Förordning (1957:232) om explosiva varor för försvarets behov m.m. 

Inledande bestämmelser

1 § Bestämmelserna i denna förordning gäller sådana explosiva varor, som
avses i förordningen (1949:341) om explosiva varor, samt äger
tillämpning på försvarsmaktens och civilförsvarets fabriker, verkstäder,
forskningsanstalter och förråd, så ock eljest på staten tillhöriga varor
av nu nämnt slag, vilka är avsedda för försvarsmaktens och
civilförsvarets behov.

Förordningen gäller transporter endast i den mån transporterna inte
omfattas av lagen (1982:821) om transport av farligt gods. Förordning
(1982:926).

Om tillverkning

2 § Tillverkning av explosiva varor skall förestås av en därtill
förordnad föreståndare. Vid anläggning av större omfattning må
särskilda föreståndare förordnas för olika avdelningar. För
föreståndare skall finnas vikarie. Föreståndare och vikarie förordnas
av vederbörande centrala förvaltningsmyndighet efter
sprängämnesinspektionens hörande.

Föreståndare är ansvarig för att verksamheten bedrives på behörigt
sätt i tekniskt avseende samt att denna förordning och med stöd därav
meddelade föreskrifter och beslut efterföljas. Han skall, då
tillverkning av explosiv vara pågår, själv eller genom vikarie öva
tillsyn över tillverkningen. Föreståndare eller vikarie, som vid
förfall för föreståndaren inträtt i dennes ställe, skall hava sin
bostad i närheten av anläggningen där ej den centrala
förvaltningsmyndigheten medgivit annat.

Vid tillverkning där flera än tre personer sysselsättas må ej såsom
föreståndare eller vikarie förordnas annan än den som äger
erforderliga teoretiska kunskaper och praktisk erfarenhet i sådan
tillverkning, som skall förekomma vid fabriken, samt i övrigt prövas
lämplig.

Vid annan tillverkning må såsom föreståndare eller vikarie förordnas
lämplig person, som äger praktisk erfarenhet i den tillverkning varom
fråga är. Förordning (1982:926).

3 § Tillverkning av explosiv vara må icke äga rum å plats, där
tillverkningen kan medföra särskild fara för omgivningen. Erforderliga
skyddsavstånd bestämmas av vederbörande centrala förvaltningsmyndighet
i samråd med sprängämnesinspektionen och efter länsstyrelsens
hörande.

Mot länsstyrelsens avstyrkande må tillverkning av explosiva varor ej
äga rum inom tätbebyggt område eller tillverkning av sprängämnen,
krut, sprängladdad ammunition eller sprängkraftiga tändmedel ske på
mindre avstånd än 500 meter från offentlig byggnad, station å järnväg,
som är upplåten till allmän trafik, eller hus, som ej står under
ifrågavarande centrala förvaltningsmyndighets förvaltning och vari
människor bo eller eljest varaktigt uppehålla sig, eller 200 meter
från allmän väg eller från järnväg eller farled, som är upplåten till
allmän trafik, eller från gränsen till fast egendom, som ej står under
myndighetens förvaltning och vars ägare ej annat medgivit.

Andra stycket gäller inte där tillverkningen är av mindre farlig
beskaffenhet eller skall ske i ringa omfattning eller där det finns
synnerliga skäl för tillverkningen. Förordning (1982:926).

4 § Anläggning för tillverkning av explosiva varor skall vara så
inrättad och verksamheten bedrivas så, att faran för omgivningen och
de i verksamheten sysselsatta blir så ringa som möjligt. Härjämte
skall tillses att erforderlig säkerhet vinnes för att explosiva varor
icke åtkommas av obehöriga. Innan anläggning inrättas eller ändras,
skall sprängämnesinspektionen höras.

Om förpackning och märkning

5 § Explosiv vara skall, då den såsom färdig vara utlämnas från
tillverkningsställe, vara förpackad på ett ändamålsenligt och
betryggande sätt.

I samma kärl eller låda må icke förpackas flera slag av explosiva
varor, såvida ej vederbörande centrala förvaltningsmyndighet
beträffande ifrågavarande varuslag medgivit sampackning. Utan sådant
medgivande må ej i kärl eller låda, som innehåller explosiv vara,
inrymmas annat föremål, som icke erfordras för varans förpackning.

Där ej den centrala förvaltningsmyndigheten efter
sprängämnesinspektionens hörande medgivit annat, skall
ytterförpackning vara märkt så, att varans egenskap av explosiv vara
samt transportklass tydligt framgå.

