Havsmiljöförordning (2010:1341)

1 § Denna förordning gäller förvaltningen av kvaliteten 
på havsmiljön (havsmiljöförvaltning). Förordningen ingår i 
den strategi för en ekosystembaserad förvaltning och ett 
hållbart nyttjande av havsmiljön som avses i EU-direktiv om 
havsmiljöpolitiken. Förordningen syftar till att upprätthålla 
eller nå en god miljöstatus i havsmiljön.

Förordningen är meddelad med stöd av

– 5 kap. 1 § miljöbalken i fråga om 20 §,

– 5 kap. 10 § miljöbalken i fråga om 24–28 §§, och

– 8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga 
bestämmelser. Förordning (2018:2113).

Definitioner

2 § I denna förordning avses med

art- och habitatdirektivet: rådets direktiv 92/43/EEG av den 
21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och 
växter, i lydelsen enligt rådets direktiv 2013/17/EU, 

avloppsdirektivet: rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 
1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, i 
lydelsen enligt rådets direktiv 2013/64/EU, 

badvattendirektivet: Europaparlamentets och rådets direktiv 
2006/7/EG av den 15 februari 2006 om förvaltning av 
badvattenkvaliteten och om upphävande av direktiv 76/160/EEG, 
i lydelsen enligt rådets direktiv 2013/64/EU, 

direktivet om prioriterade ämnen: Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2008/105/EG av den 16 december 2008 om 
miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring 
och senare upphävande av rådets direktiv 82/176/EEG, 
83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG, samt om 
ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, 
i lydelsen enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 
2013/39/EU, 

fågeldirektivet: Europaparlamentets och rådets direktiv 
2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda 
fåglar, i lydelsen enligt rådets direktiv 2013/17/EU, 

havskonventionerna: konventionen om skydd av Östersjöområdets 
marina miljö (SÖ 1996:22) och konventionen för skydd av den 
marina miljön i Nordostatlanten (SÖ 1994:25), 

havsmiljödirektivet: Europaparlamentets och rådets direktiv 
2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för 
gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område 
(Ramdirektiv om en marin strategi), i lydelsen enligt 
kommissionens direktiv (EU) 2017/845,

kommissionsbeslutet: kommissionens beslut (EU) 2017/848 av 
den 17 maj 2017 om fastställande av kriterier och 
metodstandarder för god miljöstatus i marina vatten, 
specifikationer och standardiserade metoder för övervakning 
och bedömning och om upphävande av beslut 2010/477/EU, och 

vattenmiljödirektivet: Europaparlamentets och rådets direktiv 
2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram 
för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, i 
lydelsen enligt kommissionens direktiv 2014/101/EU.
Förordning (2017:1064).

3 § I denna förordning avses med

vatten i övergångszon: ytvatten i närheten av flodutlopp som 
delvis är av salthaltig karaktär till följd av närheten till 
kustvatten men som på ett väsentligt sätt påverkas av 
sötvattenströmmar,

kustvatten: vatten som finns från kusten till de särskilda 
avgränsningslinjerna en nautisk mil räknat från baslinjerna 
enligt lagen (2017:1272) om Sveriges sjöterritorium och 
maritima zoner, undantaget vatten i övergångszon och 
grundvatten, 

havsområde: vatten och havsbotten med underliggande jordlager 
som finns i kustvatten och i de områden som finns på 
havssidan utanför de särskilda avgränsningslinjerna en 
nautisk mil räknat från baslinjerna enligt lagen om Sveriges 
sjöterritorium och maritima zoner, och

Nordsjön: Nordsjön och Kattegatt.
Förordning (2018:78).

4 § Med miljötillstånd avses i denna förordning miljöns
tillstånd i ett havsområde med hänsyn till

1. ekosystemens struktur, funktion och processer,

2. naturliga geomorfologiska, geografiska, biologiska,
geologiska och klimatiska faktorer, och

3. fysikaliska, akustiska och kemiska förhållanden som är

a) naturliga, eller

b) påverkade av mänskliga aktiviteter inom eller utanför det
berörda området. Förordning (2013:770).

5 § Med miljökvalitetsnorm och åtgärdsprogram avses i
denna förordning detsamma som i 5 kap. miljöbalken.

Förvaltningsområden

6 § För havsmiljöförvaltningen ska Sveriges havsområden
delas in i två förvaltningsområden som är Nordsjön och
Östersjön.

