Lag (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar 

Hypoteksbanken

Ändamål och delägare

1 § Sveriges allmänna hypoteksbank har till ändamål att driva
lånerörelse genom att lämna lån åt sina delägare och att driva annan
verksamhet som står i samband därmed.

2 § Bankens delägare utgöres av landshypoteksföreningar.

Förenings delaktighet i banken bestämmes efter obetalda kapitalbeloppet
av de lån som föreningen erhållit från banken.

Styrelse, verkställande direktör och revisorer

3 § Banken förvaltas av en styrelse med säte i Stockholm. Styrelsen
består av sex ledamöter.

Regeringen utser två ledamöter och två suppleanter för dem för tre år.
Regeringen förordnar en av dessa ledamöter att vara ordförande och en
att vara vice ordförande.

Tre ledamöter och tre suppleanter för dem väljes på ordinarie
delägarsammankomst. Av dessa väljes en ledamot och suppleant för honom
varje år för en tid av tre år. Val av ledamot eller suppleant sker för
tiden till och med den ordinarie delägarsammankomst som hålles under
tredje året efter det år då valet förrättades.

De fem ledamöter som utsetts enligt andra och tredje styckena utser
verkställande direktör. Denne ingår som ledamot i styrelsen.

Avgår ledamot eller suppleant, som valts på delägarsammankomst, före
utgången av den tid för vilken han är vald, väljes ny ledamot eller
suppleant för återstående tid vid nästa ordinarie delägarsammankomst.

Regeringen bestämmer arvoden till de av regeringen utsedda ledamöterna.

Bestämmelser om arbetstagarrepresentanter finns i lagen (1987:1245) om
styrelserepresentation för de privatanställda. Lag (1989:240).

4 § Verkställande direktör entledigas i samma ordning som han utses.

5 § När ärende av större vikt skall avgöras, kan styrelsen kalla en
representant för varje förening för att deltaga i styrelsens
överläggningar och beslut (förstärkt styrelse).

Fråga som avses i 23 § skall behandlas vid sammanträde med förstärkt
styrelse, om minst två föreningar begär det.

6 § Styrelsen är beslutför, när minst fyra ledamöter är tillstädes och
tre av dem är ense om beslutet. Är endast fyra ledamöter närvarande,
måste ordföranden eller vice ordföranden vara en av dessa tre ledamöter.

Som styrelsens beslut gäller den mening för vilken de flesta rösterna
avges. Vid lika röstetal gäller den mening som ordföranden vid
sammanträdet biträder.

Beslut om utseende eller entledigande av verkställande direktör eller om
uppläggande av obligationslån eller annan upplåning skall ha biträtts av
ordföranden eller vice ordföranden.

7 § För revision av styrelsens förvaltning och bankens räkenskaper utses
årligen fem revisorer.

Regeringen utser en revisor, som skall vara revisionens ordförande, och
suppleant för honom. Bankinspektionen utser en revisor jämte suppleant
för honom. Övriga revisorer jämte suppleanter för dem väljes på
ordinarie delägarsammankomst.

Av de på delägarsammankomst utsedda revisorerna skall en revisor och
hans suppleant vara auktoriserade revisorer. Bankinspektionen bestämmer
arvode till den av inspektionen utsedde revisorn, och regeringen
bestämmer arvode till den av regeringen utsedde revisorn. Lag
(1989:240).

8 § Bankens styrelse utser årligen för varje förening ett ombud som
skall deltaga i revisionen av föreningens förvaltning.

9 § Styrelseledamöter och föreningsrepresentanter i förstärkt styrelse
som uppsåtligen eller av oaktsamhet tillskyndar banken skada svarar
solidariskt för skadan.

Har revisorer mot bättre vetande lämnat oriktig uppgift i sin berättelse
eller uppsåtligen underlåtit att göra anmärkning mot sådan uppgift i
handling som de granskat eller visat oaktsamhet vid fullgörande av sitt
uppdrag, är de solidariskt ansvariga mot banken för skada som uppkommer
därav.

Delägarsammankomst

10 § Bankens delägare skall årligen före utgången av juni sammanträda
till ordinarie sammankomst på tid, som styrelsen bestämmer. Skriftlig
kallelse till sammankomsten skall jämte föredragningslista sändas över
till föreningarna minst en månad i förväg.

