Lag (2004:114) om nordisk konvention om social trygghet

1 § Den konvention om social trygghet mellan Sverige, Danmark,
Finland, Island och Norge som har undertecknats i Karlskrona
den 18 augusti 2003 skall gälla som lag här i landet.
Konventionens innehåll framgår av en bilaga till denna lag.

2 § Behörig myndighet enligt artikel 13 i konventionen är för
Sveriges del Riksförsäkringsverket. I frågor som rör förmåner
vid arbetslöshet skall Riksförsäkringsverket samråda med
Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen.

Bilaga

Nordisk konvention om social trygghet

Regeringarna i Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige,

som sedan avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet
(EES-avtalet) trätt i kraft tillämpar bestämmelserna i
förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för
social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras
familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen även när det gäller
personer som flyttar mellan de nordiska länderna,

som den 15 juni 1992 slutit en nordisk konvention om social
trygghet som komplement till nämnda förordning genom vilken de
nordiska länderna förbundit sig att i stor utsträckning inom
Norden tillämpa förordningens bestämmelser även på vissa
persongrupper för vilka förordningen inte är direkt tillämplig,
nämligen personer som inte är eller har varit anställda eller
egenföretagare i förordningens mening eller inte är medborgare
i ett EES-land,

som hänvisar bland annat till artikel 8, artikel 36 och artikel
46b 2b), artikel 63 och artikel 70 i nämnda förordning,

som önskar anpassa konventionen till utvecklingen av nämnda
förordning och av de nordiska ländernas lagstiftningar om
social trygghet,

som tar hänsyn till rådets förordning om utvidgningen av
bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning
(EEG) nr 574/72 till att gälla de medborgare i tredje land som
enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa
bestämmelser,

som hänvisar till att bestämmelsen i artikel 69 i förordning
(EEG) nr 1408/71 skall tillämpas på en medborgare i tredje
land, när denna har rätt att lagligen vistas och arbeta där
samt att söka arbete i det nordiska land där han registrerat
sig som arbetssökande hos arbetsförmedlingen,

som kommit överens om särskilda bestämmelser för Danmark enligt
bilaga till denna konvention,

har kommit överens om att sluta en ny nordisk konvention om
social trygghet med nedan angivna lydelse:

AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Definitioner

1. I denna konvention avses med uttrycken

1) "nordiskt land"

vart och ett av de fördragsslutande länderna samt de
självstyrande områdena Färöarna, Grönland och Åland i den mån
dessa områden har gett sitt samtycke till att konventionen
skall gälla för dem;

2) "förordningen"

förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för
social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras
familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen i den vid varje
tillfälle mellan de nordiska länderna gällande lydelsen;

3) "tillämpningsförordningen"

förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG)
nr 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när
anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar
inom gemenskapen i den vid varje tillfälle mellan de nordiska
länderna gällande lydelsen;

4) "grundpension"

allmän pension som inte beräknas på grundval av fullgjorda
sysselsättningsperioder, tidigare förvärvsinkomst eller erlagda
avgifter, däribland sådan allmän pension eller tillägg till
pension som utges till den som saknar eller har låg
arbetspension;

5) "arbetspension"

allmän pension som endast beräknas för personer som varit
förvärvsaktiva enligt landets lagstiftning;

6) "bosatt"

att någon är bosatt i ett nordiskt land enligt landets
folkbokföring, om inte särskilda skäl föranleder annat.

2. Andra uttryck som förekommer i denna konvention, har den
innebörd som de har i förordningen, tillämpningsförordningen
eller i de nordiska ländernas nationella lagstiftningar.

Artikel 2

Sakområden

Denna konvention är tillämplig på all lagstiftning som omfattas
av förordningens sakområden.

Artikel 3

Personkrets

1. Denna konvention gäller personer som omfattas av
förordningens personkrets.

2. Denna konvention gäller vidare följande personer som inte
omfattas av förordningens personkrets

a) personer, som är eller har varit omfattade av lagstiftningen
i ett nordiskt land

b) familjemedlemmar eller efterlevande, som härleder
rättigheter från personer, som avses under a).

Artikel 4

Utsträckt tillämpning av förordningen

Om inte annat sägs i denna konvention utsträcks tillämpningen
av förordningen och tillämpningsförordningen till alla personer
som omfattas av denna konvention och som är bosatta i ett
nordiskt land.

AVDELNING II

BESTÄMMELSER OM TILLÄMPLIG LAGSTIFTNING

Artikel 5

Icke förvärvsverksamma personer

1. För personer som inte är eller har varit anställda eller
egenföretagare i förordningens mening tillämpas lagstiftningen
i det nordiska land där de är bosatta.

