Hälso- och sjukvårdsförordning (2017:80)

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § I denna förordning finns kompletterande bestämmelser till 
hälso- och sjukvårdslagen (2017:30).

De ord och benämningar som används i förordningen har samma 
betydelse som i den nämnda lagen.

2 § Det som sägs i denna förordning om regioner gäller också 
kommuner som inte ingår i en region. 
Förordning (2019:1118).

2 kap. Nationell högspecialiserad vård

1 § Socialstyrelsen beslutar vilken hälso- och sjukvård som 
ska utgöra nationell högspecialiserad vård enligt 2 kap. 7 § 
hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och på hur många enheter 
sådan vård ska bedrivas. Förordning (2018:144).

2 § Socialstyrelsen beslutar efter ansökan från en region om 
tillstånd och villkor för att bedriva nationell 
högspecialiserad vård. Myndigheten beslutar också om 
återkallelse av ett sådant tillstånd. 
Förordning (2019:1118).

3 § Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om de villkor 
som ska gälla för tillstånd att bedriva nationell 
högspecialiserad vård och om återkallelse av ett sådant 
tillstånd. Förordning (2018:144).

4 § Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om 
verkställighet av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) i fråga 
om ansökningsförfarandet hos myndigheten.
Förordning (2018:144).

3 kap. Samverkansregioner för hälso- och sjukvård

1 § För hälso- och sjukvård som berör flera regioner ska 
landet vara indelat i samverkansregioner som anges i 
nedanstående uppställning. Varje samverkansregion omfattar de 
län och de kommuner som anges i uppställningen.

Samverkansregion		Län
				Kommuner

Samverkansregion Stockholm	Stockholms län
				Gotlands län

Samverkansregion Linköping	Östergötlands län 
				Jönköpings län
				Kalmar län

Samverkansregion Lund/Malmö	Kronobergs län
				Blekinge län
				Skåne län
				Halmstad kommun
				Hylte kommun
				Laholms kommun

Samverkansregion Göteborg	Västra Götalands län
				Falkenbergs kommun
				Kungsbacka kommun
				Varbergs kommun

Samverkansregion Uppsala/Örebro	Uppsala län
				Södermanlands län
				Värmlands län 
				Örebro län
				Västmanlands län 
				Dalarnas län 
				Gävleborgs län

Samverkansregion Umeå		Västernorrlands län 
				Jämtlands län
				Västerbottens län
				Norrbottens län
Förordning (2019:1118).

4 kap. Behörighet och ansvar för vissa personalgrupper

Verksamhetschef

1 § En verksamhetschef enligt 4 kap. 2 § hälso- och 
sjukvårdslagen (2017:30) ska säkerställa att patientens behov 
av trygghet, kontinuitet, samordning och säkerhet i vården 
tillgodoses. Verksamhetschefen ska utse en fast vårdkontakt 
enligt vad som anges i 6 kap. 2 § patientlagen (2014:821).

2 § Verksamhetschefen ska utse en eller flera läkare att ha 
ansvar för att klinisk obduktion görs när det finns skäl för 
detta. 

3 § Verksamhetschefen ska ansvara för att 

1. den som varit intagen på sjukhus på begäran avgiftsfritt 
får intyg om orsaken till intagningen och om tiden för 
intagningen och utskrivningen, 

2. överförmyndaren underrättas när en intagen person kan 
antas behöva god man eller förvaltare enligt föräldrabalken 
samt när ett förvaltaruppdrag bör upphöra, 

3. någon närstående omedelbart underrättas när en patient 
avlider eller en patients tillstånd allvarligt försämras,

4. någon närstående omedelbart underrättas när en patient som 
lämnar eller avser att lämna sjukhuset är farlig för någon 
annans personliga säkerhet eller sitt eget liv. Om patienten 
är farlig för en viss person ansvarar verksamhetschefen för 
att även denna person och, om det behövs, lämplig myndighet 
omedelbart underrättas.

4 § Verksamhetschefen får bestämma över diagnostik eller vård 
och behandling av enskilda patienter endast om han eller hon 
har tillräcklig kompetens och erfarenhet för detta.

5 § Verksamhetschefen får uppdra åt sådana befattningshavare 
inom verksamheten som har tillräcklig kompetens och 
erfarenhet att fullgöra enskilda ledningsuppgifter.

