Lag (1989:686) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Cypern

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande
inkomstskatter som Sverige och Cypern undertecknade den 25 oktober 1988
skall gälla för Sveriges del. Avtalets innehåll framgår av bilaga till
denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån dessa
medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars skulle
föreligga.

3 § Om en person anser att det vidtagits någon åtgärd som för honom
medför eller kommer att medföra en beskattning som strider mot
bestämmelserna i avtalet, kan han ansöka om rättelse enligt artikel 23
punkt 1 i avtalet.

4 § Bestämmelserna i artikel 21 punkt 2 b i avtalet ska inte 
tillämpas i fråga om inkomst hos en svensk juridisk person som 
får beskattas i Cypern enligt artikel 7 i avtalet, om 
inkomsten inte beskattas i Cypern på grund av att Cypern inte 
anser att den juridiska personen bedriver verksamhet från fast 
driftställe där. Lag (2019:1201).

5 § Följande gäller om en person med hemvist i Sverige 
förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna i artikel 18 
punkterna 1 och 2 i avtalet beskattas endast i Cypern eller 
enligt bestämmelserna i artikel 21 punkt 2 b ska undantas från 
svensk skatt och personen i fråga beskattas till statlig 
inkomstskatt för annan inkomst. Först uträknas den statliga 
inkomstskatt som skulle ha påförts om den skattskyldiges hela 
inkomst hade beskattats endast i Sverige. Därefter fastställs 
hur stor procent den på detta sätt uträknade skatten utgör av 
hela den beskattningsbara inkomst på vilken skatten har 
beräknats. Med den fastställda procentsatsen tas skatt ut på 
den inkomst som ska beskattas i Sverige. Förfarandet ska dock 
endast tillämpas om detta leder till högre skatt.
Lag (2019:1201).


Övergångsbestämmelser

2019:1201

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2020.

2. Bestämmelsen i 4 § tillämpas första gången för 
beskattningsår som börjar efter den 31 december 2019.


Bilaga

Avtal mellan Konungariket Sveriges regering och Republiken Cyperns
regering för att undvika dubbelbeskattning beträffande inkomstskatter

Konungariket Sveriges regering och Republiken Cyperns regering, som
önskar ingå ett avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande
inkomstskatter, har kommit överens om följande:

Artikel 1
Personer på vilka avtalet tillämpas

Detta avtal tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande
stat eller i båda avtalsslutande staterna.

Artikel 2
Skatter som omfattas av avtalet

1. Detta avtal tillämpas på skatter på inkomst som påförs för en
avtalsslutande stats, dess politiska underavdelningars eller lokala
myndigheters räkning, oberoende av det sätt på vilket skatterna tas ut.

2. Med skatter på inkomst förstås alla skatter som utgår på inkomst i
dess helhet eller på delar av inkomst, däri inbegripna skatter på vinst
på grund av överlåtelse av lös eller fast egendom, samt skatter på
värdestegring.

3. De för närvarande utgående skatter, på vilka avtalet tillämpas är

a) i Cypern:

  1) inkomstskatten,

  2) realisationsvinstskatten, samt

  3) den särskilda avgiften

(i det följande benämnda "cypriotisk skatt").

b) i Sverige:

  1) den statliga inkomstskatten, sjömansskatten och kupongskatten
däri inbegripna,

  2) ersättningsskatten och utskiftningsskatten,

  3) bevillningsavgiften för vissa offentliga föreställningar,

  4) den kommunala inkomstskatten, samt

  5) vinstdelningsskatten

(i det följande benämnda "svensk skatt").

4. Avtalet tillämpas även på skatter av samma eller i huvudsak likartat
slag, som efter undertecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i
stället för de för närvarande utgående skatterna. De behöriga
myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall varje år meddela
varandra de väsentliga ändringar som vidtagits i skattelagstiftningen i
respektive stat.

Artikel 3
Allmänna definitioner

1. Om inte sammanhanget föranleder annat, har vid tillämpningen av detta
avtal följande uttryck nedan angiven betydelse:

a) "Cypern" åsyftar Republiken Cypern och innefattar, när uttrycket
används i geografisk betydelse, Cyperns territorium, Cyperns
territorialvatten och de andra havsområden över vilka Cypern, i
överensstämmelse med folkrättens allmänna regler, utövar suveräna
rättigheter eller jurisdiktion,

b) "Sverige'' åsyftar Konungariket Sverige och innefattar, när uttrycket
används i geografisk betydelse, Sveriges territorium, Sveriges
territorialvatten och andra havsområden över vilka Sverige, i
överensstämmelse med folkrättens allmänna regler, utövar suveräna
rättigheter eller jurisdiktion,

c) "en avtalsslutande stat" och "den andra avtalsslutande staten"
åsyftar Republiken Cypern eller Konungariket Sverige allteftersom
sammanhanget kräver,

d) "person" inbegriper fysisk person, bolag och annan sammanslutning,

e) "bolag" åsyftar juridisk person eller annan som vid beskattningen
behandlas såsom juridisk person,

f) "företag i en avtalsslutande stat" och "företag i den andra
avtalsslutande staten" åsyftar företag som bedrivs av person med hemvist
i en avtalsslutande stat, respektive företag som bedrivs av person med
hemvist i den andra avtalsslutande staten,

g) "internationell trafik" åsyftar transport med skepp eller luftfartyg
som används av företag i en avtalsslutande stat utom då skeppet eller
luftfartyget används uteslutande mellan platser i den andra
avtalsslutande staten,

h) "medborgare'' åsyftar

 1) fysisk person som är medborgare i en avtalsslutande stat samt

 2) juridisk person, handelsbolag eller sammanslutning som bildats
enligt den lagstiftning som gäller i en avtalsslutande stat, i) "behörig
myndighet" åsyftar

 1) i Cypern, finansministern eller dennes befullmäktigade ombud,

 2) i Sverige, finansministern, dennes befullmäktigade ombud eller den
myndighet åt vilken uppdras att vara behörig myndighet vid tillämpningen
av avtalet.

