Strafftidslag (2018:1251)

Inledande bestämmelse

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om när 
fängelsestraff får verkställas och hur strafftid ska 
beräknas.

Inledande av verkställighet

Förutsättningar för verkställighet

2 § Ett fängelsestraff får verkställas när 

1. en dom eller ett beslut i den del som avser fängelsestraff 
fått laga kraft mot den dömde, eller 

2. ett beslut om verkställighet i Sverige av ett motsvarande 
utländskt straff fått laga kraft. 

Om ett beslut enligt första stycket 2 innebär att en ny 
påföljd ska bestämmas genom svensk dom får verkställighet ske 
först när den domen fått laga kraft.

3 § Ett fängelsestraff får, om det följer av särskilda 
bestämmelser, verkställas utan att en dom eller ett beslut 
som avses i 2 § fått laga kraft.

4 § Kriminalvården ska kontrollera om ett fängelsestraff 
är verkställbart.

Rätten att påbörja verkställighet

5 § En dömd har rätt att påbörja verkställigheten av ett 
fängelsestraff om han eller hon begär det och straffet är 
verkställbart.

Dömda som inte är frihetsberövade

6 § Om en dömd inte är frihetsberövad när fängelsestraffet 
är verkställbart ska han eller hon utan dröjsmål föreläggas 
att senast en viss dag inställa sig vid den 
kriminalvårdsanstalt där fängelsestraffet ska verkställas.

Om den dömde inte följer eller inte kan nås av ett 
föreläggande enligt första stycket eller om det finns risk 
för det, ska Polismyndigheten på begäran av Kriminalvården 
förpassa honom eller henne till ett häkte eller en 
kriminalvårdsanstalt.

Om det bedöms kunna ske utan risk för att den dömde undandrar 
sig verkställighet, får Polismyndigheten förelägga honom 
eller henne att inställa sig vid en kriminalvårdsanstalt i 
stället för att förpassa honom eller henne dit.

7 § Kriminalvården får skjuta upp verkställigheten av ett 
fängelsestraff 

1. för domar eller beslut på fängelse i högst tre månader om 
syftet är att åstadkomma en jämnare beläggning i 
kriminalvårdsanstalterna, 

2. i avvaktan på ett ställningstagande om överförande av 
verkställighet av en svensk dom eller ett svenskt beslut på 
fängelse till en annan stat, eller 

3. i avvaktan på regeringens beslut i ett ärende om nåd. 

I de fall som avses i första stycket 1 får verkställigheten 
skjutas upp under högst sex månader från den dag 
fängelsestraffet är verkställbart.

Dömda som är frihetsberövade

8 § Om en dömd är häktad, omhändertagen enligt 26 kap. 22 § 
eller 28 kap. 11 § brottsbalken eller intagen i 
kriminalvårdsanstalt för verkställighet i ett annat mål när 
fängelsestraffet är verkställbart, ska verkställigheten 
påbörjas omedelbart där han eller hon förvaras.

Om den dömde inte förvaras i kriminalvårdsanstalt när 
verkställigheten enligt första stycket påbörjas och inte 
heller samtidigt är häktad eller omhändertagen enligt 26 kap. 
22 § eller 28 kap. 11 § brottsbalken i ett annat mål, ska han 
eller hon överföras till kriminalvårdsanstalt för fortsatt 
verkställighet. Lag (2022:933).

Intagning i häkte

9 § En dömd som ska överföras eller förpassas till 
kriminalvårdsanstalt för verkställighet av fängelsestraff får 
i anslutning till det tas in i häkte 

1. i avvaktan på anstaltsplacering, eller 

2. om det behövs med hänsyn till transportförhållandena. 

Den dömde får i de fall som avses i första stycket 
tillfälligt tas in i polisarrest. Är den dömde under arton år 
får han eller hon tas in i polisarrest endast om det är 
absolut nödvändigt.

10 § Tiden i häkte med stöd av 9 § första stycket får inte 
vara längre än nödvändigt och inte längre än sju dagar, om 
det inte finns särskilda skäl för en längre tid. Även om det 
finns särskilda skäl får tiden inte vara längre än trettio 
dagar.

Vid tillämpning av första stycket ska tid i polisarrest 
räknas som tid i häkte.

Nöjdförklaring

11 § En dömd får förklara att han eller hon avstår från 
att överklaga eller fullfölja ett överklagande av en dom 
eller ett beslut i den del som avser fängelsestraff 
(nöjdförklaring). 