Medicinskt ansvarig sjuksköterska

6 § En medicinskt ansvarig sjuksköterska enligt 11 kap. 4 § 
första stycket hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) ska 
ansvara för att 

1. patienten får en säker och ändamålsenlig hälso- och 
sjukvård av god kvalitet inom kommunens ansvarsområde, 

2. patienten får den hälso- och sjukvård som en läkare 
förordnat om, 

3. journaler förs i den omfattning som föreskrivs i 
patientdatalagen (2008:355), 

4. beslut om att delegera ansvar för vårduppgifter är 
förenliga med patientsäkerheten, 

5. det finns ändamålsenliga och väl fungerande rutiner för

a) läkemedelshantering, 

b) rapportering enligt 6 kap. 4 § patientsäkerhetslagen 
(2010:659), och 

c) att kontakta läkare eller annan hälso- och 
sjukvårdspersonal när en patients tillstånd fordrar det. 

Detsamma gäller i tillämplig omfattning sådana 
fysioterapeuter och arbetsterapeuter som avses i 11 kap. 4 § 
andra stycket hälso- och sjukvårdslagen. 

Personal vid enheter där det bedrivs läkarutbildning eller 
forskning

7 § En läkare som är anställd vid en sjukvårdsenhet inom 
regionernas hälso- och sjukvård där det bedrivs 
högskoleutbildning för läkarexamen eller forskning är skyldig 
att biträda vid handledningen av medicine studerande.

En specialistutbildad läkare som är anställd vid en sådan 
enhet som avses i första stycket är, i den mån den eller de 
nämnder som utövar ledningen av hälso- och 
sjukvårdsverksamheten vid enheten medger det, skyldig att inom 
sitt verksamhetsområde utföra den undervisning och den 
examination som behövs för att högskoleutbildning för 
läkarexamen ska kunna bedrivas på ett ändamålsenligt sätt.
Förordning (2019:1118).

8 § Kliniska assistenter och medicine studerande får biträda 
vid hälso- och sjukvård vid sådana enheter som avses i 7 § 
första stycket.

5 kap. Behörighet för anställning och tillsättning av 
tjänster 

1 § Detta kapitel gäller inom regionernas hälso- och sjukvård. 
Bestämmelsen i 5 § gäller även inom kommunernas hälso- och 
sjukvård. Förordning (2019:1118).

Behörighet för anställning

2 § Behörig för anställning som läkare för allmäntjänstgöring 
är den som har

1. avlagt läkarexamen, eller

2. genomgått medicinsk utbildning utomlands och ska genomgå 
kompletterande utbildning.

Behörig för anställning som läkare för 
specialiseringstjänstgöring är den som har legitimation som 
läkare.

3 § Behörig för annan anställning som läkare än som sägs i 
2 § är den som har bevis om specialistkompetens. Om det finns 
särskilda skäl får Socialstyrelsen förklara en läkare behörig 
för sådan anställning även om läkaren inte uppfyller 
behörighetsvillkoren.

4 § Om regionen inte kan anställa någon som är behörig att 
utöva läkaryrket som vikarie för läkare vid semester eller 
annan ledighet eller under vakans, får Socialstyrelsen medge 
regionen att anställa någon annan som styrelsen bedömer i 
huvudsak kan fullgöra de med anställningen förenade 
uppgifterna. Förordning (2019:1118).

5 § Behörig för anställning som barnmorska, fysioterapeut, 
psykolog, psykoterapeut, sjukhusfysiker eller sjuksköterska 
är den som har legitimation för sådant yrke och, vad gäller 
psykolog, även den som genomgår föreskriven praktisk 
tjänstgöring.

Detsamma gäller vikarie på sådan anställning, om 
Socialstyrelsen inte medgett undantag.

Förfarandet vid anställning av läkare

6 § Bestämmelser om anställningar som läkare och andra 
anställningar som är förenade med en anställning som lärare 
vid en högskola finns i 3 kap. 8 § högskolelagen 
(1992:1434).

7 § Regionen ska kungöra anställningar för specialistutbildade 
läkare lediga till ansökan. Om det finns särskilda skäl får 
dock anställning ske utan kungörelse.

