återlämna
det till innehavaren.

Polismyndigheten får meddela ytterligare föreskrifter om det
europeiska skjutvapenpasset. Förordning (2014:1149).

4 kap. Införsel av skjutvapen, ammunition eller ljuddämpare

1 § I fråga om tillstånd till införsel av skjutvapen, 
ammunition eller ljuddämpare gäller 2 kap. 3-6 och 8-11 §§ 
samt 3 kap. 1 § första stycket,  
2-4, 7 och 8 §§. Avser tillståndet egendom som tillfälligt ska 
användas vid jakt eller tävling här i landet, får de 
förutsättningar som motsvarar dem som anges i 2 kap. 3 och 
5 §§ visas genom intyg från den som anordnar jakten eller 
tävlingen.

Om införseln innefattar transitering, ska Polismyndigheten 
före införseln vidarebefordra uppgifterna i tillståndet till 
en behörig myndighet i transiteringsstaterna.
Förordning (2022:455).

2 § Rätten att här i landet inneha skjutvapen, ammunition 
eller ljuddämpare som följer av tillstånd till införsel ska i 
tillståndet begränsas till viss tid. Förordning (2022:455).

3 § Tillstånd till införsel av skjutvapen som medförs vid resa 
av en person bosatt i ett land inom Europeiska unionen får 
beviljas för en eller flera resor under högst ett år och ska 
anses omfatta rätt att inneha vapnet i Sverige under denna 
tid. Ett beslut om sådant tillstånd ska skrivas in i 
tillståndshavarens europeiska skjutvapenpass.

Ett tillstånd enligt första stycket ska även anses omfatta 
rätt till införsel av ammunition och ljuddämpare som är avsedd 
för vapnet och som innehavaren kan antas behöva under 
vistelsen i Sverige. Förordning (2022:455).

4 § Vapenlagen (1996:67) gäller inte i fråga om skjutvapen, 
ammunition och ljuddämpare som medförs för tjänsteändamål av

1. företrädare för en annan stats myndighet vid tillfällig 
tjänstgöring i Sverige enligt lagen (2000:1219) om 
internationellt tullsamarbete,

2. företrädare för en annan stats myndighet vid utförande av 
uppgifter i Sverige enligt lagen (2017:496) om internationellt 
polisiärt samarbete eller vid utbildning i sådana uppgifter,

3. företrädare för polisen i Danmark som befinner sig i 
Sverige enligt överenskommelsen av den 11 maj 2020 mellan 
Konungariket Sveriges regering och Konungariket Danmarks 
regering i syfte att möjliggöra danska gränskontroller på tåg 
över Öresund, eller

4. den som tillfälligt tjänstgör i Sverige enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1896 av den 
13 november 2019 om den europeiska gräns- och kustbevakningen 
och om upphävande av förordningarna (EU) nr 1052/2013 och (EU) 
2016/1624. Förordning (2024:1264).

5 § Företrädare för polisen i Danmark, Finland, Island och 
Norge som i tjänsten reser genom Sverige från ett nordiskt 
land till en annan del av det landet eller till ett annat 
nordiskt land och medför skjutvapen, ammunition, ljuddämpare 
eller vapenmagasin för tjänsteändamål undantas enligt 11 kap. 
1 § f vapenlagen (1996:67) från lagens bestämmelser om 
skjutvapen, ammunition, ljuddämpare och vapenmagasin.

Polismyndigheten får meddela föreskrifter om förvaring av 
skjutvapen, ammunition och ljuddämpare vid transitering enligt 
första stycket. Förordning (2023:376).

6 § Krav på tillstånd enligt 2 kap. 1 § första stycket 
vapenlagen (1996:67) gäller inte införsel av skjutvapen som 
har överlämnats från staten till statliga tjänstemän eller 
personer som tillhör det militära försvaret, 
räddningstjänsten, Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen, om 
de är skyldiga att inneha vapnet för tjänsten. Kravet på 
tillstånd gäller inte heller ammunition eller ljuddämpare till 
vapnen. Förordning (2023:376).

7 § Försvarsmakten får i enskilda fall besluta att vapenlagen 
(1996:67) inte ska gälla skjutvapen, ammunition, ljuddämpare 
och vapenmagasin som innehas av en främmande stats militära 
styrka som befinner sig i Sverige inom ramen för 
internationellt militärt samarbete eller internationell 
krishantering. Förordning (2023:376).

5 kap. Handel med skjutvapen och yrkesmässig förmedling av 
skjutvapen och ammunition

1 § Ansökan om tillstånd att driva handel med skjutvapen görs 
skriftligen. Ansökan ska innehålla uppgift om sökandens namn, 
person- eller organisationsnummer, hemvist eller säte och om 
uppskattad omfattning av rörelsen, lagerhållningens storlek, 
lokalerna där verksamheten ska bedrivas och de omständigheter 
sökanden åberopar för utredning av sina kunskaper att driva 
handel med skjutvapen. Om sökanden är en juridisk person ska 
ansökan dessutom innehålla uppgift om namn, personnummer och 
hemvist för de fysiska personer som har ett betydande 
inflytande över den juridiska personen. 

