Förordning (2002:864) med länsstyrelseinstruktion 

Länsstyrelsens ansvar och uppgifter

1 § I varje län finns en länsstyrelse som svarar för den
statliga förvaltningen i länet, i den utsträckning inte någon
annan myndighet har ansvaret för särskilda
förvaltningsuppgifter.

2 § Länsstyrelsen skall verka för att nationella mål får
genomslag i länet samtidigt som hänsyn skall tas till regionala
förhållanden och förutsättningar.

Länsstyrelsen skall utifrån ett statligt helhetsperspektiv
samordna olika samhällsintressen inom myndighetens
ansvarsområde.

Länsstyrelsen skall främja länets utveckling och noga följa
länets tillstånd samt underrätta regeringen om vad som är
särskilt viktigt för regeringen att få veta om länet och
händelser som inträffat där.

3 § Länsstyrelsen har bland annat uppgifter i fråga om:

1. naturvård och miljöskydd,

2. social omvårdnad,

3. kommunikationer,

4. livsmedelskontroll, djurskydd och allmänna veterinära
frågor,

5. lantbruk,

6. rennäring m.m. i förekommande fall,

7. fiske,

8. jämställdhet mellan kvinnor och män,

9. kulturmiljö,

10. regional utveckling,

11. hållbar samhällsplanering och boende,

12. civilt försvar, fredstida krishantering och
räddningstjänst,

13. mottagande av skyddsbehövande som beviljats
uppehållstillstånd m.m. Förordning (2007:507).

4 § Länsstyrelsens uppgifter omfattar också

1. de allmänna valen och valen till Sametinget enligt
sametingslagen (1992:1433),

2. tillsynen över att fastighetsinnehav avvecklas enligt 18
kap. 7 § ärvdabalken,

3. distriktsveterinärorganisationen, tillsynen över denna och
andra praktiserande veterinärers verksamheter samt ledning och
samordning av åtgärder mot djursjukdomar,

4. fjällförvaltningen i Dalarnas, Jämtlands, Västerbottens och
Norrbottens län,

5. förvaltningen av vissa program inom målet europeiskt
territoriellt samarbete inom EG:s strukturfonder enligt rådets
förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna
bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden,
Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om
upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999,

6. förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön enligt 5 kap.
11 § första stycket miljöbalken och förordningen (2004:660) om
förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön, och

7. prövningen av frågor om tillstånd att anordna
kampsportsmatch samt tillsynen enligt lagen (2006:1006) om
tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher.
Förordning (2007:15).

5 § Länsstyrelsen skall verka för att de av riksdagen
fastställda miljökvalitetsmålen uppnås och skall därvid svara
för regionalt mål- och uppföljningsarbete.

Särskilda bestämmelser för vissa län

6 § I lagen (2002:34) om samverkansorgan i länen finns
bestämmelser om att samverkansorgan kan bildas i länen med
vissa uppgifter som annars är länsstyrelsens.

7 § I lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad
regional ansvarsfördelning finns bestämmelser om att regionala
självstyrelseorgan i Skåne län och Västra Götalands län under
viss tid övertar ansvaret för vissa uppgifter som annars är
länsstyrelsens.

8 § I lagen (1997:1144) om försöksverksamhet med vidgad
samordnad länsförvaltning i Gotlands län finns bestämmelser om
att länsstyrelsen under viss tid fullgör uppgifter som annars
är länsarbetsnämndens och Skogsstyrelsens.

Vid Länsstyrelsen i Gotlands län skall det finnas sakkunniga
för arbetsmarknadsfrågor och skogsfrågor. Innan länsstyrelsen
beslutar om sådana anställningar skall länsstyrelsen samråda
med Arbetsmarknadsstyrelsen respektive Skogsstyrelsen.
Förordning (2005:1151).

Verksförordningens tillämpning

9 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
länsstyrelsen med undantag av 4 § andra stycket, 23, 32 §§ och
33 § andra stycket.

För sådan miljöprövningsdelegation, vattenmyndighet och
kampsportsdelegation som anges i 24, 37 a respektive 37 j §§ i
denna förordning skall inte heller 21, 22 eller 25 §
verksförordningen tillämpas. För vattenmyndigheten och
kampsportsdelegationen tillämpas inte heller 35 §
verksförordningen.

