Lag (1983:1086) om vinstdelningsskatt 

1 § Svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar, svenska sparbanker 
och svenska ömsesidiga skadeförsäkringsanstalter skall erlägga 
vinstdelningsskatt enligt denna lag. Skatt skall dock inte erläggas av 
livförsäkringsanstalter och inte heller av bostadsföretag som avses i 2 § 
7 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt eller av företag som 
avses i 7 § 4 mom. nämnda lag. 

Skatten tillfaller staten och förs till allmänna pensionsfonden. Lag 
(1984:1076). 

2 § Vinstdelningsskatten är 20 procent av vinstdelningsunderlaget. Detta 
underlag är företagets reala vinst till den del vinsten överstiger 
fribeloppet.

Fribeloppet är 6 procent av företagets lönekostnader (lönebaserat 
fribelopp) eller -- om företaget så önskar -- 2 000 000 kronor (fast 
fribelopp). Företag mellan vilka intressegemenskap råder vid utgången av 
beskattningsåret för vart och ett av företagen får dock tillsammans 
tillgodoräknas högst ett fast fribelopp. Det fasta fribeloppet skall i 
första hand tillgodoräknas det företag inom gruppen som har den största 
reala vinsten såvida inte yrkande framställs om att fördelningen skall 
ske på annat sätt. Har det lönebaserade fribeloppet utnyttjats bortfaller 
rätten till fast fribelopp för övriga företag inom gruppen.

Med real vinst avses företagets nominella resultat sedan detta minskats 
med inflationsavdrag för företagets inventarier, byggnader, 
markanläggningar och lager enligt 4 och 5 §§ samt justerats med hänsyn 
till inflationseffekter på företagets monetära tillgångar och skulder 
enligt 6 §.

Intressegemenskap skall anses råda mellan företag som ingår i samma 
koncern enligt aktiebolagslagen (1975:1385) eller annan lag. Vid 
bestämmandet av koncernbegreppet skall 1 § lagen (1980:1103) om 
årsredovisning m. m. i vissa företag tillämpas så att med handelsbolag 
likställs stiftelse och utländsk juridisk person. Även i andra fall skall 
intressegemenskap anses råda mellan två eller flera företag, om företagen 
med hänsyn till vem som har det bestämmande inflytandet över deras 
organisation och verksamhet kan anses stå under i huvudsak gemensam 
ledning och -- när denna ledning utövas av staten, landstingskommun eller 
kommun -- företagens huvudsakliga verksamhet är av samma eller likartat 
slag.

Vid tillämpning av andra och tredje styckena skall, såvitt gäller företag 
som redovisar inkomst av handelsbolag, hänsyn tas till så stor andel av 
handelsbolagets lönekostnader, tillgångar och skulder som motsvarar 
företagets andel av handelsbolagets inkomst. Lag (1989:347).

3 § Det nominella resultatet är företagets beskattningsbara inkomst eller 
beräknade förlust vid taxeringen till statlig inkomstskatt sedan detta 
belopp minskats med beskattningsårets inkomstskatt samt, i den mån 
inkomsten eller förlusten påverkats av nedan angivna poster,

1. ökats med påförd kommunalskatt,

2. minskats med restituerad, avkortad eller avskriven kommunalskatt,

3. ökats med avdrag för tidigare års förlust,

4. ökats med avdrag för aktieutdelning,

5. ökats med investeringsavdrag, särskilt forskningsavdrag och 
exportkreditavdrag,

6. ökats med belopp varmed lagerreserv, resultatutjämningsfond eller 
annan liknande reserv ökat samt

7. minskats med belopp varmed lagerreserv, resultatutjämningsfond eller 
annan liknande reserv minskat.

Har ett koncernbidrag ansetts som avdragsgill omkostnad för givaren och 
skattepliktig intäkt för mottagaren enligt 2 § 3 mom. lagen (1947:576) om 
statlig inkomstskatt, skall vid beräkning av det nominella resultatet 
beloppet enligt första stycket för givaren ökas och för mottagaren 
minskas med koncernbidraget eller del därav. Som förutsättning för detta 
gäller dock 

1. att såväl givare som mottagare framställt yrkande om det och

2. att mottagaren inte för samma beskattningsår erhållit avdrag vid 
inkomsttaxeringen för något utgivet koncernbidrag. 

