Lag (2011:111) om förstörande av vissa hälsofarliga missbrukssubstanser

Lagens syfte och tillämpningsområde

1 § Denna lag syftar till att förebygga att människor
missbrukar vissa hälsofarliga substanser.

2 § Denna lag gäller för substanser som

1. har förklarats som narkotika enligt förordningen (1992:1554)
om kontroll av narkotika eller som hälsofarlig vara enligt
förordningen (1999:58) om förbud mot vissa hälsofarliga varor
enligt en förordning som har beslutats men ännu inte trätt i
kraft,

2. har förklarats som narkotika enligt en internationell
överenskommelse som Sverige har tillträtt men där förklaringen
ännu inte har trätt i kraft här i landet, eller

3. kan antas komma att av regeringen förklaras som narkotika
eller som hälsofarlig vara enligt någon av de i punkt 1 angivna
förordningarna.

Förutsättningar för förstörande

3 § Om en substans som avses i 2 § på grund av omständigheter i
det enskilda fallet kan antas vara avsedd att användas i syfte
att uppnå berusning eller annan påverkan och då kan komma att
förorsaka skada eller dödsfall, får beslut fattas om att
substansen ska förstöras.

Vem som beslutar om förstörande

4 § Beslut om förstörande fattas av en åklagare. 

Om ärendet är av enkel beskaffenhet får beslut om förstörande 
även fattas av en tullåklagare. Det som i denna lag föreskrivs 
om åklagare gäller även tullåklagare, om inte annat anges.
Lag (2024:747).

Omhändertagande av en substans i avvaktan på beslut om
förstörande

5 § Om en polisman eller tulltjänsteman påträffar en 
substans och det skäligen kan antas att ett beslut om 
förstörande av substansen kan komma att meddelas enligt denna 
lag, får han eller hon besluta att omhänderta substansen i 
avvaktan på åklagarens beslut.

Bestämmelserna i 10, 25, 28–30, 32–34 och 37–48 §§ 
förvaltningslagen (2017:900) tillämpas inte på förfarandet 
hos Tullverket i frågor som gäller omhändertagande i avvaktan 
på beslut om förstörande eller på förfarandet hos 
Polismyndigheten. Lag (2018:846).

6 § Vid ett omhändertagande av en substans enligt 5 § får
polismannen eller tulltjänstemannen hålla förhör med den som
innehar substansen, annan som är närvarande när substansen
påträffas, samt den som äger eller är avsändare eller mottagare
av substansen, i syfte att utreda om det finns förutsättningar
för ett omhändertagande.

Vid ett sådant förhör tillämpas följande bestämmelser i 23 kap.
rättegångsbalken:

- 4 § om objektivitet,

- 10 § om vem som får närvara vid förhör, och

- 12 § om förbud mot otillbörliga åtgärder under förhör.

Vid tillämpningen av 23 kap. 4 § rättegångsbalken ska
bestämmelserna om den som är misstänkt i stället avse den från
vilken substansen kan komma att omhändertas.

7 § När Polismyndigheten, Tullverket eller en åklagare häver
ett beslag av en sådan substans som avses i 2 § får den som
häver beslaget besluta att omhänderta substansen, om
förutsättningarna enligt 5 § är uppfyllda. En åklagare får även
besluta att omhänderta en substans i de fall där rätten häver
ett beslag. Lag (2014:653).

8 § Ett beslut i fråga om omhändertagande gäller omedelbart. En
omhändertagen substans ska tas i förvar.

9 § Protokoll ska föras över omhändertagandet. Av protokollet,
som ska upprättas omedelbart, ska det framgå

1. vad som har omhändertagits,

2. vem som har fattat beslutet om omhändertagande,

3. grunden för beslutet,

4. vem eller vilka som omhändertagandet berör,

5. vem eller vilka som varit närvarande vid omhändertagandet,

6. tidpunkten för omhändertagandet, samt

7. övriga omständigheter vid omhändertagandet.

Protokollet ska överlämnas till den eller dem som berörs av
beslutet, tillsammans med en upplysning om rätten till
domstolsprövning i de fall där åklagaren beslutar om eller
fastställer ett omhändertagande och vad som gäller i fråga om
omprövning och överklagande.

Förfarandet hos åklagaren

Prövning av beslut om omhändertagande

10 § Ett beslut om omhändertagande, som har fattats av någon
annan än en åklagare, ska skyndsamt anmälas till åklagaren, som
omedelbart ska pröva om omhändertagandet ska bestå.

