PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1993:79) om gruppundantag enligt 17 § konkurrenslagen (1993:20) för franchiseavtal 

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om undantag enligt 17
§ konkurrenslagen (1993:20) för franchiseavtal.

2 § Med undantag av artiklarna 6, 7 och 9 skall den svenska texten
till kommissionens förordning (EEG) nr 4087/88 av den 30
november 1988 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på
grupper av franchiseavtal gälla som svensk förordning med de
ändringar som följer av 3--11 §§. Texten finns i bilagan till denna
förordning.

3 § I artikel 1 skall "Enligt fördragets artikel 85.3 och på de villkor
som föreskrivs i denna förordning förklaras att fördragets artikel
85.1 inte gäller" ersättas med "Under de villkor som föreskrivs i
denna förordning skall undantag från förbudet i 6 §
konkurrenslagen (1993:20) gälla''.

4 § I artiklarna 1.3 b, 1.3 c och 2 a skall "överlåta'' ersättas med
"upplåta''.

5 § I artikel 2 a skall "den gemensamma marknaden" ersättas med
"landet".

6 § I artikel 3.3 skall "artikel 85.1" ersättas med "6 §
konkurrenslagen (1993:20)".

7 § I artikel 4 b skall "den gemensamma marknaden" ersättas med
"det territorium som omfattas av EES-avtalet".

8 § I artikel 5 g skall "den gemensamma marknaden" ersättas med
"landet".

9 § I artikel 8 skall "Kommissionen kan enligt artikel 7 i förordning
nr 19/65/EEG bestämma att denna förordning inte skall tillämpas,
om den i ett visst fall konstaterar att ett avtal som är undantaget
enligt denna förordning ändå har vissa verkningar som är
oförenliga med de villkor som anges i fördragets artikel 85.1"
ersättas med "Konkurrensverket får enligt 18 § konkurrenslagen
(1993:20) återkalla det undantag som gäller för ett avtal på grund
av gruppundantag, om avtalet har följder som är oförenliga med 8 §
samma lag".

10 § I artikel 8 b skall "en väsentlig del av den gemensamma
marknaden" ersättas med "landet".

11 § I artikel 8 c skall "den gemensamma marknaden" ersättas med
"landet" och "inom olika medlemsstater" utgå.
Förordning (1993:795) om statsbidrag till avgifter till International Baccalaureate Office 

1 § En kommun som anordnar utbildning som leder fram till
International Baccalaureate (IB-utbildning) har rätt till statsbidrag
för den särskilda avgiften till International Baccalaureate Office
(IBO) i Geneve under förutsättning att

1. utbildningen är godkänd av IBO, och

2. utbildningen har anmälts till Statens skolverk innan den börjar.

Vad som sägs i första stycket gäller dock inte om kommunen
erhåller statsbidrag till utbildningen i annan ordning.

2 § En fristående skola har rätt till statsbidrag till den särskilda
avgiften till IBO under förutsättning att

1. utbildningen är godkänd av IBO,

2. IB-utbildningen hålls skild från annan utbildning som åtnjuter
offentligt bidrag, och

3. utbildningen har anmälts till Statens skolverk innan den börjar.

Vad som sägs i första stycket gäller dock inte om en fristående
skola erhåller statsbidrag till utbildningen i annan ordning.


3 § Den särskilda avgiften omfattar anslutningsavgiften per skola,
basavgiften per skola och per capitaavgiften per elev för examen.

Bidrag för per capitaavgiften lämnas endast för utbildning för
sådana elever som hemkommunen hade haft skyldighet att erbjuda
gymnasieutbildning vid den tidpunkt då IB-utbildningen började.

4 § Statens skolinspektion ska ha tillsyn över utbildningen.
Förordning (2008:621).

5 § Statsbidrag utbetalas efter rekvisition av Statens
skolverk.

Skolverkets beslut om statsbidrag får inte överklagas.
Förordning (1998:1204).
Tillkännagivande (1993:8) av uppgift om Riksbankens diskonto

Fullmäktige i Riksbanken ger till känna att Riksbankens diskonto
från och med den 5 januari 1993 är nio procent.
Lag (1993:802) om entreprenadförhållanden inom skolan

1 § Kommuner och landsting får sluta avtal med en enskild
fysisk eller juridisk person om att denne skall bedriva viss
undervisning inom gymnasieskolan. Avtalet får endast avse
undervisning i karaktärsämnen som har en yrkesinriktad eller
estetisk profil. Lag (1999:888).

2 § Om det finns särskilda skäl får regeringen på ansökan av en
kommun eller ett landsting i andra fall än som anges i 1 § medge att
kommunen eller landstinget får sluta avtal med någon annan om att
bedriva undervisning inom det offentliga skolväsendet för barn och
ungdom.

3 § Om en kommun eller ett landsting med stöd av denna lag
överlämnar uppgiften att bedriva undervisning till en enskild fysisk
eller juridisk person, får kommunen eller landstinget till denne
överlämna också den myndighetsutövning som hör till uppgiften.

4 § För undervisning som bedrivs med stöd av 1 eller 2 § gäller inte
bestämmelserna i 2 kap. 3 § skollagen (1985:1100). I stället gäller
att för undervisningen skall användas lärare som har kompetens för
den undervisning de skall bedriva.

5 § Den som är eller har varit verksam inom enskild verksamhet
som bedrivs med stöd av 1 eller 2 § får inte obehörigen röja vad han
i den elevvårdande verksamheten har fått veta om någons personliga
förhållanden. Han får inte heller obehörigen röja uppgift i ärende om
tillrättaförande av en elev eller om skiljande av en elev från vidare
studier.

6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får
meddela ytterligare föreskrifter om undervisning som bedrivs enligt
1 och 2 §§.
Lag (1993:825) om personregister i riksdagens informationssystem Rixlex

1 § Riksdagsförvaltningen får med hjälp av automatisk
databehandling för de ändamål som anges i 2 § inrätta och föra
personregister som ingår i 4 § angivna delar av riksdagens
informationssystem Rixlex. Lag (2000:429).