För miljöprövningsdelegationens, vattenmyndighetens och
kampsportsdelegationens organisation och verksamhet skall det
finnas en särskild arbetsordning eller ett särskilt beslut. Vad
som sägs i 26 § verksförordningen om arbetsordning skall gälla
även för miljöprövningsdelegationen, vattenmyndigheten och
kampsportsdelegationen. Förordning (2007:15).

Internrevision

9 a § Länsstyrelserna i Norrbottens län, Skåne län, Stockholms
län och Västra Götalands län skall tillämpa
internrevisionsförordningen (2006:1228).
Förordning (2006:1244).

Myndighetens ledning

10 § Landshövdingen är chef för länsstyrelsen.

Vid länsstyrelserna i Stockholms, Skåne och Västra Götalands
län finns en chefstjänsteman som är länsöverdirektör. Vid
övriga länsstyrelser finns en chefstjänsteman som är länsråd.

Chefstjänstemannen är ställföreträdare för landshövdingen.

Styrelsen

11 § Länsstyrelsens styrelse består, utöver ordföranden, av
högst tolv ledamöter. I län med samverkansorgan och i län som
avses i 7 § består styrelsen, utöver ordföranden, av högst åtta
ledamöter.

Landshövdingen är styrelsens ordförande.

Styrelsens ansvar och uppgifter m.m.

12 § Utöver vad som framgår av 13 § verksförordningen
(1995:1322) skall styrelsen

1. besluta i övergripande och principiella frågor som mål,
strategier, riktlinjer och långsiktig planering,

2. besluta i frågor som rör länsstyrelsens övergripande
verksamhetsinriktning och riktlinjer för prioriteringar,

3. fastställa rennäringsdelegationens ansvarsområde samt utse
ledamöter och ersättare i delegationen.

13 § Styrelsen får överlåta till landshövdingen att besluta om
sådana föreskrifter som inte är av principiellt slag eller
annars av större vikt.

Landshövdingen får i sin tur, om det finns synnerliga skäl för
det, överlåta till någon annan tjänsteman att besluta om sådana
föreskrifter.

Ärendenas handläggning i styrelsen

14 § Om ett styrelseärende är så brådskande att styrelsen inte
hinner sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras
genom kommunicering mellan ordföranden och minst så många
ledamöter som behövs för beslutförhet.

Om detta förfarande inte är lämpligt, får landshövdingen ensam
avgöra ärendet. Ett sådant beslut skall anmälas vid nästa
sammanträde med styrelsen.

15 § Den som i ett styrelseärende vill anmäla avvikande mening
enligt 19 § första eller andra stycket förvaltningslagen
(1986:223) skall göra det innan sammanträdet med styrelsen
avslutas.

16 § Den som är länsöverdirektör eller länsråd får närvara och
yttra sig vid styrelsens sammanträden.

Rennäringsdelegationer

17 § En delegation för rennäringsfrågor skall finnas inom var
och en av länsstyrelserna i Jämtlands, Västerbottens och
Norrbottens län.

Rennäringsdelegationer avgör frågor inom de av styrelsen
fastställda ansvarsområdena.

18 § Rennäringsdelegationen skall bestå av sju ledamöter. För
ledamöterna skall det finnas lika många ersättare. Tre
ledamöter och deras ersättare skall vara rennäringsutövare och
utses efter samråd med Sametinget.

Landshövdingen, eller den landshövdingen utser inom
länsstyrelsen, är ordförande i delegationen.

19 § Ledamöterna och ersättarna utses för fyra år. De skall
vara folkbokförda i länet eller, såvitt avser
rennäringsutövare, vara medlemmar i en sameby som är
registrerad hos länsstyrelsen.

Om en ledamot eller ersättare avgår, utses en ny ledamot eller
ersättare för återstoden av uppdragstiden.

20 § En rennäringsdelegation är beslutför när ordföranden och
minst hälften av de andra ledamöterna är närvarande.

Minst en av de närvarande skall vara rennäringsutövare.

21 § Vad som sägs i 15 § om ärendenas handläggning i styrelsen
skall tilllämpas också på en rennäringsdelegation. Vid
sammanträden med rennäringsdelegationen får företrädare för
samefondens styrelse närvara och yttra sig, men inte delta i
besluten.

Fjälldelegationen

22 § En gemensam delegation för fjällfrågor, Fjälldelegationen,
skall finnas för länsstyrelserna i Dalarnas, Jämtlands,
Västerbottens och Norrbottens län.