2. Make och barn under 18 år, som följer med en anställd eller
en egenföretagare från ett nordiskt land till ett annat, skall,
när bestämmelserna i artiklarna 13. 2.d, 14.1, 14a.1 och 17 i
förordningen medför att den anställde eller egenföretagaren
fortsatt skall omfattas av lagstiftningen i förstnämnda land,
likaså fortsatt omfattas av detta lands lagstiftning som om de
medföljande fortsatt var bosatta där.

Artikel 6

Förvärvsverksamma personer

Vid tillämpningen av bestämmelserna i förordningens Avdelning
II räknas även arbete med undersökning och utvinning av
naturtillgångar på ett lands kontinentalsockel som arbete i det
landet.

AVDELNING III

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM RÄTT TILL FÖRMÅNER

KAPITEL 1

SJUKDOM OCH MODERSKAP

Artikel 7

Ersättning för kostnader för hemresa

1. För personer, som är bosatta i ett nordiskt land och äger
rätt till vårdförmåner där och som under tillfällig vistelse i
ett annat nordiskt land erhåller vårdförmåner, svarar
vistelselandet för de merutgifter för hemresa till
bosättningslandet, som uppkommer genom att vederbörande till
följd av sitt sjukdomstillstånd måste använda dyrare färdsätt
än han annars skulle ha använt.

2. Bestämmelsen i första stycket äger inte tillämpning på
personer som får tillåtelse att resa till ett annat nordiskt
land för att där få nödvändig behandling.

KAPITEL 2

FÖRMÅNER VID INVALIDITET, ÅLDERDOM OCH DÖDSFALL

Artikel 8

Minsta bosättningstid för rätt till grundpension

1. En person som inte är eller har varit anställd eller
egenföretagare i förordningens mening är berättigad till
grundpension från ett nordiskt land endast när han har
förvärvat rätt till sådan pension från detta land på grundval
av minst tre års bosättning i landet.

2. Kravet i första stycket kan inte uppfyllas genom att
bosättnings- och försäkringsperioder i andra länder åberopas.

3. Perioder under vilka någon har uppburit pension från ett
annat land för vilket förordningen eller denna konvention
gäller, medräknas inte vid prövning om bosättningskravet enligt
första stycket är uppfyllt.

Artikel 9

Grundpension under bosättning i ett EES-land

En person är, så länge han är bosatt i ett EES-land berättigad
till grundpension som han har förvärvat rätt till i ett
nordiskt land. Detsamma gäller vid bosättning i Färöarna och
Grönland i den mån konventionen gäller för dessa områden.

Artikel 10

Överenskommelse enligt artikel 46b 2b) i förordningen

Är i mer än ett nordiskt land de villkor uppfyllda, som gäller
för att beräkna pension på grundval även av antagande av
försäkrings- eller bosättningsperioder som skulle ha fullgjorts
om pensionsfallet inte hade inträffat, medräknas endast en del
av de framtida perioderna vid beräkningen i ett vart av
länderna. Denna del bestäms på grundval av de faktiska
försäkrings- eller bosättningsperioder, som används vid
pensionsberäkningen, efter förhållandet mellan den faktiska
perioden i landet och den sammanlagda faktiska perioden i
länderna.

Artikel 11

Vissa perioder före år 1994

Har en person förvärvat rätt till grundpension från ett
nordiskt land på grundval av bosättning i landet under tid före
den 1 januari 1994 under vilken han samtidigt förvärvat rätt
till arbetspension i ett annat nordiskt land, skall för denna
period grundpension endast beräknas från sistnämnda land. Har
någon under sådan tid samtidigt förvärvat arbetspension från
flera nordiska länder, varav ett även var personens
bosättningsland, skall grundpension endast beräknas från
sistnämnda land.

KAPITEL 3

ARBETSLÖSHETSDAGPENNING

Artikel 12

Undantag från visst krav på fullgjorda perioder

Kravet på försäkrings- eller sysselsättningsperioder enligt
förordningens artikel 67.3 gäller inte den som antingen har
utfört arbete i sådan utsträckning att han eller hon har
omfattats av lagstiftningen om dagpenningförmåner vid
arbetslöshet eller har uppburit sådana förmåner i det nordiska
land där ansökan om förmåner görs. Dock skall arbetet ha
utförts eller dagpenningförmåner vid arbetslöshet ha uppburits
inom en femårsperiod från dagen för ansökan om arbete hos den
offentliga arbetsförmedlingen och i förekommande fall, om
medlemskap i vederbörande arbetslöshetskassa.