11 § Extra sammankomst skall utlysas av styrelsen, när den finner det
lämpligt eller revisorerna begär det. Skriftlig kallelse till
sammankomsten skall jämte föredragningslista sändas över till
föreningarna minst fjorton dagar i förväg.

12 § Varje förening får till sammankomst sända tre ombud av vilka minst
ett bör vara ledamot av föreningens styrelse. Lag (1989:240).

13 § Sammankomst öppnas av den ledamot i styrelsen som denna utser.
Ordförande vid sammankomsten utses av denna.

Bankens styrelseledamöter och revisorer bör vara närvarande vid
sammankomst. De har rätt att deltaga i beslut utom i frågor som angår
ansvarsfrihet för styrelsen, val av styrelseledamöter och revisorer
jämte suppleanter samt arvoden för styrelseledamöter och revisorer.

Beslut fattas genom omröstning efter huvudtal med enkel röstövervikt.
Vid lika röstetal gäller den mening som sammankomstens ordförande
biträder. Val avgöres dock vid lika röstetal genom lottning. Lag
(1989:240).

14 § Det ankommer på sammankomst att

1. efter föredragning av styrelsens förvaltningsberättelse för närmast
föregående räkenskapsår och av revisionsberättelsen avgöra frågor om
fastställande av balansräkningen och om ansvarsfrihet för styrelsen,

2. vid behov fastställa bidrag till bankens förvaltningskostnader och
för avsättning till reservfonden,

3. besluta i frågor om särskild utdebitering på grund av föreningarnas
ansvarighet för bankens förbindelser,

4. fastställa värderingsstadgor för föreningarna,

5. utse ledamöter och suppleanter i styrelsen samt revisorer för banken
och suppleanter för dem,

6. bestämma arvoden för de valda styrelseledamöterna och de valda
revisorerna.

Ärenden som avses i 1, 5 och 6 skall behandlas på ordinarie
delägarsammankomst. I övrigt får vid ordinarie sammankomst behandlas
alla frågor som avser bankens verksamhet. På extra sammankomst får
behandlas endast fråga om tagits upp på föredragningslistan.

15 § Om det enligt 8 § utsedda ombudet finner anledning till anmärkning
mot visst förhållande vid revision av förenings förvaltning, skall
ombudet anmäla förhållandet till bankstyrelsen för att behandlas på
sammankomst. Föreningen är skyldig att följa beslut som sammankomsten
meddelar på grund av anmärkningen.

16 § Förslag som styrelsen lägger fram för beslut vid sammankomst skall
om möjligt delges föreningarna minst en månad före sammankomsten.

Förening eller ombud som vill framställa förslag till ordinarie
sammankomst skall anmäla förslaget skriftligen hos styrelsen minst en
månad före sammankomsten. Förslag som avser ändring i denna lag skall
dock anmälas hos styrelsen före utgången av februari.

Styrelsen och revisorerna skall yttra sig över förslag som avser ändring
i denna lag. Sådant förslag anses antaget endast om delägarna på två på
varandra följande sammankomster, varav minst en ordinarie, bifallit
förslaget.

17 § Innan ordinarie sammankomst hålles skall styrelsen överlämna
förvaltnings- och revisionsberättelserna till chefen för
finansdepartementet, till riksgäldskontoret och till föreningarna. Lag
(1989:240).

Upplåning

18 § Banken anskaffar medel för sin verksamhet genom lån mot
obligationer och andra skuldförbindelser. Sammanlagda beloppet av
bankens utelöpande obligationer och andra skuldförbindelser får icke
uppgå till mera än tio gånger summan av den i 27 § angivna grundfonden
och den i 29 § angivna reservfonden.

Nedgår grundfonden genom förluster med tio procent eller mera, får
banken ej upptaga nytt lån förrän grundfonden återställts till sitt
ursprungliga belopp. Om ordinarie delägarsammankomst ej skall hållas
inom en månad från det sådan nedgång skedde, skall föreningarna kallas
till extra sammankomst för att besluta om de åtgärder som påkallas av
omständigheterna. Lag (1986:429).

19 § För tillfälligt behov av rörelsemedel eller annat tillfälligt behov
får banken på annat sätt än mot obligationer taga upp lån på kort
bestämd tid eller på kort tids uppsägning.

Banken får taga upp lån mot säkerhet i form av panträtt i fastighet, som
äges av banken. Lag (1983:588).

20 § har upphävts genom lag (1987:612).