Fjälldelegationen är ett organ för samverkan i frågor som
särskilt rör fjällområdet. Arbetsområdet skall vara fjällfrågor
med inriktning mot en hållbar utveckling i landets
fjällområden.

23 § Fjälldelegationen skall bestå av landshövdingarna från de
län som anges i 22 §.

Vart och ett av länen svarar under två års tid för
ordförandeskapet i delegationen. Landshövdingen i det län som
svarar för ordförandeskapet är ordförande i delegationen.

Miljöprövningsdelegationer

24 § Inom varje länsstyrelse skall det finnas en
miljöprövningsdelegation för prövning av följande ärenden som
enligt miljöbalken skall prövas av länsstyrelsen:

1. ärenden om tillstånd till miljöfarlig verksamhet enligt vad
som följer av 9 kap. 8 § miljöbalken, och

2. ärenden enligt 24 kap. 3 och 5 §§ miljöbalken om
återkallelse av tillstånd, omprövning av tillstånd samt ändring
och upphävande av villkor eller andra bestämmelser om
miljöfarlig verksamhet.

25 § Miljöprövningsdelegationen skall bestå av ordförande och
en miljösakkunnig. För ordföranden skall det finnas ersättare.

Ordföranden i miljöprövningsdelegationen skall vara jurist med
domarerfarenhet och ha särskild erfarenhet av miljöfrågor och
andra frågor som behandlas i miljöbalken. Dessa krav gäller
även för ordförandens ersättare.

En miljösakkunnig skall ha teknisk eller naturvetenskaplig
utbildning och ha särskild erfarenhet av frågor om skydd för
människors hälsa och miljön.

26 § Ärenden vid miljöprövningsdelegationen bereds av anställda
vid länsstyrelsen i samråd med ordföranden.

Ordföranden får ensam vidta förberedande åtgärder och meddela
beslut om avskrivning. Beslut i övriga frågor fattas av
ordföranden och den miljösakkunnige gemensamt. Kan de inte enas
gäller den mening som företräds av ordföranden.

Andra föredragande än ordföranden eller den miljösakkunnige har
inte rätt att delta i miljöprövningsdelegationens beslut.

27 § Vid tjänstgöring utanför miljöprövningsdelegationens
verksamhet får ordföranden eller ersättare för ordföranden inte
besluta i eller delta i handläggningen av ärenden som avser

1. yttranden till miljödomstol i mål som avses i 24 § denna
förordning och som i första instans prövas av miljödomstol,

2. tillsyn över miljöfarlig verksamhet som är tillståndspliktig
enligt vad som följer av 9 kap. 6 § miljöbalken,

3. yttranden i ärenden enligt 17 kap. miljöbalken,

4. sådan verksamhet som i övrigt kan komma att prövas av
miljöprövningsdelegationen.

Vid tillämpning av 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291)
och 22 kap. 6 § miljöbalken får ordföranden eller ersättare för
ordföranden i miljöprövningsdelegationen inte företräda
länsstyrelsen inför miljödomstol som den enskildes motpart.

28 § En miljösakkunnig får inte delta i handläggningen av ett
ärende som avser efterlevnaden av ett tillståndsbeslut av
miljöprövningsdelegationen om han eller hon har deltagit i
tillståndsbeslutet.

Om ett beslut av miljöprövningsdelegationen överklagas, får en
miljösakkunnig som deltagit i beslutet inte företräda
länsstyrelsen inför miljödomstol som den enskildes motpart.

Protokoll skall föras över sammanträden där
miljöprövningsdelegationen fattar beslut enligt 24 §.
Ytterligare bestämmelser om förfarandet i
miljöprövningsdelegationen finns i 19 kap. miljöbalken.

EG:s strukturfonder

29 § Enligt vad som anges i förordningen (2007:14) om
förvaltning av EG:s strukturfonder skall, inom målet europeiskt
territoriellt samarbete,

1. Länsstyrelsen i Norrbottens län vara förvaltande och
attesterande myndighet för programmet Nord,

2. Länsstyrelsen i Västerbottens län vara förvaltande och
attesterande myndighet för programmen Botnia-Atlantica och
Norra periferin, och

3. Länsstyrelsen i Jämtlands län vara förvaltande och
attesterande myndighet för programmet Sverige-Norge.
Förordning (2007:15).

