PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1993:1126) om länsstyrelsens prövning av frågor om bidrag för bostadsändamål m.m. enligt vissa äldre bestämmelser

1 § Sedan länsbostadsnämnden upphört skall länsstyrelsen pröva
frågor om bidrag enligt de förordningar som anges i bilagan till
denna förordning.

2 § Sådana underrättelser till länsbostadsnämnden om ändrade
förhållanden som kan påverka rätten till bidrag och som föreskrivs
i de förordningar som anges i bilagan till denna förordning skall
lämnas till länsstyrelsen.

3 § Länsstyrelsens beslut med stöd av denna förordning får
överklagas hos Boverket. Boverkets beslut får inte överklagas.

					Bilaga

 1. Bostadslånekungörelsen (1967:552),

2. Förordningen (1973:400) om statligt stöd till allmänna
samlingslokaler,

3. Bostadsfinansieringsförordningen (1974:946),

4. Förordningen (1977:332) om statligt stöd till energibesparande
åtgärder i bostadshus m.m.,

5. Förordningen (1981:474) om statsbidrag i vissa fall till
ombyggnad av bostadshus,

6. Förordningen (1982:642) om statsbidrag i vissa fall till
ombyggnad av bostadshus,

7. Förordningen (1982:644) om lån för byggnadstekniska åtgärder i
bostadshus,

8. Förordningen (1982:1273) om statsbidrag till energibesparande
åtgärder i bostadshus m.m.,

9. Förordningen (1982:1285) om statsbidrag till hyresrabatter i
bostadshus,

10. Förordningen (1983:40) om räntebidrag för underhållslån i
vissa fall,

11. Förordningen (1983:1108) om statligt bidrag till installationer
för uppvärmning m.m.,

12. Förordningen (1983:1112) om statliga energisparbidrag för
vissa åtgärder i bostadshus,

13. Förordningen (1984:614) om lån för förvärv av vissa fastigheter
som har förköpts enligt förköpslagen (1967:868),

14. Förordningen (1985:352) om lån m.m. för
gatukostnadsersättning i vissa fall,

15. Nybyggnadslåneförordningen (1986:692) för bostäder,

16. Ombyggnadslåneförordningen (1986:693) för bostäder,

17. Förordningen (1986:694) om handläggning, förvaltning, m.m.
av bostadslån och räntebidrag,

18. Förordningen (1986:1398) om bidrag till bostadskostnader efter
ombyggnad,

19. Förordningen (1986:1399) om bidrag vid nybyggnad av vissa
bostäder,

20. Förordningen (1987:258) om stöd till flerbarnsfamiljer för köp
av egnahem,

21. Förordningen (1987:530) om ungdomsbostadsstöd,

22. Förordningen (1990:1369) om statligt investeringsbidrag för ny-
och ombyggnad av bostäder,

23. Förordningen (1991:1923) om statligt investeringsbidrag för ny-
och ombyggnad av bostäder.

Övergångsbestämmelser

1993:1126

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994. Förordningen
tillämpas även på dessförinnan anhängiggjorda ärenden som inte
avgjorts före ikraftträdandet.
Förordning (1993:1127) om prövning av bostadsbidrag och  bostadsanpassningsbidrag enligt vissa äldre bestämmelser 

1 § Kommunens beslut i frågor enligt de förordningar som anges
i bilagan till denna förordning får sedan länsbostadsnämnden
upphört överklagas hos Boverket.

2 § Boverket prövar även andra frågor om bidrag enligt nämnda
förordningar om de annars skulle ha prövats av
länsbostadsnämnden.

					Bilaga

1. Förordningen (1982:639) om bostadsanpassningsbidrag,

2. Förordningen (1987:818) om bostadsbidrag till barnfamiljer,

3. Förordningen (1987:870) om bostadsbidrag till vissa hushåll
utan barn,

4. Förordningen (1987:1050) om statskommunalt
bostadsanpassningsbidrag.

Övergångsbestämmelser

1993:1127

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994. Förordningen
tillämpas även på dessförinnan anhängiggjorda ärenden som inte
avgjorts före ikraftträdandet.
Förordning (1993:1136) om EG-handelsgödsel 

1 § Denna förordning gäller marknadsföring av handelsgödsel under
beteckningen EG-handelsgödsel. Förordning (2002:171).

2 § Statens jordbruksverk får meddela föreskrifter om

1. villkor för att handelsgödsel skall få marknadsföras under
beteckningen EG-handelsgödsel,

2. anmälningsskyldighet för den som marknadsför handelsgödsel,

3. metoder för provtagning och analys av EEG-handelsgödsel,

4. avgifter för kontroll av EEG-handelsgödsel. Förordning (1998:132).
Förordning (1993:1148) om egenavgifter vid resor med riksfärdtjänst

1 § I denna förordning meddelas föreskrifter om beräkningen av
den egenavgift som tillståndshavaren enligt 8 § lagen
(1997:735) om riksfärdtjänst skall betala vid resa med
riksfärdtjänsten. Förordning (1997:782).

2 § Oavsett vilket färdmedel som faktiskt används skall det kortaste
vägavståndet mellan de orter där resan börjar och slutar läggas till
grund för beräkningen av egenavgiften. Vid båtresa skall det
kortaste avståndet  mellan hamnarna räknas som vägavstånd.

Vid resa till och från Gotland skall för sjösträckan följande
vägavstånd gälla:
Nynäshamn--Visby 150 kilometer,
Oskarshamn--Visby 120 kilometer.

3 § Egenavgiften skall uppgå till följande belopp.