7 § Havs- och vattenmyndigheten får meddela föreskrifter om
sådana avgränsningar av delområden inom Nordsjön och Östersjön
som är lämpliga med hänsyn till havsmiljöförvaltningen.
Förordning (2011:641).

Ansvarig myndighet

8 § Havs- och vattenmyndigheten är den myndighet som enligt
artikel 7 i havsmiljödirektivet ska ansvara för den
havsmiljöförvaltning som avses i denna förordning.
Förordning (2011:641).

Förvaltningsperioder

9 § Havsmiljöförvaltningen ska genomföras i sexåriga
förvaltningsperioder där man i varje period för ett
havsområde

1. gör en inledande bedömning av miljötillståndet,

2. slår fast vad som kännetecknar en god miljöstatus,

3. tar fram miljökvalitetsnormer med de indikatorer som
ska användas för att bedöma om den goda miljöstatusen
upprätthålls eller nås,

4. tar fram och genomför ett program för övervakning av
att miljökvalitetsnormerna följs, och

5. tar fram och genomför ett program för de åtgärder som
ska vidtas för att upprätthålla eller nå en god
miljöstatus.

Samråd och samverkan

10 § Havs- och vattenmyndigheten ska planera sitt arbete
enligt denna förordning så att det möjliggör och uppmuntrar
till deltagande av alla som berörs av havsmiljöförvaltningen.

Havs- och vattenmyndigheten ska samråda med berörda
myndigheter och kommuner samt med organisationer,
verksamhetsutövare och andra enskilda innan myndigheten

1. avslutar en inledande bedömning enligt 9 § 1,

2. beslutar att meddela föreskrifter om vad som kännetecknar
en god miljöstatus enligt 9 § 2 eller andra
miljökvalitetsnormer enligt 9 § 3,

3. beslutar ett övervakningsprogram enligt 9 § 4 eller ett
åtgärdsprogram enligt 9 § 5, och

4. beslutar i andra frågor av stor betydelse enligt denna
förordning. Förordning (2011:641).

11 § Havs- och vattenmyndigheten och de övriga myndigheter
under regeringen som ansvarar för frågor som har betydelse för
havsmiljön ska samverka för en effektiv havsmiljöförvaltning.

Om Havs- och vattenmyndigheten begär det, ska de andra
myndigheterna ge in underlag som de har och som Havs- och
vattenmyndigheten behöver för att fullgöra sina uppgifter
enligt denna förordning. Detta gäller dock inte universitet
och högskolor. Förordning (2011:641).

12 § Om en fråga rör ett vattenområde som omfattas av 
Havs- och vattenmyndighetens förvaltning enligt denna 
förordning och en vattenmyndighets förvaltning enligt 
vattenförvaltningsförordningen (2004:660), ska myndigheterna 
samarbeta och hjälpa varandra så att insatserna fördelas på 
det sätt som är lämpligt med hänsyn till myndigheternas olika 
kompetenser och en effektiv havs- och 
vattenmiljöförvaltning. Förordning (2018:2113).

Inledande bedömning

13 § Havs- och vattenmyndigheten ska se till att det görs en
inledande bedömning av havsmiljön i Nordsjön och Östersjön.
Bedömningen ska syfta till att ge en allsidig bild av
havsmiljöns tillstånd och ligga till grund för den
förvaltning som avses i 9 § 2–5. Bedömningen ska omfatta en

1. analys av havsområdets grundläggande egenskaper och
förhållanden,

2. analys av det aktuella miljötillståndet i havsområdet,

3. analys av de viktigaste kvalitativa och kvantitativa
faktorer, märkbara trender och mänskliga aktiviteter som
påverkar miljötillståndet i havsområdet, och

4. ekonomisk och social analys av nyttjandet av havsområdet
samt de kostnader som en försämring av havsområdets miljöer
medför. Förordning (2013:770).

14 § Analysen enligt 13 § 1 och 2 ska omfatta fysikalisk-
kemiska förhållanden, olika typer av livsmiljöer,
biologiska förhållanden och hydromorfologi. Analysen ska
grunda sig på de faktorer som anges i tabell 1 i bilaga
III till havsmiljödirektivet.

15 § Analysen enligt 13 § 3 ska

1. grunda sig på de faktorer i fråga om belastning och
påverkan som anges i tabell 2 i bilaga III till
havsmiljödirektivet,

2. omfatta de viktigaste kumulativa och samverkande
effekterna, och

3. ta hänsyn till de bedömningar som har gjorts enligt
annan relevant EU-lagstiftning.