En nöjdförklaring får lämnas inför Kriminalvården. Om en dömd 
inte är frihetsberövad får en nöjdförklaring också lämnas 
inför Polismyndigheten.

Formkrav

12 § En nöjdförklaring får inte tas emot utan att både den 
som tar emot förklaringen och den dömde har tillgång till 
domen, beslutet eller rättens bevis om utgången i målet som 
rör den dömde (domsbevis). Om den dömde är frihetsberövad, 
krävs även att han eller hon har haft betänketid till den 
andra dagen efter den då domen avkunnades för honom eller 
henne vid rätten eller på annat sätt delgavs honom eller 
henne i sin helhet. Den dömde ska om möjligt ges tillfälle 
att under betänketiden samråda med sin försvarare.

Innan en nöjdförklaring lämnas ska den som tar emot 
förklaringen på lämpligt sätt ha klargjort innebörden och 
verkan av nöjdförklaringen för den dömde. 

När en nöjdförklaring lämnas ska ett vittne närvara. En 
nöjdförklaring ska dokumenteras.

Effekterna av en nöjdförklaring

13 § En nöjdförklaring får inte tas tillbaka. 

En nöjdförklaring innebär att domen eller beslutet i den del 
som avser fängelsestraff får laga kraft mot den dömde.

Uppskov

Förutsättningar för uppskov

14 § På ansökan av en dömd och i den utsträckning som 
intresset av samhällsskydd medger det, får uppskov med 
verkställigheten av ett fängelsestraff beviljas under högst 
sex månader från den dag fängelsestraffet är verkställbart, 
om det finns särskilda skäl med hänsyn till den dömdes hälsa, 
familje-, arbets- eller utbildningsförhållanden eller andra 
liknande omständigheter. Om det finns synnerliga skäl, får 
uppskov beviljas under ytterligare högst sex månader. En dömd 
som är gravid eller ammar barn får beviljas uppskov under så 
lång tid som anses skälig. 

En ansökan om uppskov får inte bifallas om den dömde är 
berövad friheten som häktad eller intagen i 
kriminalvårdsanstalt för verkställighet i ett annat mål.

Återkallelse

15 § Ett beslut om uppskov får återkallas om 

1. det väsentligen brister i de förutsättningar som legat 
till grund för beslutet, eller 

2. den dömde lagförs för nytt brott.

Hinder mot verkställighet innan en första ansökan prövats

16 § Om en dömd har ansökt om uppskov senast den dag han 
eller hon enligt föreläggande som avses i 6 § första stycket 
skulle ha inställt sig i en kriminalvårdsanstalt för 
verkställighet av straffet och har uppskov inte tidigare 
sökts i ärendet, får den dömde inte tas in i 
kriminalvårdsanstalt för att påbörja verkställigheten innan 
Kriminalvården prövat ansökan.

Beräkning av strafftid

Tidpunkten för strafftidens början

17 § Om inte annat framgår av särskilda bestämmelser ska 
strafftiden beräknas från och med den dag fängelsestraffet är 
verkställbart och

1. den dömde av den anledningen berövas friheten, eller 

2. den dömde berövas friheten eller redan är berövad friheten 
som häktad eller omhändertagen enligt 26 kap. 22 § eller 
28 kap. 11 § brottsbalken.

Strafftiden ska beräknas till och med den dag den dömde blir 
frigiven. 

Om ett fängelsestraff redan har avtjänats före den dag som 
avses i första stycket, ska tidpunkten för strafftidens början 
i stället anses vara den dag domen eller beslutet i den del 
som avser fängelsestraff fått laga kraft. Lag (2022:933).

Beräkningsgrunder

18 § När ett fängelsestraff på viss tid verkställs ska 
strafftiden beräknas i dagar. Ett fängelsestraff i månader 
eller år ska omräknas till dagar. Med en månad ska avses 
trettio dagar och med ett år trehundrasextiofem dagar.

19 § Om flera fängelsestraff på viss tid verkställs 
samtidigt, ska den sammanlagda fängelsetiden i dagar läggas 
till grund för beräkningen av strafftiden.

20 § I lagen (2018:1250) om tillgodoräknande av tid för 
frihetsberövande finns bestämmelser om tillgodoräknande av 
tid för frihetsberövande som verkställighet av påföljd. 

I 26 kap. brottsbalken finns bestämmelser om villkorlig 
frigivning och prövotid efter villkorlig frigivning.

