Marknadsföringslag (2008:486)

Inledande bestämmelse

1 § Denna lag har till syfte att främja konsumenternas och 
näringslivets intressen i samband med marknadsföring av 
produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig 
mot konsumenter och näringsidkare. Lag (2020:338).

Lagens tillämpningsområde

2 § Lagen tillämpas

1. när näringsidkare marknadsför eller själva efterfrågar 
produkter i sin näringsverksamhet,

2. på tv-sändningar, beställ-tv och videodelningsplattformar 
som omfattas av radio- och tv-lagen (2010:696),

3. när Konsumentombudsmannen fullgör sina skyldigheter enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2394 av 
den 12 december 2017 om samarbete mellan de nationella 
myndigheter som har tillsynsansvar för 
konsumentskyddslagstiftningen och om upphävande av förordning 
(EG) nr 2006/2004, och 

4. när behörig myndighet fullgör sina skyldigheter enligt 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 
12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden. 

Bestämmelserna om garantier i 22 § tillämpas inte i fråga om 
en tjänst som tillhandahålls av en näringsidkare som är 
etablerad i en annan stat än Sverige inom Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet (EES). Detsamma gäller 4 § tredje 
stycket och 7 § när en näringsidkare, som är etablerad i en 
annan stat än Sverige inom EES, riktar marknadsföring mot en 
annan näringsidkare. Lag (2020:874).

Definitioner

3 § I denna lag avses med 

affärsbeslut: ett beslut som fattas av en konsument eller en 
näringsidkare om huruvida, hur och under vilka förutsättningar 
en produkt ska köpas, om hela eller delar av köpesumman ska 
betalas, om produkten ska behållas eller överlåtas, eller om 
en avtalsenlig rättighet i samband med produkten ska 
utnyttjas, oavsett om konsumenten eller näringsidkaren 
beslutar att handla eller att avstå från att handla,

digitalt innehåll: data som framställs och tillhandahålls i 
digital form,

digital tjänst: en tjänst som gör det möjligt för konsumenten 
att skapa, bearbeta, lagra eller få tillgång till uppgifter i 
digital form, eller att utbyta uppgifter eller interagera på 
annat sätt med uppgifter i digital form som laddas upp eller 
skapas av konsumenten eller av andra användare av tjänsten,

driftskompatibilitet: förmåga att fungera med annan hårdvara 
eller programvara än sådan som normalt används med samma typ 
av varor med digitala delar, digitalt innehåll eller digitala 
tjänster,

elektronisk post: ett adresserat eller på något annat sätt 
individualiserat elektroniskt meddelande i form av text, röst, 
ljud eller bild som sänds via ett allmänt elektroniskt 
kommunikationsnät och som kan lagras i nätet eller i 
mottagarens terminalutrustning tills mottagaren hämtar det,

god marknadsföringssed: god affärssed eller andra vedertagna 
normer som syftar till att skydda konsumenter och 
näringsidkare vid marknadsföring av produkter,

kompatibilitet: förmåga att utan konvertering fungera med 
sådan hårdvara eller programvara som normalt används med samma 
typ av varor med digitala delar, digitalt innehåll eller 
digitala tjänster,

konsument: en fysisk person som handlar huvudsakligen för 
ändamål som faller utanför näringsverksamhet,

marknadsföring: reklam och andra åtgärder i näringsverksamhet 
som är ägnade att främja avsättningen av och tillgången till 
produkter inbegripet en näringsidkares handlande, 
underlåtenhet eller någon annan åtgärd eller beteende i övrigt 
före, under eller efter försäljning eller leverans av 
produkter till konsumenter eller näringsidkare,

marknadsplats online: en tjänst som använder programvara, 
inbegripet en webbplats, en del av en webbplats eller en 
applikation, som administreras av en näringsidkare eller för 
dennes räkning och som gör det möjligt för konsumenten att 
ingå distansavtal med andra näringsidkare eller konsumenter,

näringsidkare: en fysisk eller juridisk person som handlar för 
ändamål som har samband med den egna näringsverksamheten,

produkter: alla typer av varor och tjänster, även digitala 
tjänster, digitalt innehåll, fast egendom och rättigheter och 
skyldigheter, 

rankning: den relativa position som en näringsidkare tilldelar 
produkter så som de presenteras, organiseras eller 
vidarebefordras, oberoende av vilka tekniska medel som används 
för sådan presentation, organisation eller vidarebefordran,

vara: lös sak, med eller utan digitala delar,

vara med digitala delar: lös sak som är integrerad eller 
sammankopplad med ett digitalt innehåll eller en digital 
tjänst på ett sådant sätt att avsaknaden av det digitala 
innehållet eller den digitala tjänsten gör att varan inte kan 
användas på det sätt som är avsett. Lag (2022:656).

Otillbörlig marknadsföring

Direktivbilagan

4 § Bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 
2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder 
som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den 
inre marknaden och om ändring av rådets direktiv 84/450/EEG 
och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG, 98/27/EG 
och 2002/65/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning 
(EG) nr 2006/2004 ska gälla som lag i Sverige. Regeringen 
tillkännager den aktuella bilagan i Svensk författningssamling. 

Vid en prövning enligt någon av bestämmelserna i bilaga I till 
direktivet ska denna lag tillämpas. 