Om tillstånd beviljas ska bevis om detta utfärdas. I beviset 
ska det anges vilka typer av skjutvapen och vilket antal av 
varje typ av skjutvapen som får innehas på en gång och den 
plats där rörelsen får bedrivas. Förordning (2022:455).

1 a § Ansökan om tillstånd till yrkesmässig förmedling av 
skjutvapen eller ammunition görs skriftligen. Ansökan ska 
innehålla de uppgifter som anges i 1 § första stycket, med 
undantag för uppgift om lagerhållningens storlek och uppgift 
om lokalerna där verksamheten ska bedrivas.

Om tillstånd beviljas ska bevis om detta utfärdas. I beviset 
ska det anges vilka typer av skjutvapen och ammunition som 
tillståndet avser. Förordning (2023:376).

2 § Polismyndigheten får meddela föreskrifter om krav på 
kunskap för tillstånd att driva handel med skjutvapen eller 
yrkesmässigt förmedla skjutvapen eller ammunition. 
Förordning (2023:376).

3 § Vid provskjutning får i en vapenhandlares ställe någon
annan person närvara som har godkänts av Polismyndigheten.
Förordning (2014:1149).

4 § Handelsrörelse får inte påbörjas förrän Polismyndigheten
har godkänt de lokaler och andra utrymmen som är anordnade
för förvaring av vapnen. Förordning (2014:1149).

5 § Handlares förvärv av skjutvapen ska ske efter skriftlig
rekvisition. Handlaren ska föra särskild inköpsförteckning
över rekvisitionerna.

En handlare som i särskilt fall önskar förvärva skjutvapen av
någon annan än den som är berättigad att tillverka eller
driva handel med skjutvapen ska kontrollera att överlåtaren
har tillstånd att inneha vapnet. Handlaren ska inom en månad
från förvärvet skriftligen anmäla detta till
Polismyndigheten. I samband med en sådan anmälan ska
överlåtarens tillståndsbevis ges in till Polismyndigheten, om
det finns i behåll. Förordning (2014:1149).

6 § En handlare är skyldig att föra anteckningar i särskild
försäljningsförteckning över försålda skjutvapen.

6 a § En yrkesmässig förmedlare av skjutvapen eller ammunition 
ska föra en förteckning över de transaktioner och överföringar 
avseende skjutvapen som förmedlaren har medverkat till 
(förmedlingsförteckning). Förordning (2023:376).

7 § Polismyndigheten får meddela föreskrifter om

1. innehållet i en rekvisition,

2. vilka uppgifter som ska införas i en inköpsförteckning, 
försäljningsförteckning och förmedlingsförteckning,

3. hur förteckningarna ska föras och vilka handlingar som ska 
bifogas sådana förteckningar, och

4. innehållet i en anmälan som avses i 5 § andra stycket. 
Förordning (2023:376).

8 § Polismyndigheten skall se till att skjutvapen som innehas av
handlare förvaras på föreskrivet sätt. Polismyndigheten skall minst
en gång årligen låta granska handlarens inköpsförteckningar och
försäljningsförteckningar med bilagor samt, när anledning finns till
det, hans lager av skjutvapen.

8 a § Polismyndigheten ska minst en gång årligen låta granska 
en förmedlingsförteckning med bilagor. Förordning (2023:376).

9 § Handlare är skyldiga att hålla inköps- och 
försäljningsförteckningarna med bilagor tillgängliga för 
Polismyndigheten och att lämna myndigheten begärda 
upplysningar om inköpta och sålda vapen, om befintligt 
vapenlager och om andra förhållanden, som är av betydelse för 
den tillsyn som Polismyndigheten ska utöva enligt 8 §.
Förordning (2022:455).

9 a § En yrkesmässig förmedlare av skjutvapen eller ammunition 
är skyldig att hålla sin förmedlingsförteckning med bilagor 
tillgänglig för Polismyndigheten. Förmedlaren ska också lämna 
begärda upplysningar om genomförda transaktioner eller 
överföringar avseende skjutvapen och om andra förhållanden som 
är av betydelse för Polismyndighetens tillsyn.
Förordning (2023:376).

10 § Inköpsförteckningar, försäljningsförteckningar, 
förmedlingsförteckningar och bilagor till dessa ska bevaras 
under tio år från den dag sista anteckningen gjordes. Om 
rörelsen läggs ner, ska förteckningarna och bilagorna 
överlämnas till Polismyndigheten. Förordning (2023:376).

11 § Har en tillståndshavare avlidit eller försatts i
konkurs, får rörelsen fortsättas för dödsboets eller
konkursboets räkning under högst ett år från dödsfallet eller
edgångssammanträdet i konkursen, under förutsättning att
anmälan görs till Polismyndigheten inom en månad från nämnda
tidpunkt och att rörelsen förestås av en godkänd föreståndare
eller ersättare. Förordning (2014:1149).

12 § Ansökan om godkännande som föreståndare eller ersättare
eller om godkännande av en person som i en vapenhandlares
ställe ska närvara vid provskjutning, görs skriftligen.
Ansökan ska innehålla uppgift om sökandens namn, personnummer
och hemvist.

Polismyndigheten ska utfärda bevis om sådant godkännande som
avses i första stycket. Förordning (2014:1149).

