Lag (1974:890) om vissa mineralfyndigheter 

1 § För undersökning och bearbetning av fyndighet av

1. olja, gas stensalt eller annat salt som förekommer på likartat sätt,

2. alunskiffer

3. stenkol, eldfast lera eller klinkrande lera eller

4. uranhaltigt eller toriumhaltigt mineral fordras, om ej annat följer
av 8 eller 9 §, särskilt tillstånd (koncession). I fråga om förberedande
undersökning finns bestämmelser i 15 §. Lag (1985:624).

2 § Fråga om koncession prövas av regeringen eller myndighet som
regeringen bestämmer.

Den som söker koncession skall erlägga ansökningsavgift i enlighet med
vad regeringen föreskriver. Lag (1982:484).

3 § För verksamhet som bedrives på grund av koncession gäller de villkor
och inskränkningar som föreskrives i eller med stöd av denna lag.
Därutöver gäller om sådan verksamhet vad som föreskrives i byggnads-,
naturvårds- och miljöskyddslagstiftning eller i annan lagstiftning.

4 § Koncession meddelas för en eller flera av de grupper av ämnen som
anges i 1 § 1--4.

Koncession skall avse bestämt område och viss tid. Område och
giltighetstid bestämmes efter vad som är lämpligt med hänsyn till
fyndigheten, ändamålet med koncessionen och övriga omständigheter.

Gränserna för området räknas på djupet lodräta, om det kan ske utan
intrång i annans rätt. Lag (1985:624).

5 § Koncession meddelas som undersökningskoncession eller
bearbetningskoncession.

Undersökningskoncession kan förenas med rätt för innehavaren att få
bearbetningskoncession avseende fyndighet som påträffas vid
undersökningsarbetet. Sker detta, skall de huvudsakliga villkoren för
bearbetningskoncessionen anges.

Bearbetningskoncession meddelas endast om fyndighet som kan ekonomiskt
tillgodogöras blivit påträffad.

6 § Koncession får beviljas endast den som från allmän synpunkt finnes
lämplig att utföra sådan undersökning eller bearbetning som avses med
koncessionen.

Inom område som omfattas av koncession får annan icke beviljas
koncession för samma grupp av ämnen.

Har flera kommit in med ansökningar om koncession, vilka helt eller
delvis avser samma område, och kan ansökningarna icke samtidigt
bifallas, prövas vilken av sökandena som från allmän synpunkt bör äga
företräde. Avser ansökningarna undersökningskoncession, skall även
beaktas om någon av sökandena gjort fynd eller utfört
undersökningsarbete inom området.

7 § Inom område som omfattas av koncession för viss grupp av ämnen får
annan än koncessionshavaren ej utan särskilda skäl meddelas koncession
för annan grupp av ämnen. Ej heller får inom område, som omfattas av
rätt enligt 1 kap. 4 eller 5 § gruvlagen (1974:342) eller ansökan om
sådan rätt utan särskilda skäl koncession meddelas annan än den som
erhållit eller ansökt om sådan rätt.

Inom område som omfattas av koncession enligt lagen (1985:620) om vissa
torvfyndigheter får koncession enligt denna lag inte utan särskilda skäl
beviljas annan än koncessionshavaren.

Meddelas koncession inom område som omfattas av annan koncession enligt
denna lag eller av sådan rätt enligt gruvlagen som avses i första
stycket eller beviljas sådan gruvrätt inom område som omfattas av
koncession, får arbete, som utförs på grund av först uppkomna rättighet,
icke hindras eller uppehållas av arbete på grund av rättighet som
tillkommit senare. Motsvarande gäller beträffande arbeten med stöd av
koncession enligt denna lag i förhållande till arbeten som bedrivs med
stöd av koncession enligt lagen om vissa torvfyndigheter. Lag
(1985:624).

8 § Har koncession icke meddelats i fråga om fyndighet som anges i 1 §,
får den utan koncession undersökas av

1. den som har rätt enligt 1 kap. 4 eller 5 § gruvlagen (1974:342) eller
som ansökt om sådan rätt inom område som omfattas av rätten eller
ansökningen,

2. den som innehar bearbetningskoncession avseende annan grupp av ämnen
inom området för koncessionen,

3. fastighetsägaren inom annat område än som avses under 1 och 2.

I fall som avses i första stycket 1 och 2 fordras medgivande till
arbetet av fastighetsägaren och innehavare av nyttjanderätt eller
servitut avseende marken i den mån arbetet medför intrång i deras rätt.

9 § Har koncession inte meddelats i fråga om fyndighet som avses i 1 § 2
eller 3, får den utan koncession bearbetas av fastighetsägaren. Vad som
sagts nu gäller inte om fyndigheten finns inom ett område där någon
inmutare eller gruvrättshavare har rätt att utföra undersökningsarbete
enligt 8 § första stycket 1, och inte heller om den finns inom ett
område som omfattas av bearbetningskoncession för annan fyndighet.

Fastighetsägaren får utan koncession för husbehov utnyttja gas som
framkommit på annat sätt än i samband med sökande efter olje- eller
gasfyndighet, även om annan har koncession inom området. Lag (1985:624).

10 § Koncession kan förenas med de föreskrifter som behövs för att
skydda allmänna intressen eller enskild rätt eller som eljest påkallas
för att främja ett från allmän synpunkt ändamålsenligt utforskande och
tillvaratagande av naturtillgångarna.