Bestämmelserna i punkterna 1-31 i bilaga I till direktivet ska 
tillämpas även om marknadsföringen riktas till näringsidkare.

Bestämmelsen i punkt 14 i bilaga I till direktivet ska 
tillämpas på åtgärder som skett i strid med denna punkt om 
inte åtgärden omfattas av spellagen (2018:1138).
Lag (2020:338).

God marknadsföringssed

5 § Marknadsföring ska stämma överens med god
marknadsföringssed.

6 § Marknadsföring som strider mot god marknadsföringssed
enligt 5 § är att anse som otillbörlig om den i märkbar mån
påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta
ett välgrundat affärsbeslut.

Aggressiv marknadsföring

7 § En näringsidkare får inte använda sig av aggressiv
marknadsföring.

Marknadsföringen är att anse som aggressiv om den innefattar
trakasserier, tvång, fysiskt våld, hot eller annat aggressivt
påtryckningsmedel.

Aggressiv marknadsföring är att anse som otillbörlig om den i
märkbar mån påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens
förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut.

Sådan aggressiv marknadsföring som anges i punkterna 24-31 i
bilaga I till direktiv 2005/29/EG är alltid att anse som
otillbörlig.

7 a § Vid bedömningen av om marknadsföringen är aggressiv ska 
dess art samt tidpunkten, varaktigheten och platsen för 
marknadsföringen särskilt beaktas. Det ska också särskilt 
beaktas om näringsidkaren

1. använder ett hotfullt eller kränkande språk eller 
beteende,

2. utnyttjar ett speciellt missöde eller omständigheter, som 
näringsidkaren känner till och som är av sådan vikt att de 
försämrar konsumentens omdöme, för att påverka konsumentens 
beslut i fråga om produkten,    

3. använder betungande eller oproportionerliga hinder som 
inte följer av avtalet när en konsument vill utöva sina 
rättigheter enligt avtalet, inbegripet rätten att häva ett 
avtal eller att byta till en annan produkt eller en annan 
näringsidkare, eller

4. uppger sig komma att vidta åtgärder som inte lagligen kan 
genomföras. Lag (2016:22).

Vilseledande marknadsföring

8 § Marknadsföring som är vilseledande enligt någon av
bestämmelserna i 9, 10 eller 12-17 §§ är att anse som
otillbörlig om den påverkar eller sannolikt påverkar
mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut.

Sådan vilseledande marknadsföring som anges i punkterna 1-23 i
bilaga I till direktiv 2005/29/EG är alltid att anse som
otillbörlig.

Reklamidentifiering

9 § All marknadsföring ska utformas och presenteras så att det
tydligt framgår att det är fråga om marknadsföring.

Det ska också tydligt framgå vem som svarar för
marknadsföringen. Detta gäller dock inte framställningar vars
enda syfte är att skapa uppmärksamhet inför uppföljande
framställningar.


Förbud mot vilseledande marknadsföring

10 § En näringsidkare får vid marknadsföringen inte använda sig
av felaktiga påståenden eller andra framställningar som är
vilseledande i fråga om näringsidkarens egen eller någon annans
näringsverksamhet.

Första stycket gäller särskilt framställningar som rör

1. produktens förekomst, art, mängd, kvalitet och andra
utmärkande egenskaper,

2. produktens ursprung, användning och risker såsom inverkan på
hälsa och miljö,

3. kundservice, reklamationshantering samt metod och datum för
tillverkning eller tillhandahållande,

4. produktens pris, grunderna för prisberäkningen, särskilda
prisfördelar och betalningsvillkoren,

5. näringsidkarens egna eller andra näringsidkares
kvalifikationer, ställning på marknaden, åtaganden, varumärken,
varunamn, kännetecken och andra rättigheter,

6. belöningar och utmärkelser som har tilldelats
näringsidkaren,

7. leveransvillkor för produkten,

8. behovet av service, reservdelar, byte eller reparation,

9. näringsidkarens åtagande att följa uppförandekoder, och

10. konsumentens rättigheter enligt lag eller annan
författning.

En näringsidkare får inte heller utelämna väsentlig information
i marknadsföringen av sin egen eller någon annans
näringsverksamhet. Med vilseledande utelämnande avses även
sådana fall när den väsentliga informationen ges på ett oklart,
obegripligt, tvetydigt eller annat olämpligt sätt.

Begränsningar i kommunikationsmediet m.m.

11 § Vid bedömningen av om en framställning är vilseledande
enligt 10 § tredje stycket, får beaktas det använda
kommunikationsmediets begränsningar i tid och utrymme samt de
åtgärder som näringsidkaren har vidtagit för att på något annat
sätt lämna informationen.

Köperbjudanden

12 § Marknadsföringen är vilseledande om näringsidkaren i en 
framställning erbjuder konsumenter en bestämd produkt med en 
prisangivelse utan att följande väsentliga information 
framgår: 

1. produktens utmärkande egenskaper i den omfattning som är 
lämplig för mediet och produkten,

2. pris och jämförpris angivet på det sätt som framgår av 7-
10 §§ prisinformationslagen (2004:347),

3. näringsidkarens identitet och geografiska adress,

4. villkor för betalning, leverans och fullgörande om de 
avviker från vad som är normalt för branschen eller produkten 
i fråga,

5. information om ångerrätt eller rätt att häva ett köp som 
ska lämnas till konsumenten enligt lag.