Anmälan om transaktioner med skjutvapen

13 § En vapenhandlare ska löpande anmäla genomförda 
transaktioner med skjutvapen till Polismyndigheten. 

Anmälningarna ska göras elektroniskt utan dröjsmål. 
Förordning (2023:376).

14 § En yrkesmässig förmedlare av skjutvapen eller ammunition 
ska löpande anmäla till Polismyndigheten de transaktioner och 
överföringar avseende skjutvapen som förmedlaren har medverkat 
till. 

Anmälningarna ska göras elektroniskt utan dröjsmål. 
Förordning (2023:376).

15 § Polismyndigheten får meddela närmare föreskrifter om hur 
en anmälan enligt 13 och 14 §§ ska göras och vilka uppgifter 
den ska innehålla. Förordning (2023:376).

6 kap. Överföring av skjutvapen och ammunition till ett annat land

1 § Tillstånd krävs för att föra över skjutvapen som omfattas
av bilagan till denna förordning från Sverige till en annan
stat inom Europeiska unionen.

Ansökan om tillstånd till överföring ska göras skriftligen på
formulär som fastställs av Polismyndigheten och innehålla de
uppgifter som anges på formuläret.

Om det krävs tillstånd till införsel av vapnet i den stat dit
vapnet ska föras, ska ett sådant tillstånd bifogas ansökan.
Innefattar utförseln transitering ska, i de fall det krävs,
tillstånd från transiteringsstaterna bifogas ansökan.
Förordning (2014:1149).

2 § Vid prövning av en ansökan enligt 1 § ska
Polismyndigheten kontrollera att nödvändigt tillstånd till
införsel och transitering av vapnet finns och att
överföringen uppfyller godtagbara krav på säkerhet.

Beviljas tillstånd till överföring ska i förekommande fall
införseltillstånd från mottagarstaten och
transiteringstillstånd från transiteringsstaterna bifogas
beslutet.

Polismyndigheten ska senast vid överföringen vidarebefordra
uppgifterna i beslutet till en behörig myndighet i den stat
dit vapnet ska föras och i förekommande fall i
transiteringsstaterna. Förordning (2014:1149).

3 § En kopia av ett beslut enligt 2 § skall medfölja vapnet till
dess destinationsort. Det skall på begäran visas upp för
myndigheterna i de länder som berörs av överföringen.

4 § Den som har tillstånd att driva handel med skjutvapen får
beviljas generellt tillstånd att föra över sådana vapen som
omfattas av handelstillståndet från Sverige till en
vapenhandlare som är bosatt i en annan stat inom Europeiska
unionen. Ett sådant tillstånd får beviljas för en tid av
högst tre år åt gången.

Vid överföring av skjutvapen med stöd av tillstånd enligt
första stycket ska avsändaren senast fjorton dagar före
överföringen lämna upplysningar till Polismyndigheten om

a) namn och adress på den som säljer eller överlåter
skjutvapnet och på den som köper eller förvärvar det eller i
förekommande fall ägaren,

b) den adress som skjutvapnet ska transporteras till,

c) antalet skjutvapen som ska transporteras, och

d) uppgifter som möjliggör identifiering av skjutvapnet.

Polismyndigheten ska omedelbart vidarebefordra uppgifterna
till Tullverket, en behörig myndighet i destinationsstaten
och i förekommande fall i transiteringsstaterna.
Förordning (2014:1149).

5 § Tillstånd krävs för att föra över ammunition från Sverige till
ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. För ett
sådant tillstånd tillämpas bestämmelserna i 1 4 §§ på motsvarande
sätt.

6 § Utan tillstånd enligt 1 4 §§ får ett skjutvapen som avses i
bilagan till denna förordning medföras vid en resa från Sverige till
något annat land inom Europeiska unionen endast om tillstånd
beviljats av en behörig myndighet i vart och ett av de berörda
länderna. Ett sådant tillstånd kan avse en eller flera resor under
högst ett år och skall föras in i ett europeiskt skjutvapenpass.
Tillstånd behöver dock inte begäras in från ett land som tillåter
införsel av vapnet utan tillstånd under de förutsättningar som gäller
för resan. Det europeiska skjutvapenpasset skall alltid medföras på
resan och på begäran visas upp för de behöriga myndigheterna i
respektive land.

Den som medför ett skjutvapen vid en resa enligt första stycket får
utan särskilt tillstånd även medföra ammunition till vapnet för
personligt bruk.

7 kap. Utlåning av skjutvapen

1 § Vid utlåning av skjutvapen skall intyg om lånet överlämnas till
låntagaren, om inte vapnet innehas uteslutande i upplåtarens närvaro.

Vid utlåning från enskild vapeninnehavare till medlem av hans familj
eller hushåll eller, beträffande gasvapen, till anställd i och för
dennes tjänst får vapeninnehavarens tillstånds- eller
deklarationsbevis överlämnas i stället för låneintyg.

2 § Låneintyg skall innehålla uppgift om låntagarens namn,
personnummer och hemvist och om tid och ändamål för utlåningen.

Om upplåtaren är enskild vapeninnehavare, skall intyget tecknas på
kopia av hans tillstånds- eller deklarationsbevis. Annat låneintyg
skall innehålla uppgift om skjutvapnets fabrikat, modell, kaliber och
tillverkningsnummer.