Lånerörelse

21 § Banken fastställer räntesatsen och återbetalningsvillkoren för lån
som lämnas till förening.

Förfallotiden för lån skall bestämmas så, att den är förenlig med
villkoren för bankens förbindelser. Lag (1987:612).

22 § Sedan tio år förflutit efter det att visst lån utlämnats till
förening, får föreningen säga upp lånet till betalning efter ett år, om
banken icke finner att villkoren för dess förbindelser utgör hinder mot
det. Föreningen är därvid skyldig att på det sätt och med det belopp som
banken bestämmer utge ersättning för den ränteförlust som inbetalningen
kan föranleda (ränteskillnadsersättning).

Banken får medge förening att betala lån även tidigare än enlig första
stycket, om det kan ske med hänsyn till bankens förbindelser. Banken kan
i sådant fall föreskriva villkor för betalningen utöver skyldighet att
utge ränteskillnadsersättning.

23 § Kan flera föreningars lånebehov ej på en gång tillgodoses fullt ut,
skall banken fördela tillgängliga lånemedel mellan föreningarna. Fråga
om fördelning av lånemedel skall dock avgöras på delägarsammankomst, om
frågan behandlats av förstärkt styrelse och därvid minst en tredjedel av
de röstberättigade begärt det. Sammankomstens beslut får avse fördelning
av lånemedel under högst ett kalenderår.

24 § Om det behövs för att täcka förvaltningskostnad eller
fondavsättning hos banken, skall förening erlägga förvaltnings- och
fondbidrag till denna. Banken beslutar närmare om sådant bidrag. Lag
(1987:612).

25 § Förening ansvarar för att dess skuld till banken ständigt motsvaras
av lånefordringar för vilka finns säkerhet enligt denna lag eller av
tillgodohavande hos bank eller av kontanta medel. Banken övervakar att
föreningen uppfyller detta ansvar.

Banken ansvarar för att dess fordringar hos föreningarna vid varje
tidpunkt svarar mot lägst sammanlagda beloppet av bankens
upplåningsskuld enligt 18 §. Lag (1982:1257).

Föreningarnas ansvarighet för bankens förbindelser

26 § För bankens förbindelser är föreningarna ansvariga i förhållande
till sin delaktighet i banken. Kan banken ej infria sina förbindelser
med egna medel har den rätt att i mån av behov erhålla tillskott från
föreningarna efter samma fördelning dem emellan.

Kan förening ej fullgöra sin betalningsskyldighet enligt första stycket,
är övriga föreningar ansvariga för bristen i förhållande till sin
delaktighet i banken.

Fonder

27 § Som grundfond för banken ställer staten till förfogande en av
regeringen eller, efter regeringens bestämmande, riksgäldskontoret
utfärdad garantiförbindelse på tvåtusentrehundra miljoner kronor. Lag
(1989:240).

28 § Efter anmälan till riksgäldskontoret får banken taga grundfonden i
anspråk till fullgörande av sina förbindelser, när banken för tillfället
saknar tillgängliga medel till detta eller när banken trätt i
likvidation.

När grundfonden tagits i anspråk i annat fall än vid bankens
likvidation, skall banken ersätta staten den ränta som staten med
anledning härav har utgivit och snarast möjligt återbetala vad som
tagits i anspråk. Om banken ej kan anskaffa medel för återbetalningen på
annat sätt, får banken taga ut det behövliga beloppet från föreningarna
i förhållande till deras delaktighet i banken.

29 § Bankens behållna årsvinst skall avsättas till en reservfond, om ej
annat följer av tredje stycket.

Reservfonden skall uppgå till lägst ett belopp som svarar mot en procent
av bankens skulder.

Uppgår reservfonden till belopp som anges i andra stycket, får förening
av bankens årsvinst beviljas bidrag utan återbetalningsskyldighet. Lag
(1976:1032).

30 § Reservfonden får komma föreningarna till godo endast genom lättnad
i lånevillkoren enligt beslut som fattats på delägarsammankomst.
Reservfonden får dock användas för detta ändamål endast i den mån den
överstiger två procent av bankens skulder.

Har förening lidit förlust som den ej kan täcka med sin reservfond, får
banken bevilja föreningen bidrag ur bankens reservfond utan
återbetalningsskyldighet med belopp som svarar mot högst hälften av
reservfonden. Sådant bidrag får dock ej lämnas utan
delägarsammankomstens hörande.