AVDELNING IV

ÖVRIGA BESTÄMMELSER

Artikel 13

Tillämpningsbestämmelser

De behöriga myndigheterna skall utfärda de bestämmelser som
fordras för att säkerställa en enhetlig nordisk tillämpning av
denna konvention.

Artikel 14

Förbindelseorgan

Vid tillämpning av denna konvention skall myndigheter och
institutioner i erforderlig utsträckning bistå varandra. I
varje nordiskt land skall finnas ett förbindelseorgan som utses
av den behöriga myndigheten.

Artikel 15

Avstående från återbetalning

1. Med avseende på artiklarna 36, 63 och 70 i förordningen och
på artikel 105 i tillämpningsförordningen avstår de nordiska
länderna, om inte annat avtalas mellan två eller flera av
länderna, från varje återbetalning mellan länderna av utgifter
för vårdförmåner vid sjukdom och moderskap samt vid olycksfall
i arbetet och arbetssjukdomar, för förmåner till arbetslösa som
söker arbete i annat land än det behöriga samt för
administrativ och medicinsk kontroll.

2. Avståendet från återbetalning omfattar inte vårdförmåner
till personer, som enligt förordningens artikel 22 första
stycket c) och artikel 55 första stycket c) fått tillstånd att
resa till annat nordiskt land för att där få den nödvändiga
vård som hans tillstånd kräver.

Artikel 16

Ikraftträdande

1. Denna konvention träder i kraft första dagen i tredje
månaden efter den månad, då samtliga regeringar har meddelat
den danska regeringen att de godkänner konventionen.

2. För Färöarnas, Grönlands och Ålands del träder konventionen
i kraft 30 dagar efter det att Danmarks respektive Finlands
regering har meddelat det danska utrikesministeriet att
Färöarnas landstyrelse och Grönlands landstyrelse respektive
Ålands lagting har meddelat att konventionen skall gälla för
Färöarna och Grönland respektive Åland.

3. Det danska utrikesministeriet skall underrätta de övriga
parterna och Nordiska ministerrådets sekretariat om mottagandet
av dessa meddelanden och om tidpunkten för konventionens
ikraftträdande.

Artikel 17

Uppsägning av konventionen

1. Önskar en part säga upp konventionen skall skriftligt
meddelande om detta tillställas det danska utrikesministeriet
som har att underrätta de övriga parterna om detta och om
meddelandets innehåll.

2. Uppsägningen gäller endast för den part som gjort densamma
och äger giltighet från och med ingången av det kalenderår som
inträffar minst sex månader efter det att det danska
utrikesministeriet mottagit meddelandet om uppsägningen.

3. Uppsägs konventionen skall rättigheter som förvärvats på
grund av konventionen alltjämt bestå.

Artikel 18

Äldre bestämmelser

1. När denna konvention träder i kraft upphör den nordiska
konventionen den 15 juni 1992 om social trygghet att gälla.
Denna konvention skall inte medföra minskning av förmånsbelopp
som utges vid konventionens ikraftträdande.

2. Grundpension till en medborgare i ett nordiskt land, som
intill den 31 december 1993 har utgetts enligt bestämmelserna i
den nordiska konventionen den 5 mars 1981 om social trygghet
eller enligt den nationella lagstiftningen i ett eller flera
länder och som vid denna konventions ikraftträdande fortfarande
utges enligt dessa bestämmelser, skall omräknas enligt
bestämmelserna i förordningen eller i denna konvention om den
berättigade ansöker om grundpension från ett annat nordiskt
land.

3. Ansökningar om förmåner som gjorts efter denna konventions
ikraftträdande skall prövas enligt denna konvention även när de
avser förmåner för tid före ikraftträdandet.

Artikel 19

Undertecknande

Originaltexten till denna konvention skall deponeras hos det
danska utrikesministeriet, som skall tillställa de övriga
parterna bestyrkta kopior av texten.

Till bekräftelse härav har de befullmäktigade ombuden
undertecknat denna konvention.

Utfärdad i Karlskrona den 18 augusti 2003 i ett exemplar på
danska, finska, isländska, norska och svenska, vilka texter
alla har samma giltighet.

För Danmarks regering:

För Finlands regering:

För Islands regering:

För Norges regering:

För Sveriges regering:

Bilaga

Särskilda bestämmelser för Danmark som avses i artikel 4

I fråga om

• kapitlen 7 och 8 i avdelning III i förordningen

• artiklarna 69 och 70 i förordningen

• grundpensioner i artiklarna 8 och 9 i konventionen

skall tillämpningen av förordningen och
tillämpningsförordningen utsträckas enbart till att gälla
medborgare i ett nordiskt land, därmed gäller också
konventionens artiklar 8 och 9 endast för nordiska medborgare.