Förordning (1962:304) om förhöjning av vissa ersättningar av statsmedel i anledning av yrkesskada m.m. 

1 § Livränta eller sjukpenning, som av statsmedel utgår jämlikt någon av 
de författningar vilka angivas i 2 §, skall förhöjas enligt de grunder, 
som stadgas i lagen den 6 juni 1962 (nr 303) om förhöjning av vissa 
ersättningar i anleding av yrkesskada m.m. Ersättning, som efter 
Konungens förordnande utgives med tillämpning av grunderna i någon av de 
i 2 § avsedda författningarna, förhöjes i motsvarande mån, där Konungen 
icke annat föreskriver.

Kostnad för förhöjning enligt denna förordning bestrides av statsmedel.

2 § De författningar, som avses i 1 §, äro:

1) lagen den 17 juni 1916 (nr 235) om försäkring för olycksfall i 
arbete;

2) förordningen den 1 juni 1923 (nr 138) angående ersättning av 
statsmedel för skada till följd av olcyksfall, som förorsakats av 
krigsförhållandena under 1914-1919 års världskrig;

3) förordningen den 18 juni 1927 (nr 234) om ersättning i anledning av 
kroppsskada, ådragen under militärtjänstgöring;

4) lagen den 14 juni 1929 (nr 131) om försäkring för vissa 
yrkessjukdomar;

5) lagen den 11 juni 1937 (nr 348) om krigsförsäkring för ombord å 
fartyg gjänstgörande personer;

6) förordningen den 24 mars 1938 (nr 102) om olycksfalls- och 
yrkessjukdomsersättning åt tvångsarbetare m. fl.;

7) förordningen den 24 mars 1938 (nr 103) om olycksfalls- och 
yrkessjukdomsersättning åt gängar m.fl.;

8) förordningen den 13 april 1940 (nr 213) om ersättning av statsmedel i 
vissa fall för skada till följd av olycksfall,som förorsakats av 
krigsåtgärd;

9) förordningen den 28 juni 1941 (nr 593) om ersättning i anledning av 
kroppsskada, ådragen under hemvärnstjänstgöring;

10) förordningen den 28 juni 1941 (nr 595) om ersättning i anleding av 
kroppsskada, ådragen under tjänstgöring i civilförsvaret;

11) förordningen den 21 april 1943 (nr 183) om ersättning i vissa fall i 
anledning av kroppsskada, ådragen under fullgörande av tjänsteplikt;

12) kungörelsen den 30 juni 1947 (nr 344) om ersättning i anledning av 
kroppsskada, ådragen under verksamhet vid brandsläckning m.m..;

13) militärersättningsförordningen den 2 juni 1950 (nr 261);

14) lagen den 14 maj 1954 (nr 243) om yrkesskadeförsäkring;

15) lagen den 14 maj 1954 (nr 246) om krigsförsäkring för sjömän m.fl.;

16) förordningen den 14 maj 1954 (nr 247) om ersättning av statsmedel 
vid olycksfall, som till följd av krigsåtgärd drabba sjömän m.fl.;

17) förordnignen den 14 maj 1954 (nr 249) om ersättning i anledning av 
kroppsskada, ådragen under tjänstgöring i civilförsvaret;

18) förordningen den 14 maj 1954 (nr 250) om ersättning i anledning av 
kroppsskada, ådragen under verksamhet vid brandsläckning m.m.

3 § Förhöjning enligt denna förordning utgår icke å ersättning, varå 
förordningen den 2 juni 1950 (nr 262) angående omreglering av vissa 
ersättningar i anledning av kroppsskada, ådragen under 
militärtjänstgöring äger tillämpning.

4 § Är den skadade berättigad jämväl till livränta, som avses i lagen 
den 6 juni 1962 (nr 303), skall förhöjning av livränta, varå denna 
förordning äger tillämpning, ske så, att livräntornas sammanlagda 
årsbelopp motsvarar vad som skulle hava tillkommit den skadade, därest 
de skilda livräntorna skolat förhöjas enligt nämnda lag.

5 § Där ej annat följer av vad ovan stadgats, skall i fråga om 
förhöjning enligt denna förordning i tillämpliga delar gälla vad som 
finnes föreskrivet beträffande den ersättning, som förhöjts genom 
förordningen.

6 § De närmare föreskrifter, som finnas erforderliga för tillämpningen 
av denna förordning, meddelas av Konungen.

Övergångsbestämmelser

1962:304

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1963 men äger icke 
tillämpning å ersättning, som belöper å tid dessförinnan.