Förordning (2007:853) med instruktion för Kustbevakningen 

Uppgifter

Verksamhetsområde

1 § Kustbevakningen har till uppgift att bedriva
sjöövervakning och utföra räddningstjänst till sjöss.
Kustbevakningen ska också ha förmåga att förebygga, motstå och
hantera krissituationer inom sitt ansvarsområde. Verksamheten
bedrivs inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon samt
på land i anslutning till dessa vatten. Vad gäller sjöar,
kanaler och vattendrag omfattar verksamheten enbart Vänern och
Mälaren samt i fråga om miljöräddningtjänst också Vättern.

Kustbevakningen får med stöd av särskilda föreskrifter eller
beslut bedriva verksamhet även utanför de områden som anges i
första stycket.

Kustbevakningen ska samordna civila behov av sjöövervakning
och förmedla civil sjöinformation till berörda myndigheter.
Förordning (2010:525).

Sjöövervakning

2 § I Kustbevakningens uppgift att bedriva sjöövervakning ingår
att ansvara för eller bistå andra myndigheter med övervakning,
brottsbekämpande verksamhet samt kontroll och tillsyn enligt
vad som närmare anges i 3-10 §§.

3 § Kustbevakningen ska genom sjöövervakning förebygga och
ingripa mot störningar av ordningen i sjötrafiken.
Kustbevakningen ska vidare i enlighet med särskilda
föreskrifter förhindra och upptäcka brottslig verksamhet,
ingripa vid misstanke om brott samt utreda och beivra brott
eller bistå med utredningen av brott.

4 § Kustbevakningen ska utreda och besluta i ärenden om
vattenföroreningsavgift samt ta emot sådana avgifter.
Förordning (2010:525).

5 § Kustbevakningen ska i den utsträckning som följer av
föreskrifter, och i förekommande fall efter överenskommelse
med annan myndighet, bedriva tillsyns- och kontrollverksamhet
i fråga om bl.a.

1. sjötrafik, sjösäkerhet och transport av farligt gods,

2. fartygs registrering och identifiering,

3. personers inresa i, utresa från och vistelse i Sverige,

4. in- och utförsel av varor,

5. fiske och därtill anknuten verksamhet,

6. jakt och annat ianspråktagande av naturresurser,

7. skydd av miljö- och naturvårdsintressen, och

8. skyddsobjekt och tillträde för utländska statsfartyg.
Förordning (2012:593).

6 § Kustbevakningen ska utöva tillsyn över svensk
kontinentalsockel och ekonomisk zon. Kustbevakningen ska också
besluta om och svara för tillsyn i fråga om tillstånd för
marinvetenskaplig forskning.

7 § Kustbevakningen ska vara kontaktpunkt för sjötrafiken i
fråga om anmälningar enligt föreskrifter om gränskontroll
avseende personer och i fråga om sjöfartsskydd enligt
överenskommelse med annan myndighet.

Kustbevakningen är behörig myndighet att ta emot och besvara
förfrågningar om huruvida ett fartyg är svenskt enligt

1. tilläggsprotokollet mot människosmuggling land-, luft- och
sjövägen till Förenta nationernas konvention den 15 november
2000 mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, och

2. Förenta nationernas konvention den 10 mars 1988 för
bekämpande av brott mot sjöfartens säkerhet med dess
protokoll den 14 oktober 2005. Förordning (2014:438).

8 § Kustbevakningen ska utanför det område som avses i 1 §
första stycket bedriva sådan övervakning av fisket som är en
svensk myndighets uppgift och som följer av

1. konventionen av den 31 december 1932 mellan Sverige och
Danmark angående fiskeriförhållandena i de till Sverige och
Danmark gränsande farvattnen (SÖ 1933:13),

2. avtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge
om ömsesidigt tillträde till fisket i Skagerrak för fartyg
som för dansk, norsk och svensk flagg,

3. gränsälvsöverenskommelsen av den 11 november 2009 mellan
Sverige och Finland (SÖ 2010:21), och

4. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013
av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken,
om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG)
nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr
2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG.

För verksamhet enligt första stycket 4 får Kustbevakningen
utse behöriga tjänstemän att vara gemenskapsinspektörer.
Förordning (2014:1556).

9 § Kustbevakningen ska ansvara för Sveriges del av de
kontrollåtgärder som Europeiska unionen genomför till sjöss
inom det område som regleras av Nordostatlantiska
fiskerikommissionen (NEAFC). Myndigheten får för detta ändamål
utse behöriga tjänstemän att vara inspektörer och
koordinatorer.

10 § Kustbevakningen får utanför det område som avses i 1 §
första stycket medverka i Europeiska unionens operativa
samarbete för kontroll av medlemsstaternas yttre gränser enligt
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 863/2007 av
den 11 juli 2007 om inrättande av en mekanism för upprättande
av snabba gränsinsatsenheter och om ändring av rådets
förordning (EG) nr 2007/2004 vad beträffar den mekanismen och
regleringen av gästande tjänstemäns uppgifter och befogenheter.
Myndigheten får för detta ändamål utse behöriga tjänstemän att
ingå som gränsbevakningstjänstemän i sådana enheter.