Marknadsföringen är också vilseledande om näringsidkaren i en 
framställning erbjuder konsumenter flera bestämda produkter 
med en uppgift om ett gemensamt pris, utan att erbjudandet 
innehåller väsentlig information enligt punkterna 1-5 i första 
stycket. Lag (2022:656).

12 a § Om en konsument i en framställning på en marknadsplats 
online erbjuds en bestämd produkt med en prisangivelse eller 
flera bestämda produkter med en uppgift om ett gemensamt pris, 
ska den näringsidkare som tillhandahåller marknadsplatsen 
informera konsumenten om huruvida den som erbjuder produkten 
är näringsidkare eller inte, baserat på den uppgift om det som 
denne lämnat. Informationen ska anses vara väsentlig enligt 
10 § tredje stycket. Lag (2022:656).

Rankning av produkter

12 b § En näringsidkare som ger konsumenter möjlighet att söka 
digitalt efter produkter ska informera om de kriterier som 
främst bestämmer rankningen av produkter som presenteras och 
deras betydelse jämfört med 

andra kriterier. Informationen ska ges i ett särskilt avsnitt 
i onlinegränssnittet och vara direkt och lätt tillgängligt 
från den plats där sökresultaten presenteras. 

Informationen ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje 
stycket.

Information om hur rankningen går till behöver inte lämnas av 
leverantörer av sökmotorer enligt artikel 2.6 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1150 av den 
20 juni 2019 om främjande av rättvisa villkor och transparens 
för företagsanvändare av onlinebaserade förmedlingstjänster.
Lag (2022:656).

Konsumentrecensioner

12 c § En näringsidkare som ger tillgång till 
konsumentrecensioner av produkter ska informera om huruvida 
näringsidkaren säkerställer att recensionerna kommer från 
konsumenter som har använt eller köpt produkterna och i så 
fall på vilket sätt det görs. Informationen ska anses vara 
väsentlig enligt 10 § tredje stycket. Lag (2022:656).

Vilseledande förpackningsstorlekar

13 § En näringsidkare får vid marknadsföringen inte använda
förpackningar som genom sin storlek eller yttre utformning i
övrigt är vilseledande i fråga om produktens mängd, storlek
eller form.

Vilseledande efterbildningar

14 § En näringsidkare får vid marknadsföringen inte använda
efterbildningar som är vilseledande genom att de lätt kan
förväxlas med någon annan näringsidkares kända och särpräglade
produkter. Detta gäller dock inte efterbildningar vilkas
utformning huvudsakligen tjänar till att göra produkten
funktionell.

Marknadsföring av varor som identiska

14 a § En näringsidkare får vid marknadsföring av en vara inte 
framställa den som identisk med en vara som marknadsförs i 
andra medlemsstater i Europeiska unionen, om varornas 
sammansättning eller egenskaper väsentligt skiljer sig åt och 
det inte är motiverat av legitima och objektiva skäl.
Lag (2022:656).

Konkursutförsäljningar

15 § En näringsidkare får vid marknadsföringen använda
uttrycket "konkurs", ensamt eller i förening med något annat
uttryck, bara om produkterna bjuds ut av konkursboet eller för
dess räkning.

Utförsäljningar

16 § En näringsidkare får vid marknadsföring av produkter
använda uttrycken "slutförsäljning", "utförsäljning" eller
något annat uttryck med motsvarande innebörd bara om

1. det är fråga om en slutförsäljning av näringsidkarens hela
varulager eller en klart avgränsad del av det,

2. försäljningen sker under en begränsad tid, och

3. priserna är väsentligt lägre än näringsidkarens normala
priser för motsvarande produkter.

Realisationer

17 § En näringsidkare får vid marknadsföring av produkter
använda uttrycket "realisation" eller något annat uttryck med
motsvarande innebörd bara om

1. försäljningen avser produkter som ingår i näringsidkarens
ordinarie sortiment,

2. försäljningen sker under en begränsad tid, och

3. priserna är väsentligt lägre än näringsidkarens normala
priser för motsvarande produkter.

Jämförande reklam

18 § En näringsidkare får i sin reklam direkt eller 
indirekt peka ut en annan näringsidkare eller dennes 
produkter bara om jämförelsen 

1. inte är vilseledande, 

2. avser produkter som svarar mot samma behov eller är 
avsedda för samma ändamål, 

3. på ett objektivt sätt avser väsentliga, relevanta, 
kontrollerbara och utmärkande egenskaper hos produkterna,

4. inte medför förväxling mellan näringsidkaren och en annan 
näringsidkare eller mellan deras produkter, varumärken, 
företagsnamn eller andra kännetecken,

5. inte misskrediterar eller är nedsättande för en annan 
näringsidkares verksamhet, förhållanden, produkter, 
varumärken, företagsnamn eller andra kännetecken,

6. i fråga om varor med ursprungsbeteckning alltid avser 
varor med samma beteckning,

7. inte drar otillbörlig fördel av en annan näringsidkares 
renommé som är förknippat med näringsidkarens varumärke, 
företagsnamn eller andra kännetecken eller varans 
ursprungsbeteckning, och

8. inte framställer en produkt som en imitation eller kopia 
av en produkt som har ett skyddat varumärke eller 
företagsnamn. Lag (2018:1684).