30 § Närmare bestämmelser om förvaltningen av EG:s
strukturfonder finns i förordningen (2007:14) om förvaltning av
EG:s strukturfonder. Förordning (2007:15).

31 § Har upphävts genom förordning (2007:15).

32 § Har upphävts genom förordning (2007:15).

33 § Har upphävts genom förordning (2007:15).

34 § Har upphävts genom förordning (2007:15).

35 § Har upphävts genom förordning (2007:15).

36 § Har upphävts genom förordning (2007:15).

37 § Har upphävts genom förordning (2007:15).

Förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön

37 a § Av 5 kap. 10 § första stycket miljöbalken framgår att
för förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön skall Sveriges
landområden och kustvattenområden delas in i fem
vattendistrikt.

I 5 kap. 11 § första stycket miljöbalken finns en bestämmelse
om att en länsstyrelse i varje vattendistrikt skall vara
vattenmyndighet med ansvar för förvaltningen av kvaliteten på
vattenmiljön i distriktet.

I enlighet med vad som anges i andra stycket skall

1. Länsstyrelsen i Norrbottens län vara vattenmyndighet för
Bottenvikens vattendistrikt,

2. Länsstyrelsen i Västernorrlands län vara vattenmyndighet för
Bottenhavets vattendistrikt,

3. Länsstyrelsen i Västmanlands län vara vattenmyndighet för
Norra Östersjöns vattendistrikt,

4. Länsstyrelsen i Kalmar län vara vattenmyndighet för Södra
Östersjöns vattendistrikt, och

5. Länsstyrelsen i Västra Götalands län vara vattenmyndighet
för Västerhavets vattendistrikt. Förordning (2004:663).

37 b § Bestämmelser om förvaltningen av kvaliteten på
vattenmiljön finns i förordningen (2004:660) om förvaltning av
kvaliteten på vattenmiljön. Förordning (2004:663).

37 c § För varje vattenmyndighet skall det finnas en särskild
vattendelegation med uppgift att fatta beslut inom
vattenmyndighetens ansvarsområde.

Vattendelegationen får överlåta åt länsstyrelsen att utarbeta
förslag till miljökvalitetsnormer, åtgärdsprogram,
förvaltningsplaner och miljöövervakningsprogram samt genomföra
åtgärdsprogram och miljöövervakning, ansvara för samordningen
inom delområden och fatta beslut i frågor om förvaltningen av
kvaliteten på vattenmiljön i övrigt. Vattendelegationen får
dock inte överlåta åt länsstyrelsen att fatta beslut om
miljökvalitetsnormer, åtgärdsprogram och förvaltningsplaner.

I administrativa frågor och andra frågor som inte rör
förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön fattar
länsstyrelsen beslut. Förordning (2004:663).

37 d § Vattenmyndigheten skall på lämpligt sätt dela in
distriktet i delområden och därvid samverka med berörda
länsstyrelser.

Vattenmyndigheten får åt övriga länsstyrelser i distriktet
överlåta sådana uppgifter som avses i 37 c § andra stycket.
Vattenmyndigheten får dock inte överlåta åt länsstyrelserna att
fatta beslut om miljökvalitetsnormer, åtgärdsprogram och
förvaltningsplaner. Förordning (2004:663).

37 e § Övriga länsstyrelser inom distriktet skall biträda
vattenmyndigheten. Inom varje länsstyrelse skall det finnas ett
beredningssekretariat för att biträda i samordningen av arbetet
med förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön.

Vattenmyndigheter och övriga länsstyrelser skall när det är
lämpligt bilda referensgrupper med olika intressenter för att
skapa den samverkan som avses i 2 kap. 4 § förordningen
(2004:660) om förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön.
Förordning (2004:663).

37 f § Vattendelegationen skall bestå av högst elva ledamöter
som utses av regeringen för bestämd tid.

Delegationen skall bestå av sakkunniga företrädare för
länsstyrelser och andra sakkunniga.

Landshövdingen vid den länsstyrelse som utgör vattenmyndighet
skall vara delegationens ordförande. Vid landshövdingens
frånvaro skall landshövdingens ställföreträdare vara
ordförande i delegationen. Förordning (2004:663).