Vägavstånd i kilometer  Egenavgift i kronor

   0--  100     	105
 101--  125     	130
 126--  150     	165
 151--  175     	195
 176--  200     	220
 201--  225     	255
 226--  250    	 	275
 251--  275     	300
 276--  300     	320
 301--  350     	370
 351--  400     	420
 401--  450     	455
 451--  500     	480
 501--  600     	535
 601--  750     	600
 751-- 1 000     	655
1 001--1 250     	680
1 251--1 500     	700
1 501 och längre     	755

Resenärer under 26 år och studerande som innehar Centrala
studiestödsnämndens rabattkort eller Sveriges Förenade Studentkårs
studentkort skall betala 70 procent av egenavgift.
Förordning (1996:1094).
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:1152) om gällande  räntesats för allemanssparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen
(1983:890) om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248)
med instruktion för Riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och
med den 30 november 1993 och tills vidare årlig ränta med 7
procent. Räntan skall dock utgå med lägst den procentsats som
motsvarar det av Riksbanken fastställda vid varje tid gällande
diskontot minskat med tre procentenheter.

1993:1152

Denna författning träder i kraft den 30 november 1993, då
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:999) skall upphöra
att gälla.
Förordning (1993:1154) om producentansvar för glasförpackningar  och förpackningar av wellpapp 

1 § Syftet med denna förordning är att förpackningar senast den 1
januari 1997 skall återanvändas eller materialåtervinnas enligt
följande:

Förpackningsslag 			Återanvändning eller material-
					återvinning i viktprocent
1. Standardiserade glasför- 		95 % återanvändning
packningar för öl och läsk

2. Glasförpackningar för 		90 % återanvändning
vin och sprit fyllda i Sverige

3. Övriga glasförpackningar 		70 % återanvändning eller
					materialåtervinning

4. Förpackningar av wellpapp 		65 % återanvändning eller
					materialåtervinning

2 § Med förpackning avses i denna förordning alla konstruktioner
av glas eller wellpapp som används för att innehålla, skydda,
hantera eller leverera en vara.

Statens naturvårdsverk får meddela närmare föreskrifter om vad
som avses med förpackning.

3 § Med producent avses i denna förordning den som yrkesmässigt
tillverkar, importerar eller säljer en förpackning som avses i 1 §
eller en vara som är innesluten i en sådan förpackning.

4 § Använda och utsorterade förpackningar skall förvaras avskilda
från hushållsavfall och annat avfall i avvaktan på bortforsling.

5 § En producent skall vidta sådana åtgärder som behövs för att
underlätta för hushåll och andra förbrukare att sortera ut och
återlämna för bortforsling använda förpackningar.

Producenten skall också lämna sådan information om sortering,
insamling och bortforsling av förpackningarna som hushåll och
andra förbrukare behöver.

6 § En producent är skyldig att se till att använda och utsorterade
förpackningar forslas bort samt återanvänds, materialåtervinns
eller omhändertas på ett annat miljömässigt godtagbart sätt.

7 § En producent skall enligt föreskrifter om uppgiftsskyldighet som
Statens naturvårdsverk meddelar redovisa insamlingsverksamheten
samt uppnådda resultat vad gäller återanvändning och
materialåtervinning av använda förpackningar.

8 § Denna förordning gäller inte förpackningar som är miljöfarligt
avfall enligt förordningen (1985:841) om miljöfarligt avfall.

9 § Statens naturvårdsverk får, om det finns särskilda skäl från
miljö- och hälsoskyddssynpunkt, meddela föreskrifter om undantag
från denna förordning i fråga om vissa slag av förpackningar.

10 § Bestämmelser om ansvar vid överträdelser av 5--7 §§ finns i
renhållningslagen (1979:596).

11 § Kommunen är inte skyldig att se till att bortforsling eller
slutligt omhändertagande sker av sådana använda förpackningar
som utsorterats av hushållen eller andra förbrukare för bortforsling
och omhändertagande enligt denna förordning.

12 § Ytterligare föreskrifter för verkställigheten av denna
förordning får meddelas av Statens naturvårdsverk.
Förordning (1993:1162) om tillämpning av  en överenskommelse mellan Sverige och Estland  om ömsesidigt bistånd i tullfrågor 

1 § Den överenskommelse mellan Sverige och Estland om
ömsesidigt bistånd i tullfrågor som har undertecknats den 18
februari 1993 skall gälla som förordning här i landet.

Överenskommelsen i engelsk originaltext och i svensk översättning
finns i bilagan till denna förordning.

2 § Tullverket får meddela sådana föreskrifter som behövs
för verkställigheten av denna förordning och som avses i artikel
17.1 andra meningen i överenskommelsen. Förordning (1999:518).
Lag (1993:1163) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Estland

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning och förhindra
skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet som
Sverige och Estland undertecknade den 5 april 1993, skall
tillsammans med det protokoll som är fogat till avtalet och som
utgör en del av detta, gälla som lag här i landet.

Avtalets innehåll framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån
dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som
annars skulle föreligga.

3 § Har upphävts genom lag (2011:1356).

4 § Den angivna begränsningen i artikel 23 punkt 1 d andra
meningen beträffande inkomster erhållna från tredje stat skall inte
gälla.

5 § Följande författningar skall inte längre tillämpas såvitt avser
förhållandet mellan Sverige och Estland, nämligen

-- lagen (1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Sovjetunionen,

-- kungörelsen (1971:130) om tillämpning av protokoll mellan
Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
luftfartsföretag och deras anställda,

-- kungörelsen (1973:563) om tillämpning av protokoll mellan
Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
sjöfartsföretag.

/Bilagan är inte med här./
Lag (1993:1164) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Lettland

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning och förhindra
skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet som
Sverige och Lettland undertecknade den 5 april 1993, skall
tillsammans med det protokoll som är fogat till avtalet och som
utgör en del av detta, gälla som lag här i landet.

Avtalets innehåll framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån
dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som
annars skulle föreligga.

3 § Har upphävts genom lag (2011:1357).

4 § Den angivna begränsningen i artikel 23 punkt 1 d andra
meningen beträffande inkomster erhållna från tredje stat skall inte
gälla.