Åklagarens beslut ska vara skriftligt och, om omhändertagandet
fastställs, innehålla de skäl som beslutet grundas på.

Den som berörs av beslutet ska underrättas dels om beslutet och
om möjligheten att begära omprövning enligt 17 §, dels om hur
beslutet kan överklagas enligt 19 §. Protokollet över
omhändertagandet ska fogas till beslutet. Åklagaren bestämmer
hur underrättelsen ska ske.

Beslut i fråga om förstörande av en omhändertagen substans

11 § Åklagaren får besluta om förstörande av en substans, om
förutsättningarna enligt 3 § är uppfyllda och åklagaren har

1. beslutat om ett omhändertagande enligt 7 §, eller

2. fastställt ett omhändertagande enligt 10 §.

Har, sedan ett förfarande enligt denna lag inletts, en
författning trätt i kraft genom vilken substansen förklarats
som narkotika eller hälsofarlig vara, hindrar detta inte att
åklagaren beslutar om förstörande.

Ett beslut om förstörande får fattas även om ägaren till
substansen är okänd.

12 § Beslut i fråga om förstörande ska fattas så snart det kan
ske.

Ett beslut i fråga om förstörande ska vara skriftligt och ange

1. om substansen ska förstöras eller inte,

2. från vem substansen omhändertagits och annan som berörs av
beslutet,

3. vilka skäl beslutet grundas på, och

4. möjligheten att begära omprövning enligt 17 § samt hur
beslutet kan överklagas enligt 19 §.

13 § Folkhälsomyndigheten och Läkemedelsverket ska yttra sig
inom viss tid i frågan om substansen är av sådant slag som
anges i 2 §, om åklagaren begär det. Lag (2013:636).

14 § Åklagare inom åklagarväsendet får anlita biträde av
Polismyndigheten eller Tullverket vid utredning av frågor om
förstörande enligt denna lag.

Vid ett förhör tillämpas följande bestämmelser i 23 kap.
rättegångsbalken:

- 4 § om objektivitet,

- 6 § om rätt att hålla förhör,

- 10 § om vem som får närvara vid förhör, och

- 12 § om förbud mot otillbörliga åtgärder under förhör.

Vid tillämpningen av 23 kap. 4 § rättegångsbalken ska
bestämmelserna om den som är misstänkt i stället avse den från
vilken substansen har omhändertagits. Lag (2014:653).

15 § Den som berörs av ett beslut om förstörande ska delges
beslutet.

16 § Om ett försök till delgivning enligt 15 § har misslyckats,
eller ett delgivningsförsök bedöms som utsiktslöst, och värdet
av substansen kan antas vara mindre än en tiondel av det
prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken
som gällde när åklagarens beslut meddelades, får delgivning ske
genom att beslutet anslås hos åklagaren.

Har det inte kunnat utredas vem som är ägare till den substans
som beslutet om förstörande avser, ska åklagaren anslå beslutet
hos myndigheten med uppgift om under vilka omständigheter
substansen har anträffats. Åklagaren ska ange en viss tid, som
inte får understiga en månad, under vilken den som vill göra
anspråk på substansen ska ge sig till känna. Om det inte
framställs något sådant anspråk, vinner beslutet laga kraft.

Omprövning

17 § Åklagaren ska, på eget initiativ eller efter begäran av
den som berörs av beslutet, häva eller ändra ett beslut om
omhändertagande eller förstörande om det på grund av ändrade
förhållanden finns skäl för det eller om beslutet är uppenbart
oriktigt. Detta gäller dock inte om frågan är föremål för
domstolsprövning eller har avgjorts av domstol.

Förvaltningslagens tillämplighet

18 § Vid åklagarens handläggning enligt denna lag 
tillämpas följande bestämmelser i förvaltningslagen 
(2017:900):

– 5 § om legalitet, objektivitet och proportionalitet,

– 6 § om service,

– 7 § om tillgänglighet,

– 8 § om samverkan mellan myndigheter,

– 9 § om utgångspunkter för handläggningen,

– 10 § om partsinsyn,

– 13 § om tolkning och översättning,

– 14 och 15 §§ om ombud och biträde,

– 16–18 §§ om jäv,

– 22 § om hur ankomstdagen för handlingar bestäms,

– 23 § om utredningsansvaret,

– 24 § om när man får lämna uppgifter muntligt,

– 27 § om dokumentation av uppgifter,

– 31 § om dokumentation av beslut,

– 32 § första stycket, andra stycket 2 och tredje stycket om 
motivering av beslut,

– 36 § om rättelse av skrivfel och liknande, och

– 45 § om beslutsmyndighetens åtgärder.