Obeställd reklam

19 § En näringsidkare får vid marknadsföring till en fysisk
person använda elektronisk post, telefax eller sådana
uppringningsautomater eller andra liknande automatiska system
för individuell kommunikation som inte betjänas av någon
enskild, bara om den fysiska personen har samtyckt till det på
förhand.

Har näringsidkaren fått den fysiska personens uppgifter om
elektronisk adress för elektronisk post i samband med
försäljning av en produkt till personen, gäller inte kravet på
samtycke enligt första stycket om,

1. den fysiska personen inte motsatt sig att uppgiften om
elektronisk adress används i marknadsföringssyfte med
användande av elektronisk post,

2. marknadsföringen avser näringsidkarens egna, likartade
produkter och

3. den fysiska personen klart och tydligt ges möjlighet att
kostnadsfritt och enkelt motsätta sig att uppgiften används i
marknadsföringssyfte när den samlas in och vid varje följande
marknadsföringsmeddelande.

20 § Vid marknadsföring med elektronisk post ska meddelandet
alltid innehålla en giltig adress till vilken mottagaren kan
sända en begäran om att marknadsföringen ska upphöra. Detta
gäller även vid marknadsföring till en juridisk person.

20 a § Vid marknadsföring av informationssamhällets tjänster
med elektronisk post får mottagaren inte uppmanas att besöka
webbplatser vars marknadsföring strider mot 9 § eller 10 §
tredje stycket. Lag (2011:591).

21 § En näringsidkare får använda andra metoder för individuell
kommunikation på distans än sådana som avses i 19 §, om inte
den fysiska personen tydligt motsatt sig att metoden används.

Information om garantier

22 § En näringsidkare, som vid marknadsföringen erbjuder sig 
att genom en garanti eller liknande utfästelse under en viss 
tid svara för en produkt eller del därav eller för en egenskap 
hos produkten, ska lämna köparen klar och begriplig 
information om näringsidkarens namn och adress, produktens 
beteckning, utfästelsens villkor och hur köparen kan göra 
utfästelsen gällande. Information ska även lämnas om att 
köparens rättigheter enligt lag inte påverkas av utfästelsen.

Utfästelsen och informationen ska lämnas vid försäljningen och 
senast vid avlämnandet av produkten. Dessa ska lämnas i en 
handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är 
tillgänglig för köparen. Lag (2022:264).

Information innan ett konsumentavtal ingås

22 a § Vid andra avtal än distansavtal och avtal utanför 
affärslokaler enligt 1 kap. 2 § lagen (2005:59) om 
distansavtal och avtal utanför affärslokaler ska 
näringsidkaren innan avtalet ingås ge konsumenten klar och 
begriplig information om 

1. sitt namn och telefonnummer samt sin gatuadress och e-
postadress, 

2. produktens huvudsakliga egenskaper i den omfattning som är 
lämplig med hänsyn till produkten och till hur informationen 
ges, 

3. produktens pris, inbegripet skatter och avgifter, eller, om 
priset inte kan anges i förväg, hur priset beräknas, 

4. kostnader för leverans eller porto och andra tillkommande 
kostnader, 

5. villkoren för betalning samt för leverans eller fullgörande 
på något annat sätt och tidpunkt för leverans eller 
fullgörande, 

6. den rätt som konsumenten har att reklamera enligt lag och 
hur reklamation kan göras, 

7. åtaganden från näringsidkaren eller tillverkaren om att, 
utöver vad som följer av lag, betala tillbaka det som betalats 
för produkten, byta ut eller reparera den eller utföra någon 
form av service på den, ifall produkten inte överensstämmer 
med uppgifter som lämnats i utfästelser eller marknadsföring 
eller om det finns andra avvikelser från uppgifter som lämnats 
på ett sådant sätt, 

8. den assistans och service som gäller efter försäljningen, 

9. avtalets löptid,

10. villkoren för att säga upp avtalet, om det gäller tills 
vidare eller förnyas automatiskt,

11. funktionen hos en vara med digitala delar, digitalt 
innehåll eller en digital tjänst, inbegripet tekniska 
skyddsåtgärder, och

12. kompatibilitet och driftskompatibilitet mellan varor med 
digitala delar, digitalt innehåll och digitala tjänster, i den 
utsträckning näringsidkaren känner till eller borde känna till 
det.

Informationsskyldigheten enligt första stycket gäller inte, om 
informationen framgår av sammanhanget. 
Informationsskyldigheten gäller inte heller i fråga om

1. avtal som inte innebär en betalningsförpliktelse för 
konsumenten eller, i fråga om avtal om digitalt innehåll som 
levereras på något annat sätt än på ett fysiskt medium eller 
digitala tjänster, att konsumenten ska tillhandahålla 
personuppgifter på det sätt som anges i 2 kap. 1 § andra 
stycket lagen om distansavtal och avtal utanför affärslokaler, 

2. vardagliga avtal som fullgörs omedelbart,

3. andra avtal om fast egendom än sådana som avser uthyrning 
av fast egendom, eller

4. avtal som anges i 2 kap. 1 a § första stycket 1, 2 och 6-8 
samt andra stycket och i 3 kap. lagen om distansavtal och 
avtal utanför affärslokaler. Lag (2022:656).