Koncession kan göras beroende av att undersökning eller bearbetning sker
i viss omfattning.

I koncession kan föreskrivas att staten skall ha rätt att deltaga i
verksamheten eller att koncessionsinnehavaren skall utge avgift eller
produktionsandel till staten eller iakttaga annat liknande villkor. Lag
(1985:624).

11 § Koncession får ej överlåtas utan medgivande av den myndighet som
meddelat koncession.

Rätt till undersökning enligt 8 § första stycket och rätt till
bearbetning enligt 9 § första stycket får överlåtas eller upplåtas.

12 § Anmäler koncessionshavaren till den myndighet som meddelat
koncessionen att han önskar frånträda sin rätt, upphör denna sex månader
efter det sådan anmälan kom in, om ej annat följer av koncessionen.

13 § I fråga om rätt att förvärva, inneha eller på annat sätt taga
befattning med uran eller annat ämne, som utgör kärnämne enligt 2 §
lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, finns bestämmelser i den
lagen. Lag (1984:6).

14 § Denna lag äger icke tillämpning inom allmänt vattenområde i havet.

Förberedande undersökning

15 § Vill någon som förberedelse för ansökan om koncession utföra
undersökning på annans mark, får myndighet som regeringen bestämmer
föreskriva att tillträde till marken skall lämnas under viss tid.

Undersökningen skall utföras så att minsta skada och intrång vållas.
Byggnad får uppföras och väg byggas endast om markens ägare och
innehavare av nyttjanderätt och servitut avseende marken samtyckt
därtill eller bergmästaren lämnat tillstånd till åtgärden. Tillstånd
till dylik åtgärd får ej lämnas i andra fall än då åtgärden
oundgängligen kräves för undersökningen.

Föranleder undersökningen skada eller intrång, skall vad som föreskrives
i 24 § äga motsvarande tillämpning. Lag (1982:484).

Undersökningsarbete

16 § Den som innehar undersökningskoncession får inom koncessionsområdet
utföra undersökningsarbete i syfte att utröna möjligheterna att utvinna
mineraliskt ämne som avses med koncessionen. För sådant arbete gäller
vad som föreskrives i 17--24 §§.

17 § Undersökningsarbete får ej utan medgivande av regeringen äga rum på

1. område som avsatts till nationalpark eller om vars avsättande till
nationalpark statlig myndighet gjort framställning hos regeringen,

2. befästningsområde och, i den utsträckning regeringen bestämmer,
område utanför detta,

3. kyrkogård eller annan begravningsplats.

18 § Undersökningsarbete får ej utan medgivande av länsstyrelsen äga rum
på

1. område på mindre avstånd än trettio meter från allmän väg eller sådan
vägs sträckning enligt fastställd arbetsplan eller från sådan järnväg
eller kanal som är upplåten för allmän trafik eller från allmän
flygplats,

2. område på mindre avstånd än etthundra meter från byggnad, som är
avsedd att stadigvarande användas till bostad, eller från tomtplats
eller trädgård vid sådan byggnad,

3. område som upptages av kyrka, annan samlingslokal,
undervisningsanstalt, hotell eller pensionat eller av vårdanstalt,
elevhem eller därmed jämförlig inrättning, om anläggningen är avsedd för
mer än femtio personer,

4. område som upptages av elektrisk kraftstation eller industriell
anläggning,

5. område med detaljplan.

Utan hinder av vad som föreskrives i första stycket får undersökning ske
inom område som där anges, om medgivande lämnats, i fall som anges under
2 av ägaren till byggnaden, tomtplatsen eller trädgården och den som har
nyttjanderätt därtill samt i fall som anges under 3 och 4 av ägare och
nyttjanderättshavare. Lag (1987:157).

19 § Kan i annat fall än som avses i 17 och 18 §§ undersökningsarbete
inom visst område antagas komma att hindra eller ansevärt försvåra sådan
pågående eller planerad användning av marken som är av väsentlig
betydelse från allmän synpunkt, kan regeringen förordna att sådant
arbete icke får utföras inom området utan medgivande av regeringen eller
myndighet som regeringen bestämmer.

20 § Minst två veckor innan undersökningsarbetet påbörjas skall
underrättelse härom genom koncessionshavarens försorg delges såväl ägare
till den mark där arbetet skall bedrivas som innehavare av nyttjanderätt
eller servitut avseende marken.

Innan arbetet påbörjas skall koncessionshavaren ställa säkerhet för
ersättning enligt 24 §, om icke den som är berättigad till ersättning
medger annat.

21 § Tvist huruvida hinder mot undersökningsarbetet föreligger enligt
17--19 §§ prövas av bergmästaren.

22 § Undersökningsarbete får bestå endast i sådana åtgärder som behövs
för att visa att fyndighet av mineraliskt ämne som avses med
koncessionen förekommer inom koncessionsområdet och för att vinna
närmare kännedom om fyndighetens storlek, beskaffenhet och
utvinningsbarhet.

Inom koncessionsområdet får koncessionshavaren ej utan medgivande av
markens ägare och innehavare av nyttjanderätt eller servitut avseende
marken uppföra annan byggnad än sådan som är oundgängligen nödvändig för
undersökningsarbetet. I den mån det behövs får han bygga väg inom
området eller begagna befintlig väg till och inom området. Efter
tillstånd av bergmästaren får han också bygga nödvändig väg till
området.

Åtgärd skall utföras så, att minsta skada och intrång vållas.