2. Då en avtalsslutande stat tillämpar avtalet anses, såvida inte
sammanhanget föranleder annat, varje uttryck som inte definierats i
avtalet ha den betydelse som uttrycket har enligt den statens
lagstiftning i fråga om sådana skatter på vilka avtalet tillämpas.

Artikel 4
Hemvist

1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "person med
hemvist i en avtalsslutande stat" person som enligt lagstiftningen i
denna stat är skattskyldig där på grund av hemvist, bosättning, plats
för företagsledning eller annan liknande omständighet. Uttrycket
inbegriper emellertid inte person som är skattskyldig i denna stat
endast för inkomst från källa i denna stat.

2. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 fysisk person har hemvist i
båda avtalsslutande staterna, bestäms hans hemvist på följande sätt:

a) Han anses ha hemvist i den stat där han har en bostad som
stadigvarande står till hans förfogande. Om han har en sådan bostad i
båda staterna, anses han ha hemvist i den stat med vilken hans
personliga och ekonomiska förbindelser är starkast (centrum för
levnadsintressena).

b) Om det inte kan avgöras i vilken stat han har centrum för sina
levnadsintressen eller om han inte i någondera staten har en bostad som
stadigvarande står till hans förfogande, anses han ha hemvist i den stat
där han stadigvarande vistas.

c) Om han stadigvarande vistas i båda staterna eller om han inte vistas
stadigvarande i någon av dem, anses han ha hemvist i den stat där han är
medborgare.

d) Om han är medborgare i båda staterna eller om han inte är medborgare
i någon av dem, avgör de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande
staterna frågan genom ömsesidig överenskommelse.

3. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 annan person än fysisk person
har hemvist i båda avtalsslutande staterna, anses personen i fråga ha
hemvist i den stat där den har sin verkliga ledning.

Artikel 5
Fast driftställe

1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "fast
driftställe'' en stadigvarande plats för affärsverksamhet, från vilken
ett företags verksamhet helt eller delvis bedrivs.

2. Uttrycket "fast driftställe'' innefattar särskilt

   a) plats för företagsledning,

   b) filial,

   c) kontor,

   d) fabrik,

   e) verkstad, och

   f) gruva, olje- eller gaskälla, stenbrott eller annan plats för
utvinning av naturtillgångar.

3. Plats för byggnads-, anläggnings- eller installationsverksamhet utgör
fast driftställe endast om verksamheten pågår mer än sex månader.

4. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel anses
uttrycket "fast driftställe'' inte innefatta

a) användningen av anordningar uteslutande för lagring, utställning
eller utlämnande av företaget tillhöriga varor,

b) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande för
lagring, utställning eller utlämnande,

c) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande för
bearbetning eller förädling genom annat företags försorg,

d) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för
inköp av varor eller inhämtande av upplysningar för företaget,

e) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för
att för företaget bedriva annan verksamhet av förberedande eller
biträdande art,

f) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för
att kombinera verksamheter som anges i punkterna a) -- e), under
förutsättning att hela den verksamhet som bedrivs från den stadigvarande
platsen för affärsverksamhet på grund av denna kombination är av
förberedande eller biträdande art.

5. Om person, som inte är sådan oberoende representant på vilken punkt 6
tillämpas, är verksam för ett företag samt i en avtalsslutande stat har
och där regelmässigt använder fullmakt att sluta avtal i företagets
namn, anses detta företag -- utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1
och 2 -- ha fast driftställe i denna stat i fråga om varje verksamhet
som denna person bedriver för företaget. Detta gäller dock inte, om den
verksamhet som denna person bedriver är begränsad till sådan som anges i
punkt 4 och som -- om den bedrevs från en stadigvarande plats för
affärsverksamhet -- inte skulle göra denna stadigvarande plats för
affärsverksamhet till fast driftställe enligt bestämmelserna i nämnda
punkt.

6. Företag anses inte ha fast driftställe i en avtalsslutande stat
endast på den grund att företaget bedriver affärsverksamhet i denna stat
genom förmedling av mäklare, kommissionär eller annan oberoende
representant, under förutsättning att sådan person därvid bedriver sin
sedvanliga affärsverksamhet.

7. Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en avtalsslutande stat
kontrollerar eller kontrolleras av ett bolag med hemvist i den andra
avtalsslutande staten eller av ett bolag som bedriver affärsverksamhet i
denna andra stat (antingen från fast driftställe eller på annat sätt),
medför inte i och för sig att någotdera bolaget utgör fast driftställe
för det andra.

Artikel 6
Inkomst av fast egendom

1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar av
fast egendom (däri inbegripen inkomst av lantbruk och skogsbruk) belägen
i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.

2. Uttrycket "fast egendom" har den betydelse som uttrycket har enligt
lagstiftningen i den avtalsslutande stat där egendomen är belägen.
Uttrycket inbegriper dock alltid tillbehör till fast egendom, levande
och döda inventarier i lantbruk och skogsbruk, rättigheter på vilka
bestämmelserna i privaträtten om fast egendom tillämpas, byggnader,
nyttjanderätt till fast egendom samt rätt till föränderliga eller fasta
ersättningar för nyttjandet av eller rätten att nyttja mineralfyndighet,
källa eller annan naturtillgång. Skepp, båtar och luftfartyg anses inte
vara fast egendom.

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas på inkomst som förvärvas genom
omedelbart brukande, genom uthyrning eller annan användning av fast
egendom.