Kungörelser som avses i första stycket ska införas i Post- och 
Inrikes Tidningar eller, om regeringen medger det, i en annan 
publikation med föreläggande av tre veckors ansökningstid, 
räknad från dagen för kungörandet. Förordning (2019:1118).

8 § Vid andra anställningar för specialistutbildade läkare än 
som avses i 6 § vid en sjukvårdsenhet inom regionernas hälso- 
och sjukvård där det bedrivs högskoleutbildning för 
läkarexamen eller forskning, ska tre sakkunniga pröva varje 
sökandes behörighet och bedöma skickligheten hos samtliga 
behöriga sökande. Vid bedömningen av skickligheten ska hänsyn 
tas främst till utbildning samt till klinisk och vetenskaplig 
skicklighet. De sakkunniga ska föra upp de fyra främsta 
behöriga sökandena på förslag. Regionen får därefter anställa 
en av de föreslagna sökandena. Förordning (2019:1118).

9 § Två av de sakkunniga som avses i 8 § och suppleanter för 
dem utses för högst fyra år på det sätt som den berörda 
högskolestyrelsen bestämmer. Regionen utser för samma tid en 
sakkunnig och suppleant för denne. Högskolestyrelsen utser 
ordförande och vice ordförande bland de sakkunniga.

Om ingen av de sakkunniga är verksam inom det område som den 
lediga anställningen avser, ska de tillkalla en läkare inom 
verksamhetsområdet att ingå som sakkunnig.

Om det behövs får de sakkunniga, efter medgivande av regionen, 
inhämta yttrande från en annan läkare med särskild erfarenhet 
från det verksamhetsområde som den lediga anställningen avser.
Förordning (2019:1118).

10 § Sakkunniga ska samråda med varandra och utan onödigt 
dröjsmål lämna sina anställningsförslag.

I fråga om de sakkunnigas beslut tillämpas bestämmelserna i 
29 och 30 §§ förvaltningslagen (2017:900) om omröstning och 
om reservation och avvikande mening. Förordning (2018:911).

11 § Vid andra anställningar för specialistutbildade läkare än 
som avses i 6 och 8 §§ ska regionen fästa avseende främst vid 
skickligheten för anställningen. Förordning (2019:1118).

12 § Vikariat på anställning som läkare som beräknas vara 
minst sex månader i följd ges i samma ordning som 
anställningen, om Socialstyrelsen inte medgett undantag.

13 § Läkare för allmäntjänstgöring anställs genom förordnande 
för högst två år. Förordnandet får förlängas om det finns 
särskilda skäl.

14 § Den myndighet som ska anställa någon som avses i denna 
förordning ska utan dröjsmål anslå de sakkunnigas beslut om 
anställningsförslag på regionens anslagstavla med uppgift om 
den dag då beslutet anslogs. Förordning (2019:1118).

Möjlighet till anställning i regionerna för läkares 
allmäntjänstgöring

14 a § Bestämmelserna om möjlighet till anställning i regionerna för 
läkares allmäntjänstgöring i 10 kap. 5 § första stycket hälso- 
och sjukvårdslagen (2017:30) i lydelsen före den 1 juli 2021 
gäller fortfarande för den som 

1. har avlagt läkarexamen enligt bilaga 2 till 
högskoleförordningen (1993:100) i lydelsen före den 1 juli 
2019, eller

2. är läkare med utländsk utbildning som föreskrivits 
allmäntjänstgöring. Förordning (2020:1099).

Överklagande

15 § Beslut av sakkunniga om anställningsförslag får 
överklagas till Socialstyrelsen. Skrivelsen med överklagandet 
ska ha kommit in till Socialstyrelsen inom tre veckor från 
den dag då beslutet anslogs enligt 14 §.

Socialstyrelsens beslut får inte överklagas.