I övrigt får bankens reservfond användas endast till att täcka förlust
som uppkommit på bankens rörelse i dess helhet.

Nedgår reservfonden under föreskrivet belopp, skall den snarast åter
ökas till detta.

Bankens fondmedel skall placeras på ett betryggande sätt.

Förvärv av aktier m. m.

30 a § Banken och föreningarna får förvärva

1. aktie i bolag, vilket uteslutande har till syfte att förvalta fast
egendom eller tomträtt, som har förvärvats för att bereda banken eller
en förening lokaler för dess inrymmande eller tillgodose därmed
sammanhängande behov,

2. efter tillstånd av regeringen, aktie i sådant bolag eller andel i
sådan ekonomisk förening som tillgodoser intressen som är gemensamma för
banken och föreningarna eller för dessa och andra kreditinstitut, samt
garantifondbevis eller förlagsbevis utfärdat av bolag eller ekonomisk
förening som nu nämnts.

För en förening gäller i fråga om förvärv enligt första stycket 1 att
banken skall ha medgett förvärvet samt i fråga om förvärv enligt första
stycket 2 att banken skall ha medgett att föreningen ansöker om
regeringens tillstånd. Lag (1986:429).

Likvidation

31 § Om förfarandet vid likvidation av banken förordnar regeringen.

Vid likvidation får grundfonden tagas i anspråk endast i den mån annan
tillgång saknas som svarar för bankens förbindelser. Lag (1975:230).

Landshypoteksföreningar

Ändamål och delägare

32 § Landshypoteksförening har till ändamål att inom sitt
verksamhetsområde lämna långfristiga lån för jordbruks-, skogsbruks- och
trädgårdsändamål samt att driva annan verksamhet som står i samband
därmed.

I avvaktan på att ett långfristigt lån enligt första stycket kan lämnas
får en förening lämna lån med kort löptid. Lag (1987:612).

33 § Delägare i förening är låntagare som hos föreningen fått antingen
lån till vilket föreningen erhållit medel från banken eller förskott på
sådant lån.

Förenings bildande och reglemente

34 § Ansökan om tillstånd att bilda förening göres hos regeringen. Lag
(1975:230).

35 § Reglemente för förening skall antagas av föreningen och
underställas regeringen för fastställelse. Lag (1975:230).

Förvaltning och revision

36 § Stämma med förenings delägare skall hållas minst en gång om året på
sätt som anges i reglementet.

Rösträtt vid föreningsstämma har varje delägare som ej står i skuld till
föreningen för förfallna avgifter och som enligt föreskrift i
reglementet anmält sig vilja utöva rösträtt vid stämman.

Delägare får genom fullmakt företrädas endast av annan röstberättigad
delägare eller av sin make.

Varje deltagare har en röst. Ingen får som ombud företräda mer än en
delägare.

För en och samma jordegendom får endast en delägare rösta.

37 § Förenings angelägenheter förvaltas av en styrelse som
utses enligt föreskrifter i reglementet.

Bestämmelser om arbetstagarrepresentanter finns i lagen
(1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda. Lag
(1987:1257).

38 § För granskning av förenings förvaltning och räkenskaper skall
delägarna årligen utse revisorer på sätt som anges i reglementet. I
revisionen skall deltaga det av banken enligt 8 § utsedda ombudet samt
revisor som kan ha utsetts av bankinspektionen.

Lånerörelse

Allmänna bestämmelser

39 § Förening får för sin lånerörelse icke låna medel hos annan än
Sveriges allmänna hypoteksbank.

40 § Fast egendom får godtas som inteckningssäkerhet om den är och
förväntas bestå som en självständig produktionsenhet med huvudsaklig
användning

1. för jordbruk med binäringar eller skogsbruk, eller

2. för trädgårdsskötsel, specialodling eller annan därmed jämförlig
produktion. Lag (1983 588).

41 § Andra lån än sådana vilkas betalning staten har ett ansvar för
(garantilån) får lämnas endast mot säkerhet i form av panträtt i fast
egendom (inteckningssäkerhet) eller mot annan betryggande säkerhet. Lag
(1988:779).

42 § Fast egendoms belåningsvärde fastställes av föreningens styrelse på
grundval av särskild värdering. Värderingen sker enligt föreningens
värderingsstadga och verkställes antingen av en eller flera personer som
utses av styrelsen eller också med ledning av tillgängliga handlingar av
styrelsen. Lag (1983:588).

