Förordning (1984:1050) om beredskapslagring  av olja och kol 

Tillsynsmyndighet

1 § Närings- och teknikutvecklingsverket är tillsynsmyndighet enligt 2 §
lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol.

Verket utövar tillsyn också över den lagring som fullgörs av statliga
myndigheter. Förordning (1992:170).

Statliga myndigheters beredskapslager

2 § En statlig myndighet som säljer eller förbrukar dieselbrännolja,
eldningsolja eller kol i sådan omfattning som anges i 7 § lagen
(1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol skall hålla
beredskapslager i samma omfattning som om lagen hade varit tillämplig.

Beredskapslagrets storlek fastställs av tillsynsmyndigheten.

En statlig myndighet kan också genom särskilt beslut av regeringen
åläggas att lagra olja eller kol.

3 § En statlig myndighet som innehar en gasturbinanläggning för
framställning av elektrisk kraft med en installerad effekt av minst fem
megawatt skall hålla ett beredskapslager som om 19 § lagen (1984:1049)
om beredskapslagring av olja och kol hade varit tillämplig.

Beredskapslagrets storlek fastställs av tillsynsmyndigheten. Förordning
(1992:170).

4 § har upphävts genom förordning (1992:170).

Lagring av gasturbinbränsle

5 § För den som enligt 19 § första stycket lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol är skyldig att hålla lager av
gasturbinbränsle bestäms lagringsmängden av tillsynsmyndigheten.

Lagring av olja för kondenskraftproduktion

6 § Lagringsskyldighet enligt 20 § lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol har innehavarna av följande
kondenskraftverk med angivna volymer.

Vattenfall AB           Stenungsundsverket,
                        Marviken och Slite      250 000 m


Karlshamnsverkets
Kraftgrupp AB           Karlshamnsverket        200 000 m

Stockholm Energi-
produktion AB           Hässelbyverket          50 000 m
Förordning (1992:170).

7 § Medgivande enligt 25 § andra stycket lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol att tillfälligt ta i anspråk
beredskapslager för oljekondensverk ges av tillsynsmyndigheten.

Lagring av råvara för framställning av stadsgas

8 § Den som under ett kalenderår är skyldig att lagra råvara för
framställning av stadsgas enligt 21 § lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol skall lagra 26 procent av den mängd
råvara som har förbrukats under föregående kalenderår.

Gasol som distribueras som stadsgas skall anses som råvara enligt första
stycket. Förordning (1992:170).

Förvaring av lagrat bränsle

9 § Kraftverk och värmeverk med beredskapslager av eldningsolja eller
kol skall hålla minst en tredjedel av lagret på den ort där verket är
beläget.

10 § Den som är lagringsskyldig för en gasturbinanläggning skall förvara
minst hälften av lagret i omedelbar anslutning till anläggningen.

11 § Den som är lagringsskyldig för ett kondenskraftverk skall lagra
minst en tredjedel av lagret i omedelbar anslutning till anläggningen.

12 § Den som är lagringsskyldig för ett stadsgasverk skall förvara minst
en tredjedel av den fastställda lagringsmängden på den ort där verket är
beläget.

13 § Om det finns särskilda skäl, får tillsynsmyndigheten för viss
lagringsskyldig medge undantag från 9--12 §§.

14 § Om regeringen har meddelat särskilda föreskrifter enligt 13 § lagen
(1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol om plats eller sätt för
förvaring av bränsle, skall tillsynsmyndigheten när den fastställer
beredskapslagrets storlek för en lagringsskyldig, som berörs av
föreskrifterna, ange vad denne skall iaktta i dessa avseenden.

15 § har upphävts genom förordning (1992:170).

Befrielse från lagringsskyldighet

16 § Frågor om befrielse helt eller delvis från lagringsskyldighet
enligt 24 § lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol
prövas av tillsynsmyndigheten.

Om ärendet har principiell betydelse eller tillsynsmyndigheten av annat
skäl finner att frågan bör avgöras av regeringen, skall myndigheten med
eget yttrande överlämna ärendet till regeringen.

