Lag (1966:301) om rättspsykiatrisk undersökning i brottmål

1 §  I brottmål äger rätten besluta om undersökning av den misstänktes 
sinnesbeskaffenhet (rättspsykiatrisk undersökning) enligt denna lag. 

Rättspsykiatrisk undersökning utföres av läkare vid rättspsykiatrisk 
klinik eller station eller av annan läkare som socialstyrelsen utser. 
Socialstyrelsen bestämmer undersökningarnas fördelning på kliniker och 
stationer. Lag (1969:40). 

2 §  Beslut om rättspsykiatrisk undersökning får meddelas, om den 
misstänkte erkänt gärningen eller övertygande bevisning förebragts att 
han begått den och undersökningen kan antagas få betydelse för 
bestämmande av brottspåföljd eller i annat hänseende för målets 
avgörande. 

Finner rätten att svårare straff än böter ej bör följa på brottet, får 
rättspsykiatrisk undersökning beslutas endast om särskilda skäl 
föreligga. 

3 §  Rätten får ej förordna att någon skall överlämnas till sluten 
psykiatrisk vård eller till vård i specialsjukhus för psykiskt 
utvecklingsstörda utan att rättspsykiatrisk undersökning företagits. 

Förordnande som avses i första stycket behöver dock ej föregås av 
rättsprykiatrisk undersökning om den misstänkte är intagen på sjukhus 
för sluten psykiatrisk vård med stöd av beslut enligt 9 § andra 
stycket lagen den 16 juni 1966 (nr 293) om beredande av sluten 
psykiatrisk vård i vissa fall eller på grund av domstols förordnande 
eller är utskriven på försök enligt 19 § samma lag eller är inskriven 
i specialsjukhus för psykiskt utvecklingsstörda med stöd av 35 § lagen 
den 15 december 1967 (nr 940) angående omsorger om vissa psykiskt 
utvecklingsstörda. I sådant fall är det tillräckligt att i målet 
föreligger utlåtande av socialstyrelsen enligt vilket det är uppenbart 
att den misstänkte kan beredas fortsatt vård med stöd av lagen om 
beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall eller med stöd av 
35 § lagen angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda. Lag 
(1969:40). 

4 §  Beslut om rättspsykiatrisk undersökning skall meddelas så snart 
det kan ske. 

Undersökningen skall utföras med största möjliga skyndsamhet. 
Skriftligt utlåtande över undersökningen skall avges till rätten inom 
sex veckor från det beslutet om undersökningen inkom till den klinik 
eller station till vilken undersökningen hör. Socialstyrelsen äger 
medge anstånd i särskilt fall. Lag (1969:40). 

5 §  Utlåtande över rättspsykiatrisk undersökning skall, om annat ej 
följer av rättens beslut, innehålla uttalande dels om 
förutsättningarna för att bereda den misstänkte vård med stöd av lagen 
om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall eller vård i 
specialsjukhus med stöd av 35 § lagen angående omsorger om vissa 
psykiskt utvecklingsstörda, dels om den misstänktes sinnesbeskaffenhet 
vid gärningens begående. Anser undersökningsläkaren att den misstänkte 
på grund av sin sinnesbeskaffenhet bör bli föremål för annan åtgärd 
än sluten psykiatrisk vård eller vård i specialsjukhus, skall detta 
anmärkas. 

Undersökningsläkaren skall i utlåtandet ange de omständigheter på 
vilka han grundar sina uttalanden. Lag (1967:947). 

6 §  Om rätten infordrar socialstyrelsens utlåtande över verkställd 
rättspsykiatrisk undersökning, skall styrelsen vid behov komplettera 
undersökningen. 

Socialstyrelsen skall i sitt utlåtande taga ställning till 
undersökningsläkarens uttalanden och, om styrelsens mening avviker 
från undersökningsläkarens, ange skälen härför. Lag (1969:40). 

7 §  Den som är häktad och skall undergå rättspsykiatrisk undersökning 
skall så snart det lämpligen kan ske överföras till den klinik vid 
vilken undersökningen skall utföras. Om undersökningen ej skall 
utföras vid rättspsykiatrisk klinik, skall han i stället förvaras i 
kriminalvårdsanstalt eller häkte. 