Vid beräkning av det nominella resultatet skall även bestämmelserna i 7 a 
och 7 b §§ beaktas.

Med beskattningsårets inkomstskatt avses 40 procent av företagets till 
statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomst. Lag (1989:1020).

4 § Inflationsavdraget för inventarier är inventariernas skattemässiga 
restvärde vid beskattningsårets ingång multiplicerat med det enligt 7 § 
fastställda inflationstalet för beskattningsåret. Med inventarier avses 
tillgångar som behandlas enligt bestämmelserna i punkterna 3--6 av 
anvisningarna till 29 § kommunalskattelagen (1928:370). 

Inflationsavdraget för byggnader utgör skillnaden mellan realt beräknade 
värdeminsknings- och utrangeringsavdrag och de avdrag för byggnader som 
företaget tillgodoräknats enligt punkterna 3 och 6 av anvisningarna till 
22 §, punkterna 2 a, 2 b och 4 av anvisningarna till 25 § och punkt 7 av 
anvisningarna till 29 § kommunalskattelagen. 

Inflationsavdraget för markanläggningar utgör skillnaden mellan realt 
beräknade värdeminsknings- och utrangeringsavdrag och de avdrag för 
markanläggningar som företaget tillgodoräknats enligt punkterna 4 och 6 
av anvisningarna till 22 § och punkt 16 av anvisningarna till 29 § 
kommunalskattelagen. 

De reala avdragen beräknas genom att tillgodoräknade avdrag multipliceras 
med det enligt 7 § fastställda omräkningstalet avseende det 
beskattningsår då byggnaden eller markanläggningen anskaffades. 

Inflationsavdrag enligt denna paragraf medges inte i fråga om egendom som 
utgör omsättningstillgång i rörelse. Lag (1984:1076). 

5 § Inflationsavdraget för lager utgör lagrets värde vid 
beskattningsårets ingång multiplicerat med beskattningsårets 
inflationstal. Med lagrets värde avses det belopp varmed lagret och 
liknande omsättningstillgångar tagits upp i räkenskaperna före avsättning 
till lagerreserv och liknande reserv. 

Inflationsavdrag enligt första stycket medges inte i fråga om lager av 
obligationer, lånefordringar och andra monetära tillgångar. Sådana 
tillgångar skall, oavsett om de utgör omsättningstillgångar eller inte, 
beaktas vid tillämpningen av 6 §. 

6 § Vid beräkning av den reala vinsten skall det nominella resultatet 

1. ökas med ett belopp motsvarande företagets monetära skulder vid 
beskattningsårets ingång multiplicerat med beskattningsårets 
inflationstal och 

2. minskas med ett belopp motsvarande företagets monetära tillgångar vid 
beskattningsårets ingång multiplicerat med beskattningsårets 
inflationstal. 

De monetära skulderna är 

1. växel-, leverantörs- och skatteskulder, 

2. upplupna kostnader och förutbetalda intäkter, 

3. förskott från kunder, 

4. avsättningar till pensioner, 

5. avsättningar till investeringsfond enligt lagen (1979:609) om allmän 
investeringsfond och annan liknande fond samt 

6. övriga skulder. 

Som monetära skulder räknas, utom i fall som avses i 7 b §, belopp som 
under beskattningsåret utskiftats till företagets ägare. 

De monetära tillgångarna är 

1. kassa- och banktillgodohavanden, 

2. obligationer, lånefordringar och liknande tillgångar, 

3. växelfordringar och kundfordringar, 

4. förutbetalda kostnader och upplupna intäkter, 

5. förskott till leverantörer, 

6. värdet av inte färdigställda byggnader, markanläggningar och 
inventarier som inte utgör omsättningstillgångar i rörelse samt 

7. övriga fordringar. 

Som monetära tillgångar räknas beskattningsårets nominella resultat om 
det är positivt samt vad företaget, i annat fall än vid fusion som avses 
i 7 b §, uppburit under beskattningsåret för aktier som utgetts i samband 
med ökning av företagets aktiekapital. Råder före eller efter ökningen 
intressegemenskap enligt 2 § fjärde stycket mellan ett företag som erlagt 
betalning för utgivna aktier och det företag som ökat sitt aktiekapital 
skall det erlagda beloppet dock inte räknas som monetär tillgång. Vad nu 
sagts om vad som uppburits vid ökning av aktiekapital gäller också i 
fråga om ökning av insatskapital i ekonomisk förening. 