37 g § Vid sammanträden med vattendelegationen har en
representant från en länsstyrelse som inte finns representerad
i delegationen närvaro- och yttranderätt när frågor som berör
länet behandlas.

Vid sammanträden med vattendelegationen för Bottenvikens
vattendistrikt har en representant från den eller de
myndigheter i Finland som har motsvarande uppgifter i de
internationella avrinningsområden som omfattas av distriktet
närvaro- och yttranderätt.

Vid sammanträden med vattendelegationen för Bottenvikens,
Bottenhavets och Västerhavets vattendistrikt har en
representant från den eller de myndigheter i Norge som har
motsvarande uppgifter i de internationella avrinningsområden
som omfattas av distriktet närvaro- och yttranderätt.

Närvaro- och yttranderätten innebär inte någon rätt att delta i
vattendelegationens beslut. Förordning (2004:663).

37 h § Vattendelegationen är beslutför när ordföranden och
minst hälften av de andra ledamöterna är närvarande.

Om delegationen inte är enig om ett beslut skall omröstning
ske. Vid omröstning skall den mening gälla som omfattas av mer
än hälften av ledamöternas röster. Vid lika röstetal skall den
mening som ordföranden företräder gälla. Förordning (2004:663).

37 i § Vattenmyndighetens beslut eller, vid sådan delegation
som avses i 37 d § andra stycket, länsstyrelsens beslut enligt
förordningen (2004:660) om förvaltningen av kvaliteten på
vattenmiljön får inte överklagas. Förordning (2004:663).

Kampsportsdelegationen

37 j § Att Länsstyrelsen i Örebro län prövar frågor om
tillstånd att anordna kampsportsmatch samt utövar tillsyn
enligt lagen (2006:1006) om tillståndsplikt för vissa
kampsportsmatcher framgår av förordningen (2006:1068) om
tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher. För prövning av
frågor om tillstånd att anordna kampsportsmatch och
återkallelse av tillstånd skall en delegation för kampsport,
kampsportsdelegationen, finnas inom länsstyrelsen.

Protokoll skall föras över sammanträden där
kampsportsdelegationen fattar beslut enligt första stycket.
Förordning (2006:1069).

37 k § Kampsportsdelegationen skall bestå av ordförande, en
medicinskt sakkunnig och en sakkunnig i idrott med kunskap om
kampsporters regelverk. För var och en av dessa skall det
finnas en ersättare.

Ordföranden i kampsportsdelegationen skall vara jurist med
domarerfarenhet. Detta krav gäller även för ordförandens
ersättare. Ordföranden och ersättaren för ordföranden utses av
regeringen för bestämd tid.

Den medicinskt sakkunnige skall ha erfarenhet inom området
klinisk neurovetenskap. Detta krav gäller även för den
medicinskt sakkunniges ersättare. Den medicinskt sakkunnige och
dennes ersättare utses av Länsstyrelsen i Örebro län på förslag
från Socialstyrelsen. Den sakkunnige i idrott med kunskap om
kampsporters regelverk och dennes ersättare utses av
Länsstyrelsen i Örebro län på förslag från Sveriges
Riksidrottsförbund. Förordning (2006:1069).

37 l § Ärenden vid kampsportsdelegationen bereds av anställda
vid länsstyrelsen i samråd med ordföranden.

Ordföranden får ensam vidta förberedande åtgärder och meddela
beslut om avskrivning. Beslut i övriga frågor fattas av
ordföranden och de sakkunniga gemensamt.

Andra än ordföranden eller de sakkunniga har inte rätt att
delta i kampsportsdelegationens beslut. Förordning (2006:1069).

Samråd m.m.

38 § Innan en central myndighet meddelar ett beslut som är av
väsentlig betydelse för ett län, skall myndigheten samråda med
länsstyrelsen.

39 § Länsstyrelsen skall samråda med andra statliga myndigheter
i och utanför länet i sådana frågor inom länsstyrelsens
verksamhetsområde som påverkar eller har betydelse för den
myndighetens verksamhet.

40 § Länsstyrelsen bör, i den utsträckning det inte strider mot
vad som är föreskrivet i en lag eller någon annan författning,
informera motsvarande myndighet i angränsande nordiska länder i
sådana frågor om samhällsplanering och regionala
utvecklingsinsatser inom länsstyrelsens verksamhetsområde som
kan antas ha betydelse för den myndighetens verksamhet.

