Tullag (2016:253)

1 kap. Allmänna bestämmelser

Tillämpningsområde och uttryck i lagen

1 § I denna lag finns bestämmelser som kompletterar 

- Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av 
den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för 
unionen och de förordningar som meddelas med stöd av den 
förordningen,

- Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 608/2013 av 
den 12 juni 2013 om tullens säkerställande av skyddet för 
immateriella rättigheter och upphävande av rådets förordning 
(EG) nr 1383/2003,

- Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1672 av 
den 23 oktober 2018 om kontroller av kontanta medel som förs 
in i eller ut ur unionen och om upphävande av förordning (EG) 
nr 1889/2005, och

- rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om 
ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa 
myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för 
att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och 
jordbrukslagstiftningen.

Vissa bestämmelser om autonoma åtgärder för militär utrustning 
finns i rådets förordning (EG) nr 150/2003 av den 
21 januari 2003 om upphävande av importtullar på vissa vapen 
och militär utrustning.

Bestämmelser om Tullverkets och tulltjänstemäns befogenheter 
vid införsel och utförsel av varor finns i 
tullbefogenhetslagen (2024:710). Lag (2024:753).

2 § Det som sägs i denna lag om tull gäller även annan skatt 
än tull som ska tas ut för varor vid import och som ska 
betalas till Tullverket, om inte något annat uttryckligen 
anges.

3 § I denna lag förstås med

tullagstiftning: Europeiska unionens tullagstiftning enligt 
artikel 5.2 i förordning (EU) nr 952/2013, samt svenska 
tullförfattningar,

handling: framställning i skrift eller bild och upptagning 
som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas bara 
med tekniskt hjälpmedel, 

det svenska tullområdet: svenskt territorium, och

fordon: transportmedel som är inrättat för färd på marken och 
inte löper på skenor samt svävare när den framförs över 
marken.

I övrigt har uttryck som används i denna lag samma betydelse 
som i förordning (EU) nr 952/2013 och de förordningar som 
meddelas med stöd av den förordningen.

Tillhandahållande av information

4 § Tullverket ska på begäran tillhandahålla följande 
myndigheter uppgifter som förekommer hos Tullverket och som 
rör import eller export av varor:

- Arbetsmiljöverket,

- Boverket,

- Elsäkerhetsverket,

- Folkhälsomyndigheten,

- Havs- och vattenmyndigheten,

- Kemikalieinspektionen,

- Kommerskollegium,

- Konsumentverket,

- Kronofogdemyndigheten,

- Livsmedelsverket,

- Läkemedelsverket,

- Mediemyndigheten,

- Myndigheten för samhällsskydd och beredskap,

- Naturvårdsverket,

- Post- och telestyrelsen,

- Skatteverket,

- Skogsstyrelsen,

- Statens energimyndighet,

- Statens jordbruksverk,

- Statistiska centralbyrån,

- Strålsäkerhetsmyndigheten,

- Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll,

- Sveriges riksbank, och 

- Transportstyrelsen.

Tullverket ska på begäran tillhandahålla Inspektionen för 
strategiska produkter och Säkerhetspolisen uppgifter som 
förekommer hos Tullverket och som rör export av varor.

I lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Tullverkets 
verksamhet finns bestämmelser om Tullverkets behandling av 
uppgifter i vissa fall. Lag (2023:843).

5 § Tullverket ska skriftligen underrätta Skatteverket, om 

1. det finns anledning att anta att någon

a) på annat sätt än muntligen har lämnat eller kommer att 
lämna en oriktig uppgift till Skatteverket, eller

b) inte har lämnat eller inte kommer att lämna 
mervärdesskattedeklaration, kontrolluppgift eller annan 
föreskriven uppgift till Skatteverket, och

2. det därigenom finns risk för att mervärdesskatt undandras 
eller felaktigt tillgodoräknas eller betalas tillbaka.

Av underrättelsen ska det framgå vilka omständigheter som 
ligger till grund för antagandet enligt första stycket 1.

6 § Följande uppgifter får användas för statistiska 
ändamål:

1. uppgifter som någon har lämnat om en vara enligt 
bestämmelser i förordning (EU) nr 952/2013, och

2. uppgifter som någon har lämnat om ett transportmedel 
enligt artikel 133 i förordning (EU) nr 952/2013 eller enligt 
3 kap.

7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får överlämna åt någon annan att förmedla uppgifter i 
elektroniska dokument till och från Tullverket.

Den som i förmedlingsverksamhet som avses i första stycket 
tar del av sådana uppgifter får inte obehörigen röja eller 
utnyttja vad han eller hon i verksamheten har fått veta om 
någon enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. I 
det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i 
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).

8 § Om uppgifter i ett elektroniskt dokument förmedlas genom 
Europeiska kommissionen, genom en annan myndighet än 
Tullverket eller genom en förmedlare som avses i 7 § första 
stycket, anses dokumentet ha kommit in till Tullverket när 
det togs emot och kan antas ha avskilts för verket hos den 
som förmedlar dokumentet.

9 § Den som i verksamhet hos ett tullombud eller en annan 
ekonomisk aktör eller i annat fall i egenskap av ombud tar 
del av uppgifter som har lämnats i enlighet med 
tullagstiftningen får inte obehörigen röja eller utnyttja vad 
han eller hon i verksamheten har fått veta om någon enskilds 
personliga eller ekonomiska förhållanden.

I det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i 
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Lag (2016:884).

Tullombud

10 § Om ett tullombud har tagit emot medel av en huvudman för 
betalning av tull och andra avgifter till Tullverket, ska 
tullombudet hålla medlen skilda från andra tillgångar.

11 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om villkor för att ett tullombud ska få 
tillhandahålla tjänster i Sverige.

Bevarande av uppgifter

12 § Den som enligt artikel 15.1 i förordning (EU) nr 
952/2013, i den ursprungliga lydelsen, är skyldig att förse 
en tullmyndighet med handlingar ska bevara dessa i fem år 
eller den längre tid som för vissa uppgifter eller handlingar 
är föreskriven i annan lag eller författning.

Kostnader för sakkunnig

13 § Om en särskild sakkunnig har anlitats enligt 3 kap. 9 §, 
ska kostnaden för den sakkunnige betalas av den som har lämnat 
en felaktig uppgift eller av den som inte har följt en 
uppmaning att lämna en uppgift eller en handling 

om en vara. Tullverket kan besluta att den som inte har följt 
en uppmaning inte ska vara betalningsskyldig.