23 § Koncessionshavaren får använda under arbetet brutet eller på annat
sätt utvunnet mineraliskt ämne som avses med koncessionen endast i den
mån det behövs för undersökning av ämnets beskaffenhet och lämplighet
för teknisk bearbetning. Produkt som koncessionshavaren därvid utvinner
får han tillgodogöra sig. På samma sätt får koncessionshavaren utnyttja
med koncessionen avsett mineraliskt ämne som tidigare utvunnits, i den
mån ej annat följer av 35 § andra stycket.

Koncessionshavaren får bryta eller på annat sätt utvinna mineraliskt
ämne av annat slag än som avses med koncessionen endast i den mån det
behövs för undersökningsarbetets ändamålsenliga bedrivande. Av det som
sålunda utvunnits får koncessionshavaren använda vad som behövs för
undersökningsarbetet på fyndigheten.

24 § Föranleder undersökningsarbetet skada eller intrång, skall
ersättning härför utgå. Vid tvist om sådan ersättning väckes talan vid
den fastighetsdomstol inom vars område marken eller större delen därav
ligger.

Har tvisten när förrättning enligt 26 § hålles icke hänskjutits till
avgörande av skiljemän eller domstol, prövas frågan vid förrättningen.

25 § I fråga om undersökningsarbete med stöd av 8 § äger 17--19 och 21
§§, 22 § första stycket samt 23 § motsvarande tillämpning.

Anvisande av mark för bearbetning m.m.

26 § Den som innehar bearbetningskoncession får ej påbörja bearbetningen
innan mark anvisats för sådant ändamål och därmed sammanhängande
verksamhet, såsom för uppförande av byggnad eller annan anläggning eller
för väg, transportbana eller ledning eller för uppläggande av malm samt
varp och andra avfallsprodukter. Mark får ej anvisas i strid med villkor
i koncessionen. I fråga om anvisande av mark äger vad som i 17 och 18 §§
föreskrives om hinder motsvarande tillämpning, om hindret uppstod innan
koncessionen meddelades. Vad som i 19 § föreskrives om förordnande om
förbud mot arbete äger motsvarande tillämpning i fråga om anvisande av
mark. Förordnande som nu avses får dock ej meddelas sedan
bearbetningskoncession beviljats. Om ej annat följer av vad som sagts nu
skall koncessionshavaren inom koncessionsområdet anvisas den mark som
han begär i den mån det ej är uppenbart att den icke behövs för
ändamålet. Utanför koncessionsområdet anvisas den mark som är nödvändig.
Om viss mark inom eller utom koncessionsområdet hotas av ras eller
sättningar i samband med bearbetning, kan även denna mark anvisas.

Mark kan anvisas för kortare tid än den koncessionen avser.

Anvisande av mark sker vid särskild förrättning efter ansökan hos
bergmästaren i det distrikt där det med ansökningen avsedda området
eller större delen därav ligger.

27 § Ägare av fastighet och innehavare av särskild rätt till fastighet
är berättigade att av koncessionshavaren få intrångsersättning och
ersättning för annan skada till följd av att mark tages i anspråk enligt
26 §.

Vid ersättningens bestämmande gäller 4 kap. samt 5 kap. 23 §, 24 § och
27 § första stycket första punkten expropriationslagen (1972:719) i
tillämpliga delar. Vad som sägs i 4 kap. 3 § nämnda lag skall härvid
tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum under tiden från dagen tio
år före det ansökningen om anvisande av mark kom in.

Tvist om ersättningen prövas vid förrättningen för anvisande av mark.

28 § I fråga om ersättning för skada eller intrång, som uppstår efter
förrättning enligt 26 § och som icke kunnat förutses vid förrättningen,
är denna lag ej tillämplig.

29 § Om förrättning som avses i 26 §, tillträde till anvisad mark,
betalning av ersättning och avstående från anvisad mark gäller i
tillämpliga delar vad som i 4 kap. 10--25, 27, 28 och 30--38 §§ samt 39
§ första stycket 3 gruvlagen (1974:342) föreskrives för motsvarande
fall.

Rätt till bearbetning

30 § Den som innehar bearbetningskoncession får inom koncessionsområdet
undersöka, bearbeta och tillgodogöra sig mineraliskt ämne som omfattas
av koncessionen. För sådant arbete gäller vad som föreskrives i 31--33
§.

Förut utvunnet mineraliskt ämne av i första stycket avsett slag, som ej
uppfordrats eller som finnes på anvisad mark inom koncessionsområdet,
tillfaller koncessionshavaren i den mån ej annat följer av 35 § andra
stycket.

31 § Koncessionshavaren får inom koncessionsområdet utvinna annat
mineraliskt ämne än som omfattas av koncessionen i den mån det behövs
för att arbetet skall kunna bedrivas på ett ändamålsenligt sätt.

I den mån sådant mineraliskt ämne som ej avses med koncessionen
utvunnits enligt denna lag före meddelandet av koncessionen eller
därefter får koncessionshavaren därav använda vad som behövs vid
bearbetningen och dessutom tillgodogöra sig allt som icke förrän vid
anrikning eller därmed likställt förfarande kan avskiljas från ämne som
avses med koncessionen. Koncessionshavaren får även i övrigt
tillgodogöra sig sådant ämne, om markägaren ej inom sex månader efter
tillsägelse avhämtar det och ersätter därpå nedlagda kostnader. Talan om
sådan ersättning väckes vid den fastighetsdomstol inom vars område
marken eller större delen därav ligger. Väckes talan, räknas tiden för
avhämtandet från det ersättningsbeloppet slutligt bestämts.