4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 3 tillämpas även på inkomst av fast
egendom som tillhör företag och på inkomst av fast egendom som används
vid självständig yrkesutövning.

Artikel 7
Inkomst av rörelse

1. Inkomst av rörelse, som företag i en avtalsslutande stat förvärvar,
beskattas endast i denna stat, såvida inte företaget bedriver rörelse i
den andra avtalsslutande staten från där beläget fast driftställe. Om
företaget bedriver rörelse på nyss angivet sätt, får företagets inkomst
beskattas i den andra staten, men endast så stor del av den som är
hänförlig till det fasta driftstället.

2. Om företag i en avtalsslutande stat bedriver rörelse i den andra
avtalsslutande staten från där beläget fast driftställe, hänförs, om
inte bestämmelserna i punkt 3 föranleder annat, i vardera avtalsslutande
staten till det fasta driftstället den inkomst som det kan antas att
driftstället skulle ha förvärvat om det varit ett fristående företag,
som bedrivit verksamhet av samma eller liknande slag under samma eller
liknande villkor och självständigt avslutat affärer med det företag till
vilket driftstället hör.

3. Vid bestämmandet av fast driftställes inkomst medges avdrag för
utgifter som uppkommit för det fasta driftstället, härunder inbegripna
utgifter för företagets ledning och allmänna förvaltning, oavsett om
utgifterna uppkommit i den stat där det fasta driftstället är beläget
eller annorstädes.

4. I den mån inkomst hänförlig till fast driftställe i en avtalsslutande
stat brukat bestämmas på grundval av en fördelning av företagets hela
inkomst på de olika delarna av företaget, hindrar bestämmelserna i punkt
2 inte att i denna avtalsslutande stat den skattepliktiga inkomsten
bestäms genom sådant förfarande. Den fördelningsmetod som används skall
dock vara sådan att resultatet överensstämmer med principerna i denna
artikel.

5. Inkomst hänförs inte till fast driftställe endast av den anledningen
att varor inköps genom det fasta driftställets försorg för företaget.

6. Vid tillämpningen av föregående punkter bestäms inkomst som är
hänförlig till det fasta driftstället genom samma förfarande år från år,
såvida inte goda och tillräckliga skäl föranleder annat.

7. Ingår i inkomst av rörelse inkomstslag som behandlas särskilt i andra
artiklar av detta avtal, berörs bestämmelserna i dessa artiklar inte av
reglerna i förevarande artikel.

Artikel 8
Sjöfart och luftfart

1. Inkomst som företag i en avtalsslutande stat förvärvar genom
användningen av skepp eller luftfartyg i internationell trafik beskattas
endast i denna avtalsslutande stat.

2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas även på inkomst som förvärvas
genom deltagande i en pool, ett gemensamt företag eller en
internationell driftsorganisation.

3. Utan hinder av föregående bestämmelser får inkomst av sjöfart i
internationell trafik, som förvärvas av bolag eller handelsbolag med
hemvist i Cypern vars kapital till mer än 25 % behärskas, direkt eller
indirekt av personer som inte har hemvist i Cypern, beskattas i Sverige.
Detta gäller dock inte om bolaget eller handelsbolaget visar, att
inkomsten är underkastad den cypriotiska skatt som skulle ha utgått på
sådan inkomst om skatten beräknats utan iakttagande av bestämmelse
likalydande med eller liknande bestämmelserna i den vid undertecknandet
av detta avtal gällande lagen om handelssjöfart (skattebestämmelserna).

4. Beträffande inkomst som förvärvas av det danska, norska och svenska
luftfartskonsortiet Scandinavian Airlines System (SAS) tillämpas
bestämmelserna i punkt 1 endast i fråga om den del av inkomsten som
motsvarar den andel i konsortiet som innehas av AB Aerotransport (ABA),
den svenske delägaren i Scandinavian Airlines System (SAS).

Artikel 9
Företag med intressegemenskap

1. I fall då

a) ett företag i en avtalsslutande stat direkt eller indirekt deltar i
ledningen eller övervakningen av ett företag i den andra avtalsslutande
staten eller äger del i detta företags kapital, eller

b) samma personer direkt eller indirekt deltar i ledningen eller
övervakningen av såväl ett företag i en avtalsslutande stat som ett
företag i den andra avtalsslutande staten eller äger del i båda dessa
företags kapital, iakttas följande.

Om mellan företagen i fråga om handelsförbindelser eller finansiella
förbindelser avtalas eller föreskrivs villkor, som avviker från dem som
skulle ha avtalats mellan av varandra oberoende företag, får all
inkomst, som utan sådana villkor skulle ha tillkommit det ena företaget
men som på grund av villkoren i fråga inte tillkommit detta företag,
inräknas i detta företags inkomst och beskattas i överensstämmelse
därmed.

2. I fall då inkomst, för vilken ett företag i en avtalsslutande stat
beskattats i denna stat, även inräknas i inkomsten för ett företag i den
andra avtalsslutande staten och beskattas i överensstämmelse därmed i
denna andra stat samt den sålunda inräknade inkomsten är sådan som
skulle ha tillkommit företaget i denna andra stat om de villkor som
avtalats mellan företagen hade varit sådana som skulle ha avtalats
mellan av varandra oberoende företag, skall den förstnämnda staten
genomföra vederbörlig justering av det skattebelopp som påförts för
inkomsten i denna stat. Vid sådan justering iakttas övriga bestämmelser
i detta avtal och de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna
överlägger vid behov med varandra.

Artikel 10
Utdelning

1. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till person
med hemvist i den andra avtalsslutande staten får beskattas i denna
andra stat.

