Lag (1981:49) om begränsning av  läkemedelskostnader, m.m. 

Kostnadsfria och prisnedsatta läkemedel, m.m.

1 § Receptbelagda läkemedel och vissa receptfria läkemedel, som har
förskrivits av läkare eller tandläkare, skall på apotek tillhandahållas
kostnadsfritt eller till nedsatt pris enligt vad nedan sägs.

Med läkemedel förstås i denna lag sådana för människor avsedda varor, på
vilka den numera upphävda läkemedelsförordningen (1962:701) skulle ha
tillämpats.

Om inte annat föreskrivs avses med läkare och tandläkare den som är
behörig att i Sverige utöva yrket.

I smittskyddslagen (1988:1472) finns föreskrifter om att läkemedel som
behövs från smittskyddssynpunkt vid behandling av en samhällsfarlig
sjukdom skall vara gratis för patienten. Lag (1992:1203).

2 § Den som lider av långvarig och allvarlig sjukdom har rätt att utan
kostnad få läkemedel, om regeringen har bestämt att sjukdomen skall
berättiga till detta. Regeringen skall för varje sådan sjukdom även
bestämma vilka läkemedel som skall tillhandahållas kostnadsfritt.

Havande eller ammande kvinna samt barn har rätt att erhålla
skyddsläkemedel utan kostnad i den utsträckning regeringen bestämmer.

För kostnadsfrihet enligt denna paragraf förutsätts att det för
läkemedlet har fastställts ett pris i den ordning som anges i 3 §
tredje stycket. I fråga om läkemedel, för vilket bestämmelserna om
prisnedsättning i 3 a § skall tillämpas, gäller kostnadsfrihet intill
det lägre pris som bestäms enligt samma paragraf.

Läkemedelsverket får medge undantag från bestämmelsen i tredje stycket
andra meningen för en enskild person, om det finns synnerliga skäl för
det. Lag (1992:894).

2 a § har upphävts genom lag (1993:51).

3 § I andra fall än som avses i 2 § skall det fastställda priset
för samtidigt på grund av sjukdom förskrivna och inköpta läkemedel
sättas ned med hela det belopp som överstiger 170 kronor för ett
läkemedel och med hela det belopp som överstiger 70 kronor för varje
ytterligare läkemedel. Nedsättningen med hela det belopp som
överstiger 170 kronor skall göras på det läkemedel som har högst
pris. Nedsättning skall göras endast till den del det sammanlagda
priset för läkemedlen överstiger 170 kronor med tillägg av det
fastställda priset, dock högst 70 kronor, för varje läkemedel utöver
det första. Om en förskrivning är avsedd att expedieras mer än en
gång, gäller nedsättningen köpesumman vid varje avsett
expeditionstillfälle. Vid beräkning av prisnedsättningen beaktas inte
den avgift som kan ha uttagits för expedition av telefonförskrivna
läkemedel.

Bestämmelserna i första stycket tillämpas även när skyddsläkemedel i
annat fall än som avses i 2 § andra stycket förskrivs till havande
eller ammande kvinna eller till barn.

Med det fastställda priset enligt första stycket avses ett pris som
har fastställts av Riksförsäkringsverket. Om ett pris inte har
fastställts på ett läkemedel i denna ordning omfattas läkemedlet inte
av prisnedsättning.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar
föreskrifter

1. om vilka receptfria läkemedel som omfattas av prisnedsättningen,
och

2. om undantag från prisnedsättningen för ett visst receptbelagt
läkemedel eller en viss grupp av sådana läkemedel. Lag (1996:710).

3 a § För varje läkemedel, till vilket det på den svenska marknaden finns
en likvärdig motsvarighet i form av ett eller flera generiska läkemedel,
skall nedsättningen enligt 3 § gälla ett lägre pris än det fastställda
priset. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar
föreskrifter om vilka läkemedel som denna beräkning av prisnedsättningen
skall gälla och om det pris som nedsättningen skall avse.

Läkemedelsverket får medge undantag från bestämmelsen i första stycket
första meningen för en enskild person, om det finns synnerliga skäl för
det. Lag (1992:894).

4 § Bestämmelserna i 3 § tillämpas även i fråga om medel som
förskrivs enbart i födelsekontrollerande syfte av läkare eller av
barnmorskor och i fråga om läkemedel som förskrivs av
distriktssköterskor eller legitimerade tandhygienister.