Har misstänkt, som är häktad, för rättspsykiatrisk undersökning 
förvarats på annan plats än i häkte, skall han återföras till häktet 
så snart undersökningen avslutats. Är han enligt undersökningsläkarens 
utlåtande i behov av sluten psykiatrisk vård eller vård i 
specialsjukhus, skall han i stället förvaras på rättspsykiatrisk 
klinik. 

Har rätten förordnat att någon skall överlämnas till sluten 
psykiatrisk vård eller vård i specialsjukhus och därvid förklarat att 
han skall vara häktad, skall han vårdas på rättspsykiatrisk klinik 
eller psykiatrisk avdelning i kriminalvårdsräjong till dess han 
intages på sjukhus enligt 12 § lagen om beredande av sluten 
psykiatrisk vård i vissa fall eller på specialsjukhus. Han får, även 
sedan domen i målet vunnit laga kraft, hindras att lämna kliniken 
eller avdelningen och i övrigt underkastas det tvång som är nödvändigt 
med hänsyn till ändamålet med vården eller för att skydda honom själv 
eller omgivningen. Lag (1974:207). 

7 a §  Om det beträffande misstänkt, som är häktad, kan förutses att 
det kommer att dröja avsevärt innan beslutad rättspsykiatrisk 
undersökning kan inledas, får förordnas, att den misstänkte skall 
förvaras i sådan kriminalvårdsanstalt eller avdelning av 
kriminalvårdsanstalt som är sluten och därvid vara underkastad 
bestämmelserna i 10, 17, 18 och 20-22 §§ lagen (1974:203) om 
kriminalvård i anstalt i tillämpliga delar. Sådant förordnande får 
meddelas endast om chefen för den klinik vid vilken undersökningen 
skall utföras eller, om undersökningen ej skall utföras vid 
rättspsykiatrisk klinik, undersökningsläkaren begär det samt den 
misstänkte och åklagaren samtycka därtill. Innan förordnande meddelas 
skall tillfälle beredas den misstänktes försvarare att yttra sig. 

Så snart undersökningen kan inledas skall den misstänkte föras till 
den plats där undersökningen skall utföras. Om särskilda skäl i annat 
fall föranleda att förvaring under villkor som avses i första stycket 
avbrytes, skall förordandet därom återkallas. 

Beslut enligt denna paragraf meddelas av kriminalvårdsstyrelsen eller 
tjänsteman inom kriminalvården som styrelsen bestämmer. Lag 
(1974:207). 

8 §  Den som är på fri fot och skall undergå rättspsykiatrisk 
undersökning är skyldig att inställa sig för undersökningen på tid och 
plats som undersökningsläkaren bestämmer. Undersökningen bör om 
möjligt bedrivas på sådant sätt att den misstänkte ej hindras i sin 
förvärvsverksamhet eller åsamkas annan allvarlig olägenhet. 

9 §  Underlåter misstänkt som är på fri fot att inställa sig till 
rättspsykiatrisk undersökning eller föreligger annat skäl att antaga 
att han ej kommer att frivilligt medverka till undersökningen, äger 
rätten besluta om hans intagning på viss rättspsykiatrisk klinik. I 
beslutet skall fastställas den längsta tid, högst tre veckor, under 
vilken den misstänkte får hållas kvar på kliniken. Kan undersökningen 
ej avslutas inom fastställd tid, äger rätten besluta om fortsatt 
intagning under ytterligare högst tre veckor. 

Den som är intagen på rättspsykiatrisk klinik med stöd av första 
stycket får hindras att lämna kliniken och i övrigt underkastas det 
tvång som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med intagningen 
eller för att skydda honom själv eller omgivningen. 

Framställning om intagning på rättspsykiatrisk klinik med stöd av 
första stycket göres av undersökningsläkaren. Den misstänkte skall 
beredas tillfälle att yttra sig över framställningen. 

