Förordning (1987:409) om bidrag  till arbetshjälpmedel m.m. 

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om

1. bidrag till arbetshjälpmedel åt funktionshindrade,

2. bidrag till arbetsbiträde åt funktionshindrade,

3. näringshjälp,

4. bidrag till vissa kostnader för resor och läromedel åt
funktionshindrade deltagare i arbetsmarknadsutbildning och
yrkesinriktad rehabilitering, och

5. bidrag till vissa kostnader för ledsagare.

I fråga om bidrag till arbetshjälpmedel som behövs som ett led i
rehabilitering av en förvärvsarbetande försäkrad finns föreskrifter i
förordningen (1991:1046) om ersättning från sjukförsäkringen enligt
lagen (1962:381) om allmän försäkring i form av bidrag till
arbetshjälpmedel. Förordning (1995:725).

Bidrag till arbetshjälpmedel

2 § Bidrag enligt denna förordning får lämnas för en
funktionshindrad anställd. Bidraget får lämnas för behov som
framkommer under de första tolv anställningsmånaderna.

Bidrag får också lämnas för

- funktionshindrade som deltar i en arbetsmarknadspolitisk
åtgärd, med undantag för arbetsmarknadsutbildning i det
reguljära utbildningsväsendet,

- funktionshindrade ungdomar vid praktisk
arbetslivsorientering,

- synskadades kostnader för den tal- och punktskriftslitteratur
som de behöver för att kunna delta i arbetsmarknadsutbildning.

Om det finns särskilda skäl, får bidrag även lämnas till
företagare eller fria yrkesutövare som är funktionshindrade.
Förordning (1998:1787).

3 § Bidraget får lämnas till arbetsgivaren eller den
funktionshindrade och får avse kostnaden för

1. att köpa eller, om det är ekonomiskt mera förmånligt, att hyra
sådana arbetshjälpmedel eller anordningar på arbetsplatsen som behövs
för att den funktionshindrade skall kunna utföra sitt arbete,

2. expertundersökningar i ärenden om sådana anpassningsåtgärder som
avses i 1, och

3. att reparera arbetshjälpmedlet. Förordning (1995:725).

4 § Bidrag får inte lämnas för

1. hjälpmedel eller en anordning som normalt behövs i verksamheten
eller som krävs för att arbetsmiljön skall vara tillfredsställande
eller ett läromedel som utbildningsanordnaren skall svara för,

2. reparation av en fast anordning, en maskin eller en byggnad,
eller

3. ändamål för vilket stöd kan lämnas av jordbruks- eller
regionalpolitiska skäl. Förordning (1995:725).

5 § Arbetsgivaren och den funktionshindrade kan vardera få bidrag
med högst 50 000 kronor. Bidrag till datorbaserade hjälpmedel och
tal- och punktskriftslitteratur får dock beviljas med ett högre
belopp än 50 000 kronor. Om det finns synnerliga skäl, kan
länsarbetsnämnden medge att bidrag även i ett annat fall lämnas med
ett högre belopp.

Bidrag lämnas för hela kostnaden, om hjälpmedlet eller anordningen
saknar värde för någon annan än den funktionshindrade. I andra fall
lämnas bidrag med lägst halva kostnaden. Förordning (1995:725).

6 § Bidraget skall betalas tillbaka, om hjälpmedlet eller
anordningen inte längre används för avsett ändamål.
Återbetalningsbeloppet skall minskas med högst en femtedel för varje
helt år som har gått sedan bidraget beviljades. Om det finns
särskilda skäl, kan återbetalningsskyldigheten jämkas eller efterges.

Om den funktionshindrade blir arbetsoförmögen eller det finns andra
liknande skäl, kan återbetalningsskyldigheten fullgöras genom att
hjälpmedlet eller anordningen överlåts till Arbetsmarknadsverket.
Förordning (1995:725).

Bidrag till arbetsbiträde m. m.

7 § Bidrag får lämnas till

1. en arbetsgivare som anställer en funktionshindrad eller har
en funktionshindrad anställd,

2. en företagare eller en fri yrkesutövare som är
funktionshindrad,

3. en arbetsgivare som för praktisk arbetslivsorientering tar
emot funktionshindrade ungdomar eller personer som deltar i
yrkesinriktad rehabilitering, och

4. anordnare av arbetspraktik. Förordning (1998:1787).

8 § Om någon annan än arbetsgivaren får utgifter för
arbetsbiträde i samband med arbete, praktisk
arbetslivsorientering eller arbetspraktik kan bidraget i
stället lämnas till den som har utgiften. Förordning (1998:1787).