16 § Analysen enligt 13 § ska

1. ta hänsyn till sådana faktorer som i fråga om vatten i
övergångszon, kustvatten och territorialvatten omfattas av
vattenmiljödirektivet eller annan relevant EU-
lagstiftning, och

2. ta hänsyn till och, om det är möjligt, grunda sig på
andra relevanta bedömningar som har gjorts inom ramen för
de regionala havskonventionerna eller andra
internationella avtal.

God miljöstatus

17 § Havsmiljöförvaltningen enligt 9 § ska innebära att en
god miljöstatus upprätthålls eller nås i Nordsjön och
Östersjön.

Första stycket är en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. 2 §
första stycket 4 miljöbalken.

18 § Havs- och vattenmyndigheten ska med stöd i 
kvalitetsbeskrivningarna i bilaga I till havsmiljödirektivet 
och kommissionsbeslutet slå fast vad som kännetecknar en god 
miljöstatus i Nordsjön och Östersjön och då ta hänsyn till 

1. fysikalisk-kemiska förhållanden, livsmiljöer, biologiska 
förhållanden och hydromorfologi och andra relevanta 
förhållanden som anges i tabell 1 i bilaga III till 
havsmiljödirektivet, och 

2. de faktorer i fråga om belastning och påverkan som anges i 
tabell 2 i bilaga III till havsmiljödirektivet.
Förordning (2017:1064).

19 § Havs- och vattenmyndigheten ska för Nordsjön och
Östersjön ta fram miljökvalitetsnormer med indikatorer som
avses i 9 § 3. Normerna ska

1. tas fram med hänsyn till de faktorer i fråga om belastning
och påverkan som anges i tabell 2 i bilaga III till
havsmiljödirektivet och de grundläggande förhållanden som
anges i bilaga IV till havsmiljödirektivet,

2. vara förenliga med andra relevanta kvalitetskrav för
havsområdet,

3. i den utsträckning det är möjligt bidra till att betydande
och negativa gränsöverskridande effekter kan hindras,

4. i fråga om kustvatten, endast omfatta de aspekter på
kustvattnets kvalitet som inte omfattas av
vattenmiljödirektivet eller annan relevant EU-lagstiftning,
och

5. innebära att en god miljöstatus kan nås.
Förordning (2011:641).

20 § Havs- och vattenmyndigheten får meddela sådana
föreskrifter som avses i 18 och 19 §§ (miljökvalitetsnormer).

För varje miljökvalitetsnorm som Havs- och vattenmyndigheten
meddelar ska myndigheten ange vilken typ av norm det är enligt
5 kap. 2 § första stycket miljöbalken. Förordning (2011:641).

Övervakningsprogram

21 § Havs- och vattenmyndigheten ska se till att det för vart
och ett av havsområdena Nordsjön och Östersjön tas fram ett
program för löpande övervakning av miljötillståndet. Havs- och
vattenmyndigheten ska fastställa övervakningsprogrammen och se
till att de genomförs. Förordning (2011:641).

22 § Övervakningsprogrammen ska

1. grundas på de förhållanden och faktorer som anges i bilaga 
III och förteckningen i bilaga V till havsmiljödirektivet, 

2. grundas på och vara förenliga med bedömningar och 
övervakning som sker enligt bestämmelser om skydd av områden 
som genomför fågeldirektivet, art- och habitatdirektivet och 
annan relevant EU-lagstiftning eller relevanta 
internationella avtal, 

3. ta hänsyn till gränsöverskridande effekter, 

4. hänvisa till de miljökvalitetsnormer som har meddelats med 
stöd av 20 §, och

5. vara förenliga med det som i kommissionsbeslutet sägs om 
specifikationer och standardmetoder för övervakning och 
bedömning. Förordning (2017:1064).

23 § För genomförandet av övervakningsprogrammen ska Havs- och
vattenmyndigheten samarbeta med Naturvårdsverket, andra
myndigheter, kommuner, organisationer och övriga på det sätt
och i den omfattning som Havs- och vattenmyndigheten finner
lämpligt. Förordning (2011:641).