2. Utdelningen får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat
där bolaget som betalar utdelningen har hemvist, enligt lagstiftningen i
denna stat, men om mottagaren har rätt till utdelningen får skatten inte
överstiga

a) 5 procent av utdelningens bruttobelopp, om den som har rätt till
utdelningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag) som direkt
behärskar minst 25 procent av det utbetalande bolagets kapital,

b) 15 procent av utdelningens bruttobelopp i övriga fall.

De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall träffa
överenskommelse om sättet att genomföra dessa begränsningar.

Denna punkt berör inte bolagets beskattning för vinst av vilken
utdelningen betalas.

3. Med uttrycket "utdelning" förstås i denna artikel inkomst av aktier,
gruvaktier, stiftarandelar eller andra rättigheter, som inte är
fordringar, med rätt till andel i vinst, samt inkomst av andra andelar i
bolag, som enligt lagstiftningen i den stat där det utdelande bolaget
har hemvist vid beskattningen behandlas på samma sätt som inkomst av
aktier.

4. Så länge som någon källskatt på utdelning inte tas ut i Cypern, är,
utan hinder av bestämmelserna i punkt 2, utdelning från bolag med
hemvist i Cypern till person med hemvist i Sverige undantagen från varje
skatt som tas ut i Cypern utöver skatt på den vinst av vilken
utdelningen betalas. En fysisk person med hemvist i Sverige är
berättigad att återfå cypriotisk skatt som utgått på den vinst av vilken
utdelningen betalas i den mån skatten överstiger den som han själv
skulle haft att erlägga i Cypern.

5. Utdelning från bolag med hemvist i Cypern till bolag med hemvist i
Sverige skall, utan hinder av bestämmelserna i punkt 1, vara undantagen
från beskattning i Sverige i den mån utdelningen skulle ha varit
undantagen från beskattning enligt svensk lag om båda bolagen varit
svenska bolag. Sådan skattebefrielse medges dock endast

a) om den vinst av vilken utdelningen betalas underkastats den normala
cypriotiska inkomstskatten för bolag eller därmed jämförlig
inkomstskatt, eller

b) den utdelning som betalas av bolaget med hemvist i Cypern uteslutande
eller så gott som uteslutande utgörs av utdelning vilken detta bolag
under ifrågavarande år eller tidigare år mottagit på aktier eller
andelar, som bolaget innehar i ett bolag med hemvist i en tredje stat,
och vilken skulle ha varit undantagen från svensk skatt om de aktier
eller andelar på vilka utdelningen betalas hade innehafts direkt av
bolaget med hemvist i Sverige.

6. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas inte, om den som har
rätt till utdelningen har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver
rörelse i den andra avtalsslutande staten, där bolaget som betalar
utdelningen har hemvist, från där beläget fast driftställe eller utövar
självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen
stadigvarande anordning, samt den andel på grund av vilken utdelningen
betalas äger verkligt samband med det fasta driftstället eller den
stadigvarande anordningen. I sådant fall tillämpas bestämmelserna i
artikel 7 respektive artikel 14.

7. Om bolag med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar inkomst från
den andra avtalsslutande staten, får denna andra stat inte beskatta
utdelning som bolaget betalar, utom i den mån utdelningen betalas till
person med hemvist i denna andra stat eller i den mån den andel på grund
av vilken utdelningen betalas äger verkligt samband med fast driftställe
eller stadigvarande anordning i denna andra stat, och ej heller beskatta
bolagets icke utdelade vinst, även om utdelningen eller den icke
utdelade vinsten helt eller delvis utgörs av inkomst som uppkommit i
denna andra stat.

Artikel 11
Ränta

1. Ränta, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till
person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i
denna andra stat.

2. Räntan får emellertid beskattas även i den avtalsslutande stat från
vilken den härrör, enligt lagstiftningen i denna stat, men om mottagaren
har rätt till räntan får skatten inte överstiga 10 procent av räntans
bruttobelopp. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna
skall träffa överenskommelse om sättet att genomföra denna begränsning.

3. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 2, skall ränta som härrör från
en avtalsslutande stat och som uppbärs av den andra avtalsslutande
statens regering, dess politiska underavdelningar och lokala myndigheter
däri inbegripna, riksbank eller statlig finansinrättning vara undantagen
från skatt i den förstnämnda avtalsslutande staten.

4. Vid tillämpningen av punkt 3 har uttrycken "riksbank" och "statlig
finansinrättning" följande betydelse:

a) i Cypern:

   1) Cyperns riksbank och

   2) statlig finansinrättning som de behöriga myndigheterna i de
avtalsslutande staterna kommit överens om,

b) i Sverige:

1) Sveriges riksbank eller riksgäldskontoret och

2) statlig finansinrättning som de behöriga myndigheterna i de
avtalsslutande staterna kommit överens om.

5. Med uttrycket "ränta'' förstås i denna artikel inkomst av varje slags
fordran, antingen den säkerställts genom inteckning i fast egendom eller
inte och antingen den medför rätt till andel i gäldenärens vinst eller
inte. Uttrycket åsyftar särskilt inkomst av värdepapper, som utfärdats
av staten, och inkomst av obligationer eller debentures, däri inbegripna
agiobelopp och vinster som hänför sig till sådana värdepapper,
obligationer eller debentures. Straffavgift på grund av sen betalning
anses emellertid inte som ränta vid tillämpningen av denna artikel.

6. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas inte, om den som har
rätt till räntan har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver
rörelse i den andra avtalsslutande staten, från vilken räntan härrör,
från där beläget fast driftställe eller utövar självständig
yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen stadigvarande
anordning, samt den fordran för vilken räntan betalas äger verkligt
samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen.
I sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel
14.