9 § Bidrag får lämnas för arbetsbiträde åt en svårt
funktionshindrad, om funktionshindret förorsakar utgifter för sådant
biträde i en utsträckning som väsentligt överstiger vad som kan anses
vara normalt för befattningen eller verksamheten. Förordning
(1995:725).

10 § Bidrag får vidare lämnas till kostnaden för

1. utbildning av arbetsbiträde i teckenspråk för döva,

2. utbildning av arbetsbiträde eller tolk för dövblinda, och

3. inläsning på ljudband av facklitteratur till en synskadad som
genomgår utbildning inom ett företag.

Bestämmelser om tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva,
dövblinda, vuxendöva och hörselskadade finns i 3 a § hälso- och
sjukvårdslagen (1982:763). Förordning (1995:725).

11 § Bidrag får inte lämnas för arbetstagare

1. för vilka lönebidrag lämnas enligt förordningen (1991:333) om
lönebidrag,

2. som sysselsätts i skyddat arbete, eller

3. som har beviljats utbildning enligt förordningen (1984:518) om
utbildning i företag.

Länsarbetsnämnden kan dock medge att bidrag lämnas för svårt
funktionshindrade som behöver personlig hjälp på arbetsplatsen trots
att lönebidrag lämnas för dem. Förordning (1995:725).

12 § Bidrag får lämnas med högst 50 000 kronor per år.

Till företagare med funktionshinder som medför stora
kommunikationssvårigheter får bidrag lämnas med högst 100 000
kronor per år. Förordning (1998:1787).

Bidrag till resekostnader m. m.

13 § Bidrag lämnas till resekostnader enligt 15 och 16 §§.
Förordning (1995:725).

14 § Med utbildningsplats och utbildningsort enligt denna förordning
avses den plats eller den ort där en funktionshindrad deltagare
genomgår arbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad rehabilitering
som beslutats av länsarbetsnämnden. Förordning (1995:725).

15 § Bidrag lämnas för skäliga kostnader som en funktionshindrad
deltagare i arbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad
rehabilitering har på grund av funktionshindret för

1. studieresor som är obligatoriska för utbildningen, och

2. dagliga resor mellan bostaden och utbildningsplatsen till den del
kostnaderna överstiger 300 kronor per månad.

Bidrag lämnas inte för kostnader för studieresa som avses i första
stycket 1, om studieresan avser en ort utomlands. Är det fördelaktigt
från kostnadssynpunkt, lämnas dock bidrag för en sådan resa som sker
till ett annat land inom Norden. Förordning (1995:725).

16 § Till den som har sin ordinarie bostad på ett avstånd från
utbildningsorten som överstiger rimligt pendlingsavstånd och därför
bor tillfälligt där eller som i annat fall har särskilda skäl att bo
tillfälligt på utbildningsorten under utbildningstiden, lämnas bidrag
för kostnader

1. för resor mellan den ordinarie bostaden och utbildningsorten vid
utbildningens början och slut samt vid uppehåll i utbildningen som är
längre än tio kalenderdagar i följd, och

2. som motsvarar högst kostnaden för en fram- och återresa i månaden
mellan utbildningsorten och den ordinarie bostaden för bidragstagaren
eller för en familjemedlem eller någon på annat sätt närstående till
bidragstagaren som behövs för att en funktionshindrad person skall
kunna resa.

För deltagande i utbildning där utbildningstiden inte överstiger 30
kalenderdagar eller där utbildningen tillfälligt är förlagd till en
annan utbildningsort än den ordinarie utbildningsorten under högst 30
kalenderdagar, lämnas bidrag endast för kostnader enligt första
stycket 1 i denna paragraf. Då skall den tillfälliga bostaden på
utbildningsorten likställas med den ordinarie bostaden. Förordning
(1995:725).

17 § Om det är nödvändigt att en funktionshindrad har en ledsagare i
samband med arbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktad
rehabilitering, får i de fall som avses i 16 § ersättning lämnas för
resa, uppehälle och förlorad arbetsförtjänst till ledsagaren. Sådan
ersättning får även lämnas under högst tio dagar, om det är önskvärt
att ledsagaren deltar i träningen av den funktionshindrade.
Förordning (1995:725).

18 § Kostnaderna för resa och uppehälle ersätts, om de överstiger 50
kronor, enligt följande grunder. 3--4 gäller dock endast för
ledsagare enligt 17 §.