Betalningsskyldighet enligt första stycket gäller inte om en 
felaktig uppgift avser varans tull- eller skattepliktiga värde 
och det slutligen fastställda värdet inte överstiger det 
uppgivna värdet med mer än tio procent.

Om Tullverket har haft en kostnad som någon annan ska stå för 
enligt första stycket, ska denne ersätta Tullverkets kostnad.
Lag (2024:753).

Avgifter

14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om

1. när avgift för tullkontroller eller annan tillämpning av 
tullagstiftningen får tas ut, och

2. avgiftens storlek.

Tullvärde på vissa lättförstörbara varor

15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om skyldighet för näringsidkare att 
lämna uppgift om genomsnittliga priser på importerade varor 
och om importkvantiteter och transportkostnader avseende 
sådana varor i samband med bestämmande av tullvärde på vissa 
lättförstörbara varor.

2 kap. Tullskuld, skatt, ränta och garantier

Skyldighet att betala annan skatt än tull

1 § Bestämmelser om skyldighet att betala annan skatt än tull 
vid import eller införsel till det svenska tullområdet finns i

- lagen (1994:1776) om skatt på energi,

- lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elektronik,

- lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter,

- lagen (2022:155) om tobaksskatt,

- lagen (2022:156) om alkoholskatt, och

- mervärdesskattelagen (2023:200).

Skatt som avses i första stycket ska fastställas och betalas 
enligt det förfarande som gäller för tull, om inte något annat 
föreskrivits. Om det i beskattningsunderlaget för sådan skatt 
ska ingå tullvärde, tull eller motsvarande avgift som 
fastställts i annan valuta, ska sådant underlag omräknas till 
svensk valuta efter den kurs som enligt tullagstiftningen 
gällde den dag då tullvärdet fastställdes.

I 6 kap. tullbefogenhetslagen (2024:710) finns bestämmelser om 
revision vid kontroll av sådan skatt som avses i första 
stycket. Lag (2024:753).

2 § Mervärdesskatt som avses i 1 § första stycket ska inte tas 
ut enligt denna lag utan i enlighet med skatteförfarandelagen 
(2011:1244), om deklaranten eller, om deklaranten är ett 
ombud, den för vars räkning ombudet handlar är registrerad för 
mervärdesskatt i Sverige vid tidpunkten för beslutet om 
fastställande av tull och 

1. agerar i egenskap av beskattningsbar person enligt 
mervärdesskattelagen (2023:200) vid importen eller införseln, 
eller

2. är en juridisk person som inte agerar i egenskap av 
beskattningsbar person enligt mervärdesskattelagen vid 
importen eller införseln.

Det som sägs om beskattningsunderlag i 1 § gäller även i de 
fall som avses i första stycket.

Vid tillämpning av det särskilda förfarandet för 
mervärdesskatt vid import i 23 kap. mervärdesskattelagen ska 
mervärdesskatt alltid tas ut enligt 1 §. Lag (2023:209).

2 a § Om en tulldeklaration har getts in i ett annat EU-land 
med stöd av ett tillstånd för centraliserad klarering enligt 
artikel 179 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga 
lydelsen, och skatt ska tas ut enligt 1 § första stycket, ska 
skatten fastställas av Tullverket genom ett särskilt beslut.

De uppgifter som ska lämnas i tulldeklarationen i det andra 
EU-landet och som Tullverket behöver för att kunna besluta om 
skatten, ska anses ha getts in till Tullverket när de togs 
emot av det andra landets behöriga myndighet. 

Om ett beslut om skatt har fattats enligt första stycket ska, 
vid tillämpning av 7 § första stycket, tidsfristen för 
betalning av skatt beräknas från det att gäldenären 
underrättats om beslutet. 

Första-tredje styckena gäller endast när skatt ska fastställas 
och betalas enligt det förfarande som gäller för tull enligt 
1 § andra stycket. Lag (2021:1153).

3 § Om en icke-unionsvara eller dess värde förverkas, ska 
annan skatt än tull inte tas ut till den del varan eller dess 
värde förverkats. Ett tidigare meddelat beslut om sådan 
pålaga ska upphävas eller ändras sedan dom eller beslut som 
innefattar förverkande har fått laga kraft.

Betald tull ska beaktas vid förverkande av en varas värde och 
vid bestämmande av påföljd.

Garanti för annan skatt än tull

4 § Om det behövs för att säkerställa uppbörden, får 
Tullverket i ett enskilt fall besluta att garanti ska ställas 
för annan skatt än tull som ska betalas till Tullverket.

Om garanti inte har ställts, utgör varan garanti för skatten 
så länge den står under Tullverkets övervakning och 
kontroll.

Om garanti har ställts eller om varan utgör garanti, får 
Tullverket ta ut beloppet ur garantin eller varan.

Begränsning av tullskuld

5 § När tullskulden har uppkommit på grund av en handling som 
när den utfördes skulle ha kunnat ge upphov till 
straffrättsliga förfaranden, ska den treårsperiod som avses i 
artikel 103.1 i förordning (EU) nr 952/2013, i den 
ursprungliga lydelsen, förlängas till fem år. 

Om en gäldenär har åtalats för ett brott enligt lagen 
(2000:1225) om straff för smuggling, får gäldenären 
underrättas om tullskulden efter utgången av den femårsperiod 
som avses i första stycket, för den vara som åtalet gäller. 
En sådan underrättelse får ske senast under kalenderåret 
efter det år då åtalet väcktes. Ingen underrättelse om 
tullskuld får ske efter utgången av en period på tio år efter 
den dag då tullskulden uppkom.

Om gäldenären har avlidit, får en underrättelse enligt andra 
stycket ske senast sex månader efter dödsfallet.

6 § Bestämmelserna i 5 § ska tillämpas också i fall då den 
som har företrätt en juridisk person har åtalats för ett 
brott enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling, om 
brottet avser tull som den juridiska personen skulle ha 
betalat.

Betalning av import- eller exporttullbelopp

7 § Betalning av tullbelopp enligt artikel 108.1 i förordning 
(EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, ska göras till 
Tullverket inom tio dagar från det att gäldenären 
underrättats om tullskulden, om inte anstånd med betalning 
enligt artikel 110 i den förordningen, i den ursprungliga 
lydelsen, har beviljats.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om en annan tidsfrist för betalning än 
den som anges i första stycket, vid sammanföring av 
bokföringsposter enligt artikel 105.1 andra stycket i samma 
förordning, i den ursprungliga lydelsen.