De monetära skulderna får inte tas upp till lägre värde och de monetära 
tillgångarna får inte tas upp till högre värde än vad de tagits upp till 
vid räkenskapsårets ingång. Lag (1986:1234). 

7 § Med beskattningsårets inflationstal avses det tal som uttrycker den 
allmänna prisutvecklingen sedan föregående år. Omräkningstalet anger 
förhållandet mellan beskattningsårets prisläge och prisläget under 
tidigare beskattningsår. 

Beräkningen av den allmänna prisutvecklingen skall göras med ledning av 
en på konsumentprisindex grundad indexserie. Regeringen eller den 
myndighet regeringen bestämmer fastställer årligen inflationstal och 
omräkningstal. 

Vid beräkning av inflationstal och omräkningstal skall även ett brutet 
räkenskapsår anses sammanfalla med året närmast före taxeringsåret. 

7 a § Har ett företag övertagit nedskrivna lagertillgångar mot ett 
vederlag som understiger tillgångarnas bruttovärde hos det överlåtande 
företaget, får det belopp som motsvarar den till tillgångarna hänförliga 
lagerreserven, dock högst skillnaden mellan bruttovärdet och vederlaget, 
tillgodoräknas det övertagande företaget vid beräkning av det nominella 
resultatet. Tillgodoräknande medges endast under de förutsättningar som 
anges i andra stycket och sker på det sätt som anges i tredje och fjärde 
styckena. Med tillgångarnas bruttovärde förstås deras värde enligt 
räkenskaperna före avsättning till lagerreserv. 

Som förutsättning för tillgodoräknande gäller 

1. att båda företagen är skattskyldiga enligt 1 §, 

2. att vederlaget godtas vid inkomsttaxeringen av de båda företagen, 

3. att överlåtelsen avsett hela eller den huvudsakliga delen av lagret i 
en rörelse eller gren av en rörelse som bedrevs av det överlåtande 
företaget, 

4. att det överlåtande företaget tagit upp beloppet i fråga som en 
tillkommande post vid beräkning av det nominella resultatet för det 
beskattningsår då överlåtelsen skett. 

Har det övertagande företaget vid överlåtelsetillfället tagit upp 
tillgångarna i räkenskaperna till ett värde som överstiger vederlaget och 
bokfört skillnaden som en lagerreserv, sker tillgodoräknandet genom att 
den bokförda reserven behandlas som om den hade redovisats av det 
övertagande företaget redan vid ingången av det beskattningsår då 
övertagandet skett, dock endast till den del reserven inte överstiger det 
belopp som avses i första stycket första meningen. 

I andra fall sker tillgodoräknandet genom att det övertagande företaget 
får ett särskilt avdrag. Avdraget får efter företagets val fördelas på 
det beskattningsår då övertagandet sker och det närmast följande 
beskattningsåret. 

Bestämmelserna i denna paragraf om lagertillgångar tillämpas även vid 
överlåtelse av pågående arbeten som är nedskrivna hos det överlåtande 
företaget. Vad som sagts om rörelse gäller även i fråga om jordbruk och 
skogsbruk. Lag (1986:1234). 

7 b § Vid fusion som avses i 2 § 4 mom. första stycket lagen (1947:576) 
om statlig inkomstskatt gäller följande.

Har nedskrivna lagertillgångar eller pågående arbeten övertagits vid 
fusionen får det övertagande företaget tillämpa bestämmelserna i 7 a § om 
tillgodoräknande på den reserv som är hänförlig till tillgångarna. Därvid 
gäller inte de begränsningar och villkor som anges i 7 a § första stycket 
och andra stycket 1--3. Villkoret i 7 a § andra stycket 4 gäller inte 
heller om verksamheten övertagits från ingången av beskattningsåret för 
de deltagande företagen.

I fall som avses i föregående stycke sista meningen skall de övertagna 
tillgångarna och skulderna vid tillämpningen av 4--6 §§ anses ha 
innehafts av det övertagande företaget vid ingången av nämnda 
beskattningsår.

Vid beräkning av reala avdrag enligt 4 § för det övertagande företaget 
skall det omräkningstal användas som skulle ha gällt för det överlåtande 
företaget om fusionen inte hade ägt rum.

Belopp som utskiftas i samband med fusionen räknas inte som monetär skuld 
enligt 6 § tredje stycket. Lag (1987:658).