Strafftidsbeslut

21 § En dömd ska meddelas ett strafftidsbeslut som 
fastställer 

1. dagen för strafftidens början, 

2. fängelsestraffets längd i dagar, 

3. antalet dagar som ska tillgodoräknas av tidigare 
frihetsberövande, och 

4. dagen för strafftidens slut. 

Om fängelsestraffet uppgår till mer än trettio dagar, ska 
beslutet även fastställa 

1. tidigaste dag för villkorlig frigivning, 

2. återstående strafftid i dagar, och 

3. dagen för prövotidens utgång. 

Om ett beslut enligt första stycket avser ett fängelsestraff 
på livstid, ska beslutet fastställa 

1. dagen för strafftidens början, och 

2. antalet dagar som ska tillgodoräknas av tidigare 
frihetsberövande om straffet tidsbestäms. 

Beslutet ska meddelas utan dröjsmål.

Ändring av strafftidsbeslut

22 § Ett strafftidsbeslut ska ändras när omständigheterna 
ger anledning till det. Beslutet ska meddelas utan 
dröjsmål.

Övriga bestämmelser

Bemyndigande

23 § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om inledande 
av verkställighet, nöjdförklaring, uppskov och beräkning av 
strafftid.

Beslutsmyndighet

24 § Beslut enligt denna lag fattas av Kriminalvården. 

Beslut enligt denna lag gäller omedelbart om inte något annat 
beslutas.

Överklagande

25 § Kriminalvårdens beslut får överklagas till allmän 
förvaltningsdomstol om beslutet gäller 

1. inställelse vid kriminalvårdsanstalt enligt 6 § första 
stycket, 

2. uppskov enligt 14 § eller återkallelse av ett beviljat 
uppskov enligt 15 §, eller 

3. strafftidsbeslut enligt 21 § eller ändring av 
strafftidsbeslut enligt 22 §. 

Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. 

Ett beslut överklagas till den förvaltningsrätt inom vars 
domkrets den kriminalvårdsanstalt, det häkte eller det 
frivårdskontor är beläget där den klagande var inskriven när 
det första beslutet i ärendet fattades. Prövningstillstånd 
krävs vid överklagande till kammarrätten.

26 § Ett beslut får inte överklagas enligt 25 § första 
stycket innan beslutet har omprövats av Kriminalvården. En 
sådan omprövning får begäras av den som beslutet angår om det 
har gått honom eller henne emot. Ett överklagande av ett 
beslut som inte har omprövats ska anses som en begäran om 
omprövning. 

Vid omprövning enligt första stycket får beslutet inte ändras 
till den klagandes nackdel.

27 § En begäran om omprövning ska vara skriftlig och ha 
kommit in till Kriminalvården inom tre veckor från den dag då 
den klagande fick del av beslutet. I begäran om omprövning 
ska den klagande ange vilket beslut som avses och vilken 
ändring i beslutet som han eller hon begär. 

Kriminalvården prövar om skrivelsen med begäran om omprövning 
har kommit in i rätt tid. Om skrivelsen har kommit in för 
sent ska den avvisas, om inte förseningen beror på att 
myndigheten lämnat den klagande felaktig underrättelse om hur 
man begär omprövning.


Övergångsbestämmelser

2018:1251

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2019.

2. Genom lagen upphävs lagen (1974:202) om beräkning av 
strafftid m.m.

3. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande 

a) i fråga om sådan tillfällig förvaring i häkte eller 
polisarrest som pågår vid ikraftträdandet, 

b) för prövning av en nöjdförklaring som har lämnats före 
ikraftträdandet, 

c) för omprövning och överklagande av beslut i ärenden eller 
mål om uppskov som har meddelats före ikraftträdandet, och 

d) vid beräkning av strafftid för den som före 
ikraftträdandet meddelats ett strafftidsbeslut. Dock ska vid 
tillämpningen av bestämmelsen i 22 § i den upphävda lagen med 
19 § andra stycket och 19 a § samma lag samt 33 kap. 7 § 
brottsbalken även avses lagen (2018:1250) om tillgodoräknande 
av tid för frihetsberövande. Avser strafftidsbeslutet ett 
fängelsestraff på livstid ska beslutet dock anses ha 
meddelats enligt den nya lagen.

4. Ett beslut om återkallelse enligt 15 § får endast grundas 
på förhållanden som har inträffat efter ikraftträdandet.