Ränta vid annan skatt än tull

8 § Bestämmelserna om kreditränta i artikel 112 och om 
dröjsmålsränta i artikel 114 i förordning (EU) nr 952/2013, i 
den ursprungliga lydelsen, tillämpas på andra skatter än tull 
som ska tas ut för varor vid import. Dröjsmålsräntan ska 
beräknas på det sätt som anges i 65 kap. 13 § första stycket 
och andra stycket första meningen skatteförfarandelagen 
(2011:1244).

9 § Ränta tas ut på andra skatter än tull som ska betalas 
enligt beslut vid omprövning av Tullverket eller enligt 
beslut av allmän förvaltningsdomstol, om inte ränta tas ut 
enligt 8 §.

10 § Ränta enligt 8 eller 9 § tas inte ut på belopp som får 
dras av vid redovisning av skatt enligt mervärdesskattelagen 
(2023:200). Lag (2023:209).

11 § Det som föreskrivs i tullagstiftningen om uppbörd, 
indrivning och återbetalning av tull tillämpas även i fråga 
om ränta som avses i 8 och 9 §§.

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får besluta om befrielse helt eller delvis från skyldigheten 
att betala ränta på annan skatt än tull enligt 9 §, om det 
finns synnerliga skäl.

13 § Ränta som avses i 9 § ska beräknas från utgången av den 
första månaden efter den månad då varan deklarerades för 
övergång till fri omsättning till och med den månad då 
beloppet ska betalas. Ränta på skatt som motsvarar tidigare 
återbetalt belopp beräknas dock från utgången av den månad då 
beloppet betalades tillbaka.

Räntesatsen för ränta enligt 9 § ska vara den som anges i 65 
kap. 4 § första stycket eller, om det är fråga om 
skönsbeskattning, den som anges i 65 kap. 11 § första stycket 
skatteförfarandelagen (2011:1244).

14 § På belopp som betalas tillbaka i fall som anges i 19 § 
tillgodoförs ränta. Ränta tillgodoförs även på ränta enligt 8 
och 9 §§ som betalas tillbaka. Räntan tillgodoförs från 
utgången av den månad under vilken beloppet betalats till och 
med den månad då beloppet betalas tillbaka.

Räntesatsen ska vara den som anges i 65 kap. 4 § tredje 
stycket skatteförfarandelagen (2011:1244). 

15 § Om ett beslut som föranlett ränta enligt 8 eller 9 § har 
ändrats på sådant sätt att ränta inte skulle ha betalats 
eller skulle ha betalats med lägre belopp, ska en ny 
beräkning av räntan göras. För mycket betald ränta ska 
betalas tillbaka.

Ränta tas inte ut på räntebelopp enligt 8 eller 9 § som ska 
betalas utöver tidigare betald ränta.

Om ett beslut som föranlett ränta enligt 14 § har ändrats på 
sådant sätt att ränta inte skulle ha tillgodoförts eller 
skulle ha tillgodoförts med lägre belopp, ska den som 
tillgodoräknats räntan betala tillbaka mellanskillnaden. 
Bestämmelserna i tullagstiftningen om återbetalning av tull 
ska då tillämpas.

Indrivning

16 § Om tull inte har betalats i rätt tid, ska fordran lämnas 
till Kronofogdemyndigheten för indrivning.

Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken 
ske.

Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte 
behöver begäras för ett ringa belopp.

17 § Det som sägs om indrivning av tull i 16 § ska gälla även 
för ersättning för kostnad enligt artikel 189.1 i förordning 
(EU) nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, och 1 kap. 13 
§ tredje stycket.

18 § I fråga om betalningsskyldighet för företrädare för en 
gäldenär som är juridisk person och som inte har betalat in 
tull i rätt tid och på rätt sätt tillämpas 59 kap. 13, 15–21, 
26 och 27 §§, 67 kap. 4 §, 68 kap. 1 § samt 70 kap. 
skatteförfarandelagen (2011:1244).

Tullverket beslutar om ansvar för delägare i handelsbolag 
enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och 
enkla bolag avseende tull enligt denna lag.

Hos den som har blivit ålagd betalningsskyldighet får 
indrivning ske enligt 16 §. 

Återbetalning och eftergift 

19 § Om en ansökan om återbetalning eller eftergift av tull 
görs enligt bestämmelserna i artikel 121 i förordning (EU) 
nr 952/2013, i den ursprungliga lydelsen, ska även frågan om 
återbetalning eller eftergift av skatt som avses i 1 § första 
stycket prövas. Vid prövningen gäller artiklarna 116-120 i den 
förordningen, i den ursprungliga lydelsen, i tillämpliga 
delar.

Om en sådan ansökan görs i ett annat EU-land där en tullskuld 
uppkommit till följd av ingivandet av en tulldeklaration med 
stöd av ett tillstånd för centraliserad klarering enligt 
artikel 179 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga 
lydelsen, ska Tullverket på begäran av den som är skyldig att 
betala skatten pröva frågan om återbetalning eller eftergift 
av skatt som beslutats för samma varor enligt 2 a §.

Bestämmelsen om återbetalning och eftergift på eget initiativ 
i artikel 116.4 i förordning (EU) nr 952/2013, i den 
ursprungliga lydelsen, ska tillämpas även på skatt som avses i 
1 § första stycket.

Vid återbetalning får avdrag göras för sådan beslutad tull och 
annan skatt som ska betalas till Tullverket. I lagen 
(1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och 
avgifter finns också föreskrifter som begränsar rätten till 
återbetalning. Belopp som får dras av vid redovisning av skatt 
enligt mervärdesskattelagen (2023:200) eller som medför rätt 
till återbetalning enligt 14 kap. 49 § den lagen betalas inte 
tillbaka. Lag (2023:209).

20 § Om det finns synnerliga skäl, får regeringen eller den 
myndighet som regeringen bestämmer medge nedsättning av eller 
befrielse från annan skatt än tull.

3 kap. Införsel och utförsel av varor

Tullövervakning vid införsel

1 § Ett transportmedel som kommer till det svenska tullområdet 
omfattas av tullövervakning, om det ombord på transportmedlet 
finns varor som omfattas av tullövervakning.

Om transportmedlet kommer till det svenska tullområdet utan 
att medföra varor, omfattas det av tullövervakning till dess 
att en anmälan om transportmedlet enligt 3 § har behandlats av 
Tullverket.