2 § Ändamålen med personregistren skall vara att skapa underlag
för produktion av riksdagstrycket och planering av riksdagens
ärendehantering, att dokumentera riksdagens beslut samt att
tillgodose riksdagens och utomståendes behov av information om
innehållet i riksdagstrycket och om riksdagens beslutsfattare.

3 § Personuppgifterna i registren får avse

1. riksdagens ledamöter och ersättare för dessa,

2. handläggare i riksdagens utskottsorganisation,

3. andra enskilda personer som omnämns i riksdagstrycket.

I fråga om riksdagens ledamöter och ersättare för dessa får anges

1. namn, födelsedatum och adressuppgifter,

2. yrke och utbildningsbakgrund,

3. partibeteckning och valkrets,

4. uppdrag i riksdagen, landsting och kommun samt andra uppdrag,

5. utgivna skrifter.

I fråga om handläggare får anges namn och placering vid utskott. I
fråga om andra enskilda personer får anges de uppgifter om dem
som förekommer i riksdagstrycket.

4 § Rixlex får innehålla

1. register över ärenden som bereds för beslut av riksdagen,

2. register över riksdagens beslut,

3. register över interpellationer och frågor,

4. riksdagstrycket i löpande text,

5. register över riksdagens ledamöter och ersättare för dessa.

5 § Riksdagsförvaltningen får sälja uppgifter ur Rixlex
till utomstående.

Uppgifterna får lämnas ut via terminal, på medium för automatisk
databehandling eller på annat sätt. Grunderna för prissättningen
bestäms av riksdagsförvaltningen.

Har den registrerade till riksdagsförvaltningen anmält att
han inte önskar att uppgifterna används för direktreklamändamål,
får hans uppgifter inte säljas för sådant ändamål.
Lag (2000:429).
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:834) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen
(1988:846) om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen
(1989:248) med instruktion för Riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till
ungdomsbosparandet skall den bank eller sparkassa som för kontot
betala lägst 5,25 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta
än som sägs i första stycket, dock lägst 0,75 procent.

Övergångsbestämmelser

1993:834

Denna författning träder i kraft den 6 juli 1993, då
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:343) skall upphöra att gälla
Förordning (1993:836) om sjukförsäkringsregister hos de allmänna försäkringskassorna 

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om register som
avses i lagen (1993:747) om sjukförsäkringsregister hos de
allmänna försäkringskassorna.

2 § Uppgifter som omfattas av gallringsskyldighet enligt 20 §
lagen (1993:747) om sjukförsäkringsregister hos de allmänna
försäkringskassorna skall av hänsyn till forskningens behov
undantas från gallring i sjukförsäkringsregister som förs inom
Östergötlands läns allmänna försäkringskassa, Gotlands läns
allmänna försäkringskassa, Västernorrlands läns allmänna
försäkringskassa och Göteborgs allmänna försäkringskassa. I övriga
sjukförsäkringsregister skall sådana uppgifter undantas från
gallring i fråga om personer födda den femte, femtonde och
tjugofemte i varje månad.

3 § Riksförsäkringsverket får meddela föreskrifter om sökbegrepp
enligt 19 § andra stycket lagen (1993:747) om
sjukförsäkringsregister hos de allmänna försäkringskassorna.
Verket får även meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för
verkställigheten av lagen om sjukförsäkringsregister hos de
allmänna försäkringskassorna.

Övergångsbestämmelser

1998:157

De upphävda förordningarna skall dock fortfarande gälla i fråga
om sådana register som enligt övergångsbestämmelserna till
socialförsäkringsregisterlagen (1997:934) får föras enligt
äldre bestämmelser till utgången av år 1998.
Förordning (1993:854) om särskild uppbörd av viss kilometerskatt 

1 § Följande gäller i fråga om uppbörd av kilometerskatt enligt
vägtrafikskattelagen (1988:327) och besiktning av
kilometerräknarapparatur i samband med att kilometerskatten
upphör den 1 oktober 1993.

2 § Bestämmelserna i den upphävda vägtrafikskatteförordningen
(1988:1065) tillämpas fortfarande vid uppbörd m.m. enligt denna
förordning, om inte annat följer av 3--10 §§. Förordning
(1993:1038).

3 § Ägaren av ett fordon skall lämna uppgift till ledning för
beräkning av kilometerskatt genom avstämpling på särskild
blankett (stämpelkort) om  fordonet varit kilometerskattepliktigt
under någon del av tiden från närmast föregående avstämpling som
har legat till grund för beräkning av kilometerskatt till utgången
av september månad 1993. Avstämplingen skall göras vid utgången av
september månad 1993 och stämpelkortet skall ha kommit in till
Vägverket senast den 4 oktober 1993.

Avstämpling behöver inte göras om ett kilometerskattepliktigt
fordon används utomlands i ett annat land än Norge eller Finland
vid utgången av  september månad 1993 under förutsättning att
bestämmelserna i 74 och 75 §§ vägtrafikskattelagen (1988:327)
iakttagits vid utresan.

4 § Vägverket skall till alla ägare av sådana fordon som anges i
3 § sända ett stämpelkort som skall användas för att lämna uppgift
som där sägs.

5 § De ägare som inte fått något stämpelkort enligt 4 § skall
senast den 22 september 1993 anmäla detta till beskattningsmyndig-
heten.

6 § Kilometerskatt skall betalas till utgången av september månad
1993 för den skatteperiod som börjar närmast dessförinnan.

7 § Om en uppgift enligt 3 § inte har lämnats inom föreskriven tid,
tas kilometerskatt ut enligt 41 § vägtrafikskattelagen (1988:327).

8 § Vägverket skall till den skattskyldige sända en avi med
inbetalningskort på kilometerskatt enligt 6 §. De skattskyldiga som
inte har fått någon avi, skall senast den 25 oktober 1993 anmäla
detta till beskattningsmyndigheten.

9 § Kilometerskatt som avses i 6 § skall betalas senast den 31
oktober 1993.

10 § Besiktning av kilometerräknarapparatur enligt 34 § tredje
stycket vägtrafikskatteförordningen (1988:1065) behöver inte göras
under inställelsetid för kontrollbesiktning av fordonet, om
inställelsetiden slutar under september månad 1993 eller senare.