6 kap. Vårdgaranti

1 § Vårdgarantin enligt 9 kap. 1 § hälso- och 
sjukvårdslagen (2017:30) ska innehålla en försäkran om att 
den enskilde får

1. kontakt med primärvården samma dag som den enskilde söker 
kontakt med primärvården (tillgänglighetsgaranti),

2. en medicinsk bedömning av läkare eller annan legitimerad 
hälso- och sjukvårdspersonal inom primärvården inom tre dagar 
från det att den enskilde har sökt kontakt med primärvården, 
om vårdgivaren har bedömt att den enskilde behöver få en 
medicinsk bedömning och en sådan inte kan göras när den 
enskilde först söker kontakt (bedömningsgaranti inom 
primärvården),

3. besöka den specialiserade vården inom 90 dagar från det 
att remiss har utfärdats eller, om någon remiss inte är 
nödvändig, från det att den enskilde har sökt kontakt med den 
specialiserade vården (besöksgaranti inom den specialiserade 
vården), och

4. planerad vård inom 90 dagar från det att vårdgivaren har 
beslutat att den enskilde ska få den aktuella vården 
(behandlingsgaranti). Förordning (2018:1129).

2 § Vid bedömningen av om vårdgarantin enligt 1 § 3 eller 4 är 
uppfylld ska inte räknas tid då den enskilde 

1. av medicinska skäl inte kan ges vård,

2. utnyttjat sin möjlighet att välja vård i en annan region 
enligt 9 kap. 1 § patientlagen (2014:821), eller

3. frivilligt avstår från vård. 

Den enskilde ska anses frivilligt avstå från vård om han eller 
hon har 

1. informerats om vårdgarantin, 

2. erbjudits vård i enlighet med vårdgarantin, och 

3. meddelat vårdgivaren att han eller hon avstår från 
erbjudandet om vård. Förordning (2019:1118).

3 § Regionernas rapporteringsskyldighet enligt 9 kap. 3 § 
hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) ska fullgöras genom att 
regionerna lämnar uppgifter om väntetider till den nationella 
väntetidsdatabas som förs av Sveriges Kommuner och Landsting.
Förordning (2019:1118).

4 § Socialstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter om 
regionernas rapporteringsskyldighet enligt 9 kap. 3 § hälso- 
och sjukvårdslagen (2017:30). Förordning (2019:1118).

7 kap. Övriga bestämmelser

1 § Läkemedelsförråd som avses i 12 kap. 4 § hälso- och 
sjukvårdslagen (2017:30) ska innehålla flertalet av de 
läkemedel som de boende behöver (fullständigt förråd) eller 
enbart vissa basläkemedel (akutförråd).

2 § Regionen eller kommunen ska i fall som avses i 8 kap. 9 § 
eller 12 kap. 6 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) 
tillhandahålla förbrukningsartiklar som fortlöpande behövs vid 
urininkontinens, urinretention eller tarminkontinens.
Förordning (2019:1118).

8 kap. Övriga bemyndiganden

1 § Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om hälso- och 
sjukvård som behövs till skydd för enskilda.

2 § Socialstyrelsen får meddela de ytterligare föreskrifter 
som behövs för verkställigheten av 5 kap. 4 § hälso- och 
sjukvårdslagen (2017:30).

3 § Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om

1. innehållet i den listningstjänst som avses i 7 kap. 3 a § 
tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (2017:30),

2. kösystem inom listningstjänsten, och

3. val av utförare på annat sätt än genom listningstjänsten.

Socialstyrelsen får även meddela närmare föreskrifter om den 
listningstjänst som avses i 7 kap. 3 a § tredje stycket hälso- 
och sjukvårdslagen. Förordning (2022:339).


Övergångsbestämmelser

2017:80

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2017.

2. Genom förordningen upphävs

a) förordningen (1982:777) om rikets indelning i regioner för 
hälso- och sjukvård som berör flera landstingskommuner,

b) förordningen (1996:933) om verksamhetschef inom hälso- och 
sjukvården,

c) förordningen (1998:1518) om behörighet till vissa 
anställningar inom hälso- och sjukvården m.m., 

d) förordningen (2010:349) om vårdgaranti.

3. Vid tillämpningen av 4 kap. 6 § ska sjukgymnast jämställas 
med fysioterapeut.

4. Behörig för anställning som läkare enligt 5 kap. 3 § är 
även den som har bevis om kompetens som allmänpraktiserande 
läkare (Europaläkare) enligt 4 kap. 7 § patientsäkerhetslagen 
(2010:659) i dess lydelse före den 1 juli 2012.

5. Behörig för anställning som fysioterapeut enligt 5 kap. 
5 §, eller som vikarie på sådan anställning, är även den som 
har legitimation som sjukgymnast.