Har transportmedlet tagits ut för kontroll enligt 3 kap. 10 § 
tullbefogenhetslagen (2024:710), omfattas det av 
tullövervakning till dess att kontrollen har avslutats.
Lag (2024:753).

2 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller 
luftfartyg som omfattas av tullövervakning ska på förhand 
meddela när transportmedlet beräknas komma till ett tullkontor 
eller en annan plats som Tullverket anvisat eller godkänt.

Föraren eller befälhavaren ska lämna uppgifter om 
transportmedlet och dess last.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om undantag från skyldigheterna enligt 
första och andra styckena. Lag (2024:753).

3 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller ett 
luftfartyg som förs in i det svenska tullområdet ska anmäla 
transportmedlets ankomst till 

Tullverket även i andra fall än det som avses i artikel 133.1 
första stycket i förordning (EU) nr 952/2013.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten 
enligt första stycket. Lag (2024:753).

Tullövervakning vid utförsel

4 § Ett transportmedel som ska avgå från det svenska 
tullområdet omfattas av tullövervakning, om det ombord på 
transportmedlet finns varor som omfattas av tullövervakning.

Om transportmedlet ska avgå från det svenska tullområdet 
direkt till tredjeland utan att medföra varor, omfattas det av 
tullövervakning sedan en anmälan om detta har gjorts.
Lag (2024:753).

5 § Ett transportmedel som omfattas av tullövervakning ska 
avgå från

1. ett tullkontor, eller

2. en annan plats som Tullverket anvisat eller godkänt.

Tullverket kan i enskilda fall medge undantag från första 
stycket, om möjligheterna till tullövervakning och 
tullkontroll enligt tullbefogenhetslagen (2024:710) inte 
försämras. Lag (2024:753).

6 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller 
luftfartyg som omfattas av tullövervakning ska på förhand 
meddela när transportmedlet beräknas avgå från ett tullkontor 
eller en annan plats som Tullverket anvisat eller godkänt.

Föraren eller befälhavaren ska lämna uppgifter om 
transportmedlet och dess last.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om undantag från skyldigheterna enligt 
första och andra styckena. Lag (2024:753).

7 § Föraren av eller befälhavaren på ett fartyg eller ett 
luftfartyg som ska föras ut ur det svenska tullområdet ska 
anmäla transportmedlets avgång till Tullverket.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten 
enligt första stycket. Lag (2024:753).

Frizon

8 § Regeringen får besluta att en del av det svenska 
tullområdet ska vara en frizon enligt artikel 243.1 i 
förordning (EU) nr 952/2013.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om att fastställa frizonens gränser och 
var dess infarts- och utfartsställen ska vara belägna.
Lag (2024:753).

Sakkunnig

9 § Tullverket får anlita en särskild sakkunnig

1. om det finns anledning att anta att en uppgift som har 
lämnats enligt tullagstiftningen är felaktig, för att få fram 
den information som behövs, och

2. när en uppmaning att lämna en uppgift eller en handling om 
en vara inte har följts. Lag (2024:753).

Skyldigheter för befordringsföretag

10 § Ett befordringsföretag ska till Tullverket anmäla om det 
i företagets verksamhet uppkommer misstanke om att en 
försändelse innehåller något av följande som kan tas i beslag 
enligt 8 kap. 10 § tullbefogenhetslagen (2024:710):

1. narkotika,

2. skjutvapen, ammunition eller ljuddämpare som avses i 
vapenlagen (1996:67),

3. sådana vapen eller andra föremål som anges i 1 kap. 3 § 
vapenlagen, eller

4. sådana explosiva varor som avses i 4 § lagen (2010:1011) om 
brandfarliga och explosiva varor.

Försändelsen ska överlämnas till Tullverket om myndigheten 
begär det. Befordringsföretaget ska också på annat sätt 
medverka i Tullverkets kontrollverksamhet enligt 
tullagstiftningen i fråga om varor som befordras med post, på 
järnväg eller med luftfartyg. Lag (2024:753).

Tullkontroll vid intrång i vissa immateriella rättigheter

11 § Uttryck som används i 12-16 §§ har den innebörd som anges 
i förordning (EU) nr 608/2013. Lag (2024:753).

12 § Tullverket ska underrätta innehavaren av ett beslut om 
beviljande av ansökan enligt förordning (EU) nr 608/2013 om 
beslut enligt artikel 11.3, 13 eller 16 i förordningen. En 
sådan underrättelse ska lämnas inom 30 arbetsdagar efter det 
att Tullverket

1. fick kännedom om de omständigheter som kan ligga till grund 
för ett beslut enligt artikel 11.3 eller 16 i förordningen, 
eller

2. tog emot en sådan begäran som avses i artikel 13 i 
förordningen. Lag (2024:753).

13 § Tullverket ska underrätta innehavaren av ett beslut om 
beviljande av ansökan om följande beslut som myndigheten 
fattar enligt förordning (EU) nr 608/2013:

1. beslut att avslå eller avvisa en begäran enligt 
artikel 12.1 om förlängning, eller

2. beslut enligt artikel 12.5 att återkalla eller ändra ett 
beslut om förlängning.

En sådan underrättelse ska lämnas inom 30 arbetsdagar efter 
det att Tullverket

1. tagit emot en sådan begäran som avses i artikel 12.1, eller

2. fått kännedom om de omständigheter som kan ligga till grund 
för ett beslut enligt artikel 12.5. Lag (2024:753).

14 § Uppkommer en skada på en vara vid en sådan inspektion som 
avses i artikel 19.1 i förordning (EU) nr 608/2013, ansvarar 
den som inspekterar varan för skadan. Lag (2024:753).

15 § Frågor om huruvida en vara gör intrång i en immateriell 
rättighet och hur en sådan vara ska hanteras prövas av domstol 
enligt det som gäller för den immateriella rättigheten i 
fråga.

Domstolen får meddela ett interimistiskt beslut om att ett 
uppskov med att frigöra eller hålla kvar en vara ska upphöra.

Tullverket ska verkställa sådana domar och beslut från 
domstolen som fått laga kraft och som gäller frigörande, 
ändring eller förstöring av varor vilkas frigörande skjutits 
upp eller som hålls kvar av Tullverket. Lag (2024:753).

16 § När en dom eller ett beslut om förstöring av eller någon 
annan åtgärd med varor vilkas frigörande har skjutits upp 
eller som hålls kvar av Tullverket har fått laga kraft, har 
innehavaren av ett beslut om ingripande rätt till ersättning 
för sina kostnader i samband med Tullverkets ingripande mot 
varorna.