Vad som föreskrives i denna paragraf gäller ej fyndighet av mineraliskt
ämne som omfattas av gruvlagen (1974:342) eller denna lag och som kan
ekonomiskt tillgodogöras. Material som innehåller sådant ämne får dock
tagas ut ur fyndighet för analys eller anrikningsförsök.

32 § Koncessionshavaren får använda koncessionsområdet i dagen för annat
ändamål än undersökningsarbete endast till den del mark inom området
anvisats enligt 26 §. Mark som inom eller utom koncessionsområdet
anvisats enligt nämnda paragraf får ej användas för annat än där avsett
ändamål.

Under jord får koncessionsområdet användas endast för undersökning och
bearbetning samt därmed sammanhängande verksamhet. I fråga om sådant
arbete äger vad som i 17 och 18 §§ föreskrives om hinder motsvarande
tillämpning, om hindret uppstod innan koncessionen meddelades. I fråga
om arbete som nu nämnts äger även vad som i 19 § föreskrives om
förordnande om förbud mot arbete motsvarande tillämpning. Förordnande
som nu avses får dock ej meddelas sedan koncessionen beviljats.

Koncessionshavaren skall hålla behövligt stängsel på mark som inom eller
utom koncessionsområdet anvisats enligt 26 §. Om icke bergmästaren
medger annat, skall stängslet utföras i varaktigt material.

I fråga om undersökningsarbete i dagen på ej anvisad mark äger 17--24 §§
motsvarande tillämpning. Hinder som avses i 17 och 18 §§ gäller dock
endast om hindret uppstod innan koncessionen meddelades. Förordnande om
förbud mot arbete får ej meddelas sedan koncessionen beviljats.

33 § Bearbetning får icke utföras på sådant sätt att framtida utvinning
av mineraliskt ämne äventyras eller att tillgodogörandet av kvarlämnad
känd tillgång på mineraliskt ämne omöjliggöres eller i väsentlig mån
försvåras eller så, att uppenbar misshushållning av mineraliskt ämne på
annat sätt äger rum.

Utfraktsvägar och orter som leder till gruvas obrutna delar skall hållas
öppna. Borrhål till olje-, gas- eller saltfyndighet skall vara försett
med mynningsskydd. För igenläggning av utfraktsväg, ort eller borrhål
som nu avses kräves tillstånd av bergmästaren, även om koncessionen icke
längre gäller.

34 § I fråga om bearbetning med stöd av 9 § första stycket äger 17--19
och 31 §§, 32 § tredje stycket samt 33 § motsvarande tillämpning.

Verkan av att bearbetningskoncession upphör

35 § Upphör bearbetningskoncession, förlorar koncessionshavaren rätten
till med koncessionen avsett mineraliskt ämne som brutits eller på annat
sätt utvunnits men ej uppfordrats.

Med koncessionen avsett mineraliskt ämne som uppfordrats får ligga kvar
för koncessionshavarens räkning under högst två år efter det att
koncessionen upphörde att gälla. Koncessionshavaren förlorar rätten till
det som icke tagits bort inom denna tid.

Mineraliskt ämne till vilket koncessionshavaren förlorat sin rätt enligt
denna paragraf tillfaller fastighetsägaren.

36 § Upphör bearbetningskoncession, förlorar koncessionshavaren rätten
till byggnad som gjorts för gruvas eller motsvarande anläggnings styrka
och bestånd, däri inbegripet inklädnad av borrhål, samt till stängsel
som koncessionshavaren varit skyldig att hålla. Sådan anläggning skall
lämnas kvar på platsen och tillfaller vid ny bearbetningskoncession
innehavaren därav.

Annan anläggning än som anges i första stycket får finnas kvar under
högst två år efter det att koncessionen upphörde att gälla. Det som icke
tagits bort inom denna tid tillfaller fastighetsägaren.

37 § Upphör bearbetningskoncession, förlorar koncessionshavaren rätten
till mark som anvisats inom eller utom koncessionsområdet.

Vissa särskilda åligganden för koncessionshavare

38 § Över gruva eller motsvarande anläggning som är under arbete skall
genom koncessionshavarens försorg upprättas karta. På kartan skall
redovisas borrhål inom koncessionsområdet av bestående värde. I fråga om
koncessionsområde där bearbetning ej pågår skall sådana borrhål inläggas
på borrhålskarta.

Karta som avses i första stycket skall förvaras hos koncessionshavaren
och fortlöpande kompletteras av denne. Utdrag skall sändas in till
myndighet som regeringen bestämmer.

39 § Koncessionshavaren är skyldig att föra journal över
undersökningsarbete och bearbetning samt att till myndighet som
regeringen bestämmer redovisa prover och avge rapporter.

Sveriges geologiska undersökning eller annan myndighet som regeringen
bestämmer skall på begäran beredas tillfälle att följa
koncessionshavarens arbete i geologiskt avseende och taga del av de
geologiska resultaten av arbetet.

Tillsyn handräckning, ansvar m.m.

40 § Bergmästarna utövar tillsyn över efterlevnaden av vad som i eller
med stöd av denna lag föreskrivs om undersökning och bearbetning.

Den som innehar koncession eller utövar verksamhet enligt denna lag
skall på anfordran lämna bergmästarna de upplysningar och handlingar som
behövs för tillsynen. Bergmästarna får meddela bestämmelser för att
trygga efterlevnaden av vad som i eller med stöd av denna lag föreskrivs
i fråga om undersökning och bearbetning.