Åtgärdsprogram

24 § Havs- och vattenmyndigheten ska för vart och ett av
havsområdena Nordsjön och Östersjön upprätta förslag till
program för de åtgärder som behöver vidtas för att följa de
miljökvalitetsnormer som har meddelats med stöd av 20 §.
Åtgärderna ska vara kostnadseffektiva och tekniskt
genomförbara. Förordning (2011:641).

25 § Åtgärdsprogrammen ska

1. ta hänsyn till de olika typer av åtgärder som anges i 
bilaga VI till havsmiljödirektivet,

2. vara förenliga med bestämmelser om skydd av vatten som 
genomför vattenmiljödirektivet, avloppsdirektivet, 
badvattendirektivet och direktivet om prioriterade ämnen, 
annan relevant EU-lagstiftning eller relevanta 
internationella avtal,

3. vara förenliga med bestämmelser om skydd av områden och 
arter som genomför fågeldirektivet, art- och 
habitatdirektivet, regionala havskonventioner eller andra 
internationella avtal,

4. ta hänsyn till åtgärdernas sociala och ekonomiska effekter 
och en hållbar utveckling,

5. ta hänsyn till åtgärdernas gränsöverskridande effekter i 
syfte att minska risken för en negativ påverkan på andra 
förvaltningsområden och, om möjligt, positivt påverka sådana 
områden,

6. ange hur åtgärderna ska genomföras och hur de bidrar till 
att följa de miljökvalitetsnormer som har meddelats med stöd 
av 20 §,

7. innehålla en sådan konsekvensanalys som avses i 5 kap. 9 § 
andra stycket miljöbalken, och

8. innehålla en bedömning av såväl de ekonomiska som de 
miljömässiga konsekvenserna av varje åtgärd med en 
kvantifiering av åtgärdernas kostnader och nytta.
Förordning (2018:2113).

26 § Vid samrådet enligt 5 kap. 4 § tredje stycket miljöbalken
om förslaget till åtgärdsprogram ska Havs- och
vattenmyndigheten se till att

1. kungörelsen av förslaget innehåller en upplysning om var
handlingarna finns tillgängliga samt inom vilken tid och till
vem synpunkter ska lämnas,

2. förslaget görs tillgängligt för allmänheten hos myndigheten
och hos länsstyrelserna och kommunerna inom det område som
programmet omfattar, och

3. samrådet genomförs i så god tid att det efter samrådstidens
utgång finns skälig tid för en sådan prövning som avses i
27 §. Förordning (2011:641).

27 § Havs- och vattenmyndigheten ska ge regeringen möjlighet
att pröva ett förslag till åtgärdsprogram, om

1. det rör ett annat allmänt intresse av synnerlig vikt än ett
sådant som avses i 1 kap. 1 § miljöbalken, eller

2. en annan myndighet eller en kommun senast vid samrådstidens
utgång har begärt att regeringen ges möjlighet att pröva
förslaget på grund av att det

a) inte är förenligt med myndighetens eller kommunens
verksamhet eller av annan anledning inte är rimligt för
myndigheten eller kommunen, eller

b) allvarligt avviker från bestämmelserna om
havsmiljöförvaltningen i denna förordning eller i
havsmiljödirektivet.

Om det har gjorts en begäran enligt första stycket 2, ska
Havs- och vattenmyndigheten överlämna den till regeringen
senast en vecka efter samrådstidens utgång.
Förordning (2011:641).

28 § Efter det samråd som avses i 26 § och en eventuell
prövning enligt 27 § ska Havs- och vattenmyndigheten

1. fastställa åtgärdsprogrammet,

2. göra programmet tillgängligt för allmänheten hos
myndigheten och hos länsstyrelserna och kommunerna inom det
område som programmet omfattar, och

3. i en ortstidning kungöra ett meddelande om att programmet
har fastställts och var det finns tillgängligt.
Förordning (2011:641).

Undantag

29 § I ett havsområde får undantag göras från kravet i 17 §,
om Havs- och vattenmyndigheten finner att det inte är möjligt
att nå god miljöstatus genom åtgärder i ett åtgärdsprogram och
detta beror på

1. en åtgärd eller en brist på en åtgärd som en annan stat
ansvarar för,

2. naturliga orsaker, eller andra orsaker som är exceptionella
och som inte rimligen har kunnat förutses eller förhindras,

3. förändringar av havsområdets fysiska förhållanden som är en
följd av åtgärder som vidtagits på grund av ett tvingande
allmänintresse som är av sådan vikt att det uppväger negativa
gränsöverskridande effekter eller annan negativ påverkan på
miljötillståndet, eller

4. naturliga förhållanden som inte tillåter en snar
förbättring.