Ersättningsskyldig enligt första stycket är den som domstolens 
beslut har gått emot. Kan ersättningskravet riktas mot flera 
personer, har dessa ett solidariskt ansvar att ersätta 
innehavaren av beslutet. Lag (2024:753).

4 kap. Har upphävts genom lag (2024:753).

5 kap. Överträdelser och sanktioner

1 § Vid tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel 
gäller det som sägs om gäldenär även den som är skyldig att 
betala skatt enligt 2 kap. 1 §.

Tullförseelse

2 § För tullförseelse döms till böter den som uppsåtligen 
eller av oaktsamhet

1. bryter mot föreskrift i tullagstiftningen,

2. bryter mot anmälningsskyldigheten i artikel 3 eller 
redovisningsskyldigheten i artikel 4 i förordning (EU) 
2018/1672, i den ursprungliga lydelsen, eller

3. inte fullgör sin rapporteringsskyldighet enligt artikel 
18a.4-6 i förordning (EG) nr 515/97, i lydelsen enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/1525.

Första stycket gäller också den som uppsåtligen eller av 
oaktsamhet bryter mot beslut som Tullverket meddelat med stöd 
av tullagstiftningen om

1. skyldighet att föra anteckningar och lämna uppgifter om 
varor som

a) förvaras i en anläggning för tillfällig lagring, ett 
tullager eller en frizon, eller

b) är föremål för förenklingar vid tillämpning av ett 
tullförfarande,

2. skyldighet i övrigt att lämna uppgift eller handling till 
Tullverket, eller

3. användningen eller förbrukningen av en icke-unionsvara.

I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Lag (2021:753).

3 § Ansvar för tullförseelse ska inte dömas ut, om gärningen 
är belagd med straff i brottsbalken, lagen (2000:1225) om 
straff för smuggling eller terroristbrottslagen (2022:666).
Lag (2022:688).

4 § Allmänt åtal för tullförseelse får väckas endast efter 
medgivande av Tullverket.

Tulltillägg

5 § Tulltillägg ska tas ut av den som är gäldenär och skyldig 
att ge in tulldeklaration skriftligen eller med elektronisk 
databehandlingsteknik och som på något annat sätt än 
muntligen under förfarandet har lämnat en oriktig uppgift 
till ledning för fastställande av tull.

Detsamma gäller om gäldenären har lämnat en sådan uppgift i 
ett ärende som avser

1. omprövning, återbetalning, eftergift eller ett 
överklagande, och

2. uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak.

6 § En uppgift ska anses vara oriktig om det klart framgår 
att

1. en lämnad uppgift är felaktig, eller

2. en uppgift som ska lämnas till ledning för beslut om tull 
har utelämnats.

En uppgift ska dock inte anses vara oriktig om

1. uppgiften tillsammans med övriga lämnade uppgifter utgör 
tillräckligt underlag för ett riktigt beslut, eller

2. den uppenbart inte kan läggas till grund för ett beslut.

7 § Tulltillägget enligt 5 § är tjugo procent av den tull som 
inte skulle ha tagits ut, om den oriktiga uppgiften godtagits.

Tulltillägget är dock tio procent när det gäller 
mervärdesskatt som får dras av vid redovisning av skatt enligt 
mervärdesskattelagen (2023:200). Lag (2023:209).

8 § Tulltillägg ska tas ut av gäldenären i de fall då

1. tull har fastställts på skälig grund på grund av utebliven 
tulldeklaration och sådan inte har kommit in trots att ett 
föreläggande sänts ut till gäldenären, eller

2. avvikelse från deklarationen har skett när tull har 
fastställts på skälig grund.

Tulltillägget är tjugo procent av den tull som fastställts 
enligt första stycket och som tas ut av gäldenären utöver den 
tull som annars skulle ha tagits ut av denne. Till den del 
fastställandet av tull innefattar rättelse av en oriktig 
uppgift från gäldenären tas tulltillägg ut enligt 7 § första 
stycket.

9 § Tulltillägg ska, även i andra fall än de som avses i 5 
och 8 §§, tas ut om tull ska tas ut på grund av uppkomsten av 
en tullskuld i enlighet med artikel 79 i förordning (EU) nr 
952/2013, i den ursprungliga lydelsen.

Första stycket gäller endast om gäldenären rätteligen skulle 
ha lämnat en skriftlig eller med elektronisk 
databehandlingsteknik upprättad tulldeklaration till ledning 
för beslut om tull.

Tulltillägget enligt första stycket är tjugo procent av den 
tull som tas ut.

10 § Tulltillägg ska tas ut av den som förfogat över en vara 
som hänförts till förfarandet för övergång till fri 
omsättning i strid mot en föreskriven förutsättning för 
återbetalning eller eftergift av tull.

Tulltillägget är tjugo procent av den tull som felaktigt har 
betalats tillbaka eller eftergetts.

11 § Vid tillämpning av 5 och 8 §§ ansvarar gäldenären för 
det som gäldenärens ombud gör eller låter bli att göra. 
Tulldeklaration eller annat dokument som lämnas för en 
gäldenär som är juridisk person ska anses ha lämnats av 
gäldenären, om det inte var uppenbart att uppgiftslämnaren 
saknade behörighet att företräda gäldenären.

12 § Tulltillägg ska inte tas ut

1. om gäldenären på eget initiativ har rättat den oriktiga 
uppgiften eller anmält förhållande som avses i 9 §, eller 

2. om det tullbelopp som kunde ha undandragits genom 
felaktigheten eller passiviteten är obetydligt.

13 § Tulltillägg ska inte tas ut om en icke-unionsvara eller 
dess värde förverkas. Om endast en del av varan eller dess 
värde har förverkats, gäller förbudet att ta ut tulltillägg 
endast för den delen av varan eller värdet som förverkats. 
Ett tidigare meddelat beslut om tulltillägg ska upphävas 
eller ändras efter det att en dom eller ett beslut som 
innefattar förverkande har fått laga kraft.

14 § Om det inte längre finns någon betalningsskyldighet för 
tull, får Tullverket inte ta ut tulltillägg på beloppet.

Förseningsavgift

15 § Om den som deklarerat en vara med tillämpning av ett 
förenklat förfarande som medför skyldighet att ge in en 
kompletterande deklaration inte har gett in den 
kompletterande deklarationen vid den tidpunkt då denna senast 
skulle ha lämnats, ska en särskild avgift (förseningsavgift) 
tas ut av deklaranten.

