Förordning (1982:1282) med instruktion  för Utrikesdepartementet 

Inledande bestämmelser

1 § Till Utrikesdepartementet hör utrikesrepresentationen, som utgörs av
beskickningar, delegationer vid internationella organisationer och
karriärkonsulat (utlandsmyndigheter).

I utrikesrepresentationen ingår även honorärkonsulat och
konsularagenturer.

Föreskrifter om utrikesrepresentationen finns i förordningen (1992:247)
med instruktion för utrikesrepresentationen. Förordning (1992:248).

2 § Utrikesdepartementet och utrikesrepresentationen bildar tillsammans
utrikesförvaltningen.

Uppgifter

3 § Utrikesdepartementet har till uppgift att bereda regeringsärenden
och ärenden som avgörs av departementschefen eller något annat statsråd
som har förordnats att vid regeringssammanträde i departementschefens
ställe föredra ärenden inom departementets verksamhetsområde, att
expediera beslut i sådana ärenden och att i övrigt biträda de nyssnämnda
statsråden i deras verksamhet.

Utrikesdepartementet har också till uppgift att handlägga och avgöra
ärenden som enligt lag eller annan författning skall prövas av
Utrikesdepartementet. Förordning (1992:248).

4 § I 2 a, 3 och 4 §§, 18 § tredje stycket, 20 § första och andra
styckena samt 30 och 37 §§ departementsförordningen (1982:1177) finns
bestämmelser som också gäller Utrikesdepartementet.
Förordning (1995:871).

5 § Utrikesdepartementet får avskriva ett ärende i vilket en
framställning till regeringen eller till ett statsråd inom departementet
har blivit återkallad. Detsamma gäller när ett överklagande av en
myndighets beslut förfaller enligt 28 § första stycket förvaltningslagen
(1986:223). Utrikesdepartementet får också till behörig myndighet
överlämna en framställning till regeringen eller till ett statsråd inom
departementet i ett ärende vars avgörande uppenbarligen ankommer på en
annan myndighet. Förordning (1991:361).

5 a § Utrikesdepartementet beslutar i frågor som rör agremang för
beskickningschefer, erkännande av konsuler och förhandsgodkännande av
försvarsattachéer.

Utrikesdepartementet beslutar även i frågor som gäller underrättelse
till en sändande stat om att beskickningschefen eller medlem av
beskickningens diplomatiska personal är persona non grata eller att
någon annan medlem av beskickningspersonalen inte är önskvärd. Detsamma
gäller underrättelse till en sändande stat om att en konsul är persona
non grata eller att någon annan medlem av konsulatspersonalen inte är
önskvärd. Hinder möter inte mot att en sådan fråga hänskjuts till
regeringens prövning.

Beslut av Utrikesdepartementet i frågor som avses i denna paragraf får
inte överklagas. Förordning (1989:715).

6 § Utrikesdepartementet beslutar i frågor som rör personalen i
utrikesförvaltningen och i andra frågor som rör utrikesförvaltningens
administration, om inte något annat är särskilt föreskrivet.

7 § Frågor om att lämna ut handlingar som förvaras i
Utrikesdepartementet prövas inom departementet, om inte något annat är
särskilt föreskrivet. I tveksamma fall eller om sökanden begär att
frågan hänskjuts till myndigheten, skall prövningen ankomma på
departementschefen eller på något annat statsråd i departementet. Hinder
möter inte mot att frågan hänskjuts till regeringens prövning.

7 a § I arkivlagen (1990:782) ges föreskrifter om arkivvården och
om åtgärder som ligger till grund för arkivvården.
Utrikesdepartementet skall utöva tillsyn över
utlandsmyndigheternas arkiv.

I arkivlagen ges också föreskrifter om att allmänna handlingar får
gallras. Utrikesdepartementet beslutar om gallring av handlingar i
utrikesförvaltningen. Förordning (1993:1016).

8 § Utrikesdepartementet får under de förutsättningar som anges i
14 och 17 §§ förordningen (1993:1138) om hantering av statliga
fordringar medge betalningsanstånd och helt eller delvis efterge
fordringar som har uppkommit genom att bistånd beviljats enligt
lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i
utlandet m. m. Förordning (1993:1259).