Förbud och ålägganden

Förbud mot viss marknadsföring

23 § En näringsidkare vars marknadsföring är otillbörlig får
förbjudas att fortsätta med denna eller med någon annan
liknande åtgärd.

Ett förbud enligt första stycket får meddelas också

1. en anställd hos näringsidkaren,

2. någon annan som handlar på näringsidkarens vägnar, och

3. var och en som i övrigt väsentligt har bidragit till
marknadsföringen.

Åläggande att lämna information

24 § En näringsidkare som vid sin marknadsföring låter bli att
lämna väsentlig information får åläggas att lämna sådan
information.

Ett sådant åläggande får meddelas också

1. en anställd hos näringsidkaren, och

2. någon annan som handlar på näringsidkarens vägnar.

Ett åläggande enligt första stycket får innehålla en skyldighet
att lämna informationen

1. i annonser eller andra framställningar som näringsidkaren
använder vid marknadsföringen,

2. genom märkning på varan eller i någon annan form på
säljstället, eller

3. i viss form till konsumenter som begär det.

Åläggande att tillhandahålla tekniska hjälpmedel

25 § En tjänsteleverantör enligt lagen (2002:562) om
elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster
som i strid med 10 § i den lagen låter bli att tillhandahålla
sådana tekniska hjälpmedel som avses där får åläggas att
tillhandahålla hjälpmedlen.

Vite

26 § Ett förbud enligt 23 § och ett åläggande enligt 24 eller
25 § ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är
obehövligt.

Interimistiska beslut

27 § Rätten får meddela förbud enligt 23 § eller åläggande
enligt 24 eller 25 § att gälla tills vidare om

1. käranden visar sannolika skäl för sin talan, och

2. det skäligen kan befaras att svaranden genom att vidta eller
låta bli att vidta en viss handling minskar betydelsen av ett
förbud eller åläggande.

I fråga om beslut enligt första stycket tillämpas 15 kap. 5 §
andra-fjärde styckena samt 6 och 8 §§ rättegångsbalken.
Beslutet får verkställas genast. Förordning (2011:1216).

Förelägganden

28 § I fall som inte är av större vikt får 
Konsumentombudsmannen meddela föreläggande om

1. förbud som avses i 23 § (förbudsföreläggande),

2. åläggande som avses i 24 § (informationsföreläggande), 
eller

3. åläggande som avses i 25 §.

Ett föreläggande ska förenas med vite, om det inte av 
särskilda skäl är obehövligt.

Konsumentombudsmannen får bestämma att ett föreläggande ska 
gälla omedelbart. Lag (2016:793).

Marknadsstörningsavgift

Förutsättningar för avgift

29 § En näringsidkare får åläggas att betala en särskild 
avgift (marknadsstörningsavgift) om näringsidkaren, eller 
någon som handlar på näringsidkarens vägnar, uppsåtligen eller 
av oaktsamhet har brutit mot någon bestämmelse i denna lag 
eller i bilaga I till direktiv 2005/29/EG.

Vid överträdelser av 5 § får marknadsstörningsavgift åläggas 
endast om överträdelsen omfattas av ett beslut om förbud eller 
åläggande enligt denna lag som har fått laga kraft.

Det som anges i första och andra styckena gäller också en 
näringsidkare som uppsåtligen eller av oaktsamhet väsentligt 
har bidragit till överträdelsen.

Avgiften tillfaller staten. Lag (2022:656).

29 a § Vid prövningen av om marknadsstörningsavgift ska 
åläggas ska det beaktas hur allvarlig överträdelsen är. 
Särskild hänsyn ska tas till överträdelsens art, varaktighet, 
omfattning och spridning. Lag (2016:793).

30 § Talan om att påföra en marknadsstörningsavgift för en 
överträdelse får inte tas upp till prövning, om överträdelsen 
omfattas av ett förbud eller ett åläggande som har förenats 
med vite enligt denna lag och talan om utdömande av vitet har 
väckts. Lag (2022:656).

Avgiftens storlek

31 § Marknadsstörningsavgiften ska fastställas till lägst tio 
tusen kronor och högst fyra procent av näringsidkarens 
omsättning räkenskapsåret innan överträdelsen upphörde eller 
när näringsidkaren delgavs stämningsansökan, om den inte har 
upphört dessförinnan.

Om överträdelsen har inträffat under näringsidkarens första 
verksamhetsår eller om uppgifter om årsomsättningen annars 
saknas eller är bristfälliga, får årsomsättningen uppskattas. 
Avgiften får i ett sådant fall fastställas till ett belopp i 
kronor motsvarande högst två miljoner euro.

Riktas talan mot flera näringsidkare ska avgiften fastställas 
särskilt för var och en av dem. Lag (2022:656).

32 § När marknadsstörningsavgiften fastställs ska domstolen ta 
hänsyn till 

1. överträdelsens allvar med beaktande särskilt av dess art, 
varaktighet och omfattning,

2. åtgärder som näringsidkaren har vidtagit för att lindra 
eller avhjälpa den skada som en konsument eller en annan 
näringsidkare har lidit, 

3. tidigare överträdelser som näringsidkaren har gjort sig 
skyldig till, 

4. i den utsträckning det framgår, den vinst som 
näringsidkaren har gjort eller förlust som undvikits genom 
överträdelsen,

5. i gränsöverskridande fall, sanktioner som har påförts 
näringsidkaren för samma överträdelse i andra medlemsstater i 
Europeiska unionen, ifall information om sådana sanktioner 
finns tillgänglig via den mekanism som inrättats genom 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2394 av den 
12 december 2017 om samarbete mellan de nationella myndigheter 
som har tillsynsansvar för konsumentskyddslagstiftningen och 
om upphävande av förordning (EG) nr 2006/2004, och

6. försvårande eller förmildrande omständigheter utöver dem i 
1-5.