Förseningsavgiften är 500 kronor. Om den som uppmanats att 
lämna deklaration inte fullgjort sin skyldighet inom den 
bestämda tiden, är avgiften dock 1 000 kronor.

Gemensamma bestämmelser för tulltillägg och 
förseningsavgift

16 § Tullverket ska ompröva beslut om 
tulltillägg och förseningsavgift om gäldenären eller 
deklaranten begär det eller om det finns andra skäl. Då 
tilllämpas bestämmelserna i tullagstiftningen om omprövning 
av beslut om tull.

17 § Tullverket ska besluta om hel eller delvis befrielse från 
tulltillägg eller förseningsavgift om det är oskäligt att ta 
ut avgiften med fullt belopp. 

Vid bedömningen ska det särskilt beaktas om

1. den felaktighet eller passivitet som lett till avgiften kan 
antas ha

- berott på ålder, hälsa eller liknande förhållanden, eller

- berott på en felbedömning av reglerna eller betydelsen av de 
faktiska förhållandena,

2. avgiften inte står i rimlig proportion till felaktigheten 
eller passiviteten,

3. en oskäligt lång tid har gått efter det att Tullverket har 
funnit anledning att anta att avgift ska tas ut utan att den 
som avgiften gäller kan lastas för dröjsmålet, eller

4. felaktigheten eller passiviteten även har medfört att den 
som avgiften gäller fällts till ansvar för brott enligt lagen 
(2000:1225) om straff för smuggling eller 2 § eller blivit 
föremål för utvidgat förverkande enligt 36 kap. 6 § 
brottsbalken.

Deklaranten får helt eller delvis befrias från 
förseningsavgift även när passiviteten är obetydlig.
Lag (2024:879).

18 § Tulltillägg eller förseningsavgift får inte beslutas för 
en gäldenär eller en deklarant som har avlidit.

19 § Frågor om tulltillägg och förseningsavgift prövas av 
Tullverket. Allmän förvaltningsdomstol prövar dock, på talan 
av det allmänna ombud som avses i 6 kap. 1 §, frågor om 
tulltillägg på grund av oriktiga uppgifter i mål om tull. 
Sådan talan får föras, om den oriktiga uppgiften inte har 
godtagits efter prövning i sak eller inte har prövats i 
målet. Talan ska väckas genom ansökan inom ett år från 
utgången av den månad då domen eller det slutliga beslutet i 
målet har fått laga kraft.

20 § Följande bestämmelser tillämpas även i fråga om 
tulltillägg och förseningsavgift:

– artikel 110 om anstånd med betalning i förordning (EU) nr 
952/2013, i den ursprungliga lydelsen, och

– 2 kap. 4 §, 7 § första stycket, 8 § och 16 §.

21 § Tulltillägg och förseningsavgifter tillfaller staten.

6 kap. Överklagande

Det allmänna ombudet

1 § Hos Tullverket ska det finnas ett allmänt ombud som utses 
av regeringen. Det allmänna ombudet får överklaga Tullverkets 
beslut om tull, annan skatt än tull enligt 2 kap. 1 § andra 
stycket, ränta, tulltillägg och förseningsavgift.

Överklagande av Tullverkets beslut

Vilka beslut får överklagas?

2 § Följande beslut av Tullverket får överklagas till allmän 
förvaltningsdomstol:

1. beslut enligt tullagstiftningen,

2. beslut enligt artikel 7.1 i förordning (EU) 2018/1672, och

3. beslut enligt artikel 7.2, 9.1, 11.3, 12.1, 12.2, 12.5, 13 
eller 16 i förordning (EU) nr 608/2013 samt beslut att avvisa 
en ansökan som inte uppfyller villkoren i artikel 5.3 i den 
förordningen.

Tullverkets eller annan förvaltningsmyndighets beslut om 
nedsättning eller befrielse enligt 2 kap. 12 och 20 §§ 
överklagas hos regeringen.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 
Detsamma gäller vid överklagande i mål som avses i 5 kap. 
19 §. Lag (2024:753).

Tiden för överklagande

3 § Om ett överklagande enligt 2 § gäller beslut om tull eller 
beslut om annan skatt än tull enligt 2 kap. 1 § andra stycket, 
ska överklagandet ha kommit in till Tullverket inom tre år 
från den dag då tullskulden uppkom, skattskyldigheten inträdde 
eller den beskattningsgrundande händelsen inträffade.

Om beslutet har meddelats senare än två och ett halvt år efter 
den dag som avses i första stycket, får överklagandet dock 
komma in inom två månader från den dag då gäldenären eller den 
skattskyldige fick del av beslutet, om tiden för överklagande 
därigenom blir längre.

Om beslut som avses i första stycket har omprövats, får även 
omprövningsbeslutet överklagas inom treårsfristen. Om 
omprövningsbeslutet meddelats senare än två och ett halvt år 
efter den dag som avses i första stycket, får överklagandet 
dock komma in inom två månader från den dag då gäldenären 
eller den skattskyldige fick del av omprövningsbeslutet, om 
tiden för överklagande därigenom blir längre.

Gäldenären eller den som är skyldig att betala skatten får 
överklaga ett beslut som avses i första eller tredje stycket 
även om beslutet inte är till nackdel för denne.
Lag (2023:209).

Omprövning av det överklagade beslutet

4 § Om ett överklagande enligt 3 § inte avvisas som för sent 
inkommet, ska Tullverket snarast ompröva det överklagade 
beslutet.

5 § Ett överklagande förfaller, om beslutet vid omprövningen 
ändras så som den klagande begär. Beslutet ska innehålla en 
uttrycklig upplysning om att det medför denna verkan.

Om beslutet ändras på annat sätt, ska överklagandet anses 
omfatta det nya beslutet. Om det finns skäl för det, får den 
klagande ges tillfälle att återkalla överklagandet.

Överlämnande av handlingar till förvaltningsrätten

6 § Om ett överklagande varken avvisas eller förfaller, ska 
Tullverket överlämna handlingarna i ärendet till 
förvaltningsrätten. Om det finns särskilda skäl, får ett 
överklagande enligt 3 § överlämnas utan föregående 
omprövning.

Överklagande av beslut om ränta, tulltillägg och 
förseningsavgift

7 § Bestämmelserna i 3-6 §§ gäller också överklagande av 
beslut om ränta, tulltillägg och förseningsavgift.

