Förordning (2000:704) om internationell rättslig hjälp i brottmål

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om tillämpning av 
lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål.

I fråga om rättslig hjälp till internationella 
brottmålsdomstolen finns särskilda bestämmelser.

I fråga om rättslig hjälp i brottmål till Förenade kungariket 
gäller utöver denna förordning bestämmelserna i avdelning VIII 
och XI i del 3 om brottsbekämpning och straffrättsligt 
samarbete i avtalet om handel och samarbete mellan Europeiska 
unionen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och 
Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland, å andra 
sidan och förordningen (2021:713) om kompletterande 
bestämmelser om straffrättsligt samarbete mellan Europeiska 
unionen och Förenade kungariket. Förordning (2021:714).

Rättslig hjälp i Sverige

Ansökan genom elektronisk post

2 § Om en ansökan om rättslig hjälp görs genom elektronisk
post, skall den som tar emot ansökan begära att ansökan
översänds skriftligen, om det inte är onödigt med hänsyn till
vilken åtgärd som har begärts.

Underrättelser till den utländska myndigheten

3 § Har en ansökan skickats direkt till åklagare eller domstol
skall den utländska myndigheten underrättas om ansökan
överlämnas till en annan åklagare eller domstol. Detsamma
gäller om ansökan har skickats genom Justitiedepartementet och
den åklagare eller domstol som handlägger ansökan till den
utländska myndigheten har bekräftat att ansökan har tagits
emot.

4 § Har den utländska myndigheten begärt att den åklagare eller
domstol som handlägger ärendet skall bekräfta att ansökan
tagits emot, skall den utländska myndigheten underrättas om

1. namn på den myndighet och, om det är möjligt, den
handläggare som ansvarar för verkställandet av ansökan eller
någon annan person på myndigheten som kan kontaktas,

2. adress, telefon- och telefaxnummer samt, i förekommande
fall, e-postadress, och

3. mål- och ärendenummer.

5 § När en åklagare skall hålla förhör enligt bestämmelserna om
förundersökning i brottmål, när en domstol skall hålla
förhandling enligt 4 kap. 2, 15 eller 16 § lagen (2000:562) om
internationell rättslig hjälp i brottmål, eller när en annan
åtgärd skall vidtas och företrädare för den utländska
myndigheten har rätt att delta, skall den utländska myndigheten
underrättas om tid och plats för förhöret, förhandlingen eller
åtgärden, om myndigheten begärt detta. Förordning (2003:68).

Översändande av protokoll

5 a § Protokollet som upprättas i samband med förhör genom
telefon- eller videokonferens skall översändas till den
utländska myndigheten. Förordning (2005:498).

Begäran om förlängd tidsfrist

5 b § Om beslut om tillstånd i Sverige till gränsöverskridande 
hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig 
övervakning av elektronisk kommunikation enligt 4 kap. 26 a § 
lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål 
eller hemlig dataavläsning enligt 4 kap. 28 f § samma lag inte 
kan meddelas inom 96 timmar från det att ansökan kom in, ska 
åklagaren begära förlängd tidsfrist från den ansökande staten 
med att meddela ett sådant beslut. Förlängd tidsfrist får 
begäras med ytterligare högst åtta dagar. Av begäran ska det 
framgå vilka omständigheter som motiverar en förlängd 
tidsfrist. Förordning (2020:68).

Underrättelser till enskilda och till Säkerhets- och
integritetsskyddsnämnden

5 c § Underrättelseskyldighet som avses i 4 kap. 25 § tredje 
stycket, 27 § fjärde stycket, 28 a § fjärde stycket eller 
28 c § fjärde stycket lagen (2000:562) om internationell 
rättslig hjälp i brottmål, ska fullgöras av den åklagare som 
handlägger eller har handlagt ärendet om rättslig hjälp.

Om en underrättelse inte har lämnats enligt 4 kap. 25 § tredje 
stycket eller 28 c § fjärde stycket lagen om internationell 
rättslig hjälp i brottmål på grund av sekretess, ska den 
åklagare som handlägger eller har handlagt ärendet om rättslig 
hjälp informera Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden om 
detta så snart det kan ske. Om det vid beslutet att inte lämna 
någon underrättelse löper en frist som avser en underrättelse 
om annan hemlig tvångsmedelsanvändning i ärendet mot samma 
person, får åklagaren dock avvakta med att informera nämnden 
till dess att den fristen löpt ut. 

Om den åklagare som avses i denna paragraf inte kan fullgöra 
underrättelseskyldigheten enligt första och andra styckena, 
ska skyldigheten i stället fullgöras av en annan åklagare.
Förordning (2024:335).

Återkrav av kostnader

6 § Kostnader med anledning av en ansökan om rättslig hjälp
skall stanna på den svenska staten om inte annat anges i 7 och
8 §§.

