Förordning (1977:1118) om fyravgift 

1 § Fyravgift betalas för fartyg som kommer från utlandet för att i
Sverige lämna eller hämta passagerare eller gods som fartyget har
fört med sig från eller skall föra med sig till utlandet.
Förordning (1994:1165).

2 § Fartygets redare och fartygets ägare är solidariskt ansvariga för
att fyravgiften betalas. Förordning (1994:1165).

3 § Från avgiftsplikt undantas

1. fartyg vars bruttodräktighet är mindre än 75,

2. kryssningsfartyg,

3. fartyg avsedda för bärgning eller sjöräddning, när de används
endast för sådan verksamhet,

4. fartyg avsedda huvudsakligen för bogsering, när de används för
detta ändamål,

5. fartyg som går i linjetrafik när de i 7 § angivna förutsättningarna
för avgiftsfrihet är uppfyllda, och

6. borr- eller bostadsplattformar eller liknande anordningar för
verksamhet till havs.

För vissa fartyg finns särskilda föreskrifter om befrielse från
fyravgift. Förordning (1994:1165).

4 § Som passagerare anses inte

1. sjöman under hemresa enligt 22 kap. 2 § sjölagen (1994:1009),

2. skeppsbruten,

3. den som transporteras utan ersättning eller mot ersättning som
inte överstiger redarens utgifter för hans eller hennes kost,

4. den som sätts i land på grund av sjukdom eller dödsfall.
Förordning (1994:1165).

5 § Till gods räknas inte

1. last som transporteras utan ersättning för transporten,

2. fisk eller annan fångst som lämnas från fartyg från vilket fångsten
har gjorts, om fartygets bruttodräktighet är mindre än 500,

3. förnödenheter, proviant och utrustning för fartyget eller för ett
annat fartyg som tillhör samma redare samt emballage till sådana
varor,

4. reseffekter eller annat som de personer som finns ombord har
med sig för personligt bruk,

5. last som på grund av fartygets haveri, uppläggning, ombyggnad
eller en annan liknande omständighet har tagits ombord på samma
eller ett annat fartyg för transport till bestämmelseorten eller har
lämnats på grund av att lasten har förstörts,

6. rester av last som har kommit fram vid uppläggning av fartyget
eller vid ombyggnad, reparation, rengöring, utrustning,
undersökning eller liknande åtgärder på fartyget, och

7. oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten eller annat avfall som
härrör från fartygets drift. Förordning (1994:1165).

6 § Fyravgift tas ut med 3 kronor 60 öre för varje enhet av
fartygets bruttodräktighet. Förordning (1994:1165).

7 § Förutsättningar för undantag från avgiftsplikt för fartyg i
linjetrafik är att

a) fartyget går i trafik som berör fjärrzonen,

b) redaren eller redarens ombud senast vid inklarering av fartyget
visar att detta enligt turlista är insatt i trafik som av Sjöfartsverket
har godkänts som linjetrafik,

c) hela den till Sverige bestämda lasten inte överstiger fartygets
bruttodräktighet, och

d) inte en större mängd av hela den till Sverige bestämda lasten än
som motsvarar en tiondel av fartygets bruttodräktighet utgör last
som har hämtats i en ort hitom fjärrzonen.

Med fjärrzonen förstås de vattenområden som i sjöfartshänseende
ligger bortom det område som begränsas

i norr av latituden 71°N,

i väst av longituden 32°V,

i syd av latituden 30°N

och i ost av longituden 42°O.

Ett fartyg som har undantagits från avgiftsplikt enligt första stycket
skall betala fyravgift först när det har anlöpt en hamn inom
fjärrzonen och på nytt kommer till en svensk hamn utan att då
uppfylla villkoren i första stycket eller när det inte längre uppfyller
villkoren i första stycket under a eller b. Detsamma gäller ett fartyg
som skall betala fyravgift, om hela den  till Sverige bestämda lasten
har överstigit fartygets bruttodräktighet men fartyget i övrigt har
uppfyllt villkoren i första stycket. Förordning (1994:1165).

8 § Om ett passagerarfartyg eller fartyg avsett för transport av
järnvägsvagnar har betalat fyravgift arton gånger eller ett annat
fartyg tolv gånger inom ett kalenderår, skall fartyget inte betala
ytterligare fyravgift för det året. Förordning (1994:1165).