5 § Följande författningar skall inte längre tillämpas såvitt avser
förhållandet mellan Sverige och Lettland, nämligen

-- lagen (1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Sovjetunionen,

-- kungörelsen (1971:130) om tillämpning av protokoll mellan
Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
luftfartsföretag och deras anställda,

-- kungörelsen (1973:563) om tillämpning av protokoll mellan
Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
sjöfartsföretag.
Förordning (1993:117) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Belgien

Lagen (1991:606) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Belgien skall såvitt avser 1--3 §§ tillämpas

a) beträffande skatter som innehålls vid källan, på inkomster som
blir tillgängliga för lyftning eller förfallit till betalning den 1 januari
1991 eller senare,

b) beträffande andra inkomstskatter, på skatter som påförs för
beskattningsperioder som slutar den 31 december 1990 eller senare
samt

c) beträffande svensk förmögenhetsskatt, på skatt som påförs för
beskattningsåret 1992 och efterföljande beskattningsår.

Avtalet trädde i kraft den 24 februari 1993.
Förordning (1993:1200) om skiktgränsen för  statlig inkomstskatt vid 1995 års taxering 

Regeringen fastställer enligt lagen (1992:1485) om beräkning av
statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst vid 1994 och 1995 års
taxeringar skiktgränsen för statlig inkomstskatt till 198 700 kronor
vid 1995 års taxering.

Övergångsbestämmelser

2000:860

Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande i fråga om 1995 års
taxering.
Förordning (1993:1218) om ränta på studielån för år 1994 

Regeringen föreskriver att den ränta som enligt 8 kap. 2 §
studiestödslagen (1973:349) skall betalas på studielån skall vara 7,4
procent för år 1994.
Lokalradioförordning (1993:126) 

1 § En kungörelse enligt 5 kap. 3 § radio- och TV-lagen
(1996:844) skall införas i ortstidning i sändningsområdet i
enlighet med bestämmelserna i lagen (1977:654) om kungörande i
mål och ärenden hos myndighet m.m.

Kungörelsen skall innehålla de uppgifter som anges i 5 kap. 3 §
radio- och TV-lagen samt övriga villkor för tillståndet.

Sista dag för ansökan får inte sättas tidigare än sex veckor
efter kungörandet. Förordning (2002:705).

2 § Ansökan om tillstånd skall ges in till Radio- och TV-
verket. Den skall innehålla

1. sökandens namn, firma eller motsvarande, adress samt
personnummer eller organisationsnummer,

2. sådana uppgifter om aktie- eller andelsinnehav eller avtal
som behövs för prövningen enligt 5 kap. 4 § radio- och TV-lagen
(1996:844) och de övriga uppgifter av betydelse för den
prövningen som sökanden känner till, och

3. sådana uppgifter som behövs för prövningen enligt 5 kap. 8 §
radio- och TV-lagen.

Ansökan skall göras skriftligen på blankett som fastställs av
Radio- och TV-verket och avges på heder och samvete.
Förordning (2001:275).

3 § En sökande skall lämna Radio- och TV-verket de ytterligare
uppgifter som verket begär och som behövs för att pröva
ansökan. Sådana uppgifter skall lämnas på heder och samvete.
Förordning (2001:275).

4 § Om det finns mer än en sökande när ansökningstiden gått
ut, skall Radio- och TV-verket skriftligen meddela sökandena
att de har möjlighet att inom en viss angiven tid, som inte får
understiga fyra veckor, samordna sina ansökningar.
Förordning (2004:568).

5 § Har upphävts genom förordning (2001:275).

6 § Ett beslut om tillstånd att sända lokalradio skall
innehålla uppgift om sändningsområdets omfattning,
tillståndstiden och övriga villkor för tillståndet samt om den
årliga avgiften för tillståndet. I beslutet skall upplysning
lämnas om att användningen av radiosändare kräver särskilt
tillstånd. Förordning (2001:275).

7 § Ansökan om medgivande enligt 5 kap. 16 § radio- och TV-lagen
(1996:844) skall göras skriftligen hos Radio- och TV-verket.
Förordning (2001:275).

8 § Sådana uppgifter som avses i 9 kap. 7 § radio- och TV-lagen
(1996:844) skall lämnas på heder och samvete.
Förordning (2001:275).

9 § Har upphävts genom förordning (2001:275).
Lag (1993:1274) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Litauen

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning och förhindra
skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet som
Sverige och Litauen undertecknade den 27 september 1993, skall
tillsammans med det protokoll som är fogat till avtalet och som
utgör en del av detta, gälla som lag här i landet.

Avtalets innehåll framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån
dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som
annars skulle föreligga.

3 § Har upphävts genom lag (2011:1358).

4 § Den angivna begränsningen i artikel 24 punkt 1 d beträffande
inkomster erhållna från tredje stat skall inte gälla.

5 § Följande författningar skall inte längre tillämpas såvitt avser
förhållandet mellan Sverige och Litauen, nämligen

-- lagen (1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Sovjetunionen,

-- kungörelsen (1971:130) om tillämpning av protokoll mellan
Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
luftfartsföretag och deras anställda,

-- kungörelsen (1973:563) om tillämpning av protokoll mellan
Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
sjöfartsföretag.
Förordning (1993:1284) om tillfälligt statsbidrag till utvecklingsinsatser inom habilitering och rehabilitering 

Inledande bestämmelser

1 § I syfte att påskynda utvecklingen av habiliterings- och
rehabiliteringsverksamheterna samt minska ojämnheter i dessa
verksamheter mellan landstingsområdena lämnas statsbidrag enligt
denna förordning.

Vad som föreskrivs för landsting i denna förordning gäller också
kommuner som inte ingår i något landsting.

2 § Bidrag lämnas dels generellt till landstingen för att bygga upp
och utveckla habiliterings- och rehabiliteringsverksamheter inom
eller i nära anknytning till hälso- och sjukvården, dels för specifika
ändamål till anordnare av habiliterings- och
rehabiliteringsverksamhet.

Generellt bidrag

3 § Bidrag som fördelas generellt enligt 2 § lämnas för tiden den 1
januari 1994--31 december 1997 med belopp som bestäms särskilt
för varje statligt budgetår.