8 a § Utrikesdepartementet får överlämna åt en viss utlandsmyndighet att
avgöra ärenden som enligt föreskrifter i en författning prövas av
Utrikesdepartementet. Förordning (1992:248).

Organisation

9 § Inom Utrikesdepartementet finns

1. fem avdelningar, nämligen en politisk avdelning, en
rättsavdelning, en handelsavdelning, en administrativ avdelning och
en avdelning för internationellt utvecklingssamarbete,

2. protokollet, som är ett organ för kontakter med utländska
beskickningar och för organisation av utländska besök,

3. en press- och informationsenhet,

4. ett kansli för de Stockholmsbaserade ambassadörerna.

Avdelningarna indelas i enheter efter sakområden. Inom
administrativa avdelningen finns dessutom sektioner.

Inom handelsavdelningen finns ett rättssekretariat för rättsliga
frågor. Till handelsavdelningen är knutet ett EU-sekretariat.

Inom departementet finns dessutom en inspektör för
utrikesrepresentationen, en idé och analysgrupp, tjänstemän med
särskilda förhandlingsuppdrag samt tjänstemän till
departementschefens eller andra statsråds förfogande.
Förordning (1996:58).

10 § I Utrikesdepartementet finns som chefstjänstemän en
kabinettssekreterare, en statssekreterare som är chef för avdelningen
för internationellt utvecklingssamarbete, en statssekreterare som är
chef för handelsavdelningen, en expeditionschef som är chef för den
administrativa avdelningen, en chef för den politiska avdelningen, en
rättschef som är chef för rättsavdelningen samt en rättschef vid
handelsavdelningen. Förordning (1992:248).

11 § har upphävts genom förordning (1996:58).

12 § I Utrikesdepartementet finns huvudmän för olika sakområden.
Indelningen i sakområden bestäms av departementet.

13 § I utrikesförvaltningen finns i övrigt personal enligt beslut som
regeringen eller Utrikesdepartementet meddelar.

Om det behövs, får utomstående anlitas för särskilda uppdrag.

14 § har upphävts genom förordning (1985:55).

Arbetsfördelning

15 § Chefstjänstemännen skall biträda departementschefen och övriga
statsråd inom departementet med att handlägga frågor och ärenden som hör
till departementet och med arbetsledningen. De skall hålla sig
underrättade om arbetets gång i departementet samt samverka med
varandra, med huvudmännen och med de andra tjänstemän som nämns i 9 §.
De skall med uppmärksamhet följa förhållandena inom departementets
verksamhetsområde.

Chefstjänstemännen skall gemensamt planera handläggningen av viktigare
frågor, särskilt sådana som skall föredras för departementschefen, samt
svara för samordningen såväl inom departementet som i förhållande till
övriga departement och andra samhällsorgan.

16 § Arbetet inom utrikesförvaltningen samordnas närmast under
departementschefen av kabinettssekreteraren.

Den statssekreterare som är chef för avdelningen för internationellt
utvecklingssamarbete och den statssekreterare som är chef för
handelsavdelningen svarar närmast under departementschefen för arbetet
inom respektive avdelning. Om ett eller flera andra statsråd förordnats
att vid regeringssammanträde föredra ärenden som hör till dessa
avdelningar, svarar statssekreterarna dock närmast under det
föredragande statsrådet. Förordning (1992:248).

17 § Expeditionschefen svarar under kabinettssekreteraren för ledningen
av utrikesförvaltningen i administrativt hänseende och för arbetet inom
den administrativa avdelningen. Kansliet för de Stockholmsbaserade
ambassadörerna är underställt expeditionschefen. Förordning (1987:229).

18 § Rättschefen svarar under kabinettssekreteraren för arbetet inom
rättsavdelningen. Rättschefen skall vidare, utom när det gäller
handelsavdelningen, övervaka att lagenlighet, följdriktighet och
enhetlighet iakttas i utrikesförvaltningens verksamhet och inom sitt
område svara för utarbetandet av förslag till lagar och andra
författningar liksom den slutliga granskningen av dessa och av koncepten
till regeringens beslut.