Övergångsbestämmelser

2000:1448

Den upphävda förordningen gäller fortfarande i fråga om förhållanden
som hänför sig till tiden före den 1 januari 2001.
Lag (1993:892) om ackord rörande statliga  fordringar m.m. 

Inledande bestämmelse

1 § Denna lag gäller i fråga om skatt, avgift, böter eller
annan staten tillkommande fordran som vid verkställighet enligt
utsökningsbalken handläggs i allmänt mål. Lagen gäller dock
inte i fråga om fordran som grundas på studiestödslagen
(1973:349) eller studiestödslagen (1999:1395).
Lag (1999:1405).

Ackord

2 § Beslut om att anta förslag om ackord fattas av
Skatteverket.

Skatteverket får uppdra åt Kronofogdemyndigheten att fatta
beslut om att anta förslag om ackord. Lag (2006:716).

3 § Förslag om ackord får antas om det kan anses ekonomiskt
fördelaktigt för det allmänna och det inte med hänsyn till
gäldenärens personliga förhållanden eller av annan anledning
framstår som olämpligt från allmän synpunkt.

Ackordsförslag som inte framställts i konkurs eller enligt
lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion får antas endast om
övriga borgenärer som ackordet angår godkänner det.
Lag (1998:195).

Skuldsanering

4 § Beslut om nedsättning av fordran fattas av
Kronofogdemyndigheten.

Kronofogdemyndigheten företräder det allmänna som borgenär vid
skuldsanering. Lag (2006:749).

5 § Beslut om nedsättning av fordran får fattas om
förutsättningarna för skuldsanering är uppfyllda och berörda
borgenärer gör motsvarande eftergift. Lag (2006:749).

Överklagande

6 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas.
Lag (1998:195).

Övergångsbestämmelser

1993:892

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 då förordningen
(1965:852) om ackord och avskrivning rörande vissa skatter skall
upphöra att gälla. Äldre bestämmelser gäller dock i fråga om förslag
om ackord som framställts före ikraftträdandet.

1996:779

1. Denna lag träder i kraft den 1 september 1996.

2. I fråga om ackordsförslag som framställts enligt ackordslagen
(1970:847) gäller 3 § i dess äldre lydelse.

1998:195

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om
ackordsförslag som har framställts och ansökan om frivillig
skuldsanering som har gjorts före ikraftträdandet.
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:90) om  gällande räntesats för allemanssparandet 

/r1/ Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:90)
om gällande räntesats för allemanssparandet;

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen
(1983:890) om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248)
med instruktion för Riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och
med den 9 mars 1993 och tills vidare årlig ränta med 8,75 procent.
Räntan skall dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar
det av Riksbanken fastställda vid varje tid gällande diskontot
minskat med tre procentenheter.
Förordning (1993:921) om Centrum för idrottsforskning 

Uppgifter

1 § Vid Idrottshögskolan i Stockholm skall finnas Centrum för
idrottsforskning. Detta centrum har till uppgift att initiera,
samordna, stödja och informera om forskning inom idrottens
område. Centrumet skall också skapa förutsättningar för
samarbete mellan forskare vid olika universitet och högskolor
samt andra engagerade inom området. Förordning (2001:1257).

Organisation

2 § Centrumet leds av en styrelse bestående av en ordförande
och elva andra ledamöter. Ordföranden utses av regeringen.
Uppsala universitet, Lunds universitet, Göteborgs universitet,
Stockholms universitet, Umeå universitet, Linköpings
universitet, Karolinska institutet, Idrottshögskolan i
Stockholm och Lärarhögskolan i Stockholm utser vardera en
ledamot. Riksidrottsförbundet utser två ledamöter. Samtliga
ledamöter utses för en bestämd tid av högst tre år.

För varje ledamot utom ordföranden får finnas en ersättare.
Ersättaren utses på samma sätt och för samma tid som ledamoten.

Styrelsen utser inom sig vice ordförande. Förordning (2001:1257).

3 § Styrelsen utser en föreståndare för centrumet för en tid av högst
tre år.

4 § Till styrelsen finns knutet ett vetenskapligt råd som
består av en ordförande och fyra andra ledamöter. Ordföranden i
rådet får inte ingå i styrelsen men utses av den. De andra
ledamöterna utses av Vetenskapsrådet. Förordning (2000:1201).

5 § Det vetenskapliga rådet har till uppgift att inför styrelsen svara
för den vetenskapliga bedömningen av ansökningar om
forskningsstöd.

6 § Har upphävts genom förordning (2001:1257).

Styrelsens uppgifter

7 § Styrelsen skall

1. avgöra frågor om inriktningen av centrumets verksamhet och
dess arbetsformer,

2. besluta om disposition av de resurser som ställs till
förfogande för centrumets verksamhet, i ärenden som förutsätter
vetenskapliga bedömningar efter hörande av det vetenskapliga
rådet,

3. utarbeta förslag till budgetunderlag och årsredovisning till
styrelsen för Idrottshögskolan i Stockholm.
Förordning (2001:1257).

Ärendenas handläggning

8 § Styrelsen är beslutför när ordföranden och minst fem andra
ledamöter är närvarande.
Förordning (1993:923) om ersättning till ledamöter i styrelser för universitet och högskolor 

1 § I stället för vad som föreskrivs i förordningen (1992:1299) om
ersättning för uppdrag i statliga styrelser, nämnder och råd m. m.
gäller för styrelserna för statliga universitet och högskolor
föreskrifterna i denna förordning.

2 § Styrelsen för ett universitet eller en högskola bestämmer, med
de begränsningar som framgår av 3 §, vilken ersättning som skall
betalas till ledamöterna i styrelsen.

3 § Ersättning får inte betalas till den som är anställd vid
universitetet eller högskolan.