4 § Socialstyrelsen skall fördela och betala ut bidraget till
landstingen på grundval av antalet personer som är folkbokförda
inom respektive landstingsområde den 31 december året före
bidragsåret.

5 § Bidraget skall betalas ut per kvartal i efterskott.

Bidrag för specifika ändamål

6 § Bidrag som fördelas för specifika ändamål enligt 2 § lämnas för
tiden den 1 januari 1994--31 december 1997 med belopp som
bestäms särskilt för varje statligt budgetår.
7 § Bidrag för specifika ändamål lämnas för att bygga upp och
utveckla långsiktig habiliterings- och rehabiliteringsverksamhet, i
första hand sådan som tillgodoser behov inom flera
landstingsområden. En viss del av bidraget skall användas för att
bygga upp och utveckla stödet till personer som ingår i små och
mindre kända handikappgrupper.

8 § Socialstyrelsen beslutar om bidrag efter ansökan.

Beviljade bidrag betalas ut av Socialstyrelsen till den som driver
verksamheten.

9 § Socialstyrelsen får besluta att ett utbetalat bidrag eller en del av
det skall betalas tillbaka om

1. oriktiga eller ofullständiga uppgifter från sökanden har förorsakat
att bidraget felaktigt beviljats eller beviljats med för högt belopp,
eller

2. bidraget eller en del av det inte använts för sitt ändamål.

10 § På Socialstyrelsens eller Riksrevisionens begäran är den som beviljats
bidrag skyldig att tillhandahålla det underlag som behövs för dessa
myndigheters granskning. Förordning (2003:269).

Gemensamma bestämmelser

11 § Socialstyrelsen får för administration m. m. disponera det
belopp som regeringen särskilt fastställer för detta ändamål.

12 § Socialstyrelsens beslut enligt denna förordning får inte
överklagas.

13 § Socialstyrelsen får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning.
Lag (1993:1301) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Ryssland

1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning 
beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet som Sverige 
och Ryssland undertecknade den 14 juni 1993 ska tillsammans 
med det protokoll som är fogat till avtalet och som utgör en 
del av detta, i den lydelse som dessa har genom det protokoll 
om ändring i avtalet som undertecknades den 24 maj 2018, 
gälla som lag här i landet. Avtalet är avfattat på svenska, 
ryska och engelska. Alla texterna har samma giltighet. Den 
svenska och den engelska texten i de genom protokollet 
ändrade lydelserna framgår av bilagan till denna lag.
Lag (2019:175).

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån
dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som
annars skulle föreligga.

3 § Följande författningar skall inte längre tillämpas såvitt avser
förhållandet mellan Sverige och Ryssland, nämligen

-- lagen (1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Sovjetunionen,

-- kungörelsen (1971:130) om tillämpning av protokoll mellan
Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
luftfartsföretag och deras anställda,

-- kungörelsen (1973:563) om tillämpning av protokoll mellan
Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
sjöfartsföretag. Lag (2019:175).

4 § Har upphävts genom lag (2019:175).

5 § Har upphävts genom lag (2019:175).

6 § Har betecknats 3 § genom lag (2019:175).


Övergångsbestämmelser

2019:175

1. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen 
bestämmer. 

2. Lagen ska tillämpas första gången i fråga om

a) källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs 
den 1 januari det år som följer närmast efter den dag då 
lagen träder i kraft eller senare,

b) andra skatter på inkomst och på förmögenhet, på skatt 
som tas ut för beskattningsår som börjar den 1 januari det år 
som följer närmast efter den dag då lagen träder i kraft 
eller senare, och

c) informationsutbyte enligt artikel 26 i avtalet på 
begäran som framställs dagen för ikraftträdandet av lagen 
eller senare oavsett till vilket år beskattningsanspråket är 
att hänföra.

2024:1313

1. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.

2. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om

a) källskatter, på belopp som har betalats eller tillgodoförts 
före ikraftträdandet, och

b) andra skatter på inkomst, på inkomst som förvärvats före 
ikraftträdandet.
Lag (1993:1303) om vissa avtalsvillkor för rättsskyddsförsäkring

1 § Denna lag gäller avtal om försäkring enligt 2 kap. 11 §
första stycket klass 17 försäkringsrörelselagen (2010:2043),
rättsskyddsförsäkring. Lag (2010:2057).

2 § Om en försäkring omfattar även andra försäkringsklasser än
rättsskyddsförsäkring, skall avtalet om rättsskyddet utgöra en
särskild del av  försäkringsbrevet eller motsvarande handling.
Rättsskyddets omfattning  skall alltid anges i brevet eller
handlingen.

3 § Ett avtal om rättsskyddsförsäkring, som meddelas av en
försäkringsgivare som har tillstånd att driva 
försäkringsrörelse i Sverige, ska ge den försäkrade rätt att 
vid försäkringsfall efter eget val utse en advokat eller annan 
lämplig person att biträda honom. Den försäkrade ska 
underrättas om denna rätt när han anmäler ett försäkringsfall 
till försäkringsgivaren.

Ett avtalsvillkor som i jämförelse med första stycket är till
nackdel för den försäkrade är utan verkan mot denne.
Lag (2010:2057).

4 § Bestämmelserna i 3 § gäller inte sådana åtgärder som
försäkringsgivaren vidtar på grund av en ansvarsförsäkring för att
företräda den  försäkrade vid undersökningar eller förhandlingar,
om åtgärderna vidtas  för att tillvarata även försäkringsgivarens
intressen. Bestämmelserna gäller inte heller vid tvister eller risker
som hänför sig till eller har samband med fartyg som används i
sjöfart.

5 § I försäkringsavtalet skall det anges vilka möjligheter som
finns för den försäkrade att få en tvist med försäkringsgivaren
prövad. Lag (2007:336).

Övergångsbestämmelser

1993:1303

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagen
tillämpas på försäkringar som har meddelats eller förnyats efter
ikraftträdandet. (I kraft den 1 januari 1994, 1993:1646).