Anställningar m.m.

41 § Landshövdingen anställs genom beslut av regeringen.

Anställningar som länsöverdirektör eller länsråd beslutas av
regeringen efter anmälan av landshövdingen.

Andra anställningar beslutas av länsstyrelsen.

42 § Ordföranden och ersättare för ordföranden i en
miljöprövningsdelegation utses av regeringen för bestämd tid
efter anmälan av landshövdingen.

Länsstyrelsen utser efter samråd med ordföranden
miljösakkunniga i det antal som behövs för verksamheten.
Förordning (2004:663).

43 § Vid länsstyrelsen skall det finnas en särskild sakkunnig
för frågor om jämställdhet mellan kvinnor och män. Han eller
hon skall utifrån de nationella målen för
jämställdhetspolitiken främja jämställdhetsarbetet i länet och
medverka till att integrera jämställdhetsaspekten i
länsstyrelsens uppgifter.

44 § En länsstyrelse får efter överenskommelse med en annan
länsstyrelse mot ersättning ställa någon av sina anställda till
den andra länsstyrelsens förfogande för att, som föredragande
eller på något annat sätt, delta i handläggningen av ett visst
ärende eller en viss ärendegrupp.

45 § Det finns särskilda föreskrifter om skyldighet för
anställda vid Vägverkets region, länsarbetsnämnden och
Skogsstyrelsen att, som föredragande eller på något annat
sätt, delta i handläggningen av en del ärenden och i övrigt
bistå länsstyrelsen. Förordning (2005:1151).

Personalföreträdare

46 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas
på länsstyrelsen.

Landshövdingens tjänstebostad

47 § Landshövdingen är skyldig att bo i den tjänstebostad som
anvisas honom eller henne.

48 § De delar av landshövdingens tjänstebostad som är avsedda
för representation skall vara försedda med möbler och annan
inredning enligt inventarieförteckning som fastställs av
Statens fastighetsverk.

49 § En landshövding skall lämna tjänstebostaden när han eller
hon avgår från anställningen, om inte regeringen bestämmer
något annat.

Om landshövdingen avlider skall dödsboet lämna tjänstebostaden
senast tre månader därefter, om inte regeringen bestämmer något
annat.

Krisberedskap och höjd beredskap

50 § Länsstyrelsen är geografiskt områdesansvarig myndighet
enligt förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd
beredskap och den högsta civila totalförsvarsmyndigheten inom
länet.

Genom sin verksamhet skall länsstyrelsen minska sårbarheten i
samhället, bevaka att risk- och beredskapshänsyn tas i
samhällsplaneringen samt utveckla en god förmåga att hantera
sina uppgifter under fredstida krissituationer och höjd
beredskap. Förordning (2007:130).

51 § Länsstyrelsen skall ha en tjänsteman i beredskap med
uppgift att initiera och samordna det inledande arbetet för att
upptäcka, verifiera, larma och informera vid allvarliga kriser
som berör länet.

Länsstyrelsen skall ha förmåga att vid en allvarlig kris, som
berör länet eller medför behov av samverkan med kommuner eller
andra aktörer, omgående kunna upprätta en ledningsfunktion
avseende bl.a. samordning och information.
Förordning (2007:130).

52 § Länsstyrelsen skall avseende krisberedskap vara
sammanhållande inom sitt geografiska område och före, under och
efter en kris verka för samordning och gemensam inriktning av
de åtgärder som behöver vidtas.

Länsstyrelsen skall särskilt

1. ansvara för att en gemensam regional lägesbild sammanställs
vid krissituationer,

2. stödja de aktörer som är ansvariga för krisberedskapen i
länet avseende planering, risk- och sårbarhetsanalyser samt
utbildning och övning,

3. ha ett regionalt råd för skydd mot olyckor och
krisberedskap, i vilket representanter för länsstyrelsen och
berörda aktörer i krishanteringssystemet bör ingå, för att
skapa nödvändig samordning,

4. upprätta regionala risk- och sårbarhetsanalyser som skall
kunna användas som underlag för egna och andra berörda aktörers
krisberedskapsåtgärder,

5. följa upp kommunernas tillämpning av lagen (2006:544) om
kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära
händelser i fredstid och höjd beredskap,

6. årligen till Krisberedskapsmyndigheten rapportera vilka
beredskapsförberedelser som kommuner och landsting vidtagit och
samtidigt redovisa en bedömning av effekten av de vidtagna
förberedelserna, samt

7. verka för att den verksamhet som berörda aktörer bedriver
inom länet avseende krisberedskapen bidrar till att en
grundläggande förmåga till civilt försvar uppnås.
Förordning (2007:130).