Bergmästarna har rätt till tillträde till gruvor och andra anläggningar
för att inspektera verksamhet som omfattas av denna lag. Lag (1984:676).

41 § Uppstår i fall som avses i 7 § tredje stycket tvist, bestämmer
bergmästaren, med iakttagande av vad som kan ha föreskrivits i frågan i
samband med koncessionen, hur arbetena skall ordnas för att innehavaren
av den först uppkomna rättigheten skall kunna driva sitt arbete
ändamålsenligt och med minsta förfång för den andre rättsinnehavaren.
Lag (1985:624).

42 § Påbörjas undersökningsarbete utan att säkerhet ställts enligt vad
som föreskrivs i 20 § andra stycket eller 32 § fjärde stycket eller
utförs anläggning i strid med 15 § andra stycket, 22 § andra stycket
eller 32 § fjärde stycket, får kronofogdemyndigheten på ansökan av den
som äger eller innehar marken meddela särskild handräckning för att
arbetet skall inställas eller att anläggningen skall tas bort på
undersökarens bekostnad.

Åsidosätts förbud som bergmästaren meddelat enligt 43 § andra stycket,
får kronofogdemyndigheten på ansökan av bergmästaren meddela särskild
handräckning för att åstadkomma rättelse.

I fråga om sådan handräckning som avses i första eller andra stycket
finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och
handräckning. Lag (1991:867).

43 § Iakttar en koncessionshavare inte föreskrift som meddelats med stöd
av 10 § första stycket eller efterkommer han eller annan inte vad som
föreskrivs eller begärs med stöd av 38 §, 39 § eller 40 § andra eller
tredje stycket, kan bergmästaren vid vite förelägga honom att fullgöra
sina skyldigheter. Sådant föreläggande skall delges.

Bedrivs arbete på sådant sätt att uppenbar fara för allmänt eller
enskilt intresse uppkommer, får bergmästaren förbjuda arbetets fortsatta
bedrivande. Sådant förbud länder omedelbart till efterrättelse. Lag
(1982:484).

44 § Till böter eller fängelse i högst sex månader dömes den som
uppsåtligen eller av oaktsamhet

1. påbörjar undersökningsarbete utan att iakttaga vad som i 20 eller 32
§ fjärde stycket föreskrives om underrättelse och ställande av säkerhet.

2. bearbetar ämne som avses i 1 § 1 eller 4 utan att ha erhållit
bearbetningskoncession, om sådan kräves,

3. utan tillstånd enligt 33 § andra stycket lägger igen utfraktsväg, ort
eller borrhål som där avses.

Till påföljd som anges i första stycket dömes också den som vid
fullgörande av uppgiftsskyldighet som är förbunden med koncessionen
eller som avses i 40 § andra stycket lämnar oriktig uppgift, om detta
sker uppsåtligen eller av grov oaktsamhet.

I fall som anges i första stycket 2 kan ämne som utvunnits förklaras
förverkat.

Om brott som avses i första stycket 1 förnärmar enbart enskilds rätt,
får åklagare väcka åtal endast om målsägande anger brottet till åtal.
Lag (1985:624).

45 § har upphört att gälla genom lag (1980:223).

Fullföljd av talan m.m.

46 § Den som är missnöjd med beslut vid förrättning enligt 26 § i fråga
om ersättning enligt 15, 24 eller 27 § eller ersättning till sakägare
för kostnad som denne fått vidkännas för att bevaka sin rätt vid
förättningen får väcka talan vid den fastighetsdomstol inom vars område
den mark varom är fråga eller större delen därav ligger. Talan skall
väckas inom tre månader från det avslutningsbeslutet meddelades.

Mot annat beslut vid förrättningen föres talan hos Sveriges geologiska
undersökning genom besvär. Lag (1982:484).

47 § Mot bergmästarens beslut enligt denna lag i annan fråga än som
avses i 46 § föres talan hos Sveriges geologiska undersökning genom
besvär. Lag (1982:484).

48 § Beslut enligt 15 § första stycket och beslut av Sveriges geologiska
undersökning i frågor som avses i 32 § tredje stycket 33 § andra stycket
får överklagas hos regeringen genom besvär.

I annat fall än som avses i första stycket får beslut enligt denna lag
av Sveriges geologiska undersökning överklagas hos kammarrätten genom
besvär. Lag (1982:484).

49 § har upphävts genom lag (1985:624).

50 § I fråga om skyldigheten att svara för kostnad i mål som avses i 46
§ första stycket gäller, med tillämpning i övrigt av 18 kap.
rättegångsbalken, att koncessionshavaren, om ej annat föranledes av 18
kap. 6 och 8 §§ samma balk, alltid skall vidkännas sina egna kostnader
samt kostnad som åsamkas motpart vid fastighetsdomstolen genom att
koncessionshavaren där väckt talan och i högre rätt genom att han där
fullföljt talan.

Särskilda bestämmelser

51 § Med särskild rätt till fastighet förstås i denna lag nyttjanderätt,
servitut och rätt till elektrisk kraft samt liknande rätt.

Bestämmelserna i denna lag om sakägare gäller ej innehavare av fordran
för vilken fastigheten svarar.

52 § Har säkerhet som skall ställas enligt denna lag icke godkänts av
den till vars förmån den ställes, prövas säkerheten av länsstyrelsen.