7. Ränta anses härröra från en avtalsslutande stat om utbetalaren är den
staten själv, politisk underavdelning, lokal myndighet eller person med
hemvist i denna stat. Om emellertid den person som betalar räntan,
antingen han har hemvist i en avtalsslutande stat eller inte, i en
avtalsslutande stat har fast driftställe eller stadigvarande anordning i
samband med vilken den skuld uppkommit på vilken räntan betalas, och
räntan belastar det fasta driftstället eller den stadigvarande
anordningen, anses räntan härröra från den stat där det fasta
driftstället eller den stadigvarande anordningen finns.

8. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och den som
har rätt till räntan eller mellan dem båda och annan person
räntebeloppet, med hänsyn till den fordran för vilken räntan betalas,
överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och den
som har rätt till räntan om sådana förbindelser inte förelegat,
tillämpas bestämmelserna i denna artikel endast på sistnämnda belopp. I
sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i
vardera avtalsslutande staten med iakttagande av övriga bestämmelser i
detta avtal.

Artikel 12
Royalty

1. Royalty, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till
person med hemvist i den andra avtalsslutande staten, beskattas endast i
denna andra stat, om personen i fråga har rätt till royaltyn.

2. Med uttrycket "royalty" förstås i denna artikel varje slags betalning
som mottas såsom ersättning för nyttjandet av eller för rätten att
nyttja upphovsrätt till litterärt, konstnärligt eller vetenskapligt
verk, häri inbegripet biograffilm och film eller inspelning för radio-
eller televisionssändning, patent, varumärke, mönster eller modell,
ritning, hemligt recept eller hemlig tillverkningsmetod eller för
upplysning om erfarenhetsrön av industriell, kommersiell eller
vetenskaplig natur.

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas inte, om den som har rätt till
royaltyn har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den
andra avtalsslutande staten, från vilken royaltyn härrör, från där
beläget fast driftställe eller utövar självständig yrkesverksamhet i
denna andra stat från där belägen stadigvarande anordning, samt den
rättighet eller egendom i fråga om vilken royaltyn betalas äger verkligt
samband med det fasta driftstället eller den stadigvarande anordningen.
I sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel
14.

4. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och den som
har rätt till royaltyn eller mellan dem båda och annan person
royaltybeloppet, med hänsyn till det nyttjande, den rätt eller den
upplysning för vilken royaltyn betalas, överstiger det belopp som skulle
ha avtalats mellan utbetalaren och den som har rätt till royaltyn om
sådana förbindelser inte förelegat, tillämpas bestämmelserna i denna
artikel endast på sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas
överskjutande belopp enligt lagstiftningen i vardera avtalsslutande
staten med iakttagande av övriga bestämmelser i detta avtal.

Artikel 13
Realisationsvinst

1. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på
grund av överlåtelse av sådan fast egendom som avses i artikel 6 och som
är belägen i den andra avtalsslutande staten eller på grund av
överlåtelse av aktier i ett bolag, vars huvudsakliga tillgångar utgörs
av sådan fast egendom, får beskattas i denna andra stat.

2. Vinst på grund av överlåtelse av lös egendom, som utgör del av
rörelsetillgångarna i fast driftställe, vilket ett företag i en
avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten, eller av lös
egendom hänförlig till stadigvarande anordning för att utöva
självständig yrkesverksamhet, som person med hemvist i en avtalsslutande
stat har i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra
stat. Detsamma gäller vinst på grund av överlåtelse av sådant fast
driftställe (för sig eller tillsammans med hela företaget) eller av
sådan stadigvarande anordning.

3. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på
grund av överlåtelse av skepp eller luftfartyg som används i
internationell trafik eller lös egendom som är hänförlig till
användningen av sådana skepp eller luftfartyg, beskattas endast i denna
stat.

Beträffande vinst som förvärvas av konsortiet Scandinavian Airlines
System (SAS) tillämpas bestämmelserna i denna punkt endast i fråga om
den del av vinsten som motsvarar den andel i konsortiet vilken innehas
av AB Aerotransport (ABA), den svenske delägaren i Scandinavian Airlines
System (SAS).

4. Vinst på grund av överlåtelse av annan egendom än sådan som avses i
punkterna 1, 2 och 3 beskattas endast i den avtalsslutande stat där
överlåtaren har hemvist.

5. I det fall då en fysisk person har haft hemvist i en avtalsslutande
stat och fått hemvist i den andra avtalsslutande staten påverkar
bestämmelserna i punkt 4 inte den förstnämnda statens rätt att beskatta
sådan vinst på grund av överlåtelse av egendom som sådan person uppbär
vid något tillfälle under de sju år som följer närmast efter det
personen upphört att ha hemvist i den förstnämnda staten.

Artikel 14
Självständig yrkesutövning

1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar
genom att utöva fritt yrke eller annan självständig verksamhet,
beskattas endast i denna stat om han inte i den andra avtalsslutande
staten har stadigvarande anordning, som regelmässigt står till hans
förfogande för att utöva verksamheten. Om han har sådan stadigvarande
anordning, får inkomsten beskattas i denna andra stat men endast så stor
del av den som är hänförlig till denna stadigvarande anordning.

2. Uttrycket "fritt yrke'' inbegriper särskilt självständig
vetenskaplig, litterär och konstnärlig verksamhet, uppfostrings- och
undervisningsverksamhet samt sådan självständig verksamhet som läkare,
advokat, ingenjör, arkitekt, tandläkare och revisor utövar.

Artikel 15
Enskild tjänst

1. Om inte bestämmelserna i artiklarna 16, 18, 19 och 20 föranleder
annat, beskattas lön och annan liknande ersättning (med undantag för
pension), som person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär på
grund av anställning, endast i denna stat, såvida inte arbetet utförs i
den andra avtalsslutande staten. Om arbetet utförs i denna andra stat,
får ersättning som uppbärs för arbetet beskattas där.