4 § Ersättning betalas inte till de företrädare för de anställda som
enligt 2 kap. 4 § högskolelagen (1992:1434) har närvaro- och
yttranderätt vid styrelsens sammanträden.
Förordning (1993:925) om prissättning vid internationella godstransporter på väg 

Bestämmelser som enligt EES-avtalet skall gälla som svensk rätt

1 § Rådets förordning (EEG) nr 4058/89 av den 21 december 1989
om prissättning vid godstransporter på väg mellan medlemsstater,
som det hänvisas till i bilaga XIII till avtalet om Europeiska
ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet), skall gälla som svensk
förordning.

2 § Som bilaga 1 till denna förordning finns den svenska texten
till förordningen (EEG) nr 4058/89.

3 § De danska, engelska, finska, franska, grekiska, isländska,
italienska, nederländska, norska, portugisiska, spanska, svenska
och tyska texterna skall ha samma giltighet.

EES-anpassning av bestämmelserna

4 § När bestämmelserna innehåller begrepp eller hänvisar till
förfaranden som är utmärkande för Europeiska gemenskapernas
(EG) rättsordning, exempelvis
-- ingresser,
-- adressaterna för EG: s rättsakter,
-- hänvisningar till territorier eller språk inom EG,
-- hänvisningar till inbördes rättigheter och skyldigheter för
EG-medlemsstaterna, deras offentliga organ, företag och enskilda
personer i dessa stater,
-- hänvisningar till informations- och anmälningsförfaranden,
skall bestämmelserna i följande protokoll tillämpas:

1. EES-avtalets protokoll 1 om övergripande anpassning i den
lydelse protokollet har efter ändringar enligt protokollet den
17 mars 1993 med  justeringar av EES-avtalet.

2. Protokoll 1 till avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande
av en övervakningsmyndighet och en domstol.

3. Protokoll 1 till avtalet om en ständig kommitté för
EFTA-staterna.

Protokollen finns intagna i lagen (1992:1317) om ett europeiskt
ekonomiskt samarbetsområde (EES).

5 § Med EFTA-stat avses i denna förordning en medlem av
Europeiska frihandelssammanslutningen för vilken EES-avtalet har
trätt i kraft.

6 § Det som sägs om kommissionen i artiklarna 3.3 och 4 skall i
stället avse EFTA:s övervakningsmyndighet och Ständiga
kommittén.

Behörig myndighet

7 § Behörig myndighet enligt artikel 3.1 är för Sveriges del
Vägverket.

Verkställighetsföreskrifter

8 § Föreskrifter för verkställigheten av denna förordning får
meddelas av Vägverket.
Förordning (1993:951) om individuellt pensionssparande

1 § Finansinspektionen får meddela de föreskrifter som behövs
beträffande innehållet i en verksamhetsplan enligt 1 kap. 6 §
lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande.

2 § Har upphävts genom förordning (2001:925).

Övergångsbestämmelser

1993:951

Bestämmelserna i 2 § om avgift för prövning av ansökan om
tillstånd att bedriva pensionssparrörelse träder i kraft den 15 juli
1993. Förordningen i övrigt träder i kraft den 1 januari 1994.
Förordning (1993:954) om tillämpning i fråga om Haiti av lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner 

Regeringen föreskriver att 3--5 §§, 7 a § och 8 § lagen (1971:176) om
vissa internationella sanktioner skall tillämpas i fråga om Haiti
med anledning av resolution nr 841 (1993) som Förenta
nationernas säkerhetsråd antagit den 16 juni 1993.
Förordning (1993:958) om Riksrevisionsverkets granskning av statliga aktiebolag och stiftelser 

Riksrevisionsverket får med stöd av lagen (1987:519) om
Riksrevisionsverkets granskning av statliga aktiebolag och stiftelser
granska den verksamhet som bedrivs i följande aktiebolag och
stiftelser.

Aktiebolag

Aktiebolaget Industrikredit
Aktiebolaget Svensk Bilprovning
Aktiebolaget Svensk Exportkredit
Aktiebolaget Tipstjänst
Aktiebolaget Trav och Galopp
ALMI Företagspartner Aktiebolag
AMU-Gruppen Aktiebolag
Apoteksbolaget Aktiebolag
Kasernen Fastighets Aktiebolag
Kungliga Dramatiska Teatern Aktiebolag
Kungliga Teatern Aktiebolag
Lantbrukskredit Aktiebolag
Posten Aktiebolag
Radiotjänst i Kiruna Aktiebolag
Samhall Aktiebolag
SAQO kontroll Aktiebolag
SBL Vaccin Aktiebolag
Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB
Statliga Akademiska Hus Aktiebolag
Stockholmsleder Aktiebolag
SVEFA - Svensk Fastrighetsvärdering Aktiebolag
Svensk-Danska Broförbindelsen Aktiebolag SVEDAB
Swedesurvey Aktiebolag
Swedfund International Aktiebolag
Swedish Geotechnical Systems Aktiebolag
Swedish National Road Consulting Aktiebolag
Svensk Kärnbränslehantering Aktiebolag
Svenska Lagerhus Aktiebolag
Svenska Penninglotteriet Aktiebolag
Svenska Skogsplantor Aktiebolag
Systembolaget Aktiebolag
Telia Aktiebolag
Teracom Svensk Rundradio Aktiebolag
Vasakronan Aktiebolag
Vattenfall Aktiebolag
Venantius Aktiebolag
V&S Vin & Sprit Aktiebolag
V.T.I. Utveckling Aktiebolag
Väginvest Aktiebolag
Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag

Stiftelser

Fonden för industriellt samarbete med u-länder
Stiftelsen Industrifonden
Stiftelsen Institutet för framtidsstudier
Stiftelsen Nordiska Museet
Stiftelsen Riksutställningar
Stiftelsen Statshälsan
Stiftelsen Svenska Institutet
Stiftelsen Sveriges teknisk-vetenskapliga attachéverksamhet
Stiftelsen Sveriges tekniska museum
Svenska rikskonserter
Trygghetsstiftelsen
Förordning (1995:968).
Förordning (1993:959) med bemyndigande för Riksskatteverket rörande handläggning av ärenden enligt lagen (1993:672) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus 

Regeringen bemyndigar med stöd av 11 § lagen (1993:672) om
skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus
Riksskatteverket att besluta om vilken eller vilka
skattemyndigheter som skall handlägga ärenden om
skattereduktion enligt nämnda lag.