8 § Vinstdelningsunderlaget avrundas nedåt till helt tusental kronor.

Beteckningar som används i kommunalskattelagen (1928:370) och lagen 
(1947:576) om statlig inkomstskatt har samma betydelse i denna lag om 
inte annat anges eller framgår av sammanhanget. Lag (1990:391).

9 § Ett företag som är skattskyldigt enligt 1 § skall i sin 
självdeklaration lämna uppgifter till ledning för beräkning av nominellt 
resultat, real vinst och fribelopp. Om företaget begär att få 
tillgodoräkna sig fast fribelopp eller att som monetär tillgång få räkna 
belopp som under beskattningsåret uppburits i samband med ökning av 
aktiekapital eller insatskapital, skall uppgifter lämnas som kan läggas 
till grund för en prövning av om det råder intressegemenskap med annat 
eller andra företag. Uppgifterna skall lämnas på blankett enligt formulär 
som fastställs av riksskatteverket. Lag (1986:1234). 

10 § Bestämmelserna i taxeringslagen (1990:324) om taxering för inkomst 
och förmögenhet skall gälla i fråga om bestämmande av 
vinstdelningsunderlaget. Bestämmelserna om särskilda avgifter i nämnda 
lag skall dock inte tillämpas. Ändras taxeringen till statlig 
inkomstskatt skall skattemyndigheten besluta om den ändring av 
vinstdelningsunderlaget som föranleds härav.

I fråga om debitering och uppbörd av skatten gäller bestämmelserna i 
uppbördslagen (1953:272). Vidare tillämpas 3 kap. 6 § lagen (1981:691) om 
socialavgifter på vinstdelningsskatten. Riksförsäkringsverket får dock 
som förskott tillgodoföra sig 70 procent av summan av den 
vinstdelningsskatt som kan beräknas bli debiterad under året. 
Riksskatteverket skall före utgången av juli månad lämna 
riksförsäkringsverket uppgift om den beräknade skatten. Lag (1990:391).


Övergångsbestämmelser 

1983:1086 

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1984 och tillämpas första gången 
vid 1985 års taxering. Därvid iakttas följande. 

1. Lagen tillämpas inte vid taxering för beskattningsår som har börjat 
före ikraftträdandet. 

2. Vid omräkning enligt 4 § skall byggnader och markanläggningar, som 
anskaffats före ingången av år 1973, anses anskaffade år 1973. 

1984:863 

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985. Äldre bestämmelser gäller 
fortfarande i fråga om vinstdelningsskatt på grund av 1985 års taxering. 

1984:1076 

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985 och tillämpas såvitt gäller 4 
§ första gången vid 1985 års taxering och såvitt gäller 1 och 3 §§ första 
gången vid 1986 års taxering. Äldre bestämmelser i 1 och 3 §§ skall dock 
fortfarande tillämpas vid 1986 års taxering i fråga om skattskyldiga som 
då taxeras för beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 1985. 

1986:1234 

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1987. De nya bestämmelserna i 3 
§ andra stycket tillämpas första gången vid 1988 års taxering. De 

nya bestämmelserna i 3 § andra stycket tillämpas första gången vid 1988 
års taxering. De nya bestämmelserna i 7 a och 7 b §§ tillämpas -- med 
iakttagande av punkterna 2 och 3 nedan -- första gången vid 1985 års 
taxering. I övrigt tillämpas de nya bestämmelserna första gången vid 1987 
års taxering. 

2. Har överföringen av tillgångar i fall som avses i 7 a och 7 b §§ skett 
före den 1 januari 1987 gäller 

att det överlåtande företaget inte skall ta upp någon tillkommande post 
enligt 7 a § andra stycket 4, 

att tillgodoräknande enligt 7 a eller 7 b § inte får ske i den mån en 
sådan tillkommande post -- om den hade tagits upp -- skulle ha lett till 
ökad skatt för det överlåtande företaget, 

att tillgodoräknande enligt 7 a § får ske även om överlåtelsen ägt rum 
vid en tidpunkt då det överlåtande företaget inte var skattskyldigt 
enligt 1 § samt 

att 7 b § tredje stycket tillämpas endast om det inte leder till ökad 
skatt för det övertagande företaget. 