Vid handläggning av en fråga om förstörande tillämpas även 
följande bestämmelser i förvaltningslagen:

– 25 § om kommunikation, och

– 26 § första och andra styckena om remiss.

I fråga om allmän åklagare ska dock bestämmelsen om jäv i 
7 kap. 6 § rättegångsbalken tillämpas. Lag (2018:846).

Överklagande

19 § Åklagarens beslut om omhändertagande eller 
förstörande får överklagas hos tingsrätt av en enskild som 
berörs av beslutet. Ett överklagande ska vara skriftligt och 
ges in till åklagaren. Överklagandet ska ha kommit in till 
åklagaren inom tre veckor från den dag då klaganden fick del 
av beslutet. Beslut om omhändertagande får dock överklagas 
utan begränsning till viss tid.

Om åklagaren inte avvisar överklagandet enligt 45 § 
förvaltningslagen (2017:900), ska han eller hon tillsammans 
med eget yttrande överlämna överklagandet och övriga 
handlingar i ärendet till tingsrätten. Lag (2018:846).

20 § Behörig tingsrätt är den domstol inom vars domkrets det
överklagade beslutet har fattats.

21 § Vid domstolens handläggning tillämpas lagen (1996:242) om
domstolsärenden. Åklagare är motpart till den enskilde sedan
handlingarna i ärendet har överlämnats till domstol.

Övriga bestämmelser

22 § När Folkhälsomyndigheten eller Läkemedelsverket ska
yttra sig enligt 13 §, ska myndigheten så snart det kan ske
ta ställning till om det finns skäl att hos regeringen ansöka
om att substansen förklaras som narkotika eller hälsofarlig
vara. Lag (2013:636).

23 § Om Folkhälsomyndigheten eller Läkemedelsverket har
yttrat sig enligt 13 §, ska myndigheten skyndsamt underrätta
åklagaren om ändrade förhållanden som kan påverka ett beslut
enligt denna lag.

Har åklagaren underrättats enligt första stycket och är
ärendet föremål för domstolsprövning, ska åklagaren skyndsamt
överlämna en kopia av underrättelsen till domstolen.
Lag (2013:636).

24 § En omhändertagen substans ska återlämnas till den från
vilken den har omhändertagits om

1. åklagaren eller rätten beslutar att ett omhändertagande inte
ska bestå, eller

2. åklagaren eller rätten beslutar att substansen inte ska
förstöras.

När något ska återlämnas enligt första stycket ska den från
vilken substansen har omhändertagits så snart som möjligt
underrättas om att substansen får hämtas och att den, om den
inte hämtas inom viss tid som inte får understiga en månad,
kommer att förstöras. Om det är känt att någon annan också
berörs av beslutet ska även han eller hon underrättas om att
omhändertagandet har upphört och till vem substansen kommer att
utlämnas.

Underrättelse om att substansen får avhämtas ska delges berörd
person. Egendomen ska finnas tillgänglig för avhämtning hos den
förvarande myndigheten under minst den tid som angetts i
underrättelse enligt andra stycket.

25 § Den myndighet som förvarar en omhändertagen substans ska
ordna så att substansen förstörs när ett beslut om förstörande
har vunnit laga kraft.

Myndigheten får även förstöra en substans om

1. den från vilken substansen har omhändertagits begär det,

2. den till vilken substansen ska återlämnas inte hämtar den
inom angiven tid, eller

3. vården av substansen är förenad med särskilt höga kostnader
eller betydande risker.

26 § Den som orsakas sakskada till följd av att en substans har
förstörts har rätt till ersättning

1. om åklagaren eller rätten efter förstörandet finner att det
saknas grund för förstörande, eller

2. om substansen har förstörts med stöd av 2 § första stycket 3
och den därefter inte förklaras som narkotika eller hälsofarlig
vara.

Rätt till ersättning föreligger dock inte om substansen har
förstörts med stöd av 25 § andra stycket 1 eller 2.


Övergångsbestämmelser

2011:111

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2011.

2. Lagen tillämpas endast på substanser som omhändertas med
stöd av 5 eller 7 §§ efter ikraftträdandet.