9 § Med bruttodräktighet avses fartygets bruttodräktighet enligt
gällande mätbrev. Med passagerarfartyg förstås fartyg med
passagerarfartygscertifikat.

Visas inte gällande mätbrev upp, uppskattar tullmyndigheten
dräktigheten eller vidtar åtgärder för att få den fastställd.
Förordning (1994:1165).

10 § Vid beräkning av godsets förhållande till fartygets
bruttodräktighet skall en enhet av dräktigheten anses motsvara två
kubikmeter för gods som i fartygets skeppshandlingar är upptaget i
volym och ett ton för gods som är upptaget i vikt.
Förordning (1994:1165).

11 § Fyravgift fastställs och tas ut av den tullanstalt hos vilken
fartyget klareras. Fartyget får inte avgå innan avgiften har betalats,
om tullanstalten inte medger annat i särskilt fall.

Sjöfartsverket kan efter samråd med Generaltullstyrelsen medge att
fyravgift fastställs och tas ut i annan ordning än som sägs i första
stycket. Förordning (1994:1165).

12 § Sjöfartsverket får medge nedsättning av eller befrielse från
fyravgiften, om det är förenligt med verkets ekonomiska intressen
eller om det annars finns synnerliga skäl för det.
Förordning (1994:1165).

13 § En tullanstalt som finner att dess beslut om fyravgift är
felaktigt får rätta beslutet om frågan om rättelse väckts inom sex
månader från den dag det meddelades. Tidsbegränsningen gäller
inte vid brottsligt förfarande av den som har lämnat uppgifter till
grund för avgiftsbeslutet. Tidsbegränsningen gäller inte heller om
beslutet till följd av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende
innehåller uppenbar oriktighet som är till nackdel för den enskilde.
Förordning (1994:1165).

14 § Betalas inte fyravgift inom föreskriven tid skall dröjsmålsavgift
tas ut enligt 58 § 2--5 mom. uppbördslagen (1953:272).
Tullmyndighet får medge befrielse helt eller delvis från
skyldigheten att betala dröjsmålsavgift, om det finns särskilda skäl.
Förordning (1992:1074).

15 § Om fyravgift eller dröjsmålsavgift inte har betalats inom
föreskriven tid, skall tullmyndigheten begära indrivning av
avgiften. Indrivning behöver dock inte begäras för en fordran som
understiger 100 kronor om indrivning inte krävs från allmän
synpunkt. Indrivning får ske även hos den som har åtagit sig
betalningsskyldighet för avgiften enligt skriftlig  förbindelse.

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om
indrivning av statliga fordringar m. m. och i
indrivningsförordningen (1993:1229). Vid indrivning får
verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Överklagande av beslut
inverkar inte på skyldigheten att betala fyravgift eller
dröjsmålsavgift. Förordning (1993:1239).

16 § Föreskrifter för verkställigheten av denna förordning meddelas
av Sjöfartsverket efter samråd med Generaltullstyrelsen.

17 § Beslut av en tullanstalt enligt denna förordning får överklagas
hos Generaltullstyrelsen. Skrivelsen med överklagandet skall ha
kommit in inom sex månader från den dag då beslutet meddelades.

Beslut av Generaltullstyrelsen i fråga om fastställelse och uppbörd
av fyravgift får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.
Prövningstillstånd krävs vid överklagande hos kammarrätten.
Generaltullstyrelsens  beslut enligt denna förordning i övrigt får
överklagas hos regeringen.

Beslut av Sjöfartsverket enligt denna förordning får överklagas hos
regeringen. Förordning (1994:1165).

Övergångsbestämmelser

1994:1165

1. Denna förordning träder i kraft den 18 juli 1994 utom i fråga om
4 § som träder i kraft den dag regeringen bestämmer. (I kraft den
1 oktober 1994, 1994:1277).

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om fyravgifter som
skulle ha betalats före ikraftträdandet.

3. Överklagande av beslut enligt 17 § andra stycket första meningen
som meddelats före den 1 oktober 1994 skall ske hos
kammarrätten.

1997:1121

Den upphävda förordningen gäller fortfarande i fråga om fyravgifter
och farledsvaruavgifter som hänför sig till tiden före
ikraftträdandet.