Lag (2024:404) om skattefrihet och förfarande för kompensation till personer födda 1957 på grund av höjd åldersgräns för förhöjt grundavdrag

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om skattefrihet och 
förfarande för kompensation till personer födda 1957 på grund 
av höjd åldersgräns för förhöjt grundavdrag.

2 § Med mottagare avses i denna lag den person som tar emot 
kompensation på grund av höjd åldersgräns för förhöjt 
grundavdrag.

3 § Skatteverket prövar frågor enligt denna lag.

Rätt att meddela föreskrifter om kompensation

4 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen 
meddela föreskrifter om förfarande, förutsättningar för 
kompensation och kompensationens storlek.

Skattefri kompensation

5 § Kompensation enligt denna lag eller enligt föreskrifter 
som har meddelats i enlighet med 4 § ska inte tas upp till 
beskattning enligt inkomstskattelagen (1999:1229).

Tillgodoräknande och utbetalning av kompensation

6 § Kompensation som beviljas ska tillgodoräknas mottagaren 
genom kreditering på ett sådant skattekonto som avses i 
61 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244).

7 § Om en avstämning av skattekontot visar att det finns ett 
överskott på kontot efter att kompensation har tillgodoräknats 
mottagaren, ska utbetalning av beloppet ske.

En utbetalning enligt första stycket ska inte göras om det 
finns något hinder som anges i 64 kap. 4 § 
skatteförfarandelagen (2011:1244).

Om det finns ett överskott på skattekontot efter kreditering 
av kompensationen, ska intäktsränta enligt 65 kap. 4 § tredje 
stycket skatteförfarandelagen beräknas på överskottet från och 
med dagen efter tillgodoräknandet.

Tillkommande kompensation

8 § Om kompensationen har tillgodoräknats med ett för lågt 
belopp ska Skatteverket ändra sitt tidigare beslut om 
kompensation, och tillgodoräknande och utbetalning av 
tillkommande kompensation ska göras enligt 6 och 7 §§.

Återbetalning och återkrav

9 § Mottagaren är återbetalningsskyldig om beslutad 
kompensation har tillgodoräknats felaktigt eller med ett för 
högt belopp.

10 § Om mottagaren är återbetalningsskyldig får Skatteverket 
besluta att återkräva det felaktigt tillgodoräknade beloppet. 
Ett sådant beslut ska innehålla uppgifter om det belopp som 
mottagaren ska betala tillbaka och när beloppet senast ska 
vara betalt.

Beloppet ska senast vara betalt den förfallodag som infaller 
närmast efter att 30 dagar har gått från den dag då beslut om 
återkrav fattades. Med förfallodag avses de dagar som framgår 
av 62 kap. 9 § skatteförfarandelagen (2011:1244).

Om det finns särskilda skäl får Skatteverket besluta att 
beloppet ska vara betalt senast en annan dag.

11 § Återbetalning ska göras genom insättning på ett särskilt 
konto för återbetalningar som finns hos Skatteverket. 
Återbetalningen anses ha gjorts den dag då betalningen har 
bokförts på det särskilda kontot.

Anstånd

12 § Vid återkrav enligt 10 § ska Skatteverket efter ansökan 
bevilja anstånd med hela eller delar av betalningen om det är 
tveksamt hur stort belopp som kommer att behöva betalas. Ett 
sådant anstånd får bestämmas till längst tre månader efter 
dagen för beslutet i den fråga som har föranlett anståndet. 

Skatteverket får också bevilja anstånd med betalningen om det 
kan antas vara till fördel för det allmänna.

13 § Skatteverket får återkalla anstånd enligt 12 § första 
stycket eller sätta ned anståndsbeloppet om

1. förhållandena har ändrats väsentligt sedan anståndet 
beviljats,

2. sökanden har lämnat felaktiga uppgifter som legat till 
grund för anståndet, eller

3. det finns andra särskilda skäl.

Ränta

14 § Om ett belopp som har återkrävts inte betalas i rätt tid, 
ska ränta tas ut på det obetalda beloppet från och med dagen 
efter att kompensationen tillgodoräknades till och med den dag 
då beloppet har betalats. Ränta beräknas efter en räntesats 
som motsvarar basräntan enligt 65 kap. 3 § 
skatteförfarandelagen (2011:1244).

Om det finns särskilda skäl får Skatteverket helt eller delvis 
avstå från kravet på ränta.

Indrivning, verkställighet och preskription

15 § Om ett återkrav av kompensation enligt denna lag inte har 
betalats i rätt tid, ska fordran lämnas till 
Kronofogdemyndigheten för indrivning. Bestämmelser om 
indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga 
fordringar m.m.

16 § Om det finns särskilda skäl får Skatteverket avstå från 
att lämna en fordran på återkrav för indrivning.

17 § Skatteverkets beslut om återkrav enligt 10 § får 
verkställas enligt utsökningsbalken trots att beslutet inte 
har fått laga kraft.

18 § Om en fordran på återkrav av kompensation enligt denna 
lag har lämnats för indrivning, ska Kronofogdemyndigheten 
beräkna räntan efter en räntesats som motsvarar basräntan 
enligt 65 kap. 3 § skatteförfarandelagen (2011:1244) för tiden 
efter överlämnandet och driva in räntan.

19 § En fordran på kompensation enligt denna lag som ska 
tillgodoräknas enligt 6 § får inte överlåtas innan beloppet 
kan betalas ut.

20 § En fordran som avses i 19 § får utmätas trots att den 
inte får överlåtas. Utmätning får dock göras först efter att 
Kronofogdemyndigheten har fått tillfälle att ta fordran i 
anspråk enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning 
av skatter och avgifter. 

Bestämmelserna i 5 kap. 1-3 §§ utsökningsbalken tillämpas inte 
vid utmätning av en fordran på kompensation.

21 § En fordran på återkrav av kompensation enligt denna lag 
ska vid tillämpning av lagen (1982:188) om preskription av 
skattefordringar m.m. anses vara en sådan fordran som har 
påförts enligt skatteförfarandelagen (2011:1244).

22 § Beslut enligt denna lag gäller omedelbart.

Överklagande 

23 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om 
överklagande till allmän förvaltningsdomstol. 

Skatteverkets beslut som avser anstånd enligt 12 § andra 
stycket får inte överklagas.