2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 beskattas ersättning, som
person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär för arbete som utförs
i den andra avtalsslutande staten, endast i den förstnämnda staten, om

a) mottagaren vistas i den andra staten under tidrymd eller tidrymder
som sammanlagt inte överstiger 183 dagar under en tolvmånadersperiod,
och

b) ersättningen betalas av eller på uppdrag av arbetsgivare som inte har
hemvist i denna andra stat, samt

c) ersättningen inte belastar fast driftställe eller stadigvarande
anordning som arbetsgivaren har i den andra staten.

3. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel får ersättning
för arbete, som utförs ombord på skepp eller luftfartyg som används i
internationell trafik av företag i en avtalsslutande stat, beskattas i
denna stat. Om person med hemvist i Sverige uppbär inkomst av arbete,
vilket utförs ombord på ett luftfartyg som används i internationell
trafik av konsortiet Scandinavian Airlines System (SAS), beskattas
inkomsten endast i Sverige.

Artikel 16
Styrelsearvode

Styrelsearvode och annan liknande ersättning, som person med hemvist i
en avtalsslutande stat uppbär i egenskap av medlem i styrelse eller
annat liknande organ i bolag med hemvist i den andra avtalsslutande
staten, får beskattas i denna andra stat.

Artikel 17
Artister och idrottsmän

1. Utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 14 och 15 får inkomst, som
person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom sin
personliga verksamhet i den andra avtalsslutande staten i egenskap av
artist, såsom teater- eller filmskådespelare, radio- eller
televisionsartist eller musiker, eller av idrottsman, beskattas i denna
andra stat.

2. I fall då inkomst genom personlig verksamhet, som artist eller
idrottsman utövar i denna egenskap, inte tillfaller artisten eller
idrottsmannen själv utan annan person, får denna inkomst, utan hinder av
bestämmelserna i artiklarna 7, 14 och 15, beskattas i den avtalsslutande
stat där artisten eller idrottsmannen utövar verksamheten.

Artikel 18
Offentlig tjänst

1. a) Ersättning (med undantag för pension), som betalas av en
avtalsslutande stat, dess politiska underavdelningar eller lokala
myndigheter till fysisk person på grund av arbete som utförs i denna
stats, dess politiska underavdelningars eller lokala myndigheters
tjänst, beskattas endast i denna stat.

b) Sådan ersättning beskattas emellertid endast i den andra
avtalsslutande staten, om arbetet utförs i denna stat och personen i
fråga har hemvist i denna stat och

  1) är medborgare i denna stat, eller

  2) inte fick hemvist i denna stat uteslutande för att utföra arbetet.

2. a) Pension, som betalas av, eller från fonder inrättade av, en
avtalsslutande stat, dess politiska underavdelningar eller lokala
myndigheter till fysisk person på grund av arbete som utförts i denna
stats, dess politiska underavdelningars eller lokala myndigheters
tjänst, beskattas endast i denna stat.

b) Sådan pension beskattas emellertid endast i den andra avtalsslutande
staten, om personen i fråga har hemvist och är medborgare i denna stat.

3. Bestämmelserna i artiklarna 15, 16 och 20 tillämpas på ersättning och
pension som betalas på grund av arbete som utförts i samband med rörelse
som bedrivs av en avtalsslutande stat, dess politiska underavdelningar
eller lokala myndigheter.

Artikel 19
Studerande

Studerande eller affärspraktikant, som har eller omedelbart före
vistelse i en avtalsslutande stat hade hemvist i den andra
avtalsslutande staten och som vistas i den förstnämnda avtalsslutande
staten uteslutande för sin undervisning eller utbildning, beskattas inte
i denna avtalsslutande stat för

a) belopp, som betalas till honom från källor utanför denna stat för
hans uppehälle, undervisning eller utbildning, och

b) inkomst av arbete som utförs i denna avtalsslutande stat, om
inkomsten inte under något beskattningsår överstiger 10 000 svenska
kronor eller motvärdet i cypriotiska pund.

Skattebefrielse enligt b) ovan medges endast för den tid som skäligen
erfordras för att fullborda utbildningen eller praktiken, men får inte i
något fall avse längre tidrymd än sju på varandra följande år.

Artikel 20
Annan inkomst

1. Inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar och
som inte behandlas i föregående artiklar av detta avtal beskattas endast
i denna stat, oavsett varifrån inkomsten härrör.

2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas inte på inkomst, med undantag för
inkomst av fast egendom som avses i artikel 6 punkt 2, om mottagaren av
inkomsten har hemvist i en avtalsslutande stat och bedriver rörelse i
den andra avtalsslutande staten från där beläget fast driftställe eller
utövar självständig yrkesverksamhet i denna andra stat från där belägen
stadigvarande anordning, samt den rättighet eller egendom på grund av
vilken inkomsten betalas äger verkligt samband med det fasta
driftstället eller den stadigvarande anordningen. I sådant fall
tillämpas bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14.

3. Inkomst vilken inte behandlas i föregående artiklar av detta avtal,
som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar och som härrör
från den andra avtalsslutande staten, får, utan hinder av bestämmelserna
i punkterna 1 och 2, beskattas i denna andra stat.

4. Inkomst som behandlas i denna artikel anses härröra från en
avtalsslutande stat, om utbetalaren är den staten själv, politisk
underavdelning, lokal myndighet eller person med hemvist i denna stat
eller då inkomsten betalas enligt socialförsäkringslagstiftningen i
denna stat.