Borgen får godkännas av länsstyrelsen endast om borgensman svarar som
för egen skuld och, om två eller flera tecknat borgen, de svarar
solidariskt.

Staten, kommun, landstingskommun och kommunalförbund behöver icke ställa
säkerhet.

Övergångsbestämmelser

1974:890

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1975, då lagen (1886:46 s. 1)
angående stenkolsfyndigheter m.m. och uranlagen (1960:679) skall upphöra
att gälla.

Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till föreskrift som
ersatts genom bestämmelse i den nya lagen, skall i stället den nya
bestämmelsen tillämpas.

2. Vad som föreskrivs om byggnadsplan i den nya lagen äger motsvarande
tillämpning på avstyckningsplan.

3. Vad som enligt den nya lagen gäller om ägare av fastighet skall
tillämpas även på den som innehar fastighet under ständig
besittningsrätt eller med fideikommissrätt. Detsamma gäller den som i
enlighet med beslut vid allmän avvittring innehar ströäng.

Bestämmelserna i denna lag om fordran för vilken panträtt har upplåtits
i fastighet äger motsvarande tillämpning på sådan fordran på ogulden
köpeskilling som åtnjuter företrädesrätt enligt 5 § lagen (1970:995) om
införande av nya jordabalken. Vad som sagts nu gäller även i fråga om
rätt till avkomst eller förmån som avses i 8 § lagen om införande av nya
jordabalken, om rättigheten ej är att anse som särskild rätt till
fastighet.

4. Vad som i 27 § föreskrives angående tillämpning av 4 kap. 3 §
expropriationslagen (1972:719) gäller ej i fråga om värdeökning som ägt
rum före utgången av juni 1971.

5. Den nya lagen tillämpas beträffande före ikraftträdandet beviljade
privilegier och utmål avseende stenkolsgruva, koncessioner enligt lagen
(1886:46 s. 1) angående stenkolsfyndigheter m.m. och uranlagen
(1960:679) samt undersökningstillstånd enligt sistnämnda lag, vilka
därvid skall anses såsom undersöknings- eller bearbetningskoncessioner
enligt den nya lagen. Följande särskilda bestämmelser skall iakttagas.

Äldre rättighet till bearbetning som meddelats utan tidsbegränsning
gäller till dess tjugofem år förflutit från lagens ikraftträdande. Söker
rättighetens innehavare senast ett år före utgången av nämnda tid
förlängning, skall detta beviljas på skäliga villkor, om sökanden efter
ikraftträdandet bedrivit regelbunden bearbetning inom området eller där
utfört undersökningsarbete av större omfattning. I annat fall skall vid
prövning av sådan ansökan särskilt beaktas fyndighetens värde såsom
reserv för sökanden tillhörigt förädlingsverk eller företag för
mineralutvinning.

Inom område som omfattas av privilegier avseende stenkolsgruva skall
hinder för markanvisning enligt 26 § samt för undersökning och
bearbetning enligt 32 § gälla oberoende av när det uppkommit.

Bestämmelserna i 21 och 22 §§ uranlagen tillämpas i fråga om
undersökningsarbete som utföres med stöd av före ikraftträdandet
beviljat undersökningstillstånd enligt nämnda lag.

Ansökan om anvisande av mark och vad därmed sammanhänger prövas enligt
äldre lag, om ansökningen gjorts före ikraftträdandet. I fråga om rätt
till ersättning för skada eller intrång gäller också i övrigt äldre lag,
om skadan eller intrånget uppstått före ikraftträdandet.

Innehavare av äldre rättighet avseende stenkol skall till staten betala
en årlig avgift enligt grunder som regeringen bestämmer. Avgiften skall
erläggas första gången för år 1976. Regeringen kan efter ansökan medge
att avgiften nedsättes eller ersättes med viss arbetsskyldighet.

Den nya lagen medför i fråga om äldre rättigheter ej inskränkning i rätt
till jordägareandel eller i rätt till avgift till jordägare enligt 2
kap. samt 50 § 1 mom., 52 § och 60 § lagen angående stenkolsfyndigheter
m.m. eller i rätt till gottgörelse enligt 7 § andra stycket samma lag.
Motsvarande gäller i fråga om rätt till avgäld enligt 43 § och rätt till
gottgörelse enligt 45 § uranlagen.

6. Ansökan om koncession enligt lagen (1886:46 s. 1) angående
stenkolsfyndigheter m.m. eller om undersökningstillstånd eller
koncession enligt uranlagen (1960:679), som gjorts före ikraftträdandet
men ej slutligt avgjorts dessförinnan, prövas enligt äldre lag.
Beträffande koncession eller undersökningstillstånd som beviljats på
grund av sådan ansökan tillämpas den nya lagen, varvid rättigheten anses
såsom undersöknings- eller bearbetningskoncession enligt den nya lagen.
I fråga om sådan rättighet skall i tillämpliga delar gälla vad som
beträffande äldre rättigheter föreskrives i 5 andra, sjätte och sjunde
styckena för där avsedda fall.

7. Handläggning av mål eller ärende som anhängiggjorts före den nya
lagens ikraftträdande men ej slutligt avgjorts dessförinnan sker i den
ordning som gäller enligt den äldre lagen.

8. Den som vid utgången av år 1974 bedriver torvtäkt för vilken
koncession erfordras enligt denna lag får, under förutsättning att
ansökan om koncession göres före den 1 januari 1976, fortsätta
verksamheten för samma ändamål utan koncession till dess ansökningen
slutligt prövats.