Vid beräkning av prisnedsättningen får kostnaden för
födelsekontrollerande medel inte räknas samman med kostnaden
för sådana läkemedel som avses i 3 §. Lag (1993:590).

5 § Den som är under 16 år skall, i den mån regeringen så förordnar, vid
inköp av livsmedel som avses i 20 § livsmedelslagen (1971:511) och som
förskrivs av läkare, ha rätt till nedsättning av det fastställda priset
med hela det belopp som överstiger 120 kronor.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer fastställer villkor
för att tillhandahålla livsmedel som nu har sagts till nedsatt pris.

Vid beräkning av prisnedsättningen får kostnaden för sådana livsmedel
inte räknas samman med kostnaden för läkemedel som avses i 3 § eller med
kostnaden för födelsekontrollerande medel som avses i 4 §. Lag
(1992:657).

6 § I den mån regeringen så förordnar, skall injektionssprutor, kanyler,
katetrar, bandage och därmed jämförliga förbrukningsartiklar
kostnadsfritt tillhandahållas den som på grund av allvarlig sjukdom eller
efter behandling för sådan sjukdom är i fortlöpande behov därav. Sådana
förbrukningsartiklar får förskrivas av läkare eller tandläkare samt av
andra som socialstyrelsen har förklarat behöriga därtill.

Kostnadsbefrielse

7 § Visar någon att han i den omfattning som anges i andra stycket
har köpt prisnedsatta eller andra läkemedel som avses i 3 § eller har
erlagt patientavgift för öppen hälso- och sjukvård som ombesörjs av
staten, ett landsting eller en kommun som inte tillhör ett landsting
eller för vård eller behandling enligt lagen (1993:1651) om
läkarvårdsersättning eller lagen (1993:1652) om ersättning för
sjukgymnastik är han befriad från att därefter betala för utskrivna
läkemedel. Befrielsen gäller under den tid som återstår av ett år,
räknat från det första vårdtillfället, behandlingstillfället eller
läkemedelsinköpet.

För kostnadsbefrielse enligt första stycket fordras att prisnedsatta
läkemedel har inköpts för eller patientavgifter erlagts med
sammanlagt minst 2 200 kronor. Om ett landsting eller en kommun som
inte ingår i ett landsting har beslutat att för sin del tillämpa ett
lägsta belopp som understiger 2 200 kronor, skall i stället det
beloppet gälla för kostnadsbefrielse enligt första stycket för den
som är bosatt inom landstinget respektive kommunen.

Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn under 16 år i
sin vård, får barnen gemensamt kostnadsbefrielse när utgifterna för
vårdtillfällen, behandlingstillfällen och läkemedelsinköp för barnen
sammanlagt uppgår till vad som sägs i andra stycket.

Kostnadsbefrielse gäller under den tid som avses i första stycket
även för barn som under denna tid fyller 16 år.

Med förälder avses även fosterförälder. Som förälder räknas även den
med vilken en förälder stadigvarande sammanbor och som är eller har
varit gift eller har eller har haft barn med föräldern.
Lag (1996:710).

Gemensamma bestämmelser

8 § Rätt till förmåner enligt denna lag har den som är försäkrad
enligt 1 kap. 3 § första stycket lagen (1962:381) om allmän
försäkring och är bosatt i Sverige samt den som, utan att vara
bosatt här, enligt vad som följer av förordning (EEG) nr 1408/71
om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda,
egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom
gemenskapen, har rätt till vårdförmåner i Sverige vid sjukdom och
moderskap. Rätt till förmåner enligt 1 och 3--5 §§ har även den som
i annat fall, utan att vara bosatt i Sverige, har anställning i allmän
eller enskild tjänst här.

Lagen gäller inte för den som får sjukhusvård, som avses i 5 § hälso-
och sjukvårdslagen (1982:763) eller i 2 kap. 4 § lagen (1962:381) om
allmän försäkring. Lag (1994:1815).