Rättschefen svarar inom sitt område för att lagstiftnings- och andra
författningsärenden som fordrar samråd med ett statsråd i ett annat
departement bereds gemensamt med detta departement.

Rättschefen eller någon annan tjänsteman som departementet har utsett
för statens talan i mål om ersättning för ekonomiskt bistånd som har
lämnats svenska medborgare utomlands. Förordning (1992:248).

19 § Chefen för politiska avdelningen svarar under kabinettssekreteraren
för arbetet inom den politiska avdelningen.

20 § Rättschefen vid handelsavdelningen skall, om inte annat följer
av tredje stycket, övervaka att lagenlighet, följdriktighet och
enhetlighet iakttas i verksamheten vid avdelningen. Rättschefen
skall vidare inom avdelningens område svara för utarbetandet av
förslag till lagar och andra författningar liksom för den slutliga
granskningen av dessa.

Rättschefen svarar för att sådana lagstiftnings- och andra
författningsärenden inom handelsavdelningens område som
fordrar samråd med ett statsråd i ett annat departement bereds
gemensamt med detta departement.

Rättchefen skall också övervaka att lagenlighet, följdriktighet och
enhetlighet iakttas vid beredningen av avdelningens
förvaltningsärenden samt slutligt granska koncepten till regeringens
förvaltningsbeslut, om inte Utrikesdepartementet bestämmer att
uppgiften skall fullgöras av någon annan tjänsteman. Förordning
(1993:1016).

21 § Varje huvudman skall inom sitt sakområde, med biträde av den
personal som står till förfogande, ansvara för planeringsarbetet och
samordningen, ärendenas behöriga gång, beredningen och föredragningen
inför departementschefen eller ett annat statsråd inom departementet,
upprättandet av koncept till regeringens beslut, riktigheten av
uppgifterna i koncepten samt för expeditionernas uppsättande i
överensstämmelse med regeringens beslut. Även i övrigt svarar
huvudmannen för arbetet inom sitt sakområde.

Huvudmannen skall hålla departementschefen, övriga statsråd i
departementet och chefstjänstemännen underrättade om arbetets gång och
skall anmäla frågor av större vikt eller principiell betydelse för dem.
Huvudmannen skall följa de anvisningar som meddelas av
chefstjänstemännen och skall även i övrigt samverka med dessa, med de
andra huvudmännen och med de övriga tjänstemän som nämns i 9 §.
Huvudmannen skall med uppmärksamhet följa förhållandena inom sitt
sakområde. Förordning (1993:1016).

22 § Utrikesdepartementet får meddela de ytterligare föreskrifter om
arbetsfördelningen och de övriga bestämmelser för arbetet inom
Utrikesdepartementet som behövs utöver denna instruktion och andra
föreskrifter som regeringen meddelat.

Utrikesdepartementet får även besluta om avvikelser från instruktionens
bestämmelser om arbetsfördelningen.

23 § Behörig att föredra ärenden inför lagrådet är den som är eller har
varit hovrätts- eller kammarrättsassessor och den som
Justitiedepartementet utser för ett visst fall.

Allmänna beslutsregler m. m.

24 § I frågor som skall avgöras av Utrikesdepartementet
beslutar departementschefen.

Departementschefen får överlåta rätten att besluta på
departementets vägnar till ett annat statsråd, till en tjänsteman i
departementet eller, om det finns särskilda skäl, till en tjänsteman i
ett annat departement.

I följande frågor får dock inte beslutanderätten överlåtas till någon
annan än ett statsråd:

1. frågor om anställning som minister, kansliråd, ambassadråd eller
konsul på motsvarande nivå,

2. frågor om skiljande på annat sätt än genom avskedande från
annan anställning än provanställning eller från uppdrag,

3. frågor om skyldighet att anmäla innehav av fondpapper enligt 11 §
första stycket insiderlagen (1990:1342),

4. frågor som avses i 12 § denna förordning.
Förordning (1994:898).

25 § Chefstjänstemännen och, efter departementets bestämmande, andra
tjänstemän får infordra de förklaringar, upplysningar och yttranden som
behövs för ärendenas beredning.