2007:336

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007.

2. I fråga om försäkringsavtal som har ingåtts före
ikraftträdandet och inte har förnyats därefter gäller äldre
bestämmelser. Har förnyelse skett efter ikraftträdandet, gäller
de nya bestämmelserna.
Förordning (1993:1334) med bemyndigande för Sjöfartsverket att fastställa avgifter för viss kanaltrafik

Regeringen bemyndigar Sjöfartsverket att fastställa avgifter för
trafiken på Falsterbokanalen, Säffle kanal, Södertälje kanal och
Trollhätte kanal.

Övergångsbestämmelser

1993:1334

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994, då
förordningen (1978:843) med bemyndigande för Sjöfartsverket att
fastställa taxa för Södertälje kanal och förordningen (1978:847)
med bemyndigande för Sjöfartsverket att fastställa vissa taxor skall
upphöra att gälla.
Förordning (1993:1341) om basbelopp för år 1994 

Regeringen fastställer basbeloppet enligt lagen (1962:381) om
allmän försäkring till 35 200 kronor år 1994.
Förordning (1993:136) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Österrike

Lagen (1992:858) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Österrike skall träda i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas på
beskattningsår som börjar den 1 januari 1994 eller senare.

Protokollet om ändring i avtalet som undertecknades den 5
november 1991 träder i kraft den 1 maj 1993.

Övergångsbestämmelser

1993:136

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994.

2. Genom förordningen upphävs kungörelsen (1972:476) om
kupongskatt för person med hemvist i Österrike, m. m.

3. Den upphävda kungörelsen skall dock tillsammans med den
genom lagen (1992:858) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Österrike upphävda kungörelsen (1970:769) om
tillämpning av avtal mellan Sverige och Österrike för undvikande
av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och
förmögenhet fortfarande tillämpas på beskattningsår som börjar
före den 1 januari 1994.
Lag (1993:1367) om förbud beträffande viss avkodningsutrustning 

1 § I denna lag förstås med

kodad sändning som erbjuds mot betalning: en sändning av
ljudradio- eller televisionsprogram som är riktad till allmänheten
och där den programbärande signalen har ändrats i avsikt att
programmen skall bli tillgängliga endast för dem som betalar för
programmen (abonnentkretsen),

avkodningsutrustning: en anordning som är konstruerad för att
ensam eller tillsammans med någon annan anordning kunna bereda
någon tillgång till innehållet i en kodad sändning eller är särskilt
anpassad för detta ändamål.

2 § Avkodningsutrustning får inte yrkesmässigt eller annars i
förvärvssyfte olovligen tillverkas, överlåtas, hyras ut, installeras
eller underhållas i avsikt att bereda någon utanför abonnentkretsen
tillgång till innehållet i en kodad sändning som erbjuds mot
betalning.

3 § Den som uppsåtligen bryter mot 2 § skall dömas till böter eller
fängelse i högst sex månader.

4 § Den som gör sig skyldig till försök till brott enligt denna lag skall
dömas till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.

5 § Egendom som varit föremål för brott enligt denna lag skall
förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för
egendomen kan dess värde förklaras förverkat. Även utbytet av ett
sådant brott skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart
oskäligt.

Ett föremål som har använts som hjälpmedel vid brott enligt denna
lag eller dess värde får förklaras förverkat, om det är nödvändigt för
att förebygga brott eller det finns andra särskilda skäl för det.

6 § Åklagare får väcka åtal för brott enligt denna lag endast om åtal
av särskilda skäl är påkallat från allmän synpunkt.
Förordning (1993:1371) om tillfälligt undantag  från kravet på visering 

En utlänning som innehar ett av Lillehammer Olympiske
Organisasjonskomite utfärdat identitetskort är vid direkt resa
genom Sverige undantagen från det i 1 kap. 3 § utlänningslagen
(1989:529) angivna kravet på visering.

En förutsättning för undantaget är att utlänningen innehar en
handling som enligt 1 kap. 3--5, 7 eller 8 §§ utlänningsförordningen
(1989:547) gäller som pass eller som godtas som pass enligt
föreskrifter utfärdade av Statens invandrarverk med stöd av 1 kap.
9 § samma förordning.

Övergångsbestämmelser

1993:1371

Denna förordning träder i kraft den 12 januari 1994 och upphör att
gälla den 28 mars 1994.
Förordning (1993:1372) om försöksverksamhet med grupptalan vid Allmänna reklamationsnämnden 

1 § Allmänna reklamationsnämnden får pröva tvister mellan en grupp konsumenter
och en näringsidkare i enlighet med denna förordning.

2 § Tvister enligt 1 § får prövas, om

1. det finns flera konsumenter som kan antas ha anspråk mot en viss närings-
idkare med stöd av väsentligen likartade grunder,

2. de rör förhållanden som får prövas av nämnden, och

3. en prövning av tvisterna är motiverad från allmän synpunkt.

3 § Tvister enligt denna förordning tas upp till prövning efter anmälan av
Konsumentombudsmannen eller, om denne för ett visst fall har beslutat att
inte göra någon anmälan, av en sammanslutning av konsumenter eller löntagare.

Övergångsbestämmelser

1993:1372

Denna förordning träder i kraft den 15 januari 1994 och gäller till
utgången av juni 1995.

Anmälan om grupptalan som har gjorts före utgången av juni 1995 skall
prövas enligt denna förordning.
Förordning (1993:1389) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Estland

1 § Lagen (1993:1163) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige
och Estland skall träda i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas

a) beträffande källskatter, på inkomst som förvärvas den 1 januari
1994 eller senare och

b) beträffande övriga skatter på inkomst, på skatter som påförs för
beskattningsår som börjar den 1 januari 1994 eller senare.

Avtalet träder i kraft den 30 december 1993.

2 § Förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Sovjetunionen skall inte längre tillämpas såvitt avser
förhållandet mellan Sverige och Estland.

Övergångsbestämmelser

1993:1389

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994.

2. Förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Sovjetunionen skall dock tillsammans med lagen
(1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Sovjetunionen, kungörelsen (1971:130) om tillämpning av
protokoll mellan Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig
skattebefrielse för luftfartsföretag och deras anställda samt
kungörelsen (1973:563) om tillämpning av protokoll mellan Sverige
och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
sjöfartsföretag fortfarande tillämpas såvitt avser förhållandet
mellan Sverige och Estland

a) beträffande källskatter, på inkomst som förvärvats 1993 eller
tidigare,

b) beträffande övriga skatter på inkomst, på skatter som påförs för
beskattningsår som börjat före den 1 januari 1994, samt

c) beträffande skatt på förmögenhet, på skatt som påförs vid 1994
eller tidigare års taxering.
Förordning (1993:1390) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Lettland

1 § Lagen (1993:1164) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige
och Lettland skall träda i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas

a) beträffande källskatter, på inkomst som förvärvas den 1 januari
1994 eller senare och

b) beträffande övriga skatter på inkomst, på skatter som påförs för
beskattningsår som börjar den 1 januari 1994 eller senare.

Avtalet träder i kraft den 30 december 1993.

2 § Förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Sovjetunionen skall inte längre tillämpas såvitt avser
förhållandet mellan Sverige och Lettland.

Övergångsbestämmelser

1993:1390

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994.

2. Förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Sovjetunionen skall dock tillsammans med lagen
(1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Sovjetunionen, kungörelsen (1971:130) om tillämpning av
protokoll mellan Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig
skattebefrielse för luftfartsföretag och deras anställda samt
kungörelsen (1973:563) om tillämpning av protokoll mellan Sverige
 och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
sjöfartsföretag fortfarande tillämpas såvitt avser förhållandet
mellan Sverige och Lettland

a) beträffande källskatter, på inkomst som förvärvats 1993 eller
tidigare,

b) beträffande övriga skatter på inkomst, på skatter som påförs för
beskattningsår som börjat före den 1 januari 1994, samt

c) beträffande skatt på förmögenhet, på skatt som påförs vid 1994
eller tidigare års taxering.
Förordning (1993:1391) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Litauen

1 § Lagen (1993:1274) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige
och Litauen skall träda i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas

a) beträffande källskatter, på inkomst som förvärvas den 1 januari
1994 eller senare och

b) beträffande övriga skatter på inkomst, på skatter som påförs för
beskattningsår som börjar den 1 januari 1994 eller senare.

Avtalet träder i kraft den 31 december 1993.

2 § Förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Sovjetunionen skall inte längre tillämpas såvitt avser
förhållandet mellan Sverige och Litauen.

Övergångsbestämmelser

1993:1391

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994.

2. Förordningen (1982:1227) om dubbelbeskattningsavtal mellan
Sverige och Sovjetunionen skall dock tillsammans med lagen
(1982:708) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Sovjetunionen, kungörelsen (1971:130) om tillämpning av
protokoll mellan Sverige och Sovjetunionen angående ömsesidig
skattebefrielse för luftfartsföretag och deras anställda samt
kungörelsen (1973:563) om tillämpning av protokoll mellan Sverige
och Sovjetunionen angående ömsesidig skattebefrielse för
sjöfartsföretag fortfarande tillämpas såvitt avser förhållandet
mellan Sverige och Litauen

a) beträffande källskatter, på inkomst som förvärvats 1993 eller
tidigare,

b) beträffande övriga skatter på inkomst, på skatter som påförs för
beskattningsår som börjat före den 1 januari 1994, samt

c) beträffande skatt på förmögenhet, på skatt som påförs vid 1994
eller tidigare års taxering.
Lag (1993:1397) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Venezuela

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter
på inkomst samt förhindra skatteflykt och skattebrott som Sverige
och Venezuela undertecknade den 8 september 1993 skall,
tillsammans med det protokoll som är fogat till avtalet och som
utgör en del av detta, gälla som lag här i landet.

Avtalets innehåll framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån
dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som
annars skulle föreligga.

3 § Har upphävts genom lag (2011:1360).


Bilagan finns inte med här.
Lag (1993:1398) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Namibia

1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning och
förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst som
Sverige och Namibia undertecknade den 16 juli 1993 skall,
tillsammans med det protokoll som är  fogat till avtalet och som
utgör en del av detta, gälla som lag här i landet.

Avtalets innehåll framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån
dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som
annars skulle föreligga.

3 § Har upphävts genom lag (2011:1361).


Bilagan finns inte med här.
Lag (1993:1403) om försöksverksamhet vid de allmänna valen år 1994 

1 § Vid 1994 års ordinarie val till riksdagen och det samtidiga valet
till  kommun- och landstingsfullmäktige får i viss kommun centrala
valmyndigheten efter samråd med länsstyrelse och valnämnd genomföra viss
försöksverksamhet. För att genomföra denna försöksverksamhet får undantag
eller avvikelser från bestämmelserna i vallagen (1972:620) göras enligt
följande.

1. Valdistrikt får omfatta fler röstberättigade än vad som sägs i 3
kap. 3 § vallagen.

2. Antalet valförrättare som skall utses enligt 3 kap. 4 § vallagen får
vara minst tre.

3. Röstning på valdagen får ske också på annat röstmottagningsställe i
distriktet än som anges i 8 kap. 1 § vallagen varvid det från bestäm-
melserna i 2, 3, 5 och 6 §§ i samma kapitel får göras de avvikelser som
behövs för detta. I anledning av röstmottagning på sådant röstmottagnings-
ställe får nödvändiga avvikelser också göras vid tillämpningen av 10--13
och 15 §§ i samma kapitel samt 9 kap. 1--3 och 5 §§.

4. Beträffande 13 kap. vallagen får avvikelser göras i den omfattning det
behövs för att genomföra försök med optisk räkning av valsedlar och
kombinerad rösträkning.