Om förvaring

6 § Förråd av explosiva varor skall förestås av en därtill förordnad
föreståndare. För denne bör finnas vikarie. Föreståndare och vikarie,
som skola vara väl förtrogna med varornas beskaffenhet, förvaring,
handhavande och vård, förordnas i den ordning vederbörande centrala
förvaltningsmyndighet bestämmer.

7 § Explosiv vara skall förvaras och handhavas så, att det föreligger
betryggande säkerhet för att varan ej åtkommes av obehörig eller
vållar skada genom antändning eller explosion.

Utan länsstyrelsens samtycke må upplagsmagasin ej vara beläget inom
tätbebyggt område. Skall sådant magasin inrymma sprängämnen, krut,
sprängladdad ammunition eller sprängkraftiga tändmedel, skall det
ligga på avstånd, som länsstyrelsen finner betryggande, från bostäder
och andra ställen, där människor varaktigt uppehålla sig eller där
mycket folk plägar komma tillsammans, ävensom från allmänt trafikerad
väg, gata, järnväg och farled.

Beträffande fabriksmagasin gäller i tillämpliga delar vad ovan stadgas
om tillverkning.

8 § Vid planläggning och uppförande av förrådslokal skall samråd äga
rum med sprängämnesinspektionen.

Om transport

9 § Före transport av explosiv vara, hänförlig till transportklass A,
skall yttrande inhämtas från sprängämnesinspektionen.

Om import

10 § Innan explosiv vara som icke godkänts av sprängämnesinspektionen
enligt 4 § 1 mom. förordningen om explosiva varor införes till riket,
skall vederbörande centrala förvaltningsmyndighet samråda med
sprängämnesinspektionen angåpende de säkerhetsföreskrifter som i varje
särskilt fall skola iakttagas. Förordning (1982:926).

Vissa särskilda bestämmelser

11 § För fullgörande av de uppgifdter, som åvila
sprängämnesinspektionen enligt denna förordning, äger inspektionen,
med iakttagande av de särskilda bestämmelser som kunna vara meddelade
av regeringen, vinna tillträde till lokal, där explosiv vara
tillverkas eller förvaras, och till ställe, där sådan vara förbrukas.
Förordning (1982:926).

12 § Inträffar explosion i tillverknings- eller förvaringsrum eller
vid transport av explosiv vara eller förorsakas genom explosion i
samband med användning av explosiv vara mera betydande person- eller
egendomsskada, skall anmälan därom ofördröjligen göras till
sprängämnesinspektionen samt, där mera betydande skada vållats person
eller annan än kronan tillhörig egendom, jämväl till polismyndigheten.
I övrigt skall i tillämpliga delar gälla vad i 56 § i mom. första och
andra styckena förordningen om explosiva varor stadgas. Förordning
(1963:186).

13 § Har explosiv vara, som kan vålla skada om den kommer i barns eller
annan obehörigs hand, stulits eller har sådan vara på annat sätt
förkommit utan att kunna återfinnas vid omedelbart verkställda
efterforskningar, skall anmälan ofördröjligen göras till
polismyndigheten.

Vad i förordningen om explosiva varor stadgas för det fall att någon
kommer i besittning av explosiv vara utan att äga behörighet att
innehava densamma skall tillämpas även på kronan tillhörig explosiv
vara, som är avsedd för försvarets behov.

14 § Det åligger vederbörande centrala förvaltningsmyndighet att i
samråd med sprängämnesinspektionen meddela de föreskrifter och
anvisningar beträffande tillämpningen av denna förordning som äro
erforderliga. Förordning (1982:926).

15 § Kunna i fall som avses i 3 § första stycket, 8, 10 och 14 §§ den
centrala förvaltningsmyndigheten och sprängämnesinspektionen ej enas,
skall frågan hänskjutas till regeringens avgörande. Förordning
(1982:926).

16 § Kommer riket i krig eller inträder beredskapstillstånd äger
vederbörande centrala förvaltningsmyndighet besluta om de undantag
från denna förordning som finnas påkallade. Förordning (1982:926).

Övergångsbestämmelser

1957:232

Denna kungörelse träder i kraft den 1 juli 1957. Vad i 3 § andra stycket
och 7 § andra och tredje styckena stadgas skall icke äga tillämpning på
tillverkning, som bedrives vid kungörelsens ikraftträdande, eller på
upplags- eller fabriksmagasin, som då är i bruk.