17 § Om framställning av stadsgas avses upphöra senast den 1 juli 1987,
skall skäl för befrielse från lagringsskyldighet enligt 24 § lagen
(1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol anses föreligga.

Förteckning över lagringsskyldiga

18 § Tillsynsmyndigheten skall inför varje lagringsår så snart behövligt
underlag finns upprätta en förteckning över sådana lagringsskyldiga som
avses i 8 § andra stycket 1--3 lagen (1984:1049) om beredskapslagring av
olja och kol.

I förteckningen skall anges vilket varuslag lagringsskyldigheten avser.

En kopia av förteckningen skall utan dröjsmål tillställas samtliga
lagringsskyldiga säljare och de övriga säljare av lagringsbränslen som
begär det. Ändringar i förteckningen skall meddelas dem som har
tillställts den.

Lagringsavgift

19 § Lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol skall för tid från och med den 1
april 1994 uppgå till följande belopp för kalendermånad.

Varuslag 					Belopp


Kol  						6 kr/ton
Motorbensin 					15 kr/m/n3/
Fotogen 					16 kr/m/n3/
Dieselbrännolja samt eldningsolja 1 och 2 	16 kr/m/n3/
Övriga slag av eldningsoljor  			9 kr/m/n3/
Gasol 						18 kr/ton
Råvara för framställning av stadsgas 		14 kr/m/n3/

Förordning (1994:116).

20 § Om lagringsskyldighet enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring
av olja och kol skall fullgöras på annat sätt än genom lagring av
bränsle som anges i 19 § denna förordning, skall tillsynsmyndigheten
ange vilken lagringsavgift som skall tas ut vid försummelse av
lagringsskyldigheten. Avgiften skall motsvara den lagringsavgift som
skulle ha gällt om lagringsskyldigheten fullgjorts med lagringsbränsle.

21 § Lagringsavgift skall betalas in till tillsynsmyndigheten.

Lagring av råolja

22 § har upphävts genom förordning (1987:584).

Uppgiftsskyldighet m. m.

23 § I deklaration enligt 16 § lagen (1984:1049) om beredskapslagring av
olja och kol skall

a) den som är lagringsskyldig på grund av förbrukning lämna uppgift om
mängd förbrukat bränsle samt, om han också sålt bränsle, uppgift om
mängd och köparens namn och adress,

b) den som är lagringsskyldig enbart på grund av försäljning lämna
uppgift om mängd försålt bränsle samt vilka mängder som sålts till
köpare som avses i 8 § andra stycket 1--3 lagen om beredskapslagring av
olja och kol.

Redovisning enligt 21 § lagen om beredskapslagring av olja och kol skall
innehålla uppgift om mängd använd råvara för tillverkning av stadsgas.

24 § Under den tid då en lagringsskyldig har ålagts att hålla
beredskapslager skall han varje månad lämna tillsynsmyndigheten uppgift
om den mängd bränsle som han vid utgången av föregående kalendermånad
hade i lager liksom om platsen och sättet för förvaringen.

Tillsynsmyndigheten får befria från skyldigheten att uppge
förvaringsplatsen.

25 § När tillsynsmyndigheten begär uppgifter med stöd av lagen
(1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol skall anges hur och när
uppgiften skall lämnas.

Tillsynsmyndigheten skall se till att den uppgiftsskyldige inte får det
onödigt besvärligt med att lämna sina uppgifter och att han inte heller
utsätts för onödigt besvär vid tillsynsåtgärder såsom inventering och
besiktning av lager eller granskning av handelsböcker och
affärshandlingar.

Övriga bestämmelser

26 § Tillsynsmyndighetens beslut enligt denna förordning får överklagas
genom besvär hos regeringen.

27 § De tillämpningsbestämmelser som behövs utöver föreskrifterna i
denna förordning meddelas av tillsynsmyndigheten.

Övergångsbestämmelser

1992:170

Denna förordning träder i kraft den 1 maj 1992 utom i fråga om 8 och 19
§§, som träder i kraft den 1 juli 1992.