Näringsidkaren får befrias från att betala avgiften om det 
finns synnerliga skäl för det. Lag (2022:656).

Betalning av avgiften

33 § Marknadsstörningsavgift ska betalas till Kammarkollegiet
inom trettio dagar efter det att domen har vunnit laga kraft
eller den längre tid som anges i domen.

Om avgiften inte betalas inom den tid som anges i första
stycket ska Kammarkollegiet lämna den obetalda avgiften för
indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891)
om indrivning av statliga fordringar m.m.

Preskription

34 § En marknadsstörningsavgift får dömas ut bara om
stämningsansökan har delgetts den som anspråket riktar sig mot
inom fem år från det att överträdelsen upphörde.

35 § En marknadsstörningsavgift faller bort om domen inte har
kunnat verkställas inom fem år från det att den vann laga
kraft.

Kvarstad

36 § För att säkerställa ett anspråk på 
marknadsstörningsavgift får domstolen besluta om kvarstad. I 
ett sådant fall tillämpas bestämmelserna i 15 kap. 
rättegångsbalken. Lag (2020:338).

Skadestånd

37 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett
förbud eller ett åläggande som har meddelats med stöd av 23,
24 eller 25 §, eller mot 7 §, eller mot 8 § och någon av
bestämmelserna i 9, 10, 12–17 §§, eller mot någon av
bestämmelserna i 18–22 a §§, eller mot någon av punkterna i
bilaga I till direktiv 2005/29/EG, ska ersätta den skada som
därigenom uppkommer för en konsument eller någon annan
näringsidkare.

När ersättningen till näringsidkare bestäms får hänsyn tas
även till omständigheter av annan än ekonomisk art.
Lag (2014:16).

38 § Rätten till skadestånd faller bort om talan inte väcks
inom fem år från det att skadan uppkom.

Utplånande

Utplånande m.m. av vilseledande framställningar

39 § Vid överträdelse av ett vitesförbud enligt 23 §, eller av
8 § och någon av bestämmelserna i 9, 10, 12-17 §§, eller av 18
§, eller av någon av punkterna 1-23 i bilaga I till direktiv
2005/29/EG, får rätten efter vad som är skäligt besluta att en
vilseledande framställning som finns på en vara, förpackning,
trycksak, affärshandling eller liknande ska utplånas eller
ändras så att den inte längre är vilseledande. Om detta syfte
inte kan uppnås på något annat sätt får rätten besluta att
egendomen ska förstöras.

Säkerhetsåtgärder

40 § Om käranden visar sannolika skäl för bifall till ett
yrkande enligt 39 § och det skäligen kan befaras att svaranden
genom att vidta eller att låta bli att vidta en viss handling
minskar betydelsen av ett beslut om utplånande, får rätten
besluta om lämplig åtgärd att gälla tills vidare. I fråga om en
sådan åtgärd gäller 15 kap. 3 § andra stycket, 5 § andra-fjärde
styckena samt 6 och 8 §§ rättegångsbalken. Beslutet får
verkställas genast.

Framställs ett yrkande enligt 39 § i ett mål om utdömande av
vite som har förelagts med stöd av denna lag gäller i stället
för bestämmelserna i första stycket att egendomen får tas i
beslag. I sådant fall tillämpas föreskrifterna i 27 kap.
rättegångsbalken om beslag i brottmål. Beslutet får verkställas
genast.

41 § Beslut att utplåna vilseledande framställningar enligt 39
§ och beslut om säkerhetsåtgärd enligt 40 § meddelas på yrkande
av part av den domstol där en rättegång om förbud enligt 23 §,
marknadsstörningsavgift enligt 29 § eller skadestånd enligt
37 § pågår.

Beslut att utplåna framställningar på grund av överträdelse av
ett vitesförbud enligt 23 och 26 §§ får meddelas på yrkande av
part av den domstol där en rättegång om utdömande av vitet
pågår.

Varningsmeddelande

41 a § Om en näringsidkares marknadsföring på internet är 
otillbörlig och inga andra effektiva medel är tillgängliga, 
får Konsumentombudsmannen förelägga näringsidkaren, en 
värdtjänstleverantör eller en internetleverantör att upprätta 
ett varningsmeddelande som tydligt visas i samband med besök 
på webbplatsen. 

Ett föreläggande som avses i första stycket får bara meddelas 
om 

1. överträdelsens allvar motiverar det, och 

2. webbplatsen inte omfattas av tryckfrihetsförordningens 
eller yttrandefrihetsgrundlagens skydd. 

Varningsmeddelandet ska ange i vilket avseende 
marknadsföringen är otillbörlig och i övrigt vara utformat på 
ändamålsenligt sätt.

Ett föreläggande ska förenas med vite, om det inte av 
särskilda skäl är obehövligt. Lag (2020:338).