9 a §  Vill misstänkt som vistas på rättspsykiatrisk klinik enligt 7 
eller 9 § avsända brev, får chefen för kliniken kvarhålla brevet, om 
den misstänkte lider av psykisk sjukdom och anledning föreligger 
antaga att brevet har ett sådant av sjukdomen påverkat innehåll att 
dess avsändande kan föranleda betydande olägenhet för den misstänkte. 
Medger den misstänkte att brevet får öppnas och granskas, får brevet 
kvarhållas, om brevet visar sig uppenbarligen ha ett sådant innehåll 
som nu har sagts. 

Första stycket gäller ej brev som är ställt till svensk myndighet 
eller den misstänktes offentlige försvarare. 

Vad i denna paragraf är föreskrivet om brev gäller även annan 
skriftlig handling. Lag (1976:372). 

10 §  Från en verksamhet där sekretess gäller enligt 7 kap. 1 § eller 
4 § första och tredje styckena sekretesslagen (1980:100) skall utan 
hinder av sekretessen lämnas ut sådana uppgifter om en misstänkt som 
behövs för en rättspsykiatrisk undersökning eller ett utlåtande från 
socialstyrelsen enligt denna lag. 

Polismyndighet skall på begäran av undersökningsläkaren lämna biträde 
om en misstänkt, som är på fri fot, inte ställer sig till förfogande 
för en rättspsykiatrisk undersökning som han skall genomgå. Lag 
(1980:988). 

11 §  Talan mot beslut, varigenom rätten med stöd av 9 § första 
stycket förordnat att någon skall vara intagen för undersökning på 
rättspsykiatrisk klinik, föres särskilt. 

Beslut som rätten meddelat med stöd av denna lag länder omedelbart 
till efterrättelse. Beträffande beslut enligt 9 § första stycket 
gäller detta dock endast om beslutet innefattar förordnande om 
fortsatt intagning för undersökning på rättspsykiatrisk klinik. 

11 a §  Mot socialstyrelsens beslut enligt 4 § och mot 
kriminalvårdsstyrelsens beslut enligt 7 a § föres talan hos 
kammarrätten genom besvär. I samma ordning föres talan mot beslut i 
särskilt fall av kriminalvårdsstyrelsen eller socialstyrelsen rörande 
tillämpningen av 7 eller 9 §. 

Talan mot annat beslut av kriminalvårdsstyrelsen eller 
socialstyrelsen rörande tillämpningen av denna lag föres hos Konungen 
genom besvär. Lag (1971:640) 

12 §  Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna lag meddelas av 
Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer. 

Övergångsbestämmelser 

1966:301 

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1967. 

Vid tillämpning av 3 § jämställes den som är kvarhållen på 
sinnessjukhus efter prövning enligt 12 § sinnessjuklagen den 19 
september 1929 (nr 321) med den som är intagen med stöd av beslut 
enligt 9 § andra stycket lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård 
i vissa fall och den som utskrivits på försök enligt 19 § 
sinnessjuklagen med den som utskrivits på försök enligt 19 § lagen om 
beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall. 

Är någon, som ej är häktad vid lagens ikraftträdande, intagen på 
sinnessjukhus eller sinnessjukavdelning vid fångvården på grund av 
dom, som ej vunnit lag kraft, äga till dess så sker bestämmelserna i 
47 § 1 och 2 sinnessjuklagen tillämpning på honom. Bestämmelsen i 47 
§ 1 tredje stycket nämnda lag om sinnessjuknämnden gäller därvid 
psykiatriksa nämnden. 

Har rätten med stöd av bestämmelse som gällde före lagens 
ikraftträdande förordnat om intagning av misstänkt på sinnessjukhus 
för undersökning, får den misstänkte ej på grund av detta förordnande 
kvarhållas på sjukhuset längre tid än tre veckor från ikraftträdandet. 
Kan undersöknigen ej avslutas inom denna tid, får beslut om intagning 
för undersökning meddelas enligt 9 § denna lag, dock ej för längre tid 
än sammanlagt tre veckor. Sådant beslut länder omedelbart till 
efterrättelse. 

Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till bestämmelse 
som ersatts genom bestämmelse i denna lag, skall den nya bestämmelsen 
tillämpas. 

1971:640 

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1972. 

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om talan mot beslut som 
meddelats före den 1 januari 1972.