1982:484

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1982. Den som vid utgången av juni
1982 bedriver arbete för vilket tillstånd därefter behövs enligt denna
lag får, under förutsättning att ansökan om sådant tillstånd görs före
den 1 juli 1983, fortsätta verksamheten för samma ändamål utan tillstånd
till dess ansökningen slutligt prövats.

1985:624

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985.

I fråga om koncession för undersökning eller bearbetning av
torvfyndighet för att utvinna energi, som har meddelats enligt äldre
bestämmelser, tillämpas efter ikraftträdandet lagen (1985:620) om vissa
torvfyndigheter, varvid koncessionen skall anses som undersöknings-
eller bearbetningskoncession enligt sistnämnda lag.

Ansökan om koncession för undersökning eller bearbetning av
torvfyndighet för att utvinna energi, som gjorts före ikraftträdandet
men inte slutligt avgjorts dessförinnan, prövas enligt äldre
bestämmelser. I fråga om koncession, som beviljats på grund av sådan
ansökan, gäller vad som sägs i andra stycket. Mål och ärenden i övrigt i
fråga om sådana torvfyndigheter vilka anhängiggjorts före
ikraftträdandet men inte slutligt avgjorts dessförinnan handläggs och
prövas enligt äldre bestämmelser.

1991:45

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992, då gruvlagen (1974:342),
lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter och lagen (1949:658) om
inlösen i vissa fall av rätt till gruva m. m. skall upphöra att gälla.

Om det i en lag eller annan författning hänvisas till en föreskrift som
har ersatts genom en föreskrift i denna lag, tillämpas i stället den nya
föreskriften.

Om inte annat framgår av 3--6, skall den nya lagen tillämpas även på
rättigheter enligt äldre lag. Därvid skall bestämmelserna om
undersökningstillstånd i den nya lagen tillämpas på äldre rättigheter
till undersökning och bestämmelserna om bearbetningskoncession i den nya
lagen tillämpas på äldre rättigheter till bearbetning.

2. Vad som enligt den nya lagen gäller om ägare av fastighet skall
tillämpas även på den som innehar fastighet med ständig besittningsrätt
eller som fideikommiss. Detsamma gäller den som enligt beslut vid allmän
avvittring innehar ströäng.

Bestämmelserna i denna lag om fordran för vilken panträtt har upplåtits
i fastighet skall tillämpas på rätt till avkomst eller förmån som avses
i 8 § lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken, om rättigheten
inte är att anse som särskild rätt till fastighet.

I mål och ärenden som har anhängiggjorts innan den nya lagen träder i
kraft skall äldre bestämmelser tillämpas.

3. 14 kap. 3 § gäller inte inmutning och undersökningskoncession som
upphör före den 1 juli 1993.

Om ersättning som har beslutats enligt äldre lag inte har betalats ut
när denna lag träder i kraft, tillämpas 4 kap. 33--38 §§ gruvlagen
(1974:342) i stället för 10 kap. nya lagen.

Lagen (1949:658) om inlösen i vissa fall av rätt till gruva m. m. skall
alltjämt tillämpas på inmutningar och utmål.

4. Beträffande inmutningar gäller den nya lagen med följande
begränsningar.

a. Inmutaren får inom det område som anges i mutsedeln utföra
undersökning endast av sådana mineral som var inmutningsbara enligt
gruvlagen (1974:342), när den upphörde att gälla. Medgivande enligt 2
kap. 3--5 §§ gruvlagen skall anses som medgivande till
undersökningsarbete enligt 3 kap. 6 och 7 §§ och 17 kap. 3 § nya lagen.
b. I fråga om undersökningstid och förlängning av denna tillämpas 3 kap.
5 § första och andra styckena samt 6 och 7 §§ gruvlagen i stället för 2
kap. 5--8 §§ nya lagen.

c. Bestämmelserna i 6 kap. nya lagen skall inte tillämpas på
inmutningar. I fråga om övergång av rätt till inmutning tillämpas i
stället 9 kap. gruvlagen.

d. När en inmutning upphör att gälla skall inte bestämmelserna i 2 kap.
9 § nya lagen om karenstid tillämpas på mark som har omfattats av
inmutningen. I stället skall gälla att ansökningar om
undersökningstillstånd för sådan mark, vilka ges in inom ett år från det
att inmutningen upphörde att gälla, får beviljas endast efter medgivande
av den myndighet som regeringen föreskriver.

5. Beträffande utmål som har beviljats enligt gruvlagen (1974:342) eller
motsvarande äldre lagstiftning gäller den nya lagen med följande
begränsningar.

a. Beträffande utmål som har tillkommit enligt äldre lagstiftning
tillämpas 14 kap. 6 § första stycket och 7 § gruvlagen så länge utmålet
består.

b. Utmålshavaren får under den tid utmålet består utföra undersökning
och bearbetning av sådana mineral som var inmutningsbara enligt
gruvlagen, när den upphörde att gälla. Mark som har anvisats enligt
äldre lag skall anses som anvisad enligt den nya lagen. Om ny mark
behöver anvisas, tillämpas den nya lagen. Medgivande att erhålla utmål
utan hinder av 2 kap. 3--5 §§ gruvlagen skall vid tillämpning av 5 kap.
10 § nya lagen anses som medgivande enligt 3 kap. 6 och 7 §§ och 17 kap.
3 § nya lagen.