5.  Beträffande 14 kap. vallagen får avvikelser göras i den omfattning
det behövs för att genomföra försök vid den slutliga sammanräkningen
och mandatfördelningen. Avvikelser som gäller 14 kap. 3 och 7 §§ skall
beslutas av regeringen.

6. Efter samråd också med Postverket får valnämnden i viss
kommun  ansvara för den röstmottagning som sägs i 10 kap. 2 §
tredje stycket  vallagen.

2 § Närmare föreskrifter om försöksverksamhetens genomförande
meddelas av regeringen eller, om regeringen bestämmer det,
centrala valmyndigheten.
Lag (1993:1426) med instruktion för Riksdagens arvodesnämnd

Uppgift, m.m.

1 § Riksdagens arvodesnämnd ska

1. i enlighet med 3 kap. 1 § lagen (1994:1065) om ekonomiska 
villkor för riksdagens ledamöter fastställa det belopp för 
månad som ledamotsarvode ska betalas med, 

2. i enlighet med 13 kap. 16 § samma lag besluta om jämkning 
av inkomstgaranti och 13 kap. 27 § samma lag besluta om 
utbetalning av inkomstgaranti på nytt, samt 

3. i enlighet med 9 kap. 12 a § den upphävda lagen (1996:304) 
om arvode m.m. till Sveriges ledamöter av Europaparlamentet 
besluta om jämkning av inkomstgaranti och 9 kap. 23 § samma 
lag besluta om utbetalning av inkomstgaranti på nytt. 

Nämnden ska ange vilka överväganden som föranlett beslutet. 

Nämnden är en myndighet under riksdagen. Lag (2009:1587).

Sammansättning

2 § Nämnden består av tre ledamöter. En av dem är ordförande.

Organisation

3 § Nämnden har en sekreterare.

Ärendenas handläggning

4 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden.

I ärende som avses i 1 § är nämnden beslutför när alla ledamöter är
närvarande.

5 § Nämnden får i arbetsordning eller i särskilda beslut lämna över
till ordföranden eller någon annan som tjänstgör hos nämnden att
avgöra ärenden som är av det slaget att de inte behöver prövas av
nämnden.

6 § Nämnden skall genast underrätta riksdagsförvaltningen
om beslut som avses i 1 §. Lag (2000:430).

Förordnande av ledamöter, m.m.

7 § Ordförande och övriga ledamöter utses av riksdagsstyrelsen
för en bestämd tid. Lag (2000:430).

8 § Sekreterare utses av nämnden.

Överklagande

9 § Nämndens beslut om ledamotsarvode enligt 1 § första 
stycket 1 får inte överklagas. Nämndens beslut som rör 
inkomstgaranti enligt 1 § första stycket 2 och 3 överklagas 
enligt 16 kap. 2 § lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor 
för riksdagens ledamöter eller 12 kap. 1 § den upphävda lagen 
(1996:304) om arvode m.m. till Sveriges ledamöter av 
Europaparlamentet. Lag (2009:1587).

Arvoden för uppdrag i nämnden

10 § Nämndens ledamöter och sekreterare skall erhålla de arvoden
för sina uppdrag som riksdagsförvaltningen bestämmer.
Lag (2000:430).

Övergångsbestämmelser

1993:1426

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994. Riksdagens förvaltnings-
styrelse får dock från och med den 14 december 1993 utse ordförande
och övriga ledamöter i nämnden.
Lag (1993:1427) med instruktion för Statsrådsarvodesnämnden

Uppgift, m.m.

1 § Statsrådsarvodesnämnden skall enligt 1 § lagen (1991:359) om
arvoden till statsråden m.m. fastställa det belopp som månadsvis
skall betalas i arvode till statsråden och besluta om
avgångsersättning till statsråd.

Nämnden är en myndighet under riksdagen.

Sammansättning

2 § Enligt 8 kap. 4 § riksdagsordningen består nämnden av
ordförande och två andra ledamöter.

Organisation

3 § Nämnden har en sekreterare som nämnden utser.

Ärendenas handläggning

4 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden.

I ärende som avses i 1 § är nämnden beslutför när alla ledamöter är
närvarande.

Nämnden får i arbetsordning eller i särskilda beslut lämna över till
ordföranden eller någon annan som tjänstgör hos nämnden att
avgöra ärenden som är av det slaget att de inte behöver prövas av
nämnden.

Överklagande

5 § Nämndens beslut får inte överklagas.

Arvoden för uppdrag i nämnden

6 § Nämndens ledamöter och sekreterare skall erhålla de arvoden
för sina uppdrag som riksdagsförvaltningen bestämmer.
Lag (2000:431).
Förordning (1993:1434) om tillämpning  i förhållande till andra stater av lagen  (1992:1685) om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter 

1 § Vid tillämpning av lagen (1992:1685) om skydd för kretsmönster
för halvledarprodukter skall en fysisk person, som är medborgare
eller har sin vanliga vistelseort i ett land som är medlem i
Världshandelsorganisationen eller som är medborgare eller har sin
vanliga vistelseort i Collectivité territoriale de Mayotte,
Collectivité territoriale de Saint-Pierre et Miquelon, Franska
Polynesien, Franska södra och antarktiska territorierna, Nya
Kaledonien och tillhörande områden eller Wallis- och Futunaöarna,
behandlas som om han vore medborgare i en stat som ingår i Europeiska
ekonomiska samarbetsområdet. Detsamma gäller för Anguilla, Aruba,
Bermuda, British Indian Ocean Territory, British Virgin Islands,
Caymanöarna, Falklandsöarna, Hong Kong, Isle of Man, Kanalöarna,
Montserrat, Nederländska Antillerna, Pitcairn, St Helena, till St
Helena hörande områden (Ascension, Tristan da Cunha), Sydgeorgien och
Sydsandwichöarna och Turk- och Caicosöarna. Förordning (1995:1166).