Lånetillstånd enligt 3 kap. 9 § vapenlagen (1996:67)

3 § Tillstånd att låna skjutvapen får meddelas för jakt eller
målskytte.

Om det finns synnerliga skäl, får tillstånd att låna
skjutvapen meddelas för skjutning även för annat ändamål än
som anges i första stycket. Förordning (2014:1149).

4 § En ansökan om tillstånd att låna skjutvapen görs
skriftligen. Den ska innehålla uppgift om

1. sökandens namn, personnummer och hemvist,

2. för vilket ändamål sökanden vill låna skjutvapen,

3. vilken typ av skjutvapen tillståndet ska avse, och

4. vilka omständigheter sökanden vill åberopa till stöd för
sin ansökan. Förordning (2014:1149).

5 § Den som ansöker om tillstånd att låna skjutvapen skall visa
sig kunna handha den typ av vapen som ansökan avser. Därvid
gäller i tillämpliga delar vad som anges i 2 kap. 3 §.

Vid prövningen av om tillstånd att låna skjutvapen skall
meddelas skall även det som anges i 2 kap. 5 § om ändamål och
vapentyper gälla i tillämpliga delar. Förordning (2006:509).

6 § Tillstånd att låna skjutvapen får inte meddelas den som har
förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken utan att
förvaltaren har lämnat samtycke. Förordning (2006:509).

7 § Polismyndigheten utfärdar bevis om tillstånd att låna
skjutvapen. Ett bevis skall innehålla uppgift om den
tillståndet gäller och för vilket ändamål han eller hon är
berättigad att låna vapen.

Har ett bevis förstörts eller förkommit eller förändrats så att
det inte lämpligen kan användas gäller vad som anges i 3 kap.
8 §. Förordning (2006:509).

8 kap. Reparation och översyn av skjutvapen

1 § Ansökan om tillstånd enligt 2 kap. 1 § vapenlagen 
(1996:67) att ta emot skjutvapen för reparation eller översyn 
görs skriftligen. 

Ansökan ska innehålla uppgift om sökandens namn, person- eller 
organisationsnummer, hemvist eller säte och om vilka 
vapentyper ansökan avser samt hur sökanden avser att förvara 
mottagna skjutvapen. 

Om tillstånd beviljas ska bevis om detta utfärdas. Beviset ska 
innehålla uppgifter om vilka vapentyper tillståndet avser och 
om villkor som meddelats med stöd av vapenlagen.
Förordning (2022:455).

2 § Den som tar emot skjutvapen för reparation eller översyn 
är skyldig att föra anteckningar i en särskild 
reparationsförteckning över mottagna vapen.

Polismyndigheten får meddela föreskrifter om vilka uppgifter 
förteckningen ska innehålla och hur förteckningen ska föras.

Den som har tagit emot skjutvapen för reparation eller översyn 
är skyldig att hålla förteckningen tillgänglig för 
Polismyndigheten och på begäran lämna upplysningar till 
myndigheten om mottagna vapen.

Förteckningen och bilagor till denna ska bevaras under tio år 
från den dag sista anteckningen gjordes. Om rörelsen läggs 
ner, ska förteckningen och bilagorna överlämnas till 
Polismyndigheten. Förordning (2023:376).

9 kap. Förvaring och transport av skjutvapen, ammunition och 
ljuddämpare 

1 § Polismyndigheten får meddela föreskrifter om 
vapenhandlares, museers och sammanslutningars förvaring av 
tillståndspliktiga skjutvapen och sammanslutningars förvaring 
av ammunition eller ljuddämpare. I fråga om förvaring av 
ammunition som räknas till explosiva varor finns bestämmelser 
även i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor 
och i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. 

Polismyndigheten får meddela närmare föreskrifter om hur 
skjutvapen, ammunition och ljuddämpare ska förvaras för att 
uppfylla föreskrifterna i 5 kap. 2 § vapenlagen (1996:67). 
Förordning (2022:455).

2 § Polismyndigheten får meddela närmare föreskrifter om vad 
som ska gälla utöver bestämmelserna i 5 kap. vapenlagen 
(1996:67) i fråga om transport av skjutvapen, ammunition och 
ljuddämpare. Förordning (2022:455).

3 § Ansökan om tillstånd att förvara skjutvapen, ammunition 
eller ljuddämpare hos någon annan görs skriftligen. Ansökan 
ska innehålla uppgifter om sökandens namn, personnummer och 
hemvist samt om varje vapens typ, fabrikat, modell och 
kaliber. Ansökan ska också innehålla uppgift om mottagarens 
namn, personnummer och hemvist. Ansökan ska vidare innehålla 
en närmare redogörelse för skälen för förvaring hos mottagaren 
och möjligheten för honom eller henne att erbjuda en säker 
förvaring.

Om tillstånd beviljas, ska bevis om det utfärdas. I beviset 
ska det anges hur länge tillståndet gäller och eventuella 
villkor som har meddelats med stöd av vapenlagen (1996:67). En 
kopia av beviset ska lämnas till mottagaren. 
Förordning (2022:455).