1. För resor med allmänna kommunikationsmedel ersätts skälig
kostnad. Med skälig kostnad avses kostnaden för det billigaste
färdsättet. Även om billigare färdsätt finns, skall kostnaden för
resa med flyg anses skälig, om det med hänsyn till tidsvinsten eller
andra särskilda skäl är motiverat att göra resan med flyg. Vid
bedömningen av om kostnaden för resa med flyg är skälig, skall det
beaktas om resmålet hade kunnat nås genom en billigare flygresa samma
dag.

2. Kostnaden för resa med egen bil ersätts om det med hänsyn till
tidsvinsten eller andra särskilda skäl är motiverat att göra resan
med bil. Ersättning lämnas dock med högst 90 öre per kilometer.

I annat fall ersätts resekostnaden med kostnaden för annat lämpligt
färdmedel.

3. Traktamente för en hel dag får lämnas med högst 100 kronor. Vid
flerdagsförrättningar får traktamentet dock uppgå till högst 200
kronor per dag. Ersättning lämnas för styrkt logikostnad, om
kostnaden är godtagbar med hänsyn till prisläget på orten.

4. Kostnaden för förlorad arbetsförtjänst ersätts med den faktiska
förlusten. Förordning (1995:725).

19 § Till funktionshindrade elever i grundskolans högstadium eller i
gymnasieskolan som deltar i arbetsförberedande åtgärder i form av
vägledning efter beslut av en länsarbetsnämnd får reseersättning
lämnas enligt bestämmelserna i 13 § och 15 § första stycket 2 samt 16 §
samt ersättning för styrkta kostnader för kost och logi.

Ersättning enligt denna paragraf lämnas inte till den som har fyllt
20 år eller som har rätt till ersättning som sägs i första stycket
enligt någon annan bestämmelse i denna förordning. Förordning
(1995:725).

Näringshjälp

20 § Näringshjälp är bidrag för att skaffa arbetsmaskin eller
verktyg eller till annan kostnad för att börja verksamhet som egen
företagare.

21 § Näringshjälp får lämnas till en funktionshindrad som inte utan
arbetsmarknadspolitiska åtgärder kan få ett lämpligt arbete på den
reguljära arbetsmarknaden. Som villkor för näringshjälp gäller att
verksamheten kan antas ge ett väsentligt tillskott till
försörjningen. Förordning (1995:725).

22 § Näringshjälp får lämnas även till flera personer som gemensamt
börjar verksamhet som egna företagare.

23 § Näringshjälp lämnas med högst 60 000 kronor.

Näringshjälp får kombineras med bidrag för start av
näringsverksamhet enligt förordningen (1998:1784) om
arbetsmarknadspolitiska aktiviteter.

24 § Näringshjälp skall betalas tillbaka, om den rörelse för vilken
bidraget har lämnats läggs ned eller säljs. Återbetalningsbeloppet
skall minskas med högst en tredjedel för varje helt år som har gått
sedan bidraget beviljades. Om det finns särskilda skäl, får
återbetalningsskyldigheten jämkas eller efterges.

Övriga bestämmelser

25 § Bestämmelserna i 19 och 21--23 §§ förordningen (1987:405) om
den arbetsmarknadspolitiska verksamheten gäller när denna förordning
tillämpas.

26 § Ansökan om bidrag till anpassningsåtgärder och näringshjälp
skall göras innan anskaffningen sker eller verksamheten börjar. En
ansökan som har gjorts senare får beviljas endast om det finns
synnerliga skäl.

När det finns skäl till det skall yttrande om verksamhetens
ekonomiska förutsättningar begäras in i ärenden som rör näringshjälp.
Förordning (1994:372).

27 § Bidrag enligt denna förordning lämnas längst till och med
månaden före den då den funktionshindrade fyller 65 år. Förordning
(1995:725).

28 § Innan ett ärende om bidrag till en arbetsgivare avgörs, skall
berörda arbetstagarorganisationer ha fått tillfälle att yttra sig.
Förordning (1989:162).

29 § Länsarbetsnämndens beslut enligt denna förordning, utom såvitt
avser 13--19 §§, får överklagas hos AMS. AMS beslut får överklagas
hos regeringen. Förordning (1995:725).

Övergångbestämmelser

1998:1787

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1999. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för deltagande i
arbetslivsutveckling enligt förordningen (1997:1277) om
arbetslivsutveckling och arbetsplatsintroduktion enligt
förordningen (1995:711) om arbetsplatsintroduktion.

2000:630

Den upphävda förordningen gäller fortfarande för personer
som enligt beslut som fattats före den 1 augusti 2000 tar del
av bidrag eller verksamhet enligt dem.