2 § En juridisk person, som är från något av de länder och
territorier  som anges i 1 § första meningen och som dessutom
bedriver förvärvsverksamhet där, skall vid tillämpning av lagen
(1992:1685) om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter
behandlas som om den juridiska personen bedrev verksamheten i
en stat som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

Övergångsbestämmelser

1993:1434

Denna förordning träder i kraft den dag regeringen bestämmer, då
förordningen (1987:63) om tillämpning i förhållande till andra
länder av lagen (1986:1425) om skydd för kretsmönster i
halvledarprodukter skall upphöra att gälla.
Lag (1993:1441) om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet 

1 § Allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid
arbetslöshet skall för varje år betalas av den som uppbär sådan
inkomst som avses i 2 §.

Avgiften utgör för år 1994 en procent av inkomsten och för år 1995
och följande år två procent av inkomsten. Avgiften avrundas till
närmaste hela hundratal kronor. Avgift som slutar på 50 kronor
avrundas till närmaste lägre hundratal kronor.

Avgiften skall användas för finansiering av arbetslöshetsersättning
enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och kontant
arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973:371) om kontant
arbetsmarknadsstöd.

2 § Avgiften beräknas på sådan inkomst av anställning som avses i
11 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring och sådan
inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 § nämnda
lag om den enskilde är skattskyldig för inkomsten enligt
kommunalskattelagen (1928:370). Inkomst av anställning och
inkomst av annat förvärvsarbete skall därvid var för sig avrundas
till närmaste lägre hundratal kronor.

Avgiften beräknas på summan av inkomsterna till den del summan
inte överstiger sju och en halv gånger det vid årets ingång gällande
basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring.

3 § Avgift betalas av den som vid årets ingång inte har fyllt 65 år.

Avgift betalas dock inte av den som har sådana inkomster som
avses i 2 §, om dessa understiger 25 procent av det vid årets ingång
gällande basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

4 § Avgiftsunderlaget skall för varje år fastställas av
skattemyndigheten i samband med taxeringen till statlig och
kommunal inkomstskatt.

5 § Bestämmelserna i taxeringslagen (1990:324) och uppbördslagen
(1953:272) gäller för avgift enligt denna lag. Avgiften förs till
staten.

Övergångsbestämmelser

1993:1441

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas på
avgiftspliktig inkomst som uppbärs från och med den dagen.
Omfattar beskattningsåret tid såväl före som efter utgången av år
1993 skall, om den avgiftsskyldige inte visar annat, så stor del av
beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången
av år 1993 som svarar mot förhållandet mellan den del av
beskattningsåret som infaller under denna tid och hela
beskattningsåret. Samma sak gäller när beskattningsåret omfattar
tid såväl före som efter utgången av år 1994.

1994:1675

Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om avgift som avser
tiden före den 1 januari 1995.
Förordning (1993:1467) med bemyndigande för riksåklagaren att förordna om väckande av åtal i vissa fall

1 § Riksåklagaren bemyndigas att enligt 2 kap. 5 eller 5 a § 
brottsbalken förordna om åtal för 

1. ett brott som har begåtts inom landet på ett utländskt 
fartyg eller luftfartyg av en utlänning som var befälhavare 
eller tillhörde besättningen på fartyget eller annars följde 
med fartyget, om brottet har begåtts mot en annan sådan 
utlänning eller ett utländskt intresse,

2. ett brott som har begåtts utomlands av en svensk medborgare 
eller av en utlänning med hemvist i Sverige,

3. ett brott som har begåtts i utövningen av ett svenskt 
företags näringsverksamhet och det är fråga om givande av 
muta, grovt givande av muta eller handel med inflytande enligt 
10 kap. 5 d § 2 brottsbalken,

4. en gärning som har begåtts av en svensk medborgare eller en 
utlänning med hemvist i Sverige om frågan om ansvar för samma 
gärning har prövats genom dom meddelad i en främmande stat, 
eller

5. ett brott mot fiskelagen (1993:787) som har begåtts av en 
utländsk medborgare i Sveriges ekonomiska zon eller ett brott 
mot lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg 
som har begåtts av en utländsk medborgare i Sveriges 
ekonomiska zon eller inom inre vatten, territorialhav eller 
ekonomisk zon som tillhör en annan medlemsstat i Europeiska 
unionen eller på det fria havet. Förordning (2019:833).

2 § Riksåklagaren får meddela förordnande om åtal enligt 2 kap.
7 c § brottsbalken och 10 § lagen (1996:95) om vissa
internationella sanktioner. Förordning (2009:1284).

3 § Riksåklagaren får överlämna ett ärende om förordnande om
väckande av åtal till regeringen, om det finns anledning till det.

Övergångsbestämmelser

1993:1467

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994, då brevet
(1972:818) till Riksåklagaren om väckande av åtal i vissa fall skall
upphöra att gälla.

1996:97

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1996.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om åtal enligt 14 §
lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner.
Lag (1993:147) om avvikelser från vissa bestämmelser i lagen (1988:589) om ersättning m.m. till riksdagens ledamöter 

För tiden den 1 april 1993--den 31 december 1993 skall i stället för
bestämmelserna om ledamotsarvode i 3 § första stycket lagen
(1988:589) om ersättning m. m. till riksdagens ledamöter gälla att
ledamotsarvodet skall betalas med 23 425 kronor i månaden.
Arvodet skall dock för angiven tid höjas med det belopp som
motsvarar den genomsnittliga höjning av månadslönen som för tid
fr. o. m. den 1 april 1993 kan tillkomma de statstjänstemän som
anges i 3 § första stycket nämnda lag.

Övergångsbestämmelser

1993:1424

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994, då lagen (1993:147)
om  avvikelser från vissa bestämmelser i lagen (1988:589) om
ersättning m. m.  till riksdagens ledamöter skall upphöra att gälla.

2. Om beslut enligt 3 § första stycket inte föreligger vid den
tidpunkt då  underlag för utbetalning av ledamotsarvode senast
måste finnas, skall  ledamotsarvodet för den månaden betalas med
23 425 kronor. Beloppet skall räknas av från det högre belopp som
Riksdagens arvodesnämnd kan komma att fastställa för samma
månad.