43 § Fast egendoms belåningsvärde får ej till mer än en fjärdedel bestå
av värdet av sådan del av egendomen som används för annat ändamål än som
anges i 40 § 1 eller 2

Belåningsvärde får ej omfatta

1. övervärde som egendom kan ha på grund av att till egendomen hör mark
som kan användas för annat ändamål än som avses i 40 §,

2. värdet av maskin och annan utrustning, som hör till egendomen enligt
2 kap. 3 § jordabalken. Lag (1983:588).

44 § Lån får beviljas till högst 75 % av belåningsvärdet. Lag (1983:588)

45 § Bestämmelserna i 21 § om återbetalning av lån som lämnas av banken
äger motsvarande tillämpning på lån som lämnas av förening.

46 § Förening skall lämna lån på samma villkor som gäller för
föreningens motsvarande lån hos banken.

47 § har upphört att gälla genom lag (1983:588).

48 § Pantbrev skall lyda på minst det belopp, till vilket lån beviljas.
Inteckningen skall ligga inom det värde, till vilket lån enligt 44 §
högst får beviljas.

Tillhandahåller lånesökanden ej pantbrev med bästa förmånsrätt, får lån
beviljas endast under förutsättning att lån, som lämnats mot
inteckningssäkerhet med bättre förmånsrätt, är ordnat på betryggande
sätt och att även ifrågavarande pantbrev pantsätts för lån som
föreningen beviljar.

Inskrivning som avser annat än fordran och som ej har avsevärd betydelse
för egendomens värde, får stå kvar med bättre förmånsrätt än inteckning
för lån från förening utan att lånebeloppet nedsätts. Lag (1983:588).

49 § Skuldförbindelse med tillhörande säkerhet, som lämnats till
förening för utlämnat lån, skall, om ej annat beslutats enligt andra
stycket, snarast ställas under offentlig vård. Denna utövas av ett ombud
som förordnas av länsstyrelsen i det län där föreningens styrelse har
sitt säte (offentligt ombud). Länsstyrelsen får förordna suppleant för
ombudet.

Förening kan besluta att första stycket icke skall tillämpas av
föreningen. Sådant beslut skall godkännas av banken.

Länsstyrelsen bestämmer arvode till offentligt ombud. Lag (1975:230).

50 § Lånehandlingarna skall förvaras i förvaringsrum under två särskilda
lås med olika nycklar. Finns offentligt ombud, skall denne inneha
nyckeln till det ena låset. Annan nyckel skall omhänderhas av person som
föreningen utser. Skuldförbindelser med tillhörande säkerheter i
låneärenden som är under handläggning får dock förvaras i annat
förvaringsrum på sätt föreningen bestämmer. Förvaringsrum skall vara
brandsäkert och även i övrigt betryggande. Lag (1975:230).

51 § Byggnader som omfattas av belåning skall vara nöjaktigt försäkrade
mot brandskada. Detsamma gäller för skog som belånas. Om särskilda skäl
föranleder det, får dock kravet på brandförsäkring av skog efterges.

52 § Förening skall säga upp lån till betalning, om belånad egendom icke
längre är belåningsbar i landshypoteksförening.

Har fast egendom nedgått i värde, så att panten icke längre kan anses
utgöra betryggande säkerhet, kan förening säga upp lånet till betalning.

När förening anser det behövligt skall belånad egendom värderas på nytt.
Lag (1983:588).

53 § Övergår belånad fast egendom till ny ägare eller innehavare och
vill denne övertaga lånet, skall han inom ett år från den dag, då han
blev ägare eller innehavare av egendomen, ansöka om delägarskap i
föreningen genom att lämna förbindelse om övertagande av lånet. Göres ej
sådan ansökan eller avslås den, kan föreningen säga upp lånet till
betalning. Lag (1983:588).

54 § Har förening för att skydda fordran köpt fast egendom som är
pantsatt eller utmätt för fordringen, skall föreningen åter avyttra
egendomen så snart det lämpligen kan ske och senast när avyttring kan
ske utan förlust för föreningen. Lag (1983:588).

55 § Låntagare skall i efterskott till föreningen erlägga årsavgift, som
omfattar ränta, kapitalavbetalning enligt amorteringsplan samt bidrag
med det belopp som enligt föreningsstämmas beslut skall utgå för
föreningens förvaltningskostnader och för avsättning till den i 59 §
angivna reservfonden.