10 kap. Inlösen av skjutvapen, ammunition och vapentillbehör

1 § Länsstyrelsen ska utse en eller flera värderingsmän som 
ska biträda Polismyndigheten vid värdering av skjutvapen, 
ammunition, ljuddämpare och vapenmagasin som ska lösas in. 
Till värderingsman bör den utses som har god kännedom om 
egendomens marknadsvärde och vapenhandlares pris vid inköp av 
begagnade skjutvapen.

En värderingsman har rätt till ersättning av allmänna medel 
för sitt uppdrag.

Polismyndigheten bör försöka komma överens med ägaren om till 
vilket värde egendomen ska lösas in. Förordning (2023:376).

2 § Skjutvapen, ammunition, ljuddämpare och vapenmagasin som 
har tillfallit staten ska skrotas eller säljas. Innan 
egendomen skrotas eller säljs ska Nationellt forensiskt 
centrum vid Polismyndigheten erbjudas att få egendomen. Om 
egendomen överlämnas till försäljning, ska Statens 
försvarshistoriska museer först erbjudas att köpa den. 
Förordning (2023:376).

11 kap. Skjutvapen, ammunition och vapentillbehör i dödsbon 
och konkursbon

1 § Om skjutvapen ingår bland tillgångarna i ett dödsbo, ska 
den som har vård om boet göra en skriftlig anmälan om det till 
Polismyndigheten senast tre månader efter dödsfallet. 

Om skjutvapen ingår bland tillgångarna i ett konkursbo, ska 
konkursförvaltaren så snart som möjligt göra en skriftlig 
anmälan om det till Polismyndigheten.

En anmälan enligt första eller andra stycket ska innehålla 
uppgift om fabrikat, modell, kaliber och tillverkningsnummer 
för varje vapen och om art och mängd av tillhörande 
ammunition, ljuddämpare och vapenmagasin. Är det fråga om 
vapen som saknar uppgift om tillverkningsnummer ska någon 
annan uppgift som möjliggör identifiering lämnas. Anmälan ska 
också innehålla uppgift om vem som har hand om vapnet för 
boets räkning och om hur det förvaras.

Första-tredje styckena gäller inte effektbegränsade vapen.
Förordning (2023:376).

12 kap. Skyldighet att medföra och visa upp tillståndsbevis, m.m.

1 § En överlåtare eller upplåtare får inte lämna ut ett 
skjutvapen till den som fått tillstånd att inneha vapnet 
förrän han eller hon av denne har fått en dubblett av 
tillståndsbeviset. Förordning (2022:455).

2 § Vid utbyte av en försliten eller på annat sätt obrukbar del av
ett skjutvapen skall vapeninnehavaren visa tillståndsbeviset för
vapnet eller vapendelen.

3 § Den som har tillstånd att inneha skjutvapen är skyldig
att ha med sig tillståndsbeviset när han eller hon själv
medför vapnet eller när någon annan som har lånat vapnet
medför det i tillståndshavarens närvaro.

Om det är fråga om jaktvapen eller vapen som är avsett för
tävlings- eller övningsskjutning, får tillståndshavaren i
stället ha med sig jaktkort eller medlemskort som intygar
medlemskap i en sådan sammanslutning som avses i 2 kap. 3 § 2
vapenlagen (1996:67). Kortet ska vara försett med en
anteckning av en tjänsteman vid Polismyndigheten eller av två
trovärdiga personer som intygar att det tillståndsbevis som
gäller för vapnet har visats upp för dem.

Den som medför ett lånat skjutvapen i annat fall än som avses
i första stycket är skyldig att ha med sig sådant intyg eller
bevis som enligt 7 kap. 1 § ska överlämnas till honom eller
henne. Han eller hon ska även medföra eget tillståndsbevis
för innehav av vapen av samma typ som det lånade vapnet
eller, om tillstånd enligt 3 kap. 1 a § vapenlagen krävs för
lån av vapnet, tillståndsbevis enligt 7 kap. 7 § för lån av
ett sådant vapen. Förordning (2014:1361).

4 § Den som fört in ett skjutvapen till Sverige med stöd av 2 kap.
13 § b vapenlagen (1996:67) skall under vistelsen i Sverige med
vapnet medföra tillstånd från en behörig myndighet i Danmark, Finland
eller Norge att där inneha vapnet. I stället för ett tillstånd från
en myndighet i Danmark eller Finland får medföras ett europeiskt
skjutvapenpass som meddelats i något av dessa länder och i vilket
vapnet är inskrivet.

Den som fört in ett skjutvapen till Sverige med stöd av ett
tillstånd som skrivits in i ett europeiskt skjutvapenpass skall
medföra passet under vistelsen i Sverige med vapnet.

5 § Har upphävts genom förordning (2000:149).

6 § Har upphävts genom förordning (2000:149).

13 kap. Anmälningsskyldighet

1 § Har upphävts genom förordning (2000:149).

2 § Närmare förskrifter om anmälan som avses i 6 kap. 6 § vapenlagen
(1996:67) meddelas av Socialstyrelsen.

3 § Har upphävts genom förordning (2006:509).

4 § Den som med stöd av bestämmelserna i 3 kap. vapenlagen
(1996:67) lånar ut ett skjutvapen till någon som är fast
bosatt i en stat som har tillträtt den europeiska
konventionen av den 28 juni 1978 om kontroll av enskilda
personers införskaffande och innehav av skjutvapen (den
europeiska vapen-konventionen), ska omedelbart anmäla
utlåningen till Polismyndigheten, om inte vapnet ska innehas
och användas av låntagaren endast i Sverige.