Artikel 21
Undanröjande av dubbelbeskattning

1. I Cypern undviks dubbelbeskattning på följande sätt:

a) I enlighet med bestämmelserna i cypriotisk lagstiftning om avräkning
av utländsk skatt, skall från cypriotisk skatt på inkomst eller
skattepliktig realisationsvinst som härrör från Sverige avräknas den
svenska skatt som erlagts enligt svensk lag och i enlighet med detta
avtal. Avräkningsbeloppet skall emellertid inte överstiga den del av den
cypriotiska skatten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på sådan
inkomst eller skattepliktig realisationsvinst.

b) I fall då sådan inkomst eller skattepliktig realisationsvinst utgörs
av utdelning från ett bolag med hemvist i Sverige till ett bolag med
hemvist i Cypern, som direkt äger minst 25% av det svenska bolagets
kapital, medräknas vid avräkningen (förutom varje svensk skatt på
utdelningen) den svenska skatt som det utdelande bolaget erlägger på sin
inkomst och som är hänförlig till detta kapital.

2. I Sverige undviks dubbelbeskattning på följande sätt:

a) Om en person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst som enligt
cypriotisk lagstiftning och i enlighet med bestämmelserna i detta avtal
får beskattas i Cypern, skall Sverige, såvida inte bestämmelserna i b)
nedan föranleder annat, med beaktande av bestämmelserna i svensk
lagstiftning rörande avräkning av utländsk skatt -- såsom den kan komma
att ändras från tid till annan utan att den allmänna princip som anges
här ändras -- från denna persons svenska inkomstskatt avräkna ett belopp
motsvarande den cypriotiska skatt som betalats på denna inkomst.

b) Om en person med hemvist i Sverige uppbär inkomst som enligt
bestämmelserna i artikel 7 eller artikel 14 får beskattas i Cypern,
skall Sverige undanta inkomsten från skatt, under förutsättning att den
övervägande delen av inkomsten från det fasta driftstället eller den
stadigvarande anordningen härrör från annan verksamhet än förvaltning av
värdepapper eller annan liknande egendom och verksamheten i fråga
bedrivs i Cypern från det fasta driftstället eller den stadigvarande
anordningen.

c) I fall då en person med hemvist i Sverige uppbär inkomst som enligt
bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i Cypern eller skall
undantas från svensk skatt enligt punkt b) ovan, får Sverige, vid
fastställandet av skattesatsen för svensk progressiv skatt, beakta den
inkomst som beskattas endast i Cypern respektive är undantagen från
svensk skatt.

d) Vid den nedsättning av skatten som avses i punkt a) skall,

 1) i fall då utdelning undantas från skatt i Cypern utöver den skatt
som utgår på bolagets vinst eller inkomst eller beskattas i Cypern med
en skattesats som understiger 20 % av utdelningens bruttobelopp, den
cypriotiska skatten anses utgöra 20 % av utdelningens bruttobelopp,

 2) i fall då sådan ränta på vilken bestämmelserna i artikel 11 punkt 2
tillämpas beskattas i Cypern med en skattesats som understiger 15 % av
räntans bruttobelopp, den cypriotiska skatten anses utgöra 15 % av
räntans bruttobelopp.

Bestämmelserna i denna punkt gäller de första sju åren under vilka detta
avtal tillämpas. De behöriga myndigheterna skall överlägga med varandra
för att bestämma om denna tidrymd skall utsträckas.

3. I fall då enligt bestämmelse i detta avtal beskattningen av inkomst
eller skattepliktig realisationsvinst lindras i en avtalsslutande stat
och en fysisk person enligt gällande lagstiftning i den andra
avtalsslutande staten beskattas för sådan inkomst eller skattepliktig
realisationsvinst till den del den överförs till eller mottages i denna
andra avtalsslutande stat och inte för hela dess belopp, skall den
skattelindring som enligt detta avtal medges i den förstnämnda
avtalsslutande staten avse endast den del av inkomsten eller den
skattepliktiga realisationsvinsten som överförs till eller mottages i
den andra avtalsslutande staten.

4. Vid tillämpningen av denna artikel skall inkomst som tillkommer en
person med hemvist i en avtalsslutande stat och som beskattas i den
andra avtalsslutande staten i enlighet med detta avtal, anses härröra
från källa i denna andra stat.

Artikel 22
Förbud mot diskriminering

1. Medborgare i en avtalsslutande stat skall inte i den andra
avtalsslutande staten bli föremål för beskattning eller därmed
sammanhängande krav som är av annat slag eller mer tyngande än den
beskattning och därmed sammanhängande krav som medborgare i denna andra
stat under samma förhållanden är eller kan bli underkastad. Utan hinder
av bestämmelserna i artikel 1 tillämpas denna bestämmelse även på person
som inte har hemvist i en avtalsslutande stat eller i båda
avtalsslutande staterna.

2. Beskattningen av fast driftställe, som företag i en avtalsslutande
stat har i den andra avtalsslutande staten, skall i denna andra stat
inte vara mindre fördelaktig än beskattningen av företag i denna andra
stat, som bedriver verksamhet av samma slag.

Denna bestämmelse anses inte medföra skyldighet för en avtalsslutande
stat att medge person med hemvist i den andra avtalsslutande staten
sådant personligt avdrag vid beskattningen eller sådan skattebefrielse
eller skattenedsättning på grund av civilstånd eller försörjningsplikt
mot familj som medges person med hemvist i den egna staten.

3. Utom i de fall då bestämmelserna i artikel 9 punkt 1, artikel 11
punkt 8 eller artikel 12 punkt 4 tillämpas, är ränta, royalty och annan
betalning från företag i en avtalsslutande stat till person med hemvist
i den andra avtalsslutande staten avdragsgilla vid bestämmandet av den
beskattningsbara inkomsten för sådant företag på samma villkor som
betalning till person med hemvist i den förstnämnda staten. På samma
sätt är skuld som företag i en avtalsslutande stat har till person med
hemvist i den andra avtalsslutande staten avdragsgill vid bestämmandet
av sådant företags beskattningsbara förmögenhet på samma villkor som
skuld till person med hemvist i den förstnämnda staten.