Bestämmelser vid höjd beredskap

53 § Är Sverige i krig, skall 54-59 §§ tillämpas. Därvid skall
1-49 §§ tilllämpas bara i den utsträckning som de är förenliga
med vad som sägs i 54-59 §§.

Är Sverige inte i krig, skall 54-59 §§ tillämpas bara i den
utsträckning som regeringen bestämmer särskilt.

54 § Länsstyrelsen skall som högsta civila
totalförsvarsmyndighet inom länet verka för att största möjliga
försvarseffekt uppnås.

Länsstyrelsen skall därvid

1. samordna de civila försvarsåtgärderna,

2. verka för att sådan verksamhet hos civila myndigheter och
andra civila organ som har betydelse för
försvarsansträngningarna bedrivs med en enhetlig inriktning,

3. i samråd med Försvarsmakten verka för att det civila och det
militära försvaret samordnas,

4. verka för att länets tillgångar fördelas och utnyttjas så
att försvarsansträngningarna främjas.

55 § Om länsstyrelsen bedömer det nödvändigt för samordningen
av försvarsansträngningarna, får den meddela föreskrifter om
verksamheten hos andra regionala eller lokala civila
myndigheter med statliga förvaltningsuppgifter inom länet.

Sådana föreskrifter får dock inte meddelas för riksdagens
myndigheter.

56 § Länsstyrelsen skall på alla sätt söka upprätthålla
förbindelse med regeringen, centrala myndigheter och
länsstyrelserna i angränsande län.

57 § Föreskrifter om länsstyrelsens befogenheter i vissa fall
när förbindelsen har avbrutits med regeringen finns i lagen
(1988:97) om förfarandet hos kommunerna,
förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller
krigsfara m.m. och i förordningen (1988:1215) med motsvarande
rubrik.

Länsstyrelsen skall i de fall som avses i första stycket
självständigt genomföra de åtgärder som behövs för den civila
försvarsverksamheten och till stöd för det militära försvaret.

58 § Länsstyrelsen får överlåta åt en kommunal myndighet att i
ett visst ärende eller i vissa grupper av ärenden på eget
ansvar meddela beslut eller genomföra åtgärder som annars
skulle ankomma på länsstyrelsen, om föreskrifter i lag inte
hindrar det.

59 § Om länsstyrelsen anser det nödvändigt att besluta om en
åtgärd som det saknas medel för och om regeringens beslut inte
kan avvaktas, får länsstyrelsen själv tillhandahålla de medel
som behövs.

En sådan utbetalning skall anmälas till regeringen så snart som
möjligt.

Mottagande av skyddsbehövande som beviljats uppehållstillstånd
m.m.

60 § Länsstyrelsen skall verka för att det finns beredskap och
kapacitet hos kommunerna att ta emot skyddsbehövande som
beviljats uppehållstillstånd samt därvid verka för regional
samverkan. Länsstyrelsen skall, med utgångspunkt från
Migrationsverkets bedömning av behov, överlägga med kommunerna
om ett sådant mottagande samt inge underlag om detta till
Migrationsverket, som träffar överenskommelser med kommunerna
om mottagande av skyddsbehövande och andra utlänningar som
anges i 3 § förordningen (1990:927) om statlig ersättning för
flyktingmottagande m.m. Förordning (2007:507).

61 § Länsstyrelsen skall följa upp kommunernas introduktion för
skyddsbehövande och andra nyanlända invandrare för vilka
kommunerna har rätt till ersättning enligt förordningen
(1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m.
samt verka för regional samverkan om introduktionen.
Förordning (2007:507).

Övergångsbestämmelser

2002:864

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2003, då
förordningen (1997:1258) med länsstyrelseinstruktion skall
upphöra att gälla.

2. Länsstyrelsen skall fullgöra de uppgifter som enligt äldre
föreskrifter åligger Kungl. Maj:ts befallningshavande eller
landshövdingen.

2007:15

Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2007. Äldre
bestämmelser gäller fortfarande för ärenden som avser
programperioden 2000-2006.