c. Bestämmelserna om försvarsavgift enligt 6 kap. 8 och 9 §§ gruvlagen
gäller så länge utmålet består.

d. I fråga om giltighetstiden för utmål tillämpas 6 kap. 10 § första
stycket gruvlagen. Bestämmelserna i 6 kap. nya lagen skall inte
tillämpas på utmål. I fråga om frånträdande tillämpas 6 kap. 13 §
gruvlagen och i fråga om övergång av rätt till utmål 9 kap. gruvlagen.
Bestämmelserna om inlösen av rätt till utmål i 10 kap. gruvlagen skall
fortfarande tillämpas.

e. I fråga om utmål tillämpas bestämmelserna i 8 kap. gruvlagen om
samäganderätt i utmål i stället för dem i 12 kap. nya lagen om gemensam
förvaltning av koncessionsrätt.

f. Om en utmålshavare senast ett år före utgången av utmålets
giltighetstid ansöker om bearbetningskoncession inom utmålet för sådana
mineral som var inmutningsbara enligt gruvlagen när den upphörde att
gälla, skall prövningen ske med iakttagande av följande.

Om regelbunden bearbetning eller tillredningsarbete eller
anläggningsarbete för upptagande av bearbetning pågår, skall ansökningen
bifallas utan prövning enligt 4 kap. 2 § och utan att koncessionen
förenas med villkor enligt 4 kap. 5 och 6 §§. Om undersökningsarbete av
större omfattning pågår skall ansökningen prövas utan tillämpning av 4
kap. 2  § första stycket 1--3.

g. När utmålet upphör tillämpas 7 kap. 3 § andra stycket gruvlagen i
stället för 13 kap. 4--6 §§ nya lagen beträffande anläggningar som har
påbörjats före ikraftträdandet. I fråga om rätt till nytt
undersökningstillstånd för mark som har omfattats av utmålet skall inte
2 kap. 9 § nya lagen tillämpas. I stället skall gälla att ansökningar om
sådant tillstånd, som ges in inom ett år från det att utmålet upphörde,
får beviljas endast efter medgivande av den myndighet som regeringen
bestämmer.

6. Beträffande koncessioner och motsvarande tillstånd, som har beviljats
enligt lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter eller motsvarande
äldre lagstiftning, gäller den nya lagen med följande begränsningar.

a. Beträffande tillstånd som har tillkommit enligt äldre lagstiftning
tillämpas punkt 5 i övergångsbestämmelserna till lagen om vissa
mineralfyndigheter så länge tillståndet består.

b. Innehavaren får under den tid koncessionen eller tillståndet består
utföra undersökning eller bearbetning enligt de villkor som har angetts
i beslutet. Mark som har anvisats enligt äldre lag skall anses anvisad
enligt den nya lagen. Om ny mark behöver anvisas tillämpas den nya
lagen. Medgivande enligt 17--19 §§ lagen om vissa mineralfyndigheter
skall anses som motsvarande medgivande enligt 3 kap. 6 och 7 §§ och 17
kap. 3 § nya lagen.

c.  Den nya lagens bestämmelser om kronoandel i 1 kap. 6 §,
undersökningstillstånds giltighetstid i 2 kap. 5--8 §§, ändring av
tillstånd eller koncession i 6 kap. 4 § och gemensam förvaltning av
koncessionsrätt i 12 kap. skall inte tillämpas på koncessioner eller
motsvarande tillstånd som avses här. I stället gäller de villkor som har
meddelats för koncessionen eller tillståndet.

d. När en koncession eller ett motsvarande tillstånd upphör tillämpas 36
§ lagen om vissa mineralfyndigheter i stället för 13 kap. 4 och 5 §§ nya
lagen beträffande anläggningar som har påbörjats före ikraftträdandet.

e. För tillstånd till förberedande undersökning enligt 15 § lagen om
vissa mineralfyndigheter som gäller vid ikraftträdandet tillämpas den
lagen så länge tillståndet består.

7. Den som vid utgången av juni 1992 bedriver undersökning eller
bearbetning för vilken tillstånd eller koncession därefter behövs till
följd av denna lag får, under förutsättning att ansökan om tillstånd
eller koncession görs före den 1 juli 1993, fortsätta verksamhet för
samma ändamål utan tillstånd eller koncession till dess ansökningen
slutligt har prövats. Vid prövning av en sådan ansökan om
bearbetningskoncession skall följande iakttas.

a. Vid prövning av ansökningen skall 4 kap. 3 § första stycket tillämpas
som om sökanden hade undersökningstillstånd inom området för de mineral
som ansökningen avser.

b. Ansökningen skall prövas utan tillämpning av 4 kap. 2 § nya lagen. Om
ansökningen avser något av de koncessionsmineral som anges i 1 kap. 1 §
tredje punkten skall dock 4 kap. 2 § första stycket 1 tillämpas.
Koncessionstiden skall bestämmas till tio år. Om sökanden begär det
skall dock kortare tid bestämmas.

c. Koncession får förenas med villkor enligt 4 kap. 5 och 6 §§.

8. Före den 1 juli 1993 får koncession för koncessionsmineral som inte
omfattas av gruvlagen eller den gamla minerallagen inte meddelas annan
än markägaren utan dennes medgivande. Detta gäller dock bara fyndigheter
där bearbetning inte har påbörjats då den nya lagen träder i kraft.

1991:867

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan
väckts före ikraftträdandet.