7 § Följande kostnader ska återkrävas av den ansökande staten: 

1. sakkunnigs medverkan i Sverige: ersättning som har betalats 
till sakkunnig, dock inte sakkunnig som lämnat yttrande om 
verkställd blodundersökning när bevisupptagning gjorts efter 
ansökan av myndighet i Danmark, Finland, Island eller Norge, 

2. överförande av en i Sverige frihetsberövad person: 
kostnader för transport, 

3. förhör genom videokonferens: kostnaderna för driften av 
videolänken, arvode till tolkar och ersättning som har 
betalats till vittnen och sakkunniga, 

4. hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig 
övervakning av elektronisk kommunikation och hemlig 
dataavläsning: en myndighets utlägg för teleoperatörens 
kostnader för verkställandet av en sådan åtgärd, och 

5. tekniskt bistånd med hemlig avlyssning av elektronisk 
kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation 
och hemlig dataavläsning: en myndighets utlägg för 
teleoperatörens kostnader för verkställandet av en sådan 
åtgärd. Förordning (2020:68).

8 § Extraordinära kostnader får återkrävas. Om det under
handläggningen visar sig att verkställandet av ansökan kommer
att medföra extraordinära kostnader, ska åklagare eller
domstol i samråd med den utländska myndigheten fastställa
vilka kostnader som den myndigheten ska stå för.
Förordning (2013:838).

9 § Den myndighet som haft en sådan kostnad som avses i 7 eller
8 § skall återkräva kostnaden från den utländska myndighet som
begärt åtgärden. Kravet skall ges in till Justitiedepartementet
för vidarebefordran till den utländska myndigheten.

Rättslig hjälp utomlands

Ansökan

10 § En ansökan av en svensk åklagare eller domstol skall
utöver vad som anges i 3 kap. 1 § första stycket lagen
(2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål,
innehålla uppgift om

1. den domare eller åklagare som handlägger målet eller
ärendet, eller någon annan person på myndigheten som kan
kontaktas,

2. adress, telefon- och telefaxnummer samt, i förekommande
fall, e-postadress, och

3. mål- eller ärendenummer.

När en ansökan görs med stöd av en internationell
överenskommelse som gäller mellan Sverige och den andra staten,
bör detta anges.

11 § När en svensk åklagare eller domstol ansöker om att en
person som är berövad friheten i en annan stat förs över till
Sverige, skall det av ansökan framgå hur lång tid den
frihetsberövade behöver vistas i Sverige.

12 § Den åklagare eller domstol som ansöker om rättslig hjälp
kan begära att myndighet i den andra staten bekräftar att
ansökan tagits emot, om ärendet är brådskande eller om
åklagaren eller domstolen anser att en bekräftelse är nödvändig
mot bakgrund av omständigheterna i målet.

Översättning

13 § Den domstol eller åklagare som skickar en ansökan om 
rättslig hjälp direkt till behörig myndighet i den andra 
staten ska se till att ansökan översätts till ett språk som 
den andra staten godtar. När en ansökan skickas genom 
Justitiedepartementet, ska departementet se till att ansökan 
översätts.

En ansökan till någon av de tribunaler som anges i lagen 
(1994:569) om Sveriges samarbete med de internationella 
tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt 
eller till Internationella brottmålsdomstolen ska vara 
översatt till engelska eller franska.
Förordning (2018:1993).

14 § Ska bevisupptagning göras i Island får den svenska 
domstolen begära att protokoll och andra handlingar över 
bevisupptagningen översätts till svenska, danska eller 
norska. Förordning (2018:1993).

Underrättelser

14 a § I fråga om underrättelser som avses i 4 kap. 26 § 
fjärde stycket och 28 g § tredje stycket lagen (2000:562) om 
internationell rättslig hjälp i brottmål finns föreskrifter i 
14 b § förundersökningskungörelsen (1947:948).
Förordning (2020:68).

Kostnader för bevisupptagning utomlands

15 § En misstänkt eller tilltalad som har begärt
bevisupptagning utomlands och som skall betala kostnaden för
detta skall inom den tid som domstolen föreskriver

1. deponera ett belopp hos domstolen motsvarande vad kostnaden
skäligen kan beräknas till, eller

2. till domstolen ge in en skriftlig borgensförbindelse av två
vederhäftiga personer som är bosatta i Sverige och som
solidariskt går i borgen för kostnaden såsom för egen skuld.

16 § Om kostnaden för bevisupptagningen enligt lag skall
betalas av den misstänkte eller tilltalade och inbetalt
förskott inte räcker, skall domstolen när uppgift om samtliga
kostnader kommit in till domstolen vidta de åtgärder som krävs
för att utestående belopp skall betalas in till domstolen.

17 § Domstolen skall översända influtna medel till
Justitiedepartementet eller till behörig myndighet i den andra
staten om ansökan gjorts direkt till den myndigheten.

18 § Om kostnaden för bevisupptagningen skall betalas av
allmänna medel, verkställs betalningen på det sätt som
föreskrivs för ersättning av allmänna medel till vittnen.

Avtal om användningsbegränsningar

19 § Riksåklagaren får ingå avtal med en utländsk myndighet som
innebär begränsningar i möjligheten att använda uppgifter eller
bevisning som den utländska myndigheten lämnar till svensk
åklagare.


Bilagan har upphävts genom förordning 2018:1993.