Riksskatteverket får även i andra fall meddela föreskrifter om
verkställighet av i föregående stycke nämnda lag.
Förordning (1993:960) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Schweiz 

Lagen (1992:856) om ändring i lagen (1987:1182) om
dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Schweiz skall träda i
kraft den 1 augusti 1993 och tillämpas

a) om inte bestämmelserna i b föranleder annat, på källskatt som
tas ut på utdelning som uppbärs den 1 januari 1994 eller senare,

b) på källskatt på sådan utdelning som anges i artikel 10 paragraf 2
sista meningen i avtalet, i den lydelse detta erhållit genom det
protokoll om ändring i avtalet som undertecknades den 10 mars
1992, och som uppbärs den 1 januari 1992 eller senare.

Protokollet om ändring i avtalet träder i kraft den 8 juli 1993.
Lag (1993:963) om kommunal riksfärdtjänst 

1 § En kommun skall på de villkor som anges i denna lag lämna
ersättning för reskostnader för personer som till följd av ett stort och
varaktigt funktionshinder måste resa på ett särskilt kostsamt sätt.

2 § Riksfärdtjänst får anlitas av den som efter ansökan har fått
tillstånd till det. Frågor om tillstånd prövas av kommunen eller,
efter överenskommelse mellan en kommun och ett landsting,
landstinget i det län där den sökande är folkbokförd
(tillståndsmyndigheten).

3 § Tillstånd skall meddelas under förutsättning att

1. resan till följd av den sökandes funktionshinder inte till normala
reskostnader kan göras med allmänna kommunikationer eller inte
kan göras utan ledsagare,

2. ändamålet med resan är rekreation eller fritidsverksamhet eller
någon annan enskild angelägenhet,

3. resan görs inom Sverige och från en kommun till en annan
kommun eller, om samtliga kommuner i ett län överlåtit rätten att
meddela tillstånd till landstinget, resan görs till eller från ett
annat län,

4. resan görs med allmänna kommunikationer, taxi eller ett för
ändamålet särskilt anpassat fordon,

5. resan inte av någon annan anledning bekostas av staten, en
kommun eller ett landsting.

4 § Om den som söker tillstånd till riksfärdtjänst behöver ledsagare
under resan, skall tillståndet gälla även ledsagaren.

5 § Tillstånd till riksfärdtjänst får förenas med villkor om färdsätt.

6 § Vid resa med riksfärdtjänsten skall tillståndshavaren betala en
avgift (egenavgift) som motsvarar normala reskostnader med
allmänna färdmedel. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om
dessa avgifter.

Ersättning för en riksfärdtjänstresa lämnas med ett belopp som
motsvarar skillnaden mellan reskostnaden och avgiften. Ersättning
för ledsagares resa skall dock motsvara reskostnaden för denne.
Ersättningen betalas ut till den som har utfört transporten eller till
den som har betalat transporten. Beslut om ersättning meddelas av
tillståndsmyndigheten.

7 § En tillståndsmyndighet får återkalla ett tillstånd att anlita
riksfärdtjänst om förutsättningarna för tillståndet inte längre finns
eller om ändrade förhållanden medför att tillståndets villkor bör
ändras. Ett tillstånd får också återkallas om tillståndshavaren gjort
sig skyldig till allvarliga eller upprepade överträdelser av de
föreskrifter som gäller för riksfärdtjänsten.

8 § Tillståndsmyndighetens beslut enligt denna lag får överklagas
hos länsrätten.

Övergångsbestämmelser

1993:963

1. Denna lag träder i kraft den 1 november 1993 och tillämpas i
fråga om resor som görs fr. o. m. den 1 januari 1994.

2. Förordningen (1989:340) om riksfärdstjänst och med stöd därav
meddelade tillstånd upphör att gälla den 1 januari 1994.
Förordningen tillämpas dock fortfarande i fråga om resor för vilka
tillstånd har meddelats före den tidpunkten och som görs före
utgången av januari 1994.
Förordning (1993:969) om märkning av textilier

Förordningens ändamål

1 § Föreskrifterna i denna förordning meddelas för att Sverige skall
uppfylla sina förpliktelser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES).

Förordningens tillämpningsområde

2 § Förordningen gäller sådana textilier som avses i 1 § lagen (1992:1231)
om märkning av textilier.

Definitioner

3 § Med textilier avses i denna förordning

1. varor som består av textila fibrer, om fibrernas vikt utgör minst
80 procent av varans totala vikt,

2. möbel-, paraply- och markistyg med textila inslag, om det textila
inslagets vikt utgör minst 80 procent av varans totala vikt,

3. textila inslag i flerlagrade golvbeläggningar, madrasser, campingartiklar,
värmande foder i fotbeklädnader samt i handskar och vantar, om det textila
inslagets vikt utgör minst 80 procent av varans totala vikt.

Med textilier avses också sådana varor där textilier ingår som en väsentlig
del i varan, om uppgifter om textiliernas sammansättning särskilt anges.

Märkning

4 § Textilier skall genom märkning eller på något annat sätt vara försedda
med en uppgift om innehållet av textila fibrer.

Konsumentverket får meddela närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten och
om undantag från den.

5 § Konsumentverket får meddela föreskrifter om

1. hur textila fibrer får benämnas och beskrivas, och

2. vilka metoder för kvantitativ analys av textila fiberblandningar som skall
användas vid provning och kontroll.

Tillsyn

Tillsynsmyndighet

6 § Konsumentverket skall se till att föreskrifterna i denna förordning och
de föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen följs.

Upplysningsskyldighet

7 § En näringsidkare som tillhandahåller textilier är skyldig att på begäran
lämna Konsumentverket sådana upplysningar, handlingar, varuprov och liknande
som behövs för tillsynen.

Kostnader för provtagning och undersökning

8 § En näringsidkare som tillhandahåller textilier är skyldig att betala
Konsumentverkets kostnader för provtagning och undersökning av textilier,
om det vid kontroll visar sig att en lämnad uppgift om innehållet av textila
fibrer i något väsentligt avseende är oriktig.

Förelägganden och vite

9 § Konsumentverket får förena ett sådant föreläggande eller förbud som avses
i 4 § andra stycket lagen (1992:1231) om märkning av textilier med vite.

Straffbestämmelser

10 § Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifterna i 4 §
första stycket eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 § andra
stycket eller 5 § 1 skall dömas till böter.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

11 § Till ansvar enligt denna förordning ska inte dömas, om
gärningen

1. är belagd med straff i brottsbalken,

2. kan föranleda marknadsstörningsavgift enligt
marknadsföringslagen (2008:486), eller

3. omfattas av ett vitesföreläggande enligt
marknadsföringslagen eller denna förordning.
Förordning (2008:515).

Allmänt åtal

12 § Allmänt åtal för brott som avses i 10 § får väckas bara efter medgivande
av Konsumentverket.
Förordning (1993:971) om leksakers säkerhet 

Förordningens ändamål

1 § Föreskrifterna i denna förordning meddelas för att Sverige skall
uppfylla sina förpliktelser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES).

Förordningens tillämpningsområde

2 § Denna förordning gäller sådana leksaker som avses i 2 § lagen
(1992:1327) om leksakers säkerhet.

Konsumentverket får meddela föreskrifter om att lagen om leksakers säkerhet
och denna förordning inte skall gälla vissa varor som skulle kunna hänföras
till sådana leksaker som avses i första stycket.

Konsumentverkets föreskrifter

3 § Konsumentverket får meddela föreskrifter om

1. de krav som en leksak skall uppfylla i fråga om

- skydd för hälsa och säkerhet,

- utformning, och

- märkning och annan produktinformation,

2. kontroll av att en leksak uppfyller sådana krav som har föreskrivits med
stöd av 1, och

3. de upplysningar och handlingar som skall hållas tillgängliga för kontroll.

Tillsyn

Tillsynsmyndighet

4 § Konsumentverket skall se till att lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet
och de föreskrifter som har meddelats med stöd av denna förordning följs.

Provning och kontroll

5 § Om tillverkaren, dennes behöriga representant inom EES eller importören
till EES inte tillhandahåller sådana upplysningar och handlingar som avses
i 3 § 3, får Konsumentverket på bekostnad av tillverkaren, representanten
eller importören låta utföra provning och kontroll av att en leksak uppfyller
de krav som avses i 3 § 1.

Kostnader för provtagning och undersökning av prov

6 § Tillverkaren, dennes behöriga representant inom EES eller importören till
EES skall betala Konsumentverkets kostnader för provtagning och undersökning
av prover, om en leksak vid stickprovskontroll visar sig inte uppfylla de krav
som anges i 3 § 1.

7 § Har upphävts genom förordning (2004:470).

8 § Har upphävts genom förordning (1994:2003).

9 § Har upphävts genom förordning (1994:2003).
Förordning (1993:972) om personlig skyddsutrustning för privat bruk

Förordningens ändamål

1 § Föreskrifterna i denna förordning meddelas för att Sverige skall
uppfylla sina förpliktelser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES).

Förordningens tillämpningsområde

2 § Denna förordning gäller sådan personlig skyddsutrustning som
avses i 2 § lagen (1992:1326) om personlig skyddsutrustning för
privat bruk.

Arbetsmiljöverket får efter samråd med Konsumentverket meddela
föreskrifter om att lagen om personlig skyddsutrustning för
privat bruk och denna förordning inte skall gälla vissa slag av
personlig skyddsutrustning. Förordning (2000:962).

Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter

3 § Arbetsmiljöverket får efter samråd med Konsumentverket
meddela föreskrifter om

1. de krav som personlig skyddsutrustning skall uppfylla i fråga om

- skydd för hälsa och säkerhet,

- utformning, och

- märkning och annan produktinformation,

2. kontroll av att personlig skyddsutrustning uppfyller sådana krav
som har föreskrivits med stöd av 1, och

3. de upplysningar och handlingar som skall hållas tillgängliga för
kontroll. Förordning (2000:962).

Tillsyn

Tillsynsmyndighet

4 § Konsumentverket skall se till att föreskrifterna i lagen (1992:1326) om
personlig skyddsutrustning för privat bruk och de föreskrifter som har
meddelats med stöd av denna förordning följs.

Kostnader för provtagning och undersökning av prov

5 § Tillverkaren eller dennes behöriga representant inom EES är skyldig att
betala Konsumentverkets kostnader för provtagning och undersökning av prover,
om en personlig skyddsutrustning vid kontroll visar sig inte uppfylla de krav
som anges i 3 § 1.

6 § Har upphävts genom förordning (2004:471).

7 § Har upphävts genom förordning (1994:2002).

8 § Har upphävts genom förordning (1994:2002).
Förordning (1993:976) om avdrag för vissa  utbildningsinsatser vid betalning av lönekostnadspålägg avseende budgetåret 1993/94 

1 § Myndigheter får, vid betalning av lönekostnadspålägg enligt
förordningen (1969:54) om beräkning och redovisning av
lönekostnadspålägg, för budgetåret 1993/94 göra avdrag enligt
andra och tredje styckena.

En myndighet som under budgetåret låter en anställd delta i
utbildning och efter anvisning av länsarbetsnämnden anställer en
ersättare får dra av 475 kronor per arbetsdag som myndigheten har
haft ersättaren anställd.

För varje arbetstagare som under budgetåret deltar i yrkesinriktad
utbildning som är godkänd av länsarbetsnämnden eller i utbildning
som ökar arbetstagarens förutsättningar att tillgodogöra sig ny
teknik eller utföra nya arbetsuppgifter får myndigheten dra av högst
75 kronor per utbildningstimme, sammanlagt dock högst 30 000
kronor. Förordning (1993:1074).

2 § Avdraget görs månadsvis i efterskott. Förordning (1993:1074).

3 § Riksrevisionsverket får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning.

1993:976

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1993, då förordningen
(1992:807) om avräkning av vissa belopp på statsbudgeten för
utbildningsinsatser budgetåret 1992/93 skall upphöra att gälla. Den
upphävda förordningen gäller dock fortfarande för avräkning
avseende budgetåret 1992/93.

1994:1134

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1994, då
förordningen (1993:976) om avdrag för vissa utbildningsinsatser
vid betalning av lönekostnadspålägg avseende budgetåret 1993/94
skall upphöra att gälla. Bestämmelserna i den nya förordningen
tillämpas dock för tid från och med den 1 juli 1994. Den upphävda
förordningen gäller fortfarande för avdrag avseende budgetåret
1993/94.
Förordning (1993:98) med instruktion för  Nämnden för offentlig upphandling 

Uppgifter

1 § Nämnden för offentlig upphandling har till uppgift att

-- utöva tillsyn över den offentliga upphandlingen enligt lagen
(1992:1528) om offentlig upphandling och förordningen (1980:849)
om tillämpningen av GATT-överenskommelsen om statlig upphandling,

-- följa utvecklingen på upphandlingsområdet inom den Europeiska
Frihandelssammanslutningen (EFTA), Europeiska gemenskaperna (EG),
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), GATT och
WTO-överenskommelsen om statlig upphandling,

-- lämna information och allmänna råd inom nämndens tillsynsområden
och följa tillämpningen av de nationella leveransbestämmelserna samt
verka för en enhetlig tillämpning av dessa,

-- samla in och bearbeta uppgifter för statistikändamål,

-- verka för en effektiv offentlig upphandling.
Förordning (1996:580).

Sammansättning

2 § Nämnden består av högst åtta personer. En av ledamöterna är
vice  ordförande. Vid behov kan nämnden tillfälligt adjungera en
eller flera  ledamöter med särskild sakkunskap.

Organisation

3 § Vid nämnden finns ett kansli som leds av en chef.

Verksförordningens tillämpning

4 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på nämnden:

2 § om behörighet att företräda staten vid domstol,

16 § om medverkan i EU-arbetet,

18 § om myndighetens organisation m. m.,

26 § om ärendenas handläggning,

27 och 28 §§ om myndighetens föreskrifter,

29 § om inhämtande av uppgifter och utövande av tillsyn,

30 § om ärendeförteckning,

31 § om myndighetens beslut, och

35 § om överklagande

5 § Nämnden ansvarar för verksamheten och de uppgifter som anges i
6-9, 13 och 15 §§ verksförordningen (1995:1322).
Förordning (1996:580).

Ärendenas handläggning

6 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst hälften av de
andra ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga
ledamöter vara närvarande.

7 § Om ett ärende är så brådskande att nämnden inte hinner
sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom
meddelanden mellan ordföranden och minst så många ledamöter
som behövs för beslutförhet.

8 § Nämnden får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna
över till ordföranden eller till någon annan som tjänstgör hos
nämnden att avgöra ärenden som är av det slaget att de inte
behöver prövas av nämnden.

9 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt
8 § inte behöver föredras.

Anställning m.m.

10 § Ledamöterna utses av regeringen för en bestämd tid.

Regeringen utser ordförande och vice ordförande. Förordnandena
ges för en bestämd tid. Förordning (1996:580).

11 § Chefen för kansliet anställs genom beslut av regeringen.

Andra anställningar beslutas av nämnden. Förordning (1996:580).

12 § Har upphävts genom förordning (2001:1028).
Tillkännagivande (1993:985) av uppgift om Riksbankens diskonto

Fullmäktige i Riksbanken ger till känna att Riksbankens diskonto
från och med den 2 juli 1993 är sex procent.
Förordning (1993:986) om tillämpning av en överenskommelse mellan Sverige och Ungern om ömsesidigt bistånd i tullfrågor 

1 § Den överenskommelse mellan Sverige och Ungern om
ömsesidigt bistånd i tullfrågor som har undertecknats den 25
augusti 1992 skall gälla som förordning här i landet.

Överenskommelsen i engelsk originaltext och i svensk översättning
finns i bilagan till denna förordning.

2 § Tullverket får meddela sådana föreskrifter som behövs
för verkställigheten av denna förordning och som avses i artikel 17
punkten 1 andra meningen i överenskommelsen. Förordning (1999:517).
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:999) om gällande räntesats för allemanssparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen
(1983:890) om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248)
med instruktion för Riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och
med den 31 augusti 1993 och tills vidare årlig ränta med 7,5
procent. Räntan skall dock utgå med lägst den procentsats som
motsvarar det av Riksbanken fastställda vid varje tid gällande
diskontot minskat med tre procentenheter.

Övergångsbestämmelser

1993:999

Denna författning träder i kraft den 31 augusti 1993, då
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:511) skall upphöra att gälla.
Tillkännagivande (1994:1) av uppgift om Riksbankens diskonto

Fullmäktige i Riksbanken ger till känna att Riksbankens diskonto från och
med den 4 januari 1994 är fyra och en halv procent.
Förordning (1994:1007) med instruktion för  Statens oljelager 

Uppgifter

1 § Myndigheten Statens oljelager förvaltar statens civila
beredskapslager av olja för krigssituationer och annan statlig
egendom som används för lagringen.

2 § Statens oljelager svarar för

1. att statens beredskapslager enligt 1 § avvecklas senast den 31
december 1999,

2. att avvecklingen genomförs med målet att ge det för staten bästa
ekonomiska resultatet,

3. att statens beredskapslager enligt 1 § vidmakthålls under
avvecklingsperioden i den omfattning som krävs av beredskapsskäl,
och

4. att en fortsatt ansvarsfull hantering av säkerhets- och miljöfrågor
säkras vid anläggningar som finns kvar efter periodens slut.

Verksförordningens tillämpning

3 § Verksförordningen (1987:1100) skall tillämpas på myndigheten
med undantag av 3 § andra stycket, 8 §, 11--15 §§ och 22 §.

Myndighetens ledning

4 § Myndighetens generaldirektör är chef för myndigheten.

Organisationen

5 § Myndighetens organisation fastställs av generaldirektören.

6 § Vid myndigheten finns ett råd bestående av högst fem personer.