Ett yrkande som avser tulltillägg och som görs av en gäldenär 
eller den som är skyldig att betala skatten ska, oavsett 
tidsfristerna i 3 §, prövas om beslutet om den tull som 
tulltillägget avser inte har fått laga kraft. Detsamma gäller 
om Tullverket eller det allmänna ombudet framställt ett sådant 
yrkande till förmån för gäldenären eller den som är skyldig 
att betala skatten. Om yrkandet framställs först i domstol, 
kan domstolen besluta att det ska tas upp till prövning av 
Tullverket.

Bestämmelserna i andra stycket gäller även en deklarants 
yrkande i fråga om förseningsavgift. Lag (2023:209).

Anslutningsöverklagande

8 § Om en part har överklagat Tullverkets beslut i ett sådant 
ärende som avses i 3 och 7 §§, får också motparten överklaga 
beslutet, även om den för motparten föreskrivna tiden för 
överklagande har gått ut. Motpartens skrivelse ska ha kommit 
in till Tullverket inom två månader från den dag då motparten 
fick del av den först ingivna skrivelsen med överklagande 
eller, om motparten inte fått del av den före utgången av den 
tid inom vilken den senast skulle ha kommit in, från utgången 
av denna tid.

Återkallas eller förfaller det första överklagandet på annat 
sätt, förfaller även det senare överklagandet.

Verkställighet av beslut som överklagas

9 § Bestämmelserna om verkställighet av beslut som överklagas 
i artikel 45 i förordning (EU) nr 952/2013, i den 
ursprungliga lydelsen, tillämpas även på beslut om 
tulltillägg och förseningsavgift samt beslut om annan skatt 
än tull som ska betalas till Tullverket.

Talan om tulltillägg eller förseningsavgift

10 § Om det allmänna ombudet har överklagat ett beslut om 
tull, ska talan om tulltillägg eller förseningsavgift med 
anledning av beslutet föras samtidigt.

Överklagande av förvaltningsrättens och kammarrättens 
beslut

Det allmänna ombudets rätt att överklaga beslut

11 § Det allmänna ombudet får överklaga ett beslut av 
förvaltningsrätten eller kammarrätten i frågor som avses i 3 
och 7 §§ även om ombudet inte tidigare har fört det allmännas 
talan i målet.

Anslutningsöverklagande

12 § Om någon har överklagat ett beslut av en 
förvaltningsrätt eller kammarrätt i frågor som avses i 3 och 
7 §§, får även någon annan som har haft rätt att överklaga 
beslutet ge in ett överklagande, även om den tid för 
överklagande som gäller för honom eller henne har gått ut. 
Ett sådant överklagande ska ges in inom en vecka från 
utgången av den tid inom vilken det första överklagandet 
skulle ha gjorts.

Återkallas eller förfaller det första överklagandet på annat 
sätt, förfaller även det senare överklagandet.

När för det allmänna ombudet det allmännas talan?

13 § Om det allmänna ombudet överklagar ett beslut, ska 
ombudet föra det allmännas talan.

I mål som gäller beslut i frågor som avses i 3 och 7 §§ förs 
det allmännas talan i Högsta förvaltningsdomstolen av det 
allmänna ombudet.

14 § Det allmänna ombudet får ta över uppgiften att i allmän 
förvaltningsdomstol föra det allmännas talan i ett visst 
ärende eller en viss grupp av ärenden som gäller frågor som 
avses i 3 och 7 §§. 

Det allmänna ombudet får uppdra åt en tulltjänsteman att 
företräda det allmänna i allmän förvaltningsdomstol.

Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också i mål 
om betalningssäkring. Lag (2024:753).

Det allmänna ombudet får överklaga till förmån för enskild 
part

15 § Det allmänna ombudet får inom den för ombudet gällande 
tiden för överklagande föra talan i frågor som avses i 3 och 
7 §§ till förmån för en enskild part. Ombudet har då samma 
behörighet som den enskilde. 

Bestämmelserna i första stycket gäller också i mål om 
betalningssäkring.

Handläggning vid domstol

Ändring av talan

16 § I mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§ får talan 
inte ändras i annat fall än som anges i 17 och 18 §§.

Det ska dock inte anses vara en ändring av talan när den som 
överklagat

1. inskränker sin talan, eller

2. åberopar en ny omständighet till stöd för sin talan utan 
att frågan som ska prövas ändras.

17 § I ett mål som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§ får 
den som överklagat yrka något nytt under förutsättning att 
någon ny fråga inte tas upp i målet. 

I mål i förvaltningsrätten får den som överklagat ta upp en 
ny fråga, om 

1. det görs inom den tid som gäller för överklagande,

2. den nya frågan har samband med den fråga som ska prövas, 
och

3. förvaltningsrätten anser att frågan utan olägenhet kan 
prövas i målet. 

18 § Den som har överklagat ett beslut i en fråga som har 
föranlett tulltillägg får även ta upp frågan om tulltillägg 
om domstolen anser att tulltillägget utan olägenhet kan 
prövas i målet.

19 § Om domstolen i ett fall som avses i 17 § andra stycket 
och 18 § inte prövar den nya frågan, får domstolen överlämna 
frågan till Tullverket för prövning.

Deldom

20 § Om det finns flera frågor i ett mål som gäller beslut 
som avses i 3 och 7 §§, får domstolen besluta särskilt i 
någon av frågorna trots att handläggningen av övriga frågor 
inte är klar.

Mellandom

21 § Om det är lämpligt med hänsyn till utredningen i ett mål 
som gäller beslut som avses i 3 och 7 §§, får domstolen 
besluta särskilt om

1. en eller flera omständigheter som var för sig har 
omedelbar betydelse för utgången i målet, eller

2. hur en uppkommen fråga, som främst har betydelse för 
rättstillämpningen, ska bedömas vid avgörandet av målet.

Domstolen bestämmer om beslutet ska få överklagas direkt 
eller först i samband med domstolens beslut i själva målet.

Om domstolen bestämmer att ett särskilt beslut får överklagas 
direkt, får domstolen besluta att målet i övrigt ska vila 
till dess att det särskilda beslutet har fått laga kraft.

Muntlig förhandling

22 § Förvaltningsrätten och kammarrätten ska hålla muntlig 
förhandling i ett mål om tulltillägg eller förseningsavgift 
om en enskild begär det. Muntlig förhandling behöver dock 
inte hållas, om tulltillägget eller förseningsavgiften inte 
kommer att tas ut.