En sådan anmälan ska också göras av den som avser att för
personligt bruk föra ut skjutvapen ur Sverige till en stat
som har tillträtt den europeiska vapenkonventionen, om
vistelsen i den andra staten ska vara mer än tre månader.
Anmälan ska göras före utförseln.

Till den europeiska vapenkonventionen är, förutom Sverige,
följande stater anslutna: Azerbajdzjan, Cypern, Danmark med
undantag av Färöarna och Grönland, Island, Italien,
Luxemburg, Moldavien, Nederländerna, Polen, Portugal,
Rumänien, Slovenien, Tjeckien och Tyskland.
Förordning (2014:1149).

5 § Föreskrifterna om anmälningsskyldighet i 4 § gäller inte

1. långa skjutvapen med slätborrade pipor, om bara ett skott kan
avskjutas från varje pipa utan omladdning,

2. kolsyre-, luft-, fjäder- och harpunvapen,

3. varaktigt obrukbara vapen, som i brukbart skick skulle räknas som
skjutvapen,

4. särskilda anordningar som gör det möjligt att använda annan
ammunition till ett skjutvapen än det är avsett för.

6 § Anmälan som avses i 4 § ska göras till Polismyndigheten.
Anmälan ska innehålla uppgift om namn och hemort samt nummer
på pass eller identitetskort i fråga om den person som ska
inneha skjutvapnet. Dessutom ska de uppgifter om vapnet som
anges i 2 kap. 6 § denna förordning lämnas.

Polismyndigheten ska underrätta behörig myndighet i den andra
staten. Förordning (2014:1149).

14 kap. Ansvarsbestämmelser

1 § Till böter döms den som bryter mot 5 kap. 4-6, 9 eller
10 §, 8 kap. 2 §, 12 kap. 1 § eller 17 kap. 1 §.

Till penningböter döms den som bryter mot 3 kap. 5 §, 6 §
första stycket eller 8 § tredje stycket, 11 kap. 1 § eller 12
kap. 3 eller 4 §, eller som lånar ut skjutvapen utan att följa
vad som föreskrivits i 7 kap 1 och 2 §§.
Förordning (2006:509).

2 § Den som har ertappats med att medföra skjutvapen utan att
kunna visa upp i 12 kap. 3 och 4 §§ föreskriven handling är
fri från ansvar, om han eller hon inom en vecka därefter hos
Polismyndigheten styrker att han eller hon vid tiden för
förseelsen hade rätt att inneha vapnet och omständigheterna
ger vid handen att förseelsen haft sin grund i tillfälligt
förbiseende. Förordning (2014:1149).

15 kap. Överklagande m.m.

1 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:969).

2 § Polismyndighetens eller en domstols beslut enligt denna
förordning ska gälla omedelbart, om inte annat förordnas.
Förordning (2014:1149).

16 kap. Avgifter

1 § Avgift tas ut för prövning av ansökan enligt vapenlagen 
(1996:67) eller enligt denna förordning i de fall som framgår 
av andra stycket.

För ansökningsavgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i 
9-14 §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid följande 
avgiftsklasser tillämpas: 

Ärendeslag                                      Avgiftsklass

Tillstånd att inneha skjutvapen (2 kap. 6 §), 
med den begränsning som anges i 4 §,	

- första vapnet för vilket tillstånd söks	2

- varje ytterligare vapen	                1

Tillstånd att inneha ammunition, ljuddämpare 
eller vapenmagasin (2 kap. 9 §)	                1

Tillstånd att låna skjutvapen (7 kap. 4 §)	1

Tillstånd att förvara skjutvapen, ammunition 
eller ljuddämpare hos någon annan (9 kap. 3 §) 	1

Tillstånd till införsel av skjutvapen, 
ammunition eller ljuddämpare (4 kap. 1 §)	2

Tillstånd till överföring av skjutvapen eller 
ammunition till ett annat land (6 kap. 1-5 §§)	1

Utfärdande av ett europeiskt skjutvapenpass	2

Förnyande av eller införande av ytterligare 
skjutvapen i ett europeiskt skjutvapenpass	1

Tillstånd att driva handel med skjutvapen 
(5 kap. 1 §)                                    5

Tillstånd att yrkesmässigt förmedla skjutvapen 
eller ammunition (5 kap. 1 a §)	                5

Tillstånd att ta emot skjutvapen för 
reparation eller översyn (8 kap. 1 §)	        4

Godkännande av föreståndare eller ersättare 
för vapenhandlare eller yrkesmässig förmedlare 
av skjutvapen eller ammunition samt godkännande 
av person som i vapenhandlares ställe ska 
närvara vid provskjutning (5 kap. 12 §)	        2

Auktorisation av sammanslutning för jakt- 
eller målskytte (2 kap. 1 §)	                8

Undantag från skyldigheten att märka ett vapen 
eller en vapendel (2 a kap. 8 § vapenlagen 
[1996:67])	                                2
Förordning (2023:376).