3. Skattskyldig får genom besvär i den ordning som sägs i 100 § 
taxeringslagen (1956:623) föra talan om sådan ändring i 1985 eller 1986 
års taxering som föranleds av de nya bestämmelserna i 7 a och 7 b §§. 

1987:658

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1987. De nya bestämmelserna tillämpas 
även i fråga om fusioner som omfattas av de äldre bestämmelserna i 7 b § 
första stycket.

1989:347

Denna lag träder i kraft den 15 juni 1989 och tillämpas första gången vid 
1990 års taxering.

1989:1020

Denna lag träder i kraft den 31 december 1989 och tillämpas första gången 
vid 1990 års taxering. 

Äldre bestämmelser tillämpas dock vid denna taxering i fråga om 
skattskyldiga vars räkenskapsår avslutats före den 31 december 1989.

1990:391

Denna lag träder i kraft den 30 juni 1990 och tillämpas första gången vid 
1991 års taxering.

1990:681

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att lagen (1983:1086) om 
vinstdelningsskatt skall upphöra att gälla vid utgången av juni 1990. Den 
upphävda lagen tillämpas dock alltjämt vid 1991 och tidigare års 
taxeringar.
_____

1. Vid beräkning av det nominella resultatet skall -- utöver vad som 
anges i 3 § den upphävda lagen -- följande gälla vid 1991 års taxering. 
Har den beskattningsbara inkomsten eller beräknade förlusten påverkats av 
avdrag för avskrivning på inventarier enligt bestämmelserna om 
räkenskapsenlig avskrivning i punkt 4 fjärde stycket av anvisningarna 
till 29 § kommunalskattelagen (1928:370) eller restvärdeavskrivning i 
punkt 5 första stycket av samma anvisningar i lagrummens lydelse intill 
den 1 juli 1990 skall tillägg göras med hälften av skillnaden mellan det 
belopp som påverkat inkomsten eller förlusten och ett jämförelsebelopp 
beräknat enligt andra--fjärde styckena.

Underlaget för jämförelsebeloppet bestäms utifrån följande poster:

a) det skattemässiga restvärdet på inventarierna vid utgången av närmast 
föregående beskattningsår,

b) anskaffningsvärdet för under beskattningsåret anskaffade inventarier 
som vid beskattningsårets utgång fortfarande tillhörde rörelsen eller 
jordbruket med undantag för inventarier som anskaffats efter den 26 
januari 1990 i den mån anskaffningen inte skett på grund av ett 
skriftligt avtal som slutits senast nämnda dag,

c) ett belopp motsvarande vad som utgör intäkt i form av vederlag eller 
försäkringsersättning för inventarier som har anskaffats före 
beskattningsårets ingång och som har avyttrats eller förlorats under 
beskattningsåret.

Underlaget för jämförelsebeloppet är summan av posterna a och b med 
avdrag för posten c. Är underlaget negativt skall det anses vara noll.

Jämförelsebeloppet är 30 procent av underlaget om den skattskyldige yrkar 
avdrag för avskrivning enligt bestämmelserna om räkenskapsenlig 
avskrivning och 25 procent av underlaget om den skattskyldige yrkar 
avdrag enligt bestämmelserna om restvärdeavskrivning.

Bestämmelserna i första--fjärde styckena skall tillämpas även beträffande 
övriga tillgångar som behandlas som inventarier i avskrivningshänseende.

Länsskattemyndigheten får helt eller delvis medge befrielse från tillägg 
enligt första stycket om anskaffningen av inventarier och sådana 
tillgångar som avses i femte stycket utgör ett led i 
strukturrationalisering som kan anses särskilt önskvärd.

Länsskattemyndighetens beslut får överklagas hos riksskatteverket. 
Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas även vid 1991 års taxering 
till särskild vinstskatt enligt lagen (1989:346) om särskild vinstskatt.

3. Bestämmelserna om vinstdelningsunderlag i den upphävda lagen tillämpas 
även vid 1992 års taxering till särskild vinstskatt enligt lagen 
(1989:346) om särskild vinstskatt. Därvid skall skatteutjämningsreserv 
enligt lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv och uppskovsbelopp 
enligt lagen (1990:655) om återföring av obeskattade reserver -- till den 
del uppskovsbeloppet inte har återförts till beskattning -- anses som 
sådan reserv som avses i 3 § första stycket 6 den upphävda lagen. Vidare 
skall med beskattningsårets inkomstskatt avses 30 procent av företagets 
till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomst.