PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (2012:992) om statsbidrag för arbetsplatsförlagt lärande i gymnasieskolan och anpassade gymnasieskolan

Förutsättningar för statsbidrag

1 § Statsbidrag får lämnas till huvudmän inom gymnasieskolan 
och anpassade gymnasieskolan för insatser för att 
vidareutveckla kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärande 
som sker inom ramen för den skolförlagda yrkesutbildningen i 
gymnasieskolan och anpassade gymnasieskolan.

Statsbidrag lämnas i den mån det finns tillgång på medel och 
för ett kalenderår i sänder. Förordning (2022:1625).

Ansökan och beslut om statsbidrag

2 § Ansökan om statsbidrag ges in till Statens skolverk.
Skolverket beslutar om och betalar ut bidraget.

I ett beslut om att bevilja bidrag ska sista dagen för
redovisning enligt 5 § anges. Beslutet får förenas med
villkor. Villkoren ska framgå av beslutet.

Fördelning av statsbidrag

3 § Statens skolverk ska vid sin fördelning av statsbidrag ta
hänsyn till

1. i vilken grad insatserna för att vidareutveckla kvaliteten
i det arbetsplatsförlagda lärandet kan bidra till ökad
kvalitet i detta lärande, och

2. behovet av geografisk spridning av insatserna.

Uppföljning och redovisning

4 § Statens skolverk ska följa upp hur statsbidraget har
använts.

Skolverket ska i samband med sin årsredovisning till
Regeringskansliet lämna en redovisning av hur bidraget har
använts.

5 § Mottagaren av statsbidrag är skyldig att lämna sådan
ekonomisk och annan redovisning till Statens skolverk som
verket begär.

Återbetalning och återkrav

6 § Mottagaren av statsbidrag enligt denna förordning är
återbetalningsskyldig, om

1. mottagaren genom att lämna oriktiga uppgifter eller på
något annat sätt har förorsakat att bidraget har lämnats
felaktigt eller med för högt belopp,

2. bidraget av något annat skäl har lämnats felaktigt eller
med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta,

3. bidraget helt eller delvis inte har utnyttjats eller inte
har använts för det ändamål det har lämnats för,

4. sådan redovisning som avses i 5 § inte har lämnats, eller

5. mottagaren inte har följt villkor i beslutet om bidrag.

7 § Statens skolverk ska besluta att helt eller delvis kräva
tillbaka ett statsbidrag om någon är återbetalningsskyldig
enligt 6 §.

Om det finns särskilda skäl för det, får Skolverket efterge
återkrav helt eller delvis.

8 § På statsbidrag som krävs tillbaka ska ränta tas ut från
och med den dag som infaller en månad efter det att beslut om
återkrav har fattats och efter en räntesats som vid varje
tidpunkt överstiger statens utlåningsränta med två
procentenheter.

Om det finns särskilda skäl för det, får Statens skolverk
efterge krav på ränta helt eller delvis.

Bemyndigande

9 § Statens skolverk får meddela de föreskrifter som behövs
för verkställighet av denna förordning.

Överklagande

10 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.
Förordning (2012:994) om statsbidrag för omsorg under tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag
till kommuner som erbjuder omsorg enligt 25 kap. 5 § skollagen
(2010:800) under tid då förskola eller fritidshem inte
erbjuds. Syftet med statsbidraget är att stimulera kommunerna
att i ökad omfattning erbjuda sådan omsorg.

Förutsättningar för statsbidrag

2 § Statsbidrag får lämnas för kostnader för sådan omsorg som 
avses i 1 § och som erbjuds i en omfattning av minst 30 
timmar per barn och månad.

Statsbidrag lämnas för ett kalenderår i sänder i mån av 
tillgång på medel. Förordning (2016:1001).

Beslut och utbetalning

3 § Statens skolverk beslutar om statsbidrag efter ansökan
från en kommun.

Skolverket betalar efter rekvisition ut statsbidrag vid ett
eller två tillfällen per kalenderhalvår.

Uppföljning

4 § Statens skolverk ska följa upp hur statsbidrag som lämnats
enligt denna förordning har använts.

Den som tar emot statsbidrag är skyldig att till Skolverket
lämna sådana uppgifter om verksamheten som behövs för
uppföljningen.

Återkrav

5 § Mottagaren av ett statsbidrag är återbetalningsskyldig, om

1. mottagaren genom att lämna oriktiga uppgifter eller på
något annat sätt har förorsakat att bidraget har lämnats
felaktigt eller med för högt belopp,

2. bidraget av något annat skäl har lämnats felaktigt eller
med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta,

3. sådana uppgifter som avses i 4 § andra stycket inte har
lämnats, eller

4. bidraget inte har använts för det ändamål det har lämnats
för.

Statens skolverk ska besluta att helt eller delvis kräva
tillbaka ett bidrag om någon är återbetalningsskyldig enligt
första stycket.

Skolverket får helt eller delvis avstå från återkrav, om det
finns särskilda skäl för det.

Bemyndigande

6 § Statens skolverk får meddela föreskrifter som behövs för
verkställighet av denna förordning.

Överklagandeförbud

7 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.
Tillkännagivande (2013:1) av uppgift om Riksbankens referensränta

Riksbanken ger till känna att Riksbankens referensränta för 
perioden den 1 januari–30 juni 2013 är 1,0 procent.
Förordning (2013:1003) om ränta på studielån för 2014

Regeringen föreskriver att den ränta som ska betalas på 
studielån enligt 4 kap. 1 § andra stycket studiestödslagen 
(1999:1395) eller 8 kap. 2 § studiestödslagen (1973:349) 
jämförd med punkten 1 i ikraftträdande- och 
övergångsbestämmelserna till studiestödslagen (1999:1395) ska 
vara 1,2 procent för 2014.
Förordning (2013:1009) om ränta för år 2014 enligt 4 a § lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift

Regeringen föreskriver att den ränta som enligt 4 a § lagen 
(1997:484) om dröjsmålsavgift ska tas ut på fordringar som 
omfattas av den lagen och som har överlämnats för indrivning 
ska vara 1,2 procent för år 2014.
Förordning (2013:1010) om stöd vid korttidsarbete

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning gäller vid tillämpning av lagen
(2013:948) om stöd vid korttidsarbete.

Ansökan om preliminärt stöd

2 § En ansökan om preliminärt stöd enligt 18 § lagen
(2013:948) om stöd vid korttidsarbete ska innehålla uppgifter
om

1. den ansökande arbetsgivaren,

2. huruvida arbetsgivaren är bunden av ett sådant
kollektivavtal som avses i 15 § lagen om stöd vid
korttidsarbete,

3. huruvida förutsättningarna för stöd är uppfyllda, och

4. det belopp som begärs.

Anmälan om avstämning

3 § En anmälan om avstämning enligt 29 § lagen (2013:948) om
stöd vid korttidsarbete ska innehålla uppgifter om

1. arbetsgivaren,

2. det eventuella belopp som begärs, och

3. det eventuella belopp som arbetsgivaren är skyldig att
betala.

Belopp

4 § Det gränsbelopp som avses i 4 § 2 lagen (2013:948) om
stöd vid korttidsarbete ska vara 40 000 kronor.

Bemyndigande

5 § Skatteverket får meddela ytterligare föreskrifter om
verkställigheten av lagen (2013:948) om stöd vid
korttidsarbete och föreskrifter om verkställigheten av denna
förordning.
Förordning (2013:1019) om ränta vid betalningsskyldighet för underhållsstöd för år 2014

Regeringen föreskriver att den ränta som enligt 19 kap. 47 § 
socialförsäkringsbalken ska betalas på skuld som avser 
betalningsskyldighet för underhållsstöd enligt samma balk ska 
vara 1,2 procent för år 2014.
Förordning (2013:1032) om upphävande av Tandvårds- och läkemedelförmånsverkets föreskrifter (TLVFS 2009:2) om avgift till Apotekens Service Aktiebolag

Regeringen föreskriver att Tandvårds- och 
läkemedelförmånsverkets föreskrifter (TLVFS 2009:2) om avgift 
till Apotekens Service Aktiebolag ska upphöra att gälla vid 
utgången av december 2013.

Övergångsbestämmelser

2013:1032

De upphävda föreskrifterna ska dock fortfarande gälla till 
dess att E-hälsomyndigheten har meddelat föreskrifter enligt 
3 § förordningen (2009:625) om receptregister och 3 § 
förordningen (2009:626) om läkemedelsförteckning, dock längst 
till utgången av mars 2014. Vad som sägs om Apotekens Service 
Aktiebolag i de upphävda föreskrifterna ska därvid gälla 
E-hälsomyndigheten.
Förordning (2013:1048) om statsbidrag för kommunernas medverkan vid 2014 års val till Europaparlamentet

1 § För sin medverkan vid 2014 års val till Europaparlamentet
ska kommunerna få statsbidrag med

1. dels 30 000 kr per kommun,

2. dels ett belopp per kommun som motsvarar kommunens andel
av det totala antalet röstberättigade i riket vid val till
kommunfullmäktige, beräknat efter en fingerad valdag den 1
mars 2014, multiplicerat med 146 300 000 kr, varvid brutet
tal ska avrundas nedåt till helt krontal.

Valmyndigheten ska fastställa statsbidraget och betala ut
bidraget till kommunerna senast den 31 mars 2014.

Beslut i ärenden om statsbidrag får inte överklagas.
Förordning (2013:1049) om statsbidrag för kommunernas medverkan vid 2014 års val till riksdagen, kommun- och landstingsfullmäktige

1 § För sin medverkan vid 2014 års val till riksdagen,
kommun- och landstingsfullmäktige ska kommunerna få
statsbidrag med

1. dels 30 000 kr per kommun,

2. dels ett belopp per kommun som motsvarar kommunens andel
av det totala antalet röstberättigade i riket vid val till
kommunfullmäktige, beräknat efter en fingerad valdag den 1
mars 2014, multiplicerat med 146 300 000 kr, varvid brutet
tal ska avrundas nedåt till helt krontal.

Valmyndigheten ska fastställa statsbidraget och betala ut
bidraget till kommunerna senast den 30 april 2014.

Beslut i ärenden om statsbidrag får inte överklagas.
Lag (2013:1051) om avgifter enligt EU:s förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag

1 § Finansinspektionen får ta ut avgifter för prövning av
ansökningar och anmälningar enligt Europaparlamentets och
rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om
tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och
om ändring av förordning (EU) nr 648/2012.

För att bekosta Finansinspektionens tillsyn enligt förordning
(EU) nr 575/2013 ska de institut som omfattas av förordningen
betala en årlig avgift.

Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter enligt första
och andra styckena.
Finansinspektionens tillkännagivande (2013:1079) om ändring av vissa skadelivräntor

Finansinspektionen har, med stöd av 2 § kungörelsen
(1967:667) med tillämpningsföreskrifter till lagen
(1967:663) om tillägg till vissa trafiklivräntor och 2 §
förordningen (2003:832) om värdesäkring av vissa
skadeståndslivräntor, beslutat om ändring av vissa
skadelivräntor enligt följande.

1. Livränta föranledd av en händelse som inträffat före
utgången av år 1973:

a) Trafiklivränta sänks med 0,23 procent (jfr SFS
1967:663).

b) Skadelivränta som betalas med statsmedel sänks
med 0,23 procent (jfr SFS 1971:14).

c) Annan ansvarslivränta än sådan som dels anges i 1 a och
1 b, dels har fastställts före den 1 januari 2004, lämnas
oförändrad (jfr SFS 1973:214). Sådan livränta som har
fastställts den 1 januari 2004 eller senare sänks med 0,23
procent.

2. Livränta föranledd av en händelse som dels har inträffat
efter utgången av år 1973, dels har fastställts före den 1
januari 2004:

a) Skadelivränta enligt lagen (1973:213) om ändring av
skadeståndslivräntor lämnas oförändrad. Detsamma gäller
livränta enligt samma lag som har fastställts genom dom den 1
januari 2004 eller senare, om dom i målet i första instans
har meddelats före den 1 januari 2004.

b) Det som anges i 2 a ska enligt 9 § trafikskadelagen
(1975:1410) tillämpas även när det gäller
trafikskadeersättning.

3. Livränta föranledd av en händelse som dels har inträffat
efter utgången av år 1973, dels har fastställts den 1 januari
2004 eller senare:

a) Skadelivränta enligt lagen (1973:213) om ändring av
skadeståndslivräntor sänks med 0,23 procent.

b) Det som anges i 3 a ska enligt 9 § trafikskadelagen
(1975:1410) tillämpas även när det gäller
trafikskadeersättning.
Förordning (2013:1087) om ränta på lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar för 2014

Regeringen föreskriver att den ränta som ska betalas på lån 
till hemutrustning enligt 16 § första stycket förordningen 
(1990:1361) om lån till hemutrustning för flyktingar och 
vissa andra utlänningar ska vara 3,20 procent för 2014.
Förordning (2013:118) om Nationellt centrum för livsvetenskaplig forskning

Inledande bestämmelse

1 § Vid Kungl. Tekniska högskolan finns Nationellt centrum
för livsvetenskaplig forskning (SciLifeLab) som ska vara
organiserat i enlighet med vad som framgår av 3 och 4 §§.  

Uppgifter

2 § Vid centrumet ska det bedrivas storskalig
molekylärbiologisk forskning. Centrumet ska vara tillgängligt
för forskare från universitet och högskolor samt andra
forskningsutövare.

Organisation

3 § Centrumets verksamhet leds av en styrelse. Under styrelsen 
leds verksamheten av en direktör som ska utses av styrelsen 
för en bestämd tid, dock längst sex år. Ett sådant förordnande 
får förlängas en gång med högst tre år. Förordning (2024:160).

4 § Styrelsen ska bestå av en ordförande och åtta övriga
ledamöter. Bland de övriga ledamöterna ska det ingå en
företrädare för Uppsala universitet, en för Stockholms
universitet, en för Karolinska institutet, en för Kungl.
Tekniska högskolan, tre för andra universitet och högskolor
eller enskilda utbildningsanordnare samt en för näringslivet.
Ordföranden och företrädaren för näringslivet ska utses av
regeringen. Övriga ledamöter ska utses av styrelsen för
Kungl. Tekniska högskolan efter samråd med Uppsala
universitet, Stockholms universitet och Karolinska
institutet.

Ledamöterna ska utses för en tid av högst tre år. En ledamot
får inte utses för mer än två mandatperioder i följd.

Styrelsens uppgifter

5 § Styrelsen ska

1. avgöra frågor om inriktningen av centrumets verksamhet,

2. besluta om fördelning av de resurser som ställs till
förfogande för centrumets verksamhet,

3. verka för medelsanskaffning,

4. analysera centrumets resultat och effektivitet, och

5. utarbeta förslag till budgetunderlag och årsredovisning
till styrelsen för Kungl. Tekniska högskolan.

6 § Styrelsen är beslutför när ordföranden och minst hälften
av de övriga ledamöterna är närvarande.
Riksbankens föreskrifter (2013:160) om mynt på en krona med specialprägling med anledning av Hans Majestät Konungens 40-årsjubileum som statschef

Fullmäktige i Riksbanken föreskriver med stöd av 5 kap. 1 § 
lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank att ett mynt på en 
krona med specialprägling ska ha följande storlek, 
beskaffenhet och utseende.

1 § Med anledning av det år 2013 är 40 år sedan Carl XVI 
Gustaf blev Sveriges statschef ska ett mynt med ett nominellt 
värde på en krona med specialprägling ges ut. 

2 § Myntet ska tillverkas i en legering av 75 % koppar och 25 
% nickel. Myntet ska ha en vikt av 7,00 gram och en diameter 
av 25,0 mm. Kanthöjden ska vara 1,88 mm.

3 § Vid uppvägning av det antal mynt som närmast motsvarar 
ett kilogram får myntens genomsnittliga vikt avvika med högst 
2 % från den vikt som mynten ska ha enligt 2 §. 

4 § Myntet ska ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs porträtt i profil, 
vänster sida, omskriften ”CARL XVI GUSTAF SVERIGES KONUNG” 
samt under porträttet präglingsåret 2013 och formgivarens 
initialer ”EN”.

På baksidan en krona i myntets övre del. Valören ”1 KRONA” 
anges till vänster och till höger första bokstaven i 
utgivningsorten (”S”) samt riksbankschefens initialer (”SI”). 
I mitten står texten ”FÖR SVERIGE - I TIDEN” och därunder 
konungens monogram. Vid sidan av monogrammet står årtalen 
1973 och 2013.  I myntets undre kant står texten ”SVERIGES 
KONUNG I 40 ÅR”. Randen ska vara räfflad.
Förordning (2013:167) om upphävande av vissa föreskrifter beslutade av Domstolsverket

Regeringen föreskriver att följande föreskrifter ska upphöra 
att gälla vid utgången av juni 2013: 

1. Domstolsverkets föreskrifter (DVFS 1978:2) för beredning 
av fastighetsböcker och tomträttsböcker, 

2. Domstolsverkets föreskrifter (DVFS 1978:3) för överföring 
av innehållet i fastighetsböcker och tomträttsböcker till 
inskrivningsregister, 

3. Domstolsverkets föreskrifter (DVFS 1996:3) om 
beredskapsplanering, och 

4. Domstolsverkets föreskrifter (DVFS 2000:6) för 
inskrivningsmyndighet om förande av dagbok, akter och 
minneslista.
Förordning (2013:196) om underrättelse till Inspektionen för vård och omsorg om beslut att avskeda legitimerad yrkesutövare

1 § En myndighet ska snarast till Inspektionen för vård och
omsorg sända en kopia av ett beslut att avskeda en
legitimerad yrkesutövare om

1. arbetstagaren i sin yrkesutövning står under tillsyn av
inspektionen och omfattas av bestämmelserna i lagen
(1994:260) om offentlig anställning, och

2. orsaken till avskedandet är ett brott eller en förseelse i
yrkesutövningen.
Finansinspektionens tillkännagivande (2013:23) om ändring av vissa skadelivräntor

Finansinspektionen har, med stöd av 2 § kungörelsen 
(1967:667) med tilllämpningsföreskrifter till lagen 
(1967:663) om tillägg till vissa trafiklivräntor och 2 § 
förordningen (2003:832) om värdesäkring av vissa 
skadeståndslivräntor, beslutat om ändring av vissa 
skadelivräntor enligt följande.

1. Livränta föranledd av en händelse som inträffat före 
utgången av år 1973: 

a) Trafiklivränta ökas med 1,13 procent (jfr SFS 1967:663).   

b) Skadelivränta som betalas med statsmedel ökas med 1,13 
procent (jfr SFS 1971:14).

c) Annan ansvarslivränta än sådan som dels anges 1 a och 1 b, 
dels har fastställts före den 1 januari 2004 ökas med en 
procent (jfr SFS 1973:214). Sådan livränta som har 
fastställts den 1 januari 2004 eller senare ökas med 1,13 
procent.

2. Livränta föranledd av en händelse som dels har inträffat 
efter utgången av år 1973, dels har fastställts före den 1 
januari 2004:

a) Skadelivränta enligt lagen (1973:213) om ändring av 
skadeståndslivräntor ökas med en procent. Detsamma gäller 
livränta enligt samma lag som har fastställts genom dom den 1 
januari 2004 eller senare, om dom i målet i första instans 
har meddelats före den 1 januari 2004.       

b) Det som anges i 2a ska enligt 9 § trafikskadelagen 
(1975:1410) tillämpas även när det gäller 
trafikskadeersättning. 

3. Livränta föranledd av en händelse som dels har inträffat 
efter utgången av år 1973, dels har fastställts den 1 januari 
2004 eller senare:

a) Skadelivränta enligt lagen (1973:213) om ändring av 
skadeståndslivräntor ökas med 1,13 procent.

b) Det som anges i 3 a ska enligt 9 § trafikskadelagen 
(1975:1410) tillämpas även när det gäller 
trafikskadeersättning.
Förordning (2013:240) om upphävande av vissa föreskrifter beslutade av Högskoleverket

Regeringen föreskriver att följande föreskrifter ska upphöra 
att gälla vid utgången av maj 2013:

1. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 1996:8) om vilka 
utbildningar som kan anses ha godtagbar standard på 
eftergymnasial nivå utanför Norden,

2. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 1999:1) om anstånd med 
studier för antagna samt studieuppehåll,

3. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 2003:3) om 
uppdragsutbildning vid universitet och högskolor,

4. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 2007:8) om 
områdesbehörigheter,

5. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 2009:1) om 
grundläggande behörighet och urval,

6. Högskoleverkets föreskrifter och allmänna råd (HSVFS 
2009:2) om översättning till engelska av svenska examina,

7. Högskoleverkets föreskrifter och allmänna råd (HSVFS 
2009:3) om översättning till engelska av svenska examina vid 
Sveriges lantbruksuniversitet,

8. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 2009:4) om 
översättning till engelska av svenska examina vid 
Försvarshögskolan,

9. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 2009:5) om bilagan 
till examensbevis,

10. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 2011:5) om 
kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper för särskild 
behörighet till utbildning som leder till yrkeslärarexamen, 
och 

11. Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 2012:10) om bilaga 
till examensbevis för yrkeslärarexamen.
Lag (2013:25) om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott

1 § Den som innehar ett skjutvapen eller ammunition utan att
ha rätt till det ska inte dömas till ansvar för detta enligt
9 kap. 1 § eller 2 § första stycket d vapenlagen (1996:67),
om han eller hon frivilligt lämnar in eller låter lämna in
vapnet eller ammunitionen till en polismyndighet under tiden
mars-maj 2013.

Det som sägs om skjutvapen i denna lag gäller även sådana
föremål som anges i 1 kap. 3 § vapenlagen.

2 § Den som lämnar in eller låter lämna in skjutvapen eller
ammunition enligt 1 § har rätt att vara anonym.

3 § Skjutvapen och ammunition som har lämnats in enligt 1 §
tillfaller staten.

Första stycket gäller inte om egendomen har lämnats in utan
ägarens samtycke och ägaren gör anspråk på egendomen. Om
egendomens ägare är känd, ska ett sådant anspråk göras inom
en månad från det att ägaren fick del av en underrättelse
från polismyndigheten om att egendomen lämnats in till
myndigheten. Om ägaren inte är känd, ska anspråket göras inom
tre månader från det att egendomen lämnades in.

4 § Skjutvapen och ammunition som har tillfallit staten
enligt 3 § ska förstöras, om egendomen inte behövs för
musealt eller militärt ändamål eller för Statens
kriminaltekniska laboratoriums verksamhet.

5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddelar föreskrifter om hanteringen av skjutvapen och
ammunition som har lämnats in enligt denna lag.
Förordning (2013:26) om hantering av skjutvapen och ammunition som har lämnats in till en polismyndighet

1 § Denna förordning gäller hanteringen av föremål som har
lämnats in till en polismyndighet enligt lagen (2013:25) om
ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott.

2 § Polismyndigheten ska kontrollera om det finns någon känd
ägare till de skjutvapen och den ammunition som har lämnats
in. Är ägaren känd ska denne underrättas om inlämnandet. En
underrättelse behöver inte lämnas om det står klart att
ägaren har samtyckt till inlämnandet.

Underrättelsen ska delges ägaren. I underrättelsen ska ägaren
informeras om att egendomen tillfaller staten om han eller
hon inte skriftligen gör anspråk på den inom en månad från
det att han eller hon har fått del av underrättelsen.

Anspråk enligt 3 § andra stycket lagen (2013:25) om
ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott ska göras skriftligen hos
en polismyndighet.

3 § Den polismyndighet som har tagit emot skjutvapen eller
ammunition ska ha hand om egendomen till dess att

1. egendomen har lämnats ut till en ägare som har gjort
anspråk på den med stöd av 3 § andra stycket lagen (2013:25)
om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott, eller

2. egendomen har tillfallit staten enligt 3 § första stycket
samma lag.

4 § Statens kriminaltekniska laboratorium ska ansvara för att
de skjutvapen som har tillfallit staten förstörs.
Polismyndigheten ska ansvara för att den ammunition som har
tillfallit staten förstörs. Om egendomen behövs för ett
musealt eller militärt ändamål eller för Statens
kriminaltekniska laboratoriums verksamhet, ska dock egendomen
överlämnas till den myndighet eller inrättning som behöver
egendomen.

5 § Rikspolisstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter
om den kontroll som ska utföras enligt 2 § och om hanteringen
i övrigt av den egendom som avses i denna förordning.
Förordning (2013:284) om bevakning ombord på svenskt fartyg

Innehåll

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter i anslutning
till lagen (2013:283) om bevakning ombord på svenskt
fartyg.

Tillståndsmyndighet

2 § Transportstyrelsen är tillståndsmyndighet enligt lagen
(2013:283) om bevakning ombord på svenskt fartyg.

Prövningen av en ansökan ska göras efter det att
Polismyndigheten har hörts. Förordning (2014:1287).

Ansökan

3 § En ansökan om tillstånd ska vara skriftlig.

Redaren ska tillsammans med ansökan ge in de handlingar och
uppgifter som behövs för att visa att bevakningsverksamheten
kommer att uppfylla de krav som ställs enligt lagen
(2013:283) om bevakning ombord på svenskt fartyg och de
föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen.

4 § Tillståndsmyndigheten får begära in de ytterligare
handlingar och uppgifter som behövs för att pröva en ansökan
om tillstånd.

Beslut om tillstånd

5 § Ett beslut om tillstånd till bevakning ombord på svenskt
fartyg ska minst innehålla

1. redarens namn, adress, personnummer eller
organisationsnummer,

2. uppgift om det fartyg tillståndet avser,

3. uppgift om tillståndets giltighetstid och geografiska
giltighet,

4. de villkor som gäller för tillståndet, och

5. en upplysning om under vilka förutsättningar tillståndet
kan återkallas.

6 § Tillstånd får bara beviljas för sådana geografiska
områden som tillståndsmyndigheten, med ledning av kända
förhållanden, bedömer utgöra områden där det kan antas finnas
en risk för att fartyget kan utsättas för angrepp av
utomstående personer.

Tillståndet får även avse sådana angränsande geografiska
områden där beväpnad säkerhetspersonal kan tas ombord och
sättas i land.

Tillsyn

7 § Det följer av 7 § lagen (2013:283) om bevakning ombord på
svenskt fartyg att tillståndsmyndigheten utövar tillsyn över
att lagen, de föreskrifter som har meddelats i anslutning
till lagen och de beslut som har meddelats med stöd av lagen
följs.

Polismyndigheten och utlandsmyndigheterna ska lämna den
information som tillståndsmyndigheten behöver för att utöva
tillsynen. Förordning (2014:1287).

Bemyndiganden

8 § Tillståndsmyndigheten får meddela ytterligare
föreskrifter om bevakning som omfattas av lagen (2013:283) om
bevakning ombord på svenskt fartyg samt om tillstånd för och
tillsyn över bevakningen. Innan sådana föreskrifter meddelas
ska tillståndsmyndigheten höra Polismyndigheten.
Förordning (2014:1287).

9 § Tillståndsmyndigheten får meddela föreskrifter om
avgifter för prövning av en ansökan om tillstånd och för
tillsyn.
Förordning (2013:33) om upphävande av Arbetsmarknadsstyrelsens föreskrifter om utbetalning av stöd från Europeiska socialfonden mål 3 och gemenskapsinitiativet Equal

Regeringen föreskriver att Arbetsmarknadsstyrelsens 
föreskrifter (AMSFS 2000:14) om utbetalning av stöd från 
Europeiska socialfonden mål 3 och gemenskapsinitiativet Equal 
ska upphöra att gälla vid utgången av februari 2013.

De upphävda föreskrifterna gäller dock fortfarande för 
ärenden som avser Europeiska socialfonden mål 3 och 
gemenskapsinitiativet Equal för programperioden 2000-2006.
Lag (2013:330) om tystnadsplikt för anställda vid Europeiska polisbyrån

1 § Den som är eller har varit verksam vid Europeiska
polisbyrån (Europol) i egenskap av ledamot i styrelsen eller
anställd, eller har ålagts tystnadsplikt med stöd av artikel
41.2 i rådets beslut 2009/371/RIF av den 6 april 2009 om
inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol), får inte
obehörigen röja uppgifter som han eller hon fått kännedom om
på grund av verksamheten vid Europol.

I fråga om den som fått del av uppgifter som avses i första
stycket inom ramen för anställning eller uppdrag hos en
svensk myndighet ska i stället offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400) tillämpas.
Förordning (2013:343) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen

1 § Den som har överfört uppgifter till ett tredjeland eller
internationellt organ utan förhandsmedgivande enligt 7 §
tredje stycket lagen (2013:329) med vissa bestämmelser om
skydd för personuppgifter vid polissamarbete och
straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, ska utan
dröjsmål informera den myndighet eller det organ som överfört
eller gjort uppgifterna tillgängliga för en svensk myndighet
om överföringen.

2 § Om en svensk myndighet har överfört uppgifter enligt 2 §
lagen (2013:329) med vissa bestämmelser om skydd för
personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt
samarbete inom Europeiska unionen och det visar sig att
uppgifterna är felaktiga eller har överförts olovligen, ska
mottagaren omedelbart underrättas om detta.

3 § Om en svensk myndighet har fått personuppgifter som
omfattas av lagen (2013:329) med vissa bestämmelser om skydd
för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt
samarbete inom Europeiska unionen, och den myndighet eller
det organ som överfört eller gjort uppgifterna tillgängliga
har ställt som villkor att den som personuppgifterna avser
inte får informeras om personuppgiftsbehandlingen, får någon
sådan information inte lämnas utan att den som överfört eller
gjort uppgifterna tillgängliga medger det.

4 § Vid tillämpning av 8 § första stycket lagen (2013:329)
med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid
polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska
unionen ska en tidsfrist för gallring som angetts av den
myndighet eller det organ som överfört eller gjort
uppgifterna tillgängliga tillämpas bara om det skulle leda
till att uppgifterna bevaras kortare tid än vad som gäller
enligt svensk rätt.
Förordning (2013:352) om anmälningsskyldighet vid utstationering av arbetstagare

1 § Bestämmelser om anmälningsskyldighet vid utstationering
av arbetstagare finns i 10–20 §§ lagen (1999:678) om
utstationering av arbetstagare.

2 § Denna förordning är meddelad med stöd av följande
bemyndiganden:

– 4 §: 12 § första stycket lagen (1999:678) om utstationering
av arbetstagare, och

– 6 §: 15 § lagen (1999:678) om utstationering av
arbetstagare.

I övrigt stöder sig förordningen på 8 kap. 7 §
regeringsformen.

3 § En anmälan enligt lagen (1999:678) om utstationering av
arbetstagare ska göras skriftligen till Arbetsmiljöverket.
Anmälan får överföras elektroniskt till Arbetsmiljöverket.

4 § En anmälan om utstationering ska innehålla uppgifter om

1. arbetsgivarens namn, postadress och hemvist,

2. namn, personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum,
postadress, telefonnummer och e-postadress till en behörig
ställföreträdare för arbetsgivaren,

3. den typ av tjänst eller tjänster som ska utföras i
Sverige,

4. planerad tidsperiod för tjänstens eller tjänsternas
utförande i Sverige,

5. den eller de platser i Sverige där tjänsten eller
tjänsterna ska utföras, och

6. namn och personnummer eller, om sådant saknas,
födelsedatum för de arbetstagare som ska utstationeras till
Sverige.

5 § En anmälan om kontaktperson ska innehålla uppgifter om
kontaktpersonens

1. namn,

2. personnummer, eller om sådant saknas, födelsedatum,

3. postadress i Sverige,

4. telefonnummer, och

5. e-postadress.

6 § En arbetsgivare som ska betala sanktionsavgift enligt 14 §
första stycket lagen (1999:678) om utstationering av
arbetstagare eller som överträder bestämmelserna i 4 eller 5 §
denna förordning, ska betala en sanktionsavgift på 20 000
kronor.
Förordning (2013:391) om Domarnämndens förordnande av särskilda ledamöter i allmän domstol och i allmän förvaltningsdomstol

1 § Domarnämnden ska förordna

1. ekonomiska experter i tingsrätten och hovrätten enligt 
1 kap. 8 § och 2 kap. 4 a § rättegångsbalken,

2. tekniska och ekonomiska experter i Patent- och 
marknadsdomstolen och Patent- och marknadsöverdomstolen enligt 
2 kap. 3 § lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar,

3. särskilda ledamöter i mark- och miljödomstolarna,

4. värderingstekniska ledamöter i förvaltningsrätten och 
särskilda ledamöter i kammarrätten i mål om fastighetstaxering 
enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

5. särskilda ledamöter i förvaltningsrätten och kammarrätten i 
mål om laglighetsprövning enligt 13 kap. kommunallagen 
(2017:725),

6. ekonomiska experter i förvaltningsrätten och kammarrätten i 
mål enligt lagen (2022:482) om elektronisk kommunikation, och

7. särskilda ledamöter i förvaltningsrätten och kammarrätten i 
mål enligt lagen (2010:1882) om åldersgränser för film som ska 
visas offentligt. Förordning (2022:518).

2 § Domarnämndens beslut om förordnande får inte överklagas.
Lag (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i Sverige utan nödvändiga tillstånd

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om skyldighet för 
regioner att, utöver vad som följer av hälso- och 
sjukvårdslagen (2017:30) och tandvårdslagen (1985:125), 
erbjuda hälso- och sjukvård samt tandvård till vissa 
utlänningar som vistas inom en region utan att vara bosatta 
där. Lag (2019:958).

2 § I lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande 
m.fl. finns bestämmelser om skyldighet för regioner att 
erbjuda hälso- och sjukvård samt tandvård åt bl.a. 
asylsökande, personer som beviljats uppehållstillstånd med 
tillfälligt skydd och personer som hålls i förvar.
Lag (2019:958).

3 § De föreskrifter som gäller för sådan vård som ges med 
stöd av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och 
tandvårdslagen (1985:125) ska tillämpas även för vård som ges 
enligt denna lag, om inte något annat föreskrivs.
Lag (2017:64).

Personkrets

4 § En regions skyldigheter enligt denna lag gäller endast för 
utlänningar som vistas inom regionen. 

Med region avses i denna lag även en kommun som inte ingår i 
en region. Lag (2019:958).

5 § Denna lag omfattar utlänningar som vistas i Sverige utan
stöd av myndighetsbeslut eller författning.

Lagen omfattar dock inte utlänningar vars vistelse i Sverige
är avsedd att vara tillfällig.

Vårdens omfattning

6 § En region ska erbjuda sådana utlänningar som avses i 5 § 
och som inte har fyllt 18 år vård i samma omfattning som 
erbjuds dem som är bosatta inom regionen. Lag (2019:958).

7 § En region ska erbjuda sådana utlänningar som avses i 5 § 
och som har fyllt 18 år

1. vård som inte kan anstå,

2. mödrahälsovård,

3. vård vid abort, och

4. preventivmedelsrådgivning.
Lag (2019:958).

8 § En region får erbjuda utlänningar som har fyllt 18 år och 
som omfattas av denna lag vård utöver vad som följer av 7 §.
Lag (2019:958).

Läkemedel och andra varor

9 § En region ska erbjuda utlänningar som omfattas av denna 
lag sådana läkemedel som ingår i läkemedelsförmånerna enligt 
lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. En region ska även 
erbjuda utlänningar som omfattas av denna lag och som inte har 
fyllt 18 år sådana varor som avses i 18 § lagen om 
läkemedelsförmåner m.m.

Första stycket gäller endast de läkemedel och andra varor som 
förskrivs i samband med vård som ges med stöd av denna lag.
Lag (2019:958).

Hälsoundersökning

10 § En region ska erbjuda utlänningar som omfattas av denna 
lag en hälsoundersökning, om det inte är uppenbart obehövligt.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
meddelar närmare föreskrifter om sådana hälsoundersökningar.
Lag (2019:958).

Avgifter

11 § Regeringen får meddela föreskrifter om vårdavgifter samt 
avgifter för läkemedel och andra varor enligt denna lag.
Lag (2016:524).
Förordning (2013:412) om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i Sverige utan nödvändiga tillstånd

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om de avgifter 
utlänningar som vistas i Sverige utan stöd av 
myndighetsbeslut eller författning själva ska betala för 
vård, läkemedel och andra varor enligt 6, 7, 9 och 10 §§ 
lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa 
utlänningar som vistas i Sverige utan nödvändiga tillstånd. 
Förordningen omfattar dock inte utlänningar vars vistelse i 
Sverige är avsedd att vara tillfällig.

För annan hälso- och sjukvård, tandvård samt andra läkemedel 
och varor ska personkretsen betala avgifter enligt de grunder 
som vårdgivaren bestämmer. Förordning (2016:525).

2 § I 7 kap. 3 § 4 smittskyddslagen (2004:168) finns
bestämmelser om kostnadsfrihet för undersökning, vård och
behandling som en läkare bedömer minska risken för
smittspridning av en allmänfarlig sjukdom samt läkemedel mot
en sådan sjukdom.

3 § Utlänningar som omfattas av denna förordning ska betala 
vårdavgift med 50 kronor för läkarbesök inom regionens hälso- 
och sjukvård eller hos läkare som får ersättning enligt lagen 
(1993:1651) om läkarvårdsersättning eller enligt vårdavtal med 
regionen samt för läkarvård som ges efter remiss av sådana 
läkare. Förordning (2019:1093).

4 § Utlänningar som omfattas av denna förordning ska betala 
vårdavgift med 25 kronor för annan sjukvårdande behandling än 
läkarvård, om den ges av en vårdgivare efter remiss av en 
läkare inom regionens hälso- och sjukvård eller av läkare som 
får ersättning enligt lagen (1993:1651) om läkar-
vårdsersättning eller enligt vårdavtal. Vidare ska utlänningar 
som omfattas av denna förordning betala avgift för sjukresa, 
dock med högst 40 kronor. Förordning (2019:1093).

5 § Vårdavgift och avgift för sjukresa enligt 3 och 4 §§ ska
betalas endast i den utsträckning som motsvarande avgift ska
betalas av andra vårdtagare.

6 § Utlänningar som omfattas av denna förordning ska inte
betala vårdavgift för

1. förebyggande barna- och mödravård som ges av en vårdgivare
inom den offentliga primärvården, och

2. förlossningsvård.

7 § För förskrivna läkemedel som omfattas av lagen (2002:160) 
om läkemedelsförmåner m.m. ska utlänningar som omfattas av 
denna förordning betala avgift med högst 50 kronor per 
läkemedel.

Läkemedel som avses i första stycket och varor som avses i 
18 § lagen om läkemedelsförmåner m.m. ska vara kostnadsfria 
för utlänningar som omfattas av denna förordning och som vid 
inköpstillfället inte har fyllt 18 år. Förordning (2016:525).

8 § Utlänningar som omfattas av denna förordning och som är
över 18 år ska betala avgift med 50 kronor för behandling hos
en tandläkare som omfattas av det statliga tandvårdsstödet.

Tandvård hos en tandläkare som omfattas av det statliga
tandvårdsstödet är kostnadsfri för barn som inte har fyllt 18
år.

9 § Socialstyrelsen får meddela närmare föreskrifter om
hälsoundersökning för utlänningar som omfattas av denna
förordning.
Tillkännagivande (2013:419) av de EU-bestämmelser som kompletteras av djurskyddslagen (1988:534)

Grundförordningar som kompletteras av djurskyddslagen i de 
delar de innehåller bestämmelser om djurskydd eller 
djurskyddskontroll

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 
av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att 
säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och 
livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och 
djurskydd.

2. Rådets förordning (EG) nr 1/2005 av den 22 december 2004 
om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande 
förfaranden och om ändring av direktiven 64/432/EEG och 
93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97.

3. Rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av den 24 september 
2009 om skydd av djur vid tidpunkten för avlivning. 

Grundförordningar som kompletteras av djurskyddslagen i de 
delar som anges i det följande

4. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 
av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda 
hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung 

– avsnitt II, punkt 2 f i bilaga II,

– avsnitt I, kapitel I, punkt 1 i bilaga III,

– avsnitt I, kapitel II, punkt 1 a andra meningen, 1 b och
1 c första meningen i bilaga III,

– avsnitt I, kapitel IV, punkt 1 i bilaga III,

– avsnitt I, kapitel IV, punkt 5 i bilaga III, i den del 
bestämmelsen gäller instruktioner om djurskydd,

– avsnitt I, kapitel IV, punkt 6 i bilaga III,

– avsnitt II, kapitel I, punkt 1 i bilaga III,

– avsnitt II, kapitel IV, punkt 2 i bilaga III, i den del 
bestämmelsen gäller instruktioner om djurskydd,

– avsnitt II, kapitel IV, punkt 4 i bilaga III.

5. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 
av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda 
bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av 
produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som 
livsmedel

– artikel 4, när det gäller offentlig kontroll av 
djurskyddsbestämmelser,

– artikel 5.1 c och 5.3 d,

– avsnitt I, kapitel II, B, punkt 2 a i bilaga I,

– avsnitt I, kapitel II, C i bilaga I,

– avsnitt II, kapitel I, punkt 2 i bilaga I, i den del 
bestämmelsen gäller djurskydd,

– avsnitt II, kapitel IV i bilaga I,

– avsnitt III, kapitel I, punkt 2 i bilaga I, i den del 
bestämmelsen gäller djurskydd,

– avsnitt III, kapitel II, punkt 2 a i bilaga I, i den del 
bestämmelsen gäller djurskydd,

– avsnitt IV, kapitel IV, A, punkt 4 b i bilaga I, i den del 
bestämmelsen gäller djurskydd,

– avsnitt IV, kapitel V, A, punkt 4 b i bilaga I, i den del 
bestämmelsen gäller djurskydd,

– avsnitt IV, kapitel VII, A, punkt 3 b i bilaga I, i den del 
bestämmelsen gäller djurskydd.

6. Artikel 18.1 c och d samt artikel 18.2 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 av 
den 30 november 2009 om kosmetiska produkter.
Förordning (2013:44) om en gemensam inlämningsfunktion för skogsägare

Förordningens syfte och tillämpningsområde

1 § Skogsstyrelsen får inrätta en gemensam inlämningsfunktion
för skogsägare. Syftet med en sådan funktion är att förenkla
skogsägarnas kontakter med myndigheter i frågor som har
anknytning till skog.

2 § Med en gemensam inlämningsfunktion avses en funktion vid
Skogsstyrelsen som skogsägare kan vända sig till för att
inleda ärenden inom Skogsstyrelsens ansvarsområde och sådana
ärenden inom andra myndigheters ansvarsområden som har
anknytning till skog.

3 § Skogsstyrelsen får, efter överenskommelse med andra
berörda myndigheter, meddela föreskrifter om vilka ärenden
som får inledas genom den gemensamma inlämningsfunktionen.

Överlämnande av uppgifter

4 § Skogsstyrelsen ska skyndsamt till en annan myndighet
lämna över uppgifter som kommit in genom den gemensamma
inlämningsfunktionen men som är avsedda för den andra
myndigheten.

Uppgifterna ska lämnas över elektroniskt till den andra
myndigheten.

Frivillighet

5 § Den gemensamma inlämningsfunktionen hindrar inte att
skogsägare inleder ärenden genom att vända sig direkt till
berörd myndighet.

Inkomstdag

6 § En handling som kommit in till Skogsstyrelsen genom den
gemensamma inlämningsfunktionen och som innehåller uppgifter
som ska lämnas över till en annan myndighet, ska anses ha
kommit in till den andra myndigheten samma dag som den kom in
till Skogsstyrelsen.

Gallring

7 § Handlingar som kommit in genom den gemensamma
inlämningsfunktionen och som är avsedda för en annan
myndighet än Skogsstyrelsen, får gallras hos Skogsstyrelsen
tidigast ett år efter det att uppgifterna lämnats över till
den andra myndigheten enligt denna förordning.
Förordning (2013:444) om statsbidrag för yrkesintroduktion i gymnasieskolan

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag
för introduktionsprogrammet yrkesintroduktion i
gymnasieskolan. Syftet med bidraget är att utveckla
kvaliteten i yrkesintroduktionen.

Statsbidrag lämnas i den mån det finns tillgång på medel och
för ett kalenderår i sänder.

Förutsättningar för statsbidrag

2 § Statsbidrag får lämnas till huvudmän inom gymnasieskolan
för insatser för att utveckla samarbetet mellan huvudmännen
och det lokala arbetslivet när det gäller yrkesintroduktionen
samt för att utveckla yrkesintroduktionen så att eleverna
förbereds för vidare studier på yrkesprogram eller för
konkreta arbetsuppgifter som efterfrågas på
arbetsmarknaden.

Ansökan och beslut om statsbidrag

3 § Ansökan om statsbidrag ges in till Statens skolverk.
Skolverket beslutar om och betalar ut bidrag. Beslutet får
förenas med villkor, som ska framgå av beslutet.

Fördelning av statsbidrag

4 § Statens skolverk ska vid sin fördelning av statsbidrag ta
hänsyn till

1. i vilken grad insatserna kan bidra till att utveckla
kvaliteten i yrkesintroduktionen, och

2. behovet av geografisk spridning av insatserna.

Uppföljning och redovisning

5 § Statens skolverk ska följa upp hur statsbidraget har
använts.

Skolverket ska i samband med sin årsredovisning till
Regeringskansliet lämna en redovisning av hur bidraget har
använts.

6 § Mottagaren av statsbidrag är skyldig att lämna sådan
ekonomisk och annan redovisning till Statens skolverk som
verket begär.

Återbetalning och återkrav

7 § Mottagaren av statsbidrag enligt denna förordning är
återbetalningsskyldig, om

1. mottagaren genom att lämna oriktiga uppgifter eller på
något annat sätt har förorsakat att bidraget har lämnats
felaktigt eller med för högt belopp,

2. bidraget av något annat skäl har lämnats felaktigt eller
med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta,

3. bidraget helt eller delvis inte har utnyttjats eller inte
har använts för det ändamål det har lämnats för,

4. sådan redovisning som avses i 6 § inte har lämnats,
eller

5. mottagaren inte har följt villkor i beslutet om
bidrag.

8 § Statens skolverk ska besluta att helt eller delvis kräva
tillbaka ett statsbidrag om någon är återbetalningsskyldig
enligt 7 §.

Om det finns särskilda skäl för det, får Skolverket efterge
återkrav helt eller delvis.

9 § På statsbidrag som krävs tillbaka ska ränta tas ut från
och med den dag som infaller en månad efter det att beslut om
återkrav har fattats och efter en räntesats som vid varje
tidpunkt överstiger statens utlåningsränta med två
procentenheter.

Om det finns särskilda skäl för det, får Statens skolverk
efterge krav på ränta helt eller delvis.

Bemyndigande

10 § Statens skolverk får meddela de föreskrifter som behövs
för verkställigheten av denna förordning.

Överklagande

11 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.
Kameraövervakningsförordning (2013:463)

Tillsyn

1 § Datainspektionen har det centrala ansvaret för tillsynen
enligt kameraövervakningslagen (2013:460). I detta ingår att

1. utvärdera rättstillämpningen,

2. utvärdera, följa upp och samordna den operativa tillsynen,

3. ge råd och stöd till länsstyrelserna, och

4. ge information och råd till allmänheten och till dem som
tillhandahåller och använder övervakningsutrustning.

2 § Datainspektionen utövar tillsyn över kameraövervakning av
platser dit allmänheten inte har tillträde.

Överklagande

3 § Datainspektionen får överklaga ett beslut om
kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde
för att ta till vara allmänna intressen.

Avgifter

4 § Avgifter enligt kameraövervakningslagen (2013:460) tas ut
av länsstyrelsen för anmälan och prövning av ärenden om
kameraövervakning i de fall som följer av 5 och 6 §§.

5 § Avgiften för anmälan om kameraövervakning är 700
kronor.
6 § För avgiftens storlek i övriga fall gäller 10 §
avgiftsförordningen (1992:191). Följande avgiftsklasser ska
tillämpas:

Ärendeslag                              Avgiftsklass

Tillstånd till kameraövervakning        5

Förlängning av tillstånd                3

Tillstånd till utvidgning av
pågående övervakning                    4

Undantag från upplysningsplikten        3

7 § För ansökningsavgiften gäller i övrigt 11–14 §§
avgiftsförordningen (1992:191). Det som sägs där om avgifter
för ansökan ska gälla även avgifter för anmälan.

8 § Varje övervakningsområde som en ansökan eller en anmälan
avser ska behandlas som ett avgiftsbelagt ärende. Med ett
övervakningsområde avses en lokal, en byggnad, en fastighet
eller något annat avgränsat område.

Om en ansökan avser kameraövervakning med övervakningskameror
som är uppsatta på eller i fordon, fartyg eller luftfartyg,
ska de fordon, fartyg eller luftfartyg som ansökan avser
behandlas som ett avgiftsbelagt ärende.
Förordning (2013:470) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler

1 § Frågor om återkrav av stöd enligt 2 § andra stycket lagen
(2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens
statsstödsregler prövas av den myndighet som lämnat stödet,
om inte regeringen i det enskilda fallet bestämmer något
annat.