2 § Avgift tas ut för utlämnande av dubblettbevis enligt 
3 kap. 8 §. I fråga om avgiftens storlek m.m. gäller 
bestämmelserna i 20-24 §§ avgiftsförordningen (1992:191), 
varvid avgiftsklass A tillämpas. Förordning (2022:455).

3 § För ansökan enligt 2 kap. 6 a § tas endast en avgift ut per
sökande oavsett hur många vapen ansökan omfattar.
Förordning (2000:149).

4 § För tillstånd till innehav av tårgasanordningar och andra
till verkan och ändamål jämförliga anordningar, tas en avgift
ut endast om det finns behov enligt 2 kap. 5 § 3 att inneha
anordningen till följd av tjänst. Förordning (2004:616).

17 kap. Särskilda bestämmelser

1 § Styrelse för sammanslutning och föreståndare för museum 
eller bevakningsföretag ska utöva kontroll över 
sammanslutningens respektive museets eller 
bevakningsföretagets innehav av skjutvapen, ammunition och 
ljuddämpare och över att egendomen förvaras riktigt.
Förordning (2022:455).

2 § Har upphävts genom förordning (1998:394).

3 § Har en domstol funnit någon skyldig till brott mot
vapenlagen (1996:67) eller denna förordning eller till något
annat brott där skjutvapen använts eller har högre rätt
avgjort mål vari sådan dom meddelats, ska en kopia av domen
eller beslutet samma dag sändas till Polismyndigheten.

Samma underrättelseskyldighet gäller när en domstol helt
eller delvis har avslagit ett yrkande om förverkande enligt
vapenlagen. Förordning (2014:1149).

4 § Polismyndigheten får meddela ytterligare föreskrifter för
verkställigheten av vapenlagen (1996:67) och denna
förordning. Förordning (2014:1149).


Övergångsbestämmelser

1996:70

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 1996.

2. Genom förordningen upphävs vapenförordningen (1974:123)

3. I fråga om överklagande gäller äldre bestämmelser, om
polismyndighetens beslut har meddelats före ikraftträdandet.

4. Som bevis enligt 2 kap. 3 § första stycket 1 skall gälla även
sådana bevis som före den 1 januari 1985 har meddelats enligt Statens
naturvårdsverks anvisningar för prov för innehav av jaktvapen.

5. Den som vid utgången av år 1984 hade tillstånd att inneha skjut
vapen för jakt behöver inte uppfylla kravet enligt 2 kap. 3 § första
stycket 1, om han inom ett år efter det att det tidigare tillståndet
upphörde att gälla ansöker om nytt tillstånd att inneha

a) hagelvapen, om det tidigare tillståndet omfattade sådant vapen,

b) kulvapen, om det nya tillståndet avser ett vapen som enligt
Statens naturvårdsverks föreskrifter om klassindelning har samma
användningsområde som eller ett mera begränsat användningsområde än
det vapen som avsågs med det tidigare tillståndet eller kräver samma
utbildning som detta.

6. Innehar någon sedan tiden före den 1 januari 1992 ett luft- eller
fjädervapen som enligt då gällande föreskrifter fick innehas utan
tillstånd, får han inneha det utan tillstånd även fortsättningsvis.

2006:509

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2006.

2. För den som med stöd av äldre bestämmelser i vapenlagen
(1996:67) har haft tillstånd att ta emot skjutvapen för
skrotning gäller 8 kap. 2 § i dess äldre lydelse.

2023:376

1. Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2024 i fråga 
om 5 kap. 13-15 §§ och i övrigt den 1 juli 2023.

2. Bestämmelsen i 2 kap. 17 § tillämpas inte vid förnyelse av 
tidsbegränsade tillstånd som avser sådana vapen som anges i 
kategori A, punkterna 6-8 i bilagan till denna förordning, och 
som har registrerats i vapenregistret före den 13 juni 2017.


Bilaga 

För tillämpningen av vissa bestämmelser i denna förordning 
delas skjutvapen och ammunition in i kategorier enligt 
följande.

Kategori A

1. Explosiva militära missiler och startlavetter.

2. Automatiska skjutvapen.

3. Skjutvapen maskerade som andra föremål.

4. Ammunition med kroppsskyddspenetrerande projektiler, 
explosions- eller brandprojektiler och projektiler för sådan 
ammunition.

5. Pistol- och revolverammunition med utvidgande projektiler 
och projektiler för sådan ammunition, med undantag för de fall 
då de ska användas till sådana vapen avsedda för jakt eller 
målskjutning som innehas av personer med rätt att bruka dem.

6. Automatiska skjutvapen som omvandlats till halvautomatiska 
skjutvapen.

7. Följande halvautomatiska skjutvapen med centralantändning:

a) Korta skjutvapen med vilka fler än 21 patroner kan avfyras 
utan omladdning, om

i) en laddningsanordning med kapacitet för fler än 20 patroner 
utgör en del av det skjutvapnet, eller

ii) en löstagbar laddningsanordning med kapacitet för fler än 
20 patroner sätts in i det.

b) Långa skjutvapen med vilka fler än 11 patroner kan avfyras 
utan omladdning, om

i) en laddningsanordning med kapacitet för fler än 10 patroner 
utgör en del av det skjutvapnet, eller

ii) en löstagbar laddningsanordning med kapacitet för fler än 
10 patroner sätts in i det.