41 b § När ändrade förhållanden föranleder det, ska 
Konsumentombudsmannen besluta att en skyldighet att upprätta 
ett varningsmeddelande inte längre ska gälla. 
Lag (2020:338).

Tillsynsbefogenheter

42 § Konsumentombudsmannen får förelägga 

1. var och en att yttra sig, lämna upplysningar och 
tillhandahålla de handlingar som behövs i ett ärende om 
tillämpningen av denna lag, 

2. en näringsidkare att tillhandahålla de varuprover och 
liknande som kan ha betydelse för utredningen i ett ärende där 
beslut om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § kan 
antas komma i fråga. Lag (2020:338).

43 § Konsumentombudsmannen får förelägga den som har meddelats 
ett förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § att 
tillhandahålla de upplysningar, handlingar, varuprover och 
liknande som behövs för tillsynen över att förbudet eller 
åläggandet följs. Lag (2020:338).

44 § Om det behövs för tillsynen i ett ärende som avses i 42 
eller 43 §, får Konsumentombudsmannen förelägga näringsidkaren 
att hålla de lokaler eller motsvarande utrymmen där 
näringsverksamheten utövas tillgängliga för inspektion. 

I samband med inspektionen får Konsumentombudsmannen ta del av 
de handlingar som behövs för tillsynen och begära nödvändiga 
upplysningar på platsen. Lag (2020:338).

44 a § Om det är nödvändigt för tillsynen enligt denna lag, 
får Konsumentombudsmannen köpa produkter under dold identitet 
(testköp). 

Näringsidkaren ska underrättas om testköpet så snart det kan 
ske utan att åtgärden förlorar sin betydelse. 

Om det inte är oskäligt, får Konsumentombudsmannen besluta att 
näringsidkaren ska ersätta ombudsmannen för vad som har 
betalats för produkten vid testköpet. Konsumentombudsmannen 
ska i så fall erbjuda näringsidkaren att ta tillbaka 
produkten. Lag (2020:338).

45 § Ett föreläggande enligt 42, 43 eller 44 § får förenas med 
vite. Lag (2020:338).

45 a § Konsumentombudsmannen får bestämma att ett beslut om 
föreläggande enligt 41 a, 42, 43 eller 44 § ska gälla 
omedelbart. Lag (2020:338).

46 § Konsumentombudsmannen får lämna ersättning för sådana
varuprover och liknande som avses i 42 och 43 §§ om det finns
särskilda skäl för det.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om skyldighet för en näringsidkare att
ersätta Konsumentombudsmannens kostnader för provtagning och
undersökning av prov i fall som avses i 43 §.

Var och av vem talan får väckas

Behörig domstol

46 a § Patent- och marknadsdomstolen är rätt domstol i mål om 

1. förbud som avses i 23 §, 

2. åläggande som avses i 24 eller 25 §, 

3. marknadsstörningsavgift enligt 29 §, 

4. kvarstad enligt 36 §, 

5. skadestånd enligt 37 §, 

6. utdömande av vite enligt 49 §, 

7. kvarstad enligt 50 §, och 

8. oriktig eller vilseledande ursprungsbeteckning enligt 66 §.
Lag (2020:338).

Förbud och ålägganden

47 § En talan om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 
25 § får väckas av

1. Konsumentombudsmannen, 

2. en näringsidkare som berörs av marknadsföringen, eller

3. en sammanslutning av konsumenter, näringsidkare eller 
löntagare. Lag (2016:223).

Marknadsstörningsavgift

48 § En talan om marknadsstörningsavgift enligt 29 § väcks av 
Konsumentombudsmannen.

Om Konsumentombudsmannen i ett visst fall beslutar att inte 
föra talan om marknadsstörningsavgift, får en enskild 
näringsidkare som berörs av marknadsföringen eller en 
sammanslutning av näringsidkare väcka en sådan talan.
Lag (2016:223).

Utdömande av vite

49 § En talan om utdömande av vite får väckas av den som har 
begärt vitesföreläggandet och av Konsumentombudsmannen.
Lag (2016:223).

Kvarstad vid utdömande av vite

50 § För att säkerställa ett anspråk på vite som beslutats med 
stöd av 26, 28 eller 45 § får domstolen besluta om kvarstad i 
mål om utdömande av vitet. I ett sådant fall tillämpas 
bestämmelserna i 15 kap. rättegångsbalken. Lag (2020:338).

Överklagande av vissa beslut

51 § Konsumentombudsmannens beslut enligt 28, 41 a och 41 b §§ 
får överklagas till Patent- och marknadsdomstolen.

Konsumentombudsmannens beslut om föreläggande enligt 42, 43 
och 44 §§ får överklagas till Patent- och marknadsdomstolen. 
Detsamma gäller beslut om ersättning enligt 44 a § tredje 
stycket och beslut om ersättning enligt 46 § eller enligt 
föreskrifter som meddelats med stöd av 46 §. Lag (2020:338).

52 § Beslut under rättegången i frågor som avses i 27 § och 
40 § första stycket får överklagas särskilt. Besluten ska vid 
handläggningen i Patent- och marknadsöverdomstolen anses röra 
en åtgärd enligt 15 kap. rättegångsbalken. Lag (2016:223).