4. Företag i en avtalsslutande stat, vars kapital helt eller delvis ägs
eller kontrolleras, direkt eller indirekt, av en eller flera personer
med hemvist i den andra avtalsslutande staten, skall inte i den
förstnämnda staten bli föremål för beskattning eller därmed
sammanhängande krav som är av annat slag eller mer tyngande än den
beskattning och därmed sammanhängande krav som annat liknande företag i
den förstnämnda staten är eller kan bli underkastat.

5. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 2 tillämpas bestämmelserna i
förevarande artikel på skatter av varje slag och beskaffenhet.

Artikel 23
Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse

1. Om en person anser att en avtalsslutande stat eller båda
avtalsslutande staterna vidtagit åtgärder som för honom medför eller
kommer att medföra beskattning som strider mot bestämmelserna i detta
avtal, kan han, utan att detta påverkar hans rätt att använda sig av de
rättsmedel som finns i dessa staters interna rättsordning, framlägga
saken för den behöriga myndigheten i den avtalsslutande stat där han har
hemvist eller, om fråga är om tillämpning av artikel 22 punkt 1, i den
avtalsslutande stat där han är medborgare. Saken skall framläggas inom
tre år från den tidpunkt då personen i fråga fick vetskap om den åtgärd
som givit upphov till beskattning som strider mot bestämmelserna i
avtalet.

2. Om denna behöriga myndighet finner invändningen grundad men inte
själv kan få till stånd en tillfredsställande lösning, skall myndigheten
söka lösa frågan genom ömsesidig överenskommelse med den behöriga
myndigheten i den andra avtalsslutande staten i syfte att undvika
beskattning som strider mot avtalet. Överenskommelse som träffas
genomförs utan hinder av tidsgränser i de avtalsslutande staternas
interna lagstiftning.

3. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall genom
ömsesidig överenskommelse söka avgöra svårigheter eller tvivelsmål som
uppkommer i fråga om tolkningen eller tillämpningen av avtalet. De kan
även överlägga i syfte att undanröja dubbelbeskattning i fall som inte
omfattas av avtalet.

4. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna kan träda i
direkt förbindelse med varandra för att tillämpa avtalet i de fall som
angivits i föregående punkter.

Artikel 24
Utbyte av upplysningar

1. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall utbyta
sådana upplysningar som är nödvändiga för att tillämpa bestämmelserna i
detta avtal eller i de avtalsslutande staternas interna lagstiftning i
fråga om skatter som omfattas av avtalet, i den mån beskattningen enligt
denna lagstiftning inte strider mot avtalet. Utbytet av upplysningar
begränsas inte av artikel 1. Upplysningar som en avtalsslutande stat
mottagit skall behandlas såsom hemliga på samma sätt som upplysningar,
som erhållits enligt den interna lagstiftningen i denna stat, och får
yppas endast för personer eller myndigheter (däri inbegripna domstolar
och förvaltningsorgan) som fastställer, uppbär eller indriver de skatter
som omfattas av avtalet eller handlägger åtal eller besvär i fråga om
dessa skatter. Dessa personer eller myndigheter skall använda
upplysningarna endast för sådana ändamål. De får yppa upplysningarna vid
offentlig rättegång eller i domstolsavgöranden.

2. Bestämmelserna i punkt 1 anses inte medföra skyldighet för en
avtalsslutande stat att

a) vidta förvaltningsåtgärder som avviker från lagstiftning och
administrativ praxis i denna avtalsslutande stat eller i den andra
avtalsslutande staten,

b) lämna upplysningar som inte är tillgängliga enligt lagstiftning eller
sedvanlig administrativ praxis i denna avtalsslutande stat eller i den
andra avtalsslutande staten,

c) lämna upplysningar som skulle röja affärshemlighet, industri-,
handels- eller yrkeshemlighet eller i näringsverksamhet nyttjat
förfaringssätt eller upplysningar, vilkas överlämnande skulle strida mot
allmänna hänsyn (ordre public).

Artikel 25
Diplomatiska företrädare och konsulära tjänstemän

Bestämmelserna i detta avtal berör inte de privilegier vid beskattningen
som enligt folkrättens allmänna regler eller bestämmelser i särskilda
överenskommelser tillkommer diplomatiska företrädare eller konsulära
tjänstemän.

Artikel 26
Ikraftträdande

1. Detta avtal skall ratificeras och ratifikationshandlingarna skall
utväxlas i London snarast möjligt.

2. Avtalet träder i kraft med utväxlingen av ratifikationshandlingarna
och dess bestämmelser tillämpas på inkomst som förvärvas den 1 januari
1988 eller senare.

Artikel 27
Upphörande

1. Detta avtal förblir i kraft tills det sägs upp av en avtalsslutande
stat. Vardera avtalsslutande staten kan säga upp avtalet när som helst
efter utgången av en tidrymd av fem år, räknat från dagen för
ikraftträdandet, under förutsättning att meddelande om uppsägning skett
på diplomatisk väg minst sex månader i förväg. I händelse av sådan
uppsägning upphör avtalet att gälla på inkomst som förvärvas från och
med den 1 januari det år som följer närmast efter det då uppsägningen
skedde.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen
bemyndigade, undertecknat detta avtal och försett detsamma med sina
sigill.

Som skedde i London den 25 oktober 1988 i två exemplar, på engelska
språket.

För Konungariket Sverige
Leif Leifland

För Republiken Cypern
Tassos Panayides