Lag (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall

Lagens syfte

1 § Denna lag innehåller straffrättsliga bestämmelser för 
genomförande av

1. den internationella konventionen om bekämpande av 
finansiering av terrorism som antogs av Förenta nationernas 
generalförsamling den 9 december 1999 (54/109),

2. punkt 6 i Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 
2178 (2014),

3. tilläggsprotokoll den 19 maj 2015 till Europarådets 
konvention den 16 maj 2005 om förebyggande av terrorism, 
och

4. Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 
av den 15 mars 2017 om bekämpande av terrorism, om ersättande 
av rådets rambeslut 2002/475/RIF och om ändring av rådets 
beslut 2005/671/ RIF.

I lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och 
finansiering av terrorism finns ytterligare bestämmelser för 
att genomföra den internationella konventionen om bekämpande 
av finansiering av terrorism. De avser åtgärder som den som 
bedriver finansiell verksamhet och annan näringsverksamhet är 
skyldig att vidta för att förhindra att verksamheten 
utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism.
Lag (2018:1311).

Särskilt allvarlig brottslighet

2 § Med särskilt allvarlig brottslighet avses i denna lag

1. mord, dråp, grov misshandel, synnerligen grov 
misshandel, människorov, olaga frihetsberövande, grovt olaga 
tvång, mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, 
sabotage och spridande av gift eller smitta om syftet med 
gärningen är att injaga skräck i en befolkning eller en 
befolkningsgrupp eller att förmå en regering eller en 
internationell organisation att vidta eller att avstå från 
att vidta en åtgärd,

2. terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för 
terroristbrott, grovt sabotage, kapning, sjö- eller 
luftfartssabotage och flygplatssabotage,

3. sådan brottslighet som avses i 

a) artikel 1 i den internationella konventionen den 17 
december 1979 mot tagande av gisslan,

b) artikel 7 i konventionen den 3 mars 1980 om fysiskt skydd 
av kärn-ämne,

c) artikel 2 i den internationella konventionen den 15 
december 1997 om bekämpande av bombattentat av terrorister, 
och

d) artikel 2 i den internationella konventionen den 13 april 
2005 för bekämpande av nukleär terrorism, samt

4. mord, dråp, misshandel, grov misshandel, synnerligen grov 
misshandel, människorov, olaga frihetsberövande, grov 
skadegörelse, mordbrand, grov mordbrand samt hot om sådana 
brott, om gärningen utförs mot sådana internationellt 
skyddade personer som avses i konventionen den 14 december 
1973 om förebyggande och bestraffning av brott mot diplomater 
och andra internationellt skyddade personer. Lag (2017:334).

Ansvar

3 § Till fängelse i högst två år döms den som samlar in, 
tillhandahåller eller tar emot pengar eller annan egendom i 
syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den 
är avsedd att användas 

1. för att begå eller annars medverka till särskilt allvarlig 
brottslighet eller försök, förberedelse eller stämpling till 
sådan brottslighet, 

2. av en person eller en sammanslutning av personer som begår 
särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till 
försök, förberedelse, stämpling eller medverkan till sådan 
brottslighet, eller 

3. för samröre med en terroristorganisation enligt 2 b § lagen 
(2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och 
utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt 
allvarlig brottslighet. 

Om brott som anges i första stycket är grovt, döms till 
fängelse i lägst sex månader och högst sex år. Vid bedömningen 
av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet har 
utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits i större 
omfattning eller om det annars har varit av särskilt farlig 
art. 

I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
Lag (2020:15).

3 a § Den som samlar in, tillhandahåller eller tar emot 
pengar eller annan egendom i syfte att egendomen ska användas 
eller med vetskap om att den är avsedd att användas för att 
begå eller annars medverka till brott som avses i 3–6 §§ 
lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, 
rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan 
särskilt allvarlig brottslighet döms till fängelse i högst 
två år.

I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.
Lag (2018:1311).

4 § För försök till brott enligt denna lag döms det till 
ansvar enligt bestämmelserna i 23 kap. 1 § brottsbalken.
Lag (2018:1311).

5 § Ansvar enligt denna lag ska inte dömas ut om gärningen är 
belagd med samma eller strängare straff i brottsbalken eller 
i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott.
Lag (2016:94).

Domsrätt

6 § Även om det inte finns domsrätt enligt 2 kap. 3 § 
brottsbalken är svensk domstol behörig att döma över brott 
enligt denna lag om brottet har begåtts

1. av en svensk medborgare, av en utlänning med hemvist i 
Sverige eller av en utlänning som befinner sig här i landet,

2. till förmån för en juridisk person som är etablerad i 
Sverige, eller

3. mot en av Europeiska unionens institutioner eller mot en av 
dess byråer eller ett av dess organ, om byrån eller organet 
har säte i Sverige.

Första stycket gäller även om brottet i enlighet med 5 § ska 
bestraffas enligt brottsbalken eller lagen (2003:148) om 
straff för terroristbrott.

Bestämmelser om krav på tillstånd att väcka åtal i vissa fall 
finns i 2 kap. 7 § brottsbalken. Lag (2021:1033).

Förverkande

7 § Egendom som varit föremål för brott enligt denna lag ska
förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I
stället för egendomen kan värdet av den förklaras förverkat.
Även utbyte av brott enligt denna lag ska förklaras
förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.
Lag (2014:312).

Penningbeslag

8 § Egendom i form av pengar, fordran eller annan rättighet
som skäligen kan antas vara föremål för brott enligt denna
lag, eller ett motsvarande värde, får tas i beslag
(penningbeslag).

Penningbeslag får beslutas endast om skälen för åtgärden
uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär
för den misstänkte eller för något annat motstående
intresse. Lag (2014:312).

9 § Undersökningsledaren eller åklagaren beslutar om
penningbeslag. Penningbeslag får avse endast sådan egendom
som finns tillgänglig.

Avser penningbeslaget en fordran eller annan rättighet, ska
gäldenären eller annan förpliktad meddelas förbud att
fullgöra sin förpliktelse till någon annan än
Polismyndigheten.

För penningbeslag gäller i övrigt bestämmelserna om beslag i
rättegångsbalken. Lag (2014:624).

10 § Har upphävts genom lag (2009:73).

11 § Har upphävts genom lag (2009:73).

12 § Har upphävts genom lag (2009:73).

13 § Har upphävts genom lag (2009:73).

14 § Har upphävts genom lag (2009:73).

15 § Har upphävts genom lag (2009:73).

16 § Har upphävts genom lag (2009:73).

17 § Har upphävts genom lag (2009:73).

18 § Har upphävts genom lag (2009:73).

19 § Har upphävts genom lag (2009:73).

20 § Har upphävts genom lag (2009:73).

21 § Har upphävts genom lag (2009:73).

22 § Har upphävts genom lag (2009:73).