9 § Har den som avses i 8 § inköpt läkemedel i Danmark, Finland, Island
eller Norge och har recept på läkemedlen utfärdats av en läkare i Sverige
eller av en behörig läkare i annat nordiskt land än det där inköpet
gjordes ersätts inköpskostnaden härför i fall som avses i 2 § helt och i
fall som avses i 3 och 4 §§ i den mån den överstiger den kostnad han
skulle ha fått vidkännas om läkemedlet inköpts i Sverige. Ersättning
beräknas inte på högre inköpskostnad än som motsvarar det pris som har
fastställts i Sverige för läkemedlet i den ordning som anges i 3 § tredje
stycket eller, i de fall bestämmelserna i 3 a § är tillämpliga, det lägre
pris som följer av sistnämnda paragraf.

Ersättning enligt första stycket betalas ut av Apoteksbolaget Aktiebolag
mot att recept och kvitto på det gjorda inköpet visas upp. Har
ersättningen inte lyfts före utgången av andra året efter det varunder
inköpet gjordes, utbetalas den inte. Lag (1992:894).

10 § Kostnaden för förmåner enligt denna lag ersätts av den allmänna
försäkringen. Lag (1993:51).

11 § Efter överenskommelse med en annan stat får regeringen föreskriva
att denna lag skall tillämpas helt eller delvis på personer, som utan att
vara svenska medborgare vistas här i riket och på vilka lagen annars inte
är tillämplig.

12 § I fråga om beslut enligt 7 § denna lag och besvär mot sådana beslut
gäller i tillämpliga delar vad som anges i lagen (1962:381) om allmän
försäkring.

Övergångsbestämmelser

1990:1406

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.

2. En kostnadsbefrielse som gäller vid utgången av år 1990 skall
bestå enligt äldre föreskrifter även efter ikraftträdandet.

3. För den som visar att han före ikraftträdandet gjort inköp eller
erlagt patientavgift utan att dessa tillfällen har legat till grund för
kostnadsbefrielse skall äldre föreskrifter tillämpas tills
kostnadsbefrielsen uppnåtts och dess giltighetstid har löpt ut.

1990:1467

Denna lag träder i kraft i fråga om beloppet av prisnedsättning den
1 juli 1991 och i övrigt den 1 januari 1992. Har en kommun och en
landstingskommun med stöd av övergångsbestämmelserna till
lagen (1990:1402) om övertagande av vissa sjukhem och andra
vårdinrättningar kommit överens om att under år 1991 föra över en
vårdinrättning till kommunen tillämpas de nya bestämmelserna
från och med den dag övertagandet skedde för dem som vistas vid
vårdinrättningen. Lag (1991:324).

1992:894

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

2. En fråga om att fastställa pris för ett läkemedel enligt 3 § i
paragrafens nya lydelse får prövas före ikraftträdandet.

1992:1203

1. Denna lag träder i kraft såvitt avser 1 § andra stycket den
1 juli 1993 och i övrigt den 1 januari 1993. Lag (1993:368).

1992:1693

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

2. En kostnadsbefrielse som gäller vid utgången av år 1992 skall bestå
enligt äldre föreskrifter även efter ikraftträdandet.

1993:590

För kostnadsbefrielse enligt 7 § får även beaktas patientavgift för
läkarvård eller annan sjukvårdande behandling som avses i 2 kap. 5 §
lagen (1962:381) om allmän försäkring, i lagrummets lydelse före
den 1 januari 1994. Lag (1994:1658).

1994:745

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

2. För kostnadsbefrielse enligt 7 § får beaktas patientavgifter enligt
lagrummets tidigare lydelse som erlagts före ikraftträdandet.

1994:1815

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för tid före ikraftträdandet.

3. En kostnadsbefrielse enligt 7 § som gäller vid utgången av år
1994 skall bestå enligt äldre föreskrifter även efter ikraftträdandet.

1995:510

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

2. En kostnadsbefrielse enligt 7 § som gäller vid ikraftträdandet
skall bestå enligt äldre föreskrifter även efter ikraftträdandet.

1995:840

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

2. Patientavgifter som före ikraftträdandet erlagts för vård eller
behandling enligt lagen (1993:588) om husläkare skall beaktas även
efter ikraftträdandet vid beräkning av kostnadsbefrielse enligt 7 §.

1996:710

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

2. En kostnadsbefrielse enligt 7 § som gäller vid ikraftträdandet
skall bestå enligt äldre föreskrifter även efter ikraftträdandet.