Räddningstjänst

11 § Kustbevakningen ska i enlighet med särskilda föreskrifter
ansvara för miljöräddningstjänsten till sjöss i syfte att
begränsa konsekvenserna av olyckor och utsläpp.
Kustbevakningen ska ha beredskap för och på anmodan av
räddningsledare delta i sjöräddningstjänst och annan
räddningstjänst och därigenom bidra till ökad sjösäkerhet, att
människoliv kan räddas, att personskador begränsas och att
konsekvenserna för egendom och miljö minskas.
Förordning (2010:525).

12 § Kustbevakningen får, utöver vad som följer av 9 kap. 1 §
lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, begära bistånd från
och lämna bistånd till utländska myndigheter vid
räddningsinsatser enligt

1. överenskommelsen av den 13 september 1983 om samarbete vid
bekämpning av förorening av Nordsjön genom olja och andra
skadliga ämnen (SÖ 1984:13),

2. konventionen av den 9 april 1992 om skydd av
Östersjöområdets marina miljö (SÖ 1996:22),

3. konventionen av den 30 november 1990 om beredskap för,
insatser vid och samarbete vid föroreningar genom olja (SÖ
1992:16),

4. tilläggsprotokollet till konventionen under 3 om beredskap
för, insatser vid och samarbete vid olyckor förorsakade av
farliga och skadliga ämnen 2000 (SÖ 2003:47), och

5. avtalet om samarbete om beredskap för och insatser vid
förorening av den marina miljön genom olja i Arktis.

Vid miljöräddningsinsatser till sjöss får Kustbevakningen
även begära bistånd från och lämna bistånd till de länder som
deltar i samarbetet inom ramen för Europaparlamentets och
rådets beslut 1313/2013/EU av den 17 december 2013 om en
civilskyddsmekanism för unionen. Sådant bistånd får dock
endast lämnas under förutsättning att den stat som har begärt
biståndet garanterar Kustbevakningen full kostnadstäckning
för dess insatser.

Kustbevakningen får vidare begära bistånd vid
miljöräddningsinsatser till sjöss av Europeiska unionens
sjösäkerhetsbyrå i enlighet med Europaparlamentets och rådets
förordning (EG) nr 724/2004 av den 31 mars 2004 om ändring av
förordning (EG) nr 1406/2002 om inrättande av en europeisk
sjösäkerhetsbyrå. Förordning (2014:1556).

13 § Innan Kustbevakningen beslutar att begära eller lämna
bistånd enligt 12 § eller 9 kap. 1 § första stycket lagen
(2003:778) om skydd mot olyckor ska myndigheten informera
Regeringskansliet (Justitiedepartementet) om de åtgärder som
den avser att vidta. Förordning (2014:1556).

Särskilda uppgifter

14 § Har upphävts genom förordning (2010:525).

15 § Kustbevakningen ska medverka i internationellt samarbete
för att utveckla gränskontroll, brottsbekämpning till sjöss,
annan sjöövervakning och miljöräddningstjänst. Kustbevakningen
ska vidare samverka med andra myndigheter för att främja
svenskt deltagande i internationellt samarbete inom sitt
verksamhetsområde.

15 a § Kustbevakningen ska utöva tillsyn enligt lagen
(2015:280) om rapportering av olyckor vid olje- och
gasverksamhet till havs utanför Europeiska unionen.

Kustbevakningen ska vara kontaktpunkt och ansvara för utbyte
av information enligt Europaparlamentets och rådets direktiv
2013/30/EU av den 12 juni 2013 om säkerhet för olje- och
gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv
2004/35/EG, i den ursprungliga lydelsen.

Kustbevakningen ska även ansvara för de uppgifter som i
övrigt följer av artikel 32 i direktiv 2013/30/EU, i den
ursprungliga lydelsen. Förordning (2015:306).

16 § Kustbevakningen får bedriva uppdragsverksamhet.

Myndighetens ledning

17 § Kustbevakningen leds av en myndighetschef.

18 § Vid Kustbevakningen ska det finnas ett insynsråd som
består av högst tio ledamöter.

Särskilda organ

19 § För att bistå Kustbevakningen i arbetet med att samordna
civil sjöövervakning och förmedla sjöinformation ska det vid
myndigheten finnas ett samrådsorgan för civil sjöövervakning
och sjöinformation.

Samrådsorganet består av myndighetens chef, som är ordförande,
och högst tolv andra ledamöter samt ersättare för dessa.
Myndighetens chef får sätta en annan tjänsteman vid
Kustbevakningen i sitt ställe som ordförande i samrådsorganet.
Förordning (2010:525).

Anställningar och uppdrag

20 § Generaldirektören är myndighetschef.

21 § Vid Kustbevakningen finns en överdirektör.

22 § Ledamöterna i samrådsorganet för civil sjöövervakning och
sjöinformation utses av myndighetens chef.

Personalansvarsnämnd

23 § Vid Kustbevakningen ska det finnas en
personalansvarsnämnd.

Tillämpligheten av vissa förordningar

24 § Kustbevakningen ska tillämpa 
personalföreträdarförordningen (1987:1101) och 
internrevisionsförordningen (2006:1228).
Förordning (2018:480).

Avgifter

25 § Kustbevakningen får ta ut avgifter för sin
uppdragsverksamhet. Inkomsterna från avgiftsbelagd verksamhet
disponeras av myndigheten.

Myndigheten får  meddela föreskrifter om avgifternas storlek.
Förordning (2010:525).