8. Halvautomatiska långa skjutvapen, dvs. skjutvapen som 
ursprungligen är avsedda att avfyras från axeln, vars längd 
kan minskas till mindre än 60 cm utan att funktionaliteten går 
förlorad genom en vikbar kolv eller en kolv av teleskopisk typ 
eller genom en kolv som kan avlägsnas utan användning av 
verktyg.

9. Varje skjutvapen i denna kategori som har omvandlats till 
att avfyra lösa skott, retande ämnen, andra verksamma ämnen 
eller pyroteknisk ammunition, eller till ett salutvapen eller 
ett akustiskt vapen.

Kategori B

1. Repeterande korta skjutvapen.

2. Korta skjutvapen med enkelskott med centralantändning.

3. Korta vapen med enkelskott med kantantändning, vars totala 
längd är mindre än 28 cm.

4. Halvautomatiska långa skjutvapen vars laddningsanordning 
och patronläge tillsammans kan innehålla fler än tre patroner 
då det rör sig om skjutvapen med kantantändning och fler än 
tre men mindre än tolv patroner då det rör sig om skjutvapen 
med centralantändning.

5. Andra halvautomatiska korta skjutvapen än de som står 
upptagna i kategori A punkt 7 a.

6. Halvautomatiska långa skjutvapen som står upptagna i 
kategori A punkt 7 b vars laddningsanordning och patronläge 
tillsammans inte kan innehålla fler än tre patroner och där 
laddningsanordningen kan tas bort eller det inte är uteslutet 
att vapnet med hjälp av vanliga verktyg kan omändras på sådant 
sätt att laddningsanordning och patronläge tillsammans kan 
innehålla fler än tre patroner.

7. Repeterande och halvautomatiska långa skjutvapen med 
slätborrade lopp som inte överstiger 60 cm i längd.

8. Varje skjutvapen i denna kategori som har omvandlats till 
att avfyra lösa skott, retande ämnen, andra verksamma ämnen 
eller pyroteknisk ammunition, eller till ett salutvapen eller 
ett akustiskt vapen.

9. Halvautomatiska skjutvapen för civilt bruk som liknar vapen 
med automatisk mekanism andra än de som står upptagna i 
kategori A punkt 6, 7 eller 8.

Kategori C

1. Repeterande långa skjutvapen andra än de som står upptagna 
i kategori B punkt 7.

2. Långa skjutvapen med räfflade lopp för enkelskott.

3. Halvautomatiska långa skjutvapen andra än de som står 
upptagna i kategori A eller B.

4. Korta vapen för enkelskott med kantantändning vars totala 
längd inte är mindre än 28 cm.

5. Varje skjutvapen i denna kategori som har omvandlats till 
att avfyra lösa skott, retande ämnen, andra verksamma ämnen 
eller pyroteknisk ammunition, eller till ett salutvapen eller 
ett akustiskt vapen.

6. Skjutvapen i kategori A eller B eller den här kategorin som 
har deaktiverats i enlighet med genomförandeförordning (EU) 
2015/2403.

7. Enkelskotts långa skjutvapen med slätborrade lopp som 
släppts ut på marknaden den 14 september 2018 eller senare. 

Undantag

Ovan angivna kategorier ska inte omfatta föremål som stämmer 
med beskrivningen i dessa men som

a) är gjorda för larm, signalering, livräddning, djurslakt 
eller harpunfiske eller för industriellt eller tekniskt bruk, 
förutsatt att de bara kan användas i ett sådant syfte, eller

b) betraktas som antika vapen, om dessa inte har inkluderats i 
de föregående kategorierna.

Definitioner

I denna bilaga avses med:

a) Korta vapen: ett skjutvapen med en pipa som inte överstiger 
30 cm eller vars totala längd inte överstiger 60 cm.

b) Långa vapen: alla skjutvapen som inte är korta vapen.

c) Automatvapen: ett skjutvapen som laddar om automatiskt 
varje gång ett skott avfyras och som kan avfyra mer än ett 
skott med ett tryck på avtryckaren.

d) Halvautomatiskt skjutvapen: ett skjutvapen som laddar om 
automatiskt varje gång ett skott avfyras och som bara kan 
avfyra ett skott med ett tryck på avtryckaren.

e) Repeterande skjutvapen: ett skjutvapen som efter att ett 
skott har avfyrats är avsett att laddas om från ett magasin 
eller cylinder med hjälp av ett manuellt tillvägagångssätt.

f) Skjutvapen för enkelskott: ett skjutvapen utan magasin som 
laddas för varje skott genom att man manuellt sätter in ett 
skott i patronläget eller i ett laddningsutrymme där pipan 
bryts.

g) Ammunition med kroppsskyddspenetrerande kulor: ammunition 
för militärt bruk där kulan är försedd med mantel och har en 
massiv hård kärna.

h) Ammunition med explosiva projektiler: ammunition för 
militärt bruk där projektilen innehåller en laddning som 
exploderar när den stöter emot något.

i) Ammunition med brandprojektiler: ammunition för militärt 
bruk där projektilen innehåller en kemisk blandning som börjar 
brinna vid kontakt med luften eller vid anslaget.
Förordning (2023:376).