Undantag med stöd av första stycket får göras endast i de
avseenden som beror på att det finns ett hinder enligt 1, 2, 3
eller 4.

Undantag med stöd av första stycket 3 får inte permanent
hindra eller äventyra att god miljöstatus nås i Nordsjön eller
Östersjön eller i andra havsområden inom Europeiska unionen.
Förordning (2011:641).

30 § Om det finns förutsättningar för undantag enligt 29 §,
ska Havs- och vattenmyndigheten

1. besluta om de särskilda åtgärder som behöver vidtas och som

a) innebär en fortsatt strävan att nå god miljöstatus,

b) motverkar betydande negativa gränsöverskridande effekter,
och

c) i fall som avses i 29 § första stycket 2 eller 3,
förhindrar att miljötillståndet i havsområdet eller andra
havsområden inom Europeiska unionen försämras,

2. beskriva undantagssituationen och ange skälen för de
beslutade särskilda åtgärderna,

3. redovisa undantagssituationens och de särskilda åtgärdernas
gränsöverskridande effekter,

4. i det åtgärdsprogram som gäller för havsområdet integrera
skälen och redovisningen enligt första stycket 2 och 3 samt,
om det är möjligt, de särskilda åtgärderna, och

5. se till att de särskilda åtgärderna vidtas.
Förordning (2011:641).

31 § Trots det som sägs i denna förordning om
havsmiljöförvaltningen får Havs- och vattenmyndigheten under
varje förvaltningsperiod som avses i 9 § besluta att endast
den inledande bedömningen enligt 9 § 1 ska göras, om

1. det inte finns någon betydande risk för havsmiljön, eller

2. kostnaderna för åtgärderna inte skulle stå i proportion
till riskerna för havsmiljön och det inte sker någon
ytterligare försämring av havsmiljön.

Ett beslut om undantag enligt första stycket ska tas in i det
åtgärdsprogram som gäller för havsområdet.
Förordning (2011:641).

Information till allmänheten

32 § Utöver det som följer av 28 § ska Havs- och
vattenmyndigheten på lämpligt sätt informera allmänheten om

1. de inledande bedömningarna enligt 13 §,

2. vad som enligt 18 § kännetecknar en god miljöstatus,

3. de miljökvalitetsnormer som meddelas med stöd av 20 §,

4. övervakningsprogrammen enligt 21 §, och

5. de skyddade områden som avses i 25 § 3.
Förordning (2011:641).

Strategiska miljöbedömningar och annat beslutsunderlag

33 § Bestämmelser om strategiska miljöbedömningar av 
planer och program finns i 6 kap. miljöbalken och i 
miljöbedömningsförordningen (2017:966).

Bestämmelser om planer och planeringsunderlag samt annat 
beslutsunderlag finns i 3 kap. 11 § och 5 kap. 18 § 
miljöbalken. Förordning (2018:2113).

Internationell havsmiljöförvaltning

34 § Havs- och vattenmyndigheten ska se till att
havsmiljöförvaltningen enligt 9 § är sammanhängande och
samordnad med den havsmiljöförvaltning i Nordsjön och
Östersjön som genomförs av andra medlemsstater i Europeiska
unionen. Om det är lämpligt, ska förvaltningen också samordnas
med arbetet inom ramen för de regionala havskonventionerna.
Förordning (2011:641).

35 § Havs- och vattenmyndigheten ska delta i det arbete som
regeringen bedriver inom Europeiska unionen och
internationellt och i det arbetet verka för att
havsmiljöförvaltningen i Nordsjön och Östersjön samordnas även
med länder utanför Europeiska unionen. Om det är möjligt, ska
samordningen omfatta program och verksamheter som följer av de
regionala konventionerna och andra internationella avtal.
Förordning (2011:641).

36 § Om det behövs för att uppfylla skyldigheterna enligt
denna förordning eller för att genomföra havsmiljödirektivet,
ska Havs- och vattenmyndigheten delta i det arbete som
regeringen bedriver inom Europeiska unionen och i det arbetet
verka för att samarbete och samordning sker med länder i
Europeiska unionen som inte genomför någon
havsmiljöförvaltning i Nordsjön eller Östersjön men ligger i
Nordsjöns eller Östersjöns avrinningsområden. Samarbetet och
samordningen ska bygga på de samarbetsstrukturer som anges i
havsmiljödirektivet eller vattenmiljödirektivet.
Förordning (2011:641).