Företrädaransvar

23 § Om talan om betalningsskyldighet enligt 59 kap. 13 § 
skatteförfarandelagen (2011:1244) har väckts genom ansökan 
mot en företrädare för en juridisk person, ska det som sägs i 
detta kapitel om skattskyldig, klagande, enskild, part eller 
motpart även gälla företrädaren.

Behörig förvaltningsrätt

Frågor om bevissäkring

24 § Frågor om bevissäkring prövas av den förvaltningsrätt 
inom vars domkrets beslut om bevissäkring ska verkställas 
eller har verkställts. 

Frågor om betalningssäkring

25 § Frågor om betalningssäkring prövas av den 
förvaltningsrätt som är behörig enligt 46 kap. 19 § 
skatteförfarandelagen (2011:1244) eller den förvaltningsrätt 
som är behörig att pröva ett överklagande av beslut om den 
tull, skatt, ränta eller avgift som betalningssäkringen 
gäller.

Dröjsmålstalan

26 § Om Tullverket, efter att ha godtagit en ansökan enligt 
artikel 22.2 i förordning (EU) nr 952/2013, inte har meddelat 
ett beslut inom den tidsfrist som avses i artikel 22.3 i den 
förordningen, får den sökande begära förklaring av allmän 
förvaltningsdomstol att ärendet onödigt uppehålls.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till 
kammarrätten.

Om Tullverket inte har meddelat ett beslut 
inom en månad från det att domstolen har lämnat en 
förklaring, ska ansökan anses ha avslagits.

7 kap. Särskilda bestämmelser

Åtgärder vid nöd eller olycka

1 § Den som på grund av nöd eller av något annat tvingande 
skäl undandrar varor eller transportmedel från 
tullövervakning, ska snarast underrätta Tullverket om detta. 

En underrättelse enligt första stycket får i stället göras 
till Polismyndigheten i fråga om fordon och luftfartyg och 
till Kustbevakningen i fråga om fartyg. Underrättelsen ska 
vidarebefordras till Tullverket.

2 § Om ett transportmedel som omfattas av tullövervakning 
eller medför varor som omfattas av tullövervakning 
förolyckas, ska den som har någon handling som avser 
transportmedlet eller varorna genast lämna handlingen till 
Tullverket. 

En handling enligt första stycket får i stället lämnas till 
Kustbevakningen, om transportmedlet är ett fartyg. Handlingen 
ska vidarebefordras till Tullverket.

Internationell unionsflygplats

3 § Beslut om att en flygplats ska utgöra internationell 
unionsflygplats fattas av regeringen.

Delgivning

4 § Om Tullverket vid tillämpningen av tullagstiftningen, 
förordning (EU) 2018/1672 eller förordning (EU) nr 608/2013 
ska underrätta någon om innehållet i en handling eller om 
något annat, får det ske genom delgivning.

Delgivning bör användas bara om det behövs med hänsyn till 
omständigheterna. Lag (2021:753).

Vite

5 § Tullverket kan förena ett föreläggande med vite 

1. när Tullverket med stöd av tullagstiftningen förelägger 
någon att vidta en åtgärd som behövs för myndighetens 
kontrollverksamhet, och

2. om någon

a) inte har lämnat uppgift som krävs enligt tullagstiftningen, 
eller

b) inte har fullgjort sådan skyldighet som föreskrivs i 
artikel 15.1 i förordning (EU) nr 952/2013, i den ursprungliga 
lydelsen. Lag (2024:753).

6 § Bestämmelserna i 5 § gäller inte om det finns anledning 
att anta att den som ska föreläggas vite eller, i 
förekommande fall, dennes ställföreträdare har begått en 
gärning som är straffbelagd eller kan leda till tulltillägg 
och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband 
med den misstänkta gärningen.

7 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande döms inte 
till ansvar enligt 5 kap. 2 § för en gärning som omfattas av 
föreläggandet.

Avrundning av belopp

8 § Belopp som enligt tullagstiftningen ska betalas till 
eller betalas ut från Tullverket ska avrundas till närmaste 
lägre hela krontal.

Tillämpning av skatteförfarandelagen

9 § I ärenden och mål om tull, skatt som ska betalas till 
Tullverket, ränta, tulltillägg och avgift enligt denna lag 
tillämpas bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244) 
om

1. ersättning för kostnader för ombud, biträde eller 
utredning i 43 kap., 68 kap. 2 § och 71 kap. 4 §, samt

2. bevissäkring och betalningssäkring i 3 kap. 8 §, 45 kap. 
2–16 §§, 46 kap., 68 kap. 1 och 3 §§ samt 69 och 71 kap.

Vid tillämpningen av första stycket ska det som sägs i 
skatteförfarandelagen om Skatteverket i stället gälla 
Tullverket. Vidare ska det som sägs om Kronofogdemyndigheten 
i 69 kap. 3 och 11 §§ i stället gälla Tullverket.


Övergångsbestämmelser

2016:253

1. Denna lag träder i kraft den 1 maj 2016.

2. Genom lagen upphävs tullagen (2000:1281) och lagen 
(1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, 
m.m.

3. Den upphävda tullagen gäller dock fortfarande i fråga om 

a) betalning, indrivning, återbetalning och eftergift av 
tull och annan skatt än tull som ska tas ut vid import 
avseende varor som har eller borde ha deklarerats för 
övergång till fri omsättning före ikraftträdandet,

b) ränta som hänför sig till tid före ikraftträdandet, 

c) tullkontroller som inletts före ikraftträdandet, och

d) förseningsavgift i fråga om deklarationer som skulle ha 
lämnats före ikraftträdandet.

2020:1161

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2021.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om 
mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före 
ikraftträdandet.

2021:753

1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2021.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för

a) tullkontroller av kontanta medel som inletts före 
ikraftträdandet, och

b) tullförseelse avseende anmälningar om kontanta medel som 
skulle ha lämnats före ikraftträdandet.

2021:1153

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Bestämmelserna i 2 kap. 2 a § tillämpas första gången på 
tulldeklarationer som ges in efter ikraftträdandet. 

3. Bestämmelsen i 2 kap. 19 § andra stycket i den nya lydelsen 
tillämpas första gången på ansökningar om återbetalning eller 
eftergift som görs efter ikraftträdandet.

2021:1170

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Äldre bestämmelser gäller dock fortfarande för förhållanden 
som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2023:209

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2023.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2023:805

1. Denna lag träder i kraft den 1 november 2024.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2024:753

1. Denna lag träder i kraft den 7 november 2024.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för beslut som har 
fattats före ikraftträdandet.