Försummar låntagare att göra föreskriven inbetalning, skall han betala
dröjsmålsränta enligt grunder som fastställes av styrelsen.

56 § Delägare i förening är skyldig att till föreningen utge det belopp
som krävs för att föreningen till banken skall kunna utge sådant bidrag
som avses i 24 § första stycket.

57 § Sedan tio år förflutit efter det att visst lån utlämnats till
låntagare, får låntagaren säga upp lånet till betalning under den
uppbörd som infaller näst efter ett år från dagen för uppsägningen, om
föreningen icke finner att villkoren för förbindelserna till banken
utgör hinder mot det. Låntagaren är därvid skyldig att på det sätt och
med det belopp som banken bestämmer utge ersättning för den ränteförlust
som inbetalningen kan föranleda (ränteskillnadsersättning).

Förening får medge låntagare att betala lån även tidigare än enligt
första stycket om det kan ske med hänsyn till föreningens förbindelser.
Föreningen får i sådant fall föreskriva villkor för betalningen utöver
skyldighet att utge ränteskillnadsersättning.

Särskilda bestämmelser om garantilån

58 § Lånesökande som erhållit statlig lånegaranti kan beviljas lån även
om han ej äger fast egendom som avses i 40 §.

I stället för 42--44 och 48 §§ gäller vad den statliga myndigheten
föreskriver om garantilåns storlek och om skyldighet att ställa och
underhålla säkerhet för lånet.

Övergår egendom, som avses med garantilån, till ny ägare eller brukare
gäller utöver 53 § att lånet får övertagas av den nye ägaren eller
brukaren endast om den statliga myndigheten medgivit, att lånegarantin
skall avse den nye ägarens eller brukarens förpliktelser. Lag
(1983:957).

Reservfond

59 § Förenings behållna årsvinst skall avsättas till en reservfond.

Reservfonden skall uppgå till lägst ett belopp som svarar mot en procent
av föreningens skulder. Från skulderna avräknas därvid ett belopp som
svarar mot summan av de av föreningen utlämnade lånen med statlig
garanti.

Om förening ej kan uppfylla i andra stycket angivet krav, skall
reservfonden sammanlagd med övriga föreningars reservfonder och bankens
reservfond uppgå till lägst ett belopp som svarar mot två procent av
bankens skulder. Banken meddelar anvisningar om tillämpningen av denna
bestämmelse.

I den mån förenings medel ej behövs i rörelsen får de göras räntebärande
på ett betryggande sätt. Lag (1978:214).

60 § Reservfonden får komma delägarna till godo endast genom lättnad i
lånevillkoren enligt beslut som delägarna på förslag av styrelsen
fattar. Reservfonden får dock användas för detta ändamål endast i den
mån den överstiger två procent av föreningens skulder.

Kapitaltäckning

60 a § Banken och föreningarna skall tillsammans vid varje tidpunkt ha
en kapitalbas, beräknad enligt 60 b §, som motsvarar åtta procent av
värdet av bankens och föreningarnas placeringar, beräknat enligt 60 c §
(kapitalkrav). Lag (1989:1092).

60 b § Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt
kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det primära kapitalet
skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A.Avsättningar till reservfond, dock endast sjuttio procent av
avsättningar för vilka avdrag vid inkomstbeskattningen har medgetts
enligt 2 § 8 mom. åttonde stycket lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt.

B.Sjuttio procent av det belopp som svarar mot bankens och föreningarnas
reserver för obligationer, dock högst sjuttio procent av skillnaden
mellan nettobokföringsvärdet och det lägsta av anskaffningsvärdet och
marknadsvärdet.

Med supplementärt kapital avses det nominella värdet av förlagsbevis och
andra skuldförbindelser med en ursprunglig löptid av minst fem år och
med rätt till betalning först efter bankens och föreningarnas övriga
borgenärer, dock sammanlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften
av det primära kapitalet. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas
återstående löptid understiger fem år skall tas upp till ett belopp som
motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för varje helt år som
återstår till förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivande
av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektionen,
räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och
tredje styckena.