Personalansvarsnämnden

7 § Myndighetens personalansvarsnämnd består av
generaldirektören och högst fyra andra tjänstemän som
myndigheten utser.

Nämnden är beslutför när ordföranden och minst hälften av de
andra ledamöterna är närvarande.

Generaldirektören

8 § Generaldirektören anställs genom beslut av regeringen för en
bestämd tid.

Överklagande

9 § Myndighetens beslut i frågor som rör förvaltningen av statens
beredskapslager enligt 1 §, upplåtelse, försäljning eller annan
avyttring av sådan egendom får inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

1994:1007

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1994 och gäller till
utgången av år 1999.
Lag (1994:1064) om folkomröstning om EU-medlemskap 

1 § Den 13 november 1994 skall folkomröstning hållas i hela landet
om svenskt medlemskap i Europeiska unionen.

Omröstningen gäller ja eller nej till följande fråga:

"Riksdagen har beslutat att det skall hållas en folkomröstning om
svenskt medlemskap i Europeiska unionen (EU). Omröstningen
gäller om Sverige skall bli medlem i EU i enlighet med det avtal
som förhandlats fram mellan Sverige och EU:s medlemsstater.

Anser Du att Sverige bör bli medlem i EU i enlighet med avtalet
mellan Sverige och EU:s medlemsstater?"

2 § För folkomröstningen gäller folkomröstningslagen (1979:369)
och de föreskrifter som finns i 3--5 §§.

3 § Röstsedlarna skall vara försedda med rubriken
"Folkomröstning om EU-medlemskap".

På röstsedlarna skall efter rubriken återges den i 1 § angivna frågan.
Därefter skall anges något av svarsalternativen "Ja'' eller "Nej".

På de blanka röstsedlarna skall dock förutom rubriken endast
finnas orden "Blank röstsedel".

4 § En röstsedel för svarsalternativet ja och en för svarsalternativet
nej skall sändas till varje röstberättigad.

Partier som är representerade i riksdagen och
kampanjorganisationer som verkar för något av svarsalternativen ja
eller nej och som får statsbidrag för sin verksamhet kan hos
Riksskatteverket beställa röstsedlar till det antal partiet eller
organisationen önskar. Staten svarar därvid för kostnaderna till ett
antal som för varje beställare motsvarar högst två gånger antalet
röstberättigade i landet. Varje parti och organisation får dessutom
på begäran kostnadsfritt röstkuvert och ytterkuvert för
röstsedelsförsändelse i den utsträckning som Riksskatteverket anser
behövlig.

De lantbrevbärare som tar emot röstsedelsförsändelser bör medföra
röstsedlar för de två svarsalternativen och blanka röstsedlar.

5 § Riksskatteverket bestämmer den sista dag då beställning av
röstsedlar skall ha gjorts för att leverans skall kunna ske 30 dagar
före dagen för omröstningen. I övrigt tillämpas 6 kap. 8 § vallagen
(1972:620).
Lag (1994:1122) om avskaffande av  diskriminering såvitt avser fraktsatser och befordringsvillkor 

Lagens ändamål

1 § Föreskrifterna i denna lag meddelas för att Sverige skall
uppfylla sina förpliktelser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES).

Bestämmelser enligt EES-avtalet skall gälla som svensk rätt

2 § Följande bestämmelser i rättsakter inom Europeiska
gemenskaperna (EG), som det hänvisas till i bilaga XIII till avtalet
om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet), skall
gälla som svensk lag: Rådets förordning (EEG) nr 11 om
avskaffande av diskriminering såvitt avser fraktsatser och
befordringsvillkor enligt artikel 79.3 i Fördraget om upprättandet
av Europeiska ekonomiska gemenskapen, i dess lydelse enligt
rådets förordning (EEG) nr 3626/84 av den 19 december 1984.

För tillämpningen av artiklarna 11--26 i förordning (EEG) nr 11, se
EES-avtalets protokoll 21.

3 § De svenska texterna till de i 2 § angivna rättsakterna/n2/ finns i
bilaga 1 och bilaga 2 till denna lag.

4 § De danska, engelska, finska, franska, grekiska, isländska,
italienska, nederländska, norska, portugisiska, spanska, svenska,
och tyska texterna skall ha samma giltighet.

EES-anpassning av bestämmelserna

5 § När bestämmelserna innehåller begrepp eller hänvisar till
förfaranden som är utmärkande för EG: s rättsordning, exempelvis

-- ingresser,

-- adressaterna för EG: s rättsakter,

-- hänvisningar till territorier eller språk inom EG,

-- hänvisningar till inbördes rättigheter och skyldigheter för EG: s
medlemsstater, deras offentliga organ, företag och enskilda
personer i dessa stater,

-- hänvisningar till informations- och anmälningsförfaranden, skall
bestämmelserna i följande protokoll tillämpas:

1. EES-avtalets protokoll 1 om övergripande anpassning i den
lydelse protokollet har efter ändringar enligt protokollet den 17
mars 1993 med justeringar av EES-avtalet.

2. Protokoll 1 till avtalet mellan EFTA-staterna om upprättandet av
en övervakningsmyndighet och en domstol.

3. Protokoll 1 till avtalet om en ständig kommitté för EFTA-
staterna.

Protokollen finns intagna i lagen (1992:1317) om ett europeiskt
ekonomiskt samarbetsområde (EES).

6 § När rättsakterna i 2 § innehåller hänvisningar till Romfördraget
skall dessa i stället avse följande artiklar i EES-avtalet

-- artikel 79 EEG = artikel 50 EES,

-- artikel 214 EEG = artikel 122 EES.

Hänvisningarna till artiklarna 74, 75, 172, 192, 207 och 209 i
Romfördraget skall inte anses relevanta.

7 § Med EFTA-stat avses i denna lag en medlem av Europeiska
frihandelssammanslutningen för vilken EES-avtalet har trätt i
kraft.

Övergångsbestämmelser

1994:2040

Den upphävda lagen skall dock fortsätta att tillämpas på
förhållanden som hänför sig till den tid under vilken lagen
varit i kraft.