Rättskraft

53 § En dom eller ett beslut om föreläggande där frågan om 
förbud enligt 23 § eller åläggande enligt 24 eller 25 § har 
prövats, hindrar att sådana frågor prövas på nytt med 
anledning av marknadsföringen. En dom eller ett beslut 
hindrar dock inte att samma fråga prövas på nytt när ändrade 
förhållanden föranleder det. Lag (2016:793).

54 § Har upphävts genom lag (2016:223).

55 § Har upphävts genom lag (2016:223).

56 § Har upphävts genom lag (2016:223).

57 § Har upphävts genom lag (2016:223).

58 § Har upphävts genom lag (2016:223).

Rättegångsbestämmelser

Handläggningen i domstolen

59 § Bestämmelserna i rättegångsbalken om tvistemål där 
förlikning om saken inte är tillåten tillämpas på mål om 
förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § och mål om 
marknadsstörningsavgift enligt 29 §.

I mål om skadestånd enligt 37 § tillämpas bestämmelserna i 
rättegångsbalken om tvistemål där förlikning om saken är 
tillåten. Lag (2016:223).

60 § Har upphävts genom lag (2016:223).

61 § Om en talan enligt denna lag har väckts av någon annan 
än Konsumentombudsmannen ska rätten underrätta ombudsmannen 
om rättegången. Lag (2016:223).

62 § Har upphävts genom lag (2016:223).

Intervention

63 § I mål om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § 
har den som har talerätt enligt 47 § rätt att delta i 
rättegången som intervenient enligt 14 kap. rättegångsbalken.
Lag (2020:338).

Rättegångskostnader

64 § I mål enligt denna lag gäller i fråga om 
rättegångskostnader 18 kap. rättegångsbalken. Bestämmelsen i 
18 kap. 16 § rättegångsbalken ska dock inte tillämpas i mål 
om förbud enligt 23 § eller åläggande enligt 24 eller 25 §. I 
sådana mål får rätten bestämma att var och en av parterna ska 
svara för sina rättegångskostnader.

I ärenden enligt 51 § första stycket tillämpas i fråga om 
rättegångskostnader 31 kap. rättegångsbalken. Lag (2016:793).

Utevaro

65 § För Konsumentombudsmannen som part i mål och ärenden
enligt denna lag gäller, i fråga om föreläggande för part och
parts utevaro, vad som i rättegångsbalken är föreskrivet för
åklagare.

Övriga bestämmelser

66 § Regeringen får med avseende på en främmande stat 
bestämma att följande ska gälla.

I fråga om en vara som är försedd med en oriktig eller 
vilseledande ursprungsbeteckning, genom vilken varan direkt 
eller indirekt anges vara frambragd eller tillverkad i den 
främmande staten eller i en region eller ort i den främmande 
staten, får åtgärd enligt 39 § beslutas även i andra fall än 
som avses där. Detta gäller dock inte om beteckningen enligt 
handelsbruk endast tjänar till att märka ut varans art eller 
om den åtföljs av en uppgift som tydligt anger att varan inte 
har frambragts eller tillverkats i den angivna staten eller 
på den angivna orten.

En talan om en åtgärd enligt andra stycket väcks av 
Konsumentombudsmannen eller, om denne har beslutat att inte 
väcka talan, av någon som driver rörelse med varor av samma 
slag som den vara som talan avser. Lag (2016:223).


Övergångsbestämmelser

2008:486

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2008, då
marknadsföringslagen (1995:450) ska upphöra att gälla samt
lagen (2005:706) om ändring i marknadsföringslagen (1995:450)
ska utgå.

2. Bestämmelserna i 4-22 och 29-36 §§ tillämpas också på
marknadsföring som har vidtagits före ikraftträdandet, om inte
åtgärden var tillåten enligt äldre föreskrifter.

3. Förbud och ålägganden samt förbuds- och
informationsförelägganden som har meddelats enligt äldre
föreskrifter ska fortfarande gälla.

4. Bestämmelserna om skadestånd i 29 § marknadsföringslagen
(1995:450) tillämpas fortfarande i fråga om överträdelser som
skett före den nya lagens ikraftträdande.

5. Bestämmelserna i 49 § tillämpas också i fråga om utdömande
av vite som förelagts med stöd av marknadsföringslagen
(1995:450).

2016:223

1. Denna lag träder i kraft den 1 september 2016.

2. Mål och ärenden som har inletts i tingsrätt eller hovrätt 
före ikraftträdandet ska överlämnas till Patent- och 
marknadsdomstolen respektive Patent- och 
marknadsöverdomstolen. 

3. Om huvudförhandling har inletts före ikraftträdandet ska 
handläggningen i tingsrätten eller hovrätten dock slutföras 
enligt äldre bestämmelser.

2016:793

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2016.

2. För marknadsföring som har vidtagits före ikraftträdandet 
gäller äldre föreskrifter.

2020:1035

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2021.

2. Äldre bestämmelser gäller dock fortfarande för aktiebolag 
och ekonomiska föreningar som omfattas av punkt 2 och 3 i 
ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen 
(2020:1026) om upphävande av lagen (2004:299) om 
inlåningsverksamhet.

2022:656

1. Denna lag träder i kraft den 1 september 2022.

2. Äldre bestämmelser gäller för marknadsföring som har 
vidtagits före ikraftträdandet.