Om banken eller en förening har förvärvat aktier i ett sådant bolag
eller andelar i en sådan ekonomisk förening som avses i 30 a § och
banken eller föreningarna har ett väsentligt ekonomiskt intresse i
företaget, skall från summan av det primära och supplementära kapitalet
räknas av åtta procent av summan av det bokförda värdet av aktierna
eller andelarna i företaget och företagets bokförda skulder. Lag
(1989:1092).

60 c § Kapitalkravet enligt 60 a § bestäms i förhållande till bankens
och föreningarnas tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra
åtaganden på kapitalmarknaden som innebär en kreditrisk för banken och
föreningarna (placeringar). Placeringarna delas in i följande grupper:

A. Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket A
bankrörelselagen (1987:617).

B. Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket B
bankrörelselagen.

C. Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket C
bankrörelselagen.

D. Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket D
bankrörelselagen.

Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas -- sådana aktier och andelar
som enligt 60 b § sista stycket skall räknas av från kapitalbasen,

-- de placeringar som anges i första stycket A samt

-- fordringar och garantier mellan banken och föreningarna.

I övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringarna tas upp
till sammanlagt

-- tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket
B,

-- femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket
C samt

-- hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till grund för bestämmandet av kapitalkravet enligt tredje stycket skall
placeringarna värderas enligt följande:

1. Obligationer, för vilka reserver som avses i 60 b § andra stycket B
har satts av, värderas till sitt bruttobokföringsvärde, dock högst till
sitt marknadsvärde.

2. Övriga tillgångar värderas till sitt bokförda värde.

3. Garantiförbindelser med anknytning till kreditgivning värderas till
sitt nominella belopp.

4. Övriga garantiförbindelser värderas till halva sitt nominella belopp.

5. Andra åtaganden på kapitalmarknaden värderas till sitt nominella
belopp, om inte regeringen föreskriver ett lägre belopp.

Regeringen får bemyndiga bankinspektionen att meddela sådana
föreskrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen. Lag
(1989:1092).

Likvidation

61 § Om förfarandet vid likvidation förordnar regeringen. Lag
(1975:230).

Tillsynen över hypoteksbanken och landshypoteksföreningarna

62 § Banken och föreningarna står under tillsyn av bankinspektionen.

Vid meddelande av föreskrift eller förbud i samband med tillsynen kan
bankinspektionen förelägga vite.

Talan mot bankinspektionens beslut enligt denna lag föres hos regeringen
genom besvär.

Beslut i fråga om tillsynen länder omedelbart till efterrättelse, om ej
regeringen förordnar annat.

I övrigt meddelar regeringen närmare bestämmelser om
tillsynsverksamheten. Lag (1982:723).

63 § Banken skall med en årlig avgift bekosta bankinspektionens
verksamhet enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar. Lag
(1988:755).

64 § Styrelseledamot, verkställande direktör eller annan tjänsteman hos
banken eller förening som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar
oriktig eller vilseledande uppgift till bankinspektionen rörande banken
eller föreningen och dess verksamhet dömes till böter eller fängelse i
högst sex månader, om ej gärningen är belagd med straff i brottsbalken.

Övergångsbestämmelser

1983:588

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1984.

2. Har lån beviljats eller ansökan om lån kommit in före ikraftträdandet
gäller 40 § i sin äldre lydelse.

3. Gemensam inteckning, som avses i 47 § andra stycket i lagens äldre
lydelse, får fortfarande godtas som säkerhet för lån i fall som anges i
detta stycke.

1989:1092

1. Denna lag träder i kraft den 1 februari 1990.

2. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspektionen
får, intill utgången av år 1992, föreskriva lägre kapitalkrav än som
anges i 60 a §. Sådana föreskrifter får dock inte innebära att det
kommer att gälla ett lägre kapitalkrav än som svarar mot kapitalbasens
storlek i förhållande till placeringarnas värde vid lagens
ikraftträdande eller mot den högre grad av kapitaltäckning som därefter
har uppnåtts.

3. Utan hinder av vad som föreskrivs i 60 b § tredje stycket får
förlagsbevis och andra skuldförbindelser som utfärdats före lagens
ikraftträdande räknas in i kapitalbasen även om den ursprungliga
löptiden uppgår till mindre än fem år, dock endast till det lägre belopp
som anges i lagrummet.

4. Utan hinder av vad som föreskrivs i 60 c § första stycket får, intill
utgången av år 1991, värdehandlingar och andra fordringar för vilka
försäkringsbolag svarar hänföras till grupp B. Lag (1990:1312).