37 § Om Havs- och vattenmyndigheten i arbetet med
åtgärdsprogram finner att en mänsklig verksamhet sannolikt
kommer att ha betydande gränsöverskridande effekter i fråga om
skydd av sådana områden som avses i 25 § 3 eller andra
betydande gränsöverskridande effekter i Nordsjön eller
Östersjön, ska myndigheten genom att delta i det arbete som
regeringen bedriver inom Europeiska unionen och
internationellt samarbeta med de myndigheter som har
motsvarande uppgifter i andra berörda stater eller med den
internationella organisation som berörs.

Samarbetet ska ske i syfte att vidta de åtgärder som behövs
för att nå en god miljöstatus i de berörda havsområdena och
för att upprätthålla eller återställa ekosystemens skydd,
struktur och funktion. Förordning (2011:641).

38 § Om ett problem som påverkar miljötillståndet i Nordsjön
eller Östersjön inte kan lösas med åtgärder enligt ett
åtgärdsprogram, eller om problemet har samband med annan
unionspolitik eller ett internationellt avtal, ska Havs- och
vattenmyndigheten informera regeringen om detta och till
regeringen lämna ett sådant underlag eller sådana
rekommendationer som avses i artikel 15.1 i
havsmiljödirektivet. Förordning (2011:641).

Rapportering

39 § Havs- och vattenmyndigheten ska fullgöra de uppgifter i
fråga om information och rapportering till Europeiska
kommissionen som följer av havsmiljödirektivet.

Havs- och vattenmyndigheten ska i deltagandet i det arbete som
regeringen bedriver inom Europeiska unionen och
internationellt fullgöra de uppgifter i fråga om information
och rapportering till andra medlemsstater i Europeiska unionen
och till de behöriga organ enligt de regionala
havskonventionerna och andra internationella avtal som följer
av havsmiljödirektivet. Förordning (2011:641).

Övergångsbestämmelser

2010:1341

1. Denna förordning träder i kraft den 28 december 2010.

2. Den första förvaltningsperioden enligt 9 § ska vara
genomförd senast vid utgången av 2016 och

a) senast den 15 juli 2012 ska en första inledande
bedömning enligt 9 § 1 vara genomförd, vad som
kännetecknar en god miljöstatus enligt 9 § 2 för första
gången ha slagits fast och de miljökvalitetsnormer med
indikatorer som avses i 9 § 3 för första gången ha tagits
fram,

b) senast vid utgången av 2013 för första gången ha
informerat allmänheten om skyddade områden enligt 32 § 5,

c) senast den 15 juli 2014 ska ett övervakningsprogram som
avses i 9 § 4 för första gången ha tagits fram och börjat
genomföras,

d) senast vid utgången av 2015 ska ett åtgärdsprogram som
avses i 9 § 5 för första gången ha tagits fram, och

e) senast vid utgången av 2016 ska det åtgärdsprogram som
avses i d ha börjat genomföras.

3. I den andra förvaltningsperioden enligt 9 § ska den
inledande bedömningen, vad som kännetecknar en god
miljöstatus, miljökvalitetsnormerna med indikatorer,
informationen om skyddade områden, övervakningsprogrammet
och åtgärdsprogrammet uppdateras så att de är aktuella
och, i fråga om uppdaterade program, börjat genomföras
senast vid den tidpunkt som infaller sex år efter den
tidpunkt som anges i punkten 2. I de därefter följande
förvaltningsperioderna ska uppdatering göras inom sex år
från det att den senaste uppdateringen skulle ha varit
gjord.

4. Kravet på god miljöstatus i 17 § ska vara uppfyllt
senast vid utgången av 2020. Om god miljöstatus har nåtts
i Nordsjön eller Östersjön före utgången av 2020, ska den
goda miljöstatusen upprätthållas.

5. Om Havs- och vattenmyndigheten finner att det på grund av
ett naturligt förhållande inte är möjligt att förbättra
havsmiljön så att god miljöstatus i ett havsområde nås senast
vid utgången av 2020, får god miljöstatus trots punkten 4 nås
vid en senare tidpunkt i de avseenden som beror på det
naturliga förhållandet. Förordning (2011:641).