Särskilda beslutsregler

26 § Regeringen beslutar om anställning inom utrikesförvaltningen
som kabinettssekreterare, statssekreterare, expeditionschef,
rättschef, avdelningschef, inspektör, protokollchef, departementsråd
och ambassadör. Regeringen beslutar även om anställning som
generalkonsul, ambassadråd eller konsul, om det i anställningen ingår
att vara chef för en utlandsmyndighet. Förordning (1996:58).

27 § Regeringen bestämmer om tjänstgöringsort för tjänstemän inom
utrikesförvaltningen som är förordnade av regeringen.

28 § har upphävts genom förordning (1994:898).

29 § När det gäller anställningar som anges i 26 § prövar regeringen
frågor om uppsägning enligt lagen (1982:80) om anställningsskydd.
Förordning (1994:898).

30 § Kabinettssekreteraren, avdelningscheferna och den i 9 § sista
stycket nämnde inspektören bör delta i beredningen av ärenden om
anställning, förflyttning eller entledigande av tjänstemän i
utrikesförvaltningen, om ärendet avser en anställning som
regeringen fattar beslut om.

Föreskrifter om Utrikesdepartementets antagningsnämnd finns i
förordningen (1991:360) med instruktion för Utrikesdepartementets
antagningsnämnd. Förordning (1994:898).

31 § Frågor om disciplinansvar, avskedande, åtalsanmälan,
avstängning eller läkarundersökning prövas inom
utrikesförvaltningen gemensamt av kabinettssekreteraren,
expeditionschefen och rättschefen på Utrikesdepartementets
vägnar.

Om det vid överläggning till beslut framförs skiljaktiga meningar
skall omröstning ske. Härvid skall föreskrifterna om omröstning i
29 kap. rättegångsbalken tillämpas. Förordning (1994:898).

32 § I fråga om tjänstemän i utrikesförvaltningen som anställs av
regeringen lämnas besked enligt 12 § anställningsförordningen
(1994:373) på Utrikesdepartementets vägnar av expeditionschefen.
Förordning (1994:898).

Diarium, protokoll och arkiv

33 § I Utrikesdepartementet skall finnas ett eller flera diarier för
registrering av inkomna eller upprättade allmänna handlingar.
Departementet utser en eller flera tjänstemän som skall ha tillsyn över
diarieföringen.

34 § I fråga om varje beslut av ett statsråd eller departementet eller
av en departementstjänsteman skall finnas ett protokoll eller någon
annan handling som anger vad beslutet innehåller, när beslutet fattades
och vem som fattade beslutet.

35 § I Utrikesdepartementet skall finnas ett arkiv. Departementet utser
en eller flera tjänstemän som skall tillse att arkivet vårdas.

36 § har upphävts genom förordning (1991:361).

37 § har upphävts genom förordning (1988:175).

37 a § Protokollet får för administrativa ändamål föra ett register
över sådana personer som omfattas av eller har omfattats av lagen
(1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall.
Förordning (1994:898).

Anställningar m. m.

38 § Bestämmelsen i 6 § anställningsförordningen (1994:373) behöver
inte tillämpas vid anställning i utrikesförvaltningen.

Innan någon anställs som handläggare i utrikesförvaltningen med
skyldighet att tjänstgöra inom utrikesrepresentationen, skall
Utrikesdepartementet höra Utrikesdepartementets antagningsnämnd i
fråga om handläggarens lämplighet för tjänstgöring utomlands. Detta
gäller dock inte för anställning som minister, kansliråd, ambassadråd
eller konsul eller om i övrigt särskilda skäl föranleder annat.

Ett meddelande om att någon har anställts skall genast lämnas till
dem som har sökt anställningen, om inte särskilda skäl föranleder
annat. Förordning (1995:871).

38 a § Den som är expeditionschef, rättschef, avdelningschef,
inspektör, protokollchef, presschef, departementsråd eller ambassadör
kan åläggas att frånträda sina arbetsuppgifter för att i stället
fullgöra andra, likvärdiga uppgifter i regeringskansliet eller
utrikesrepresentationen. Detta gäller även den som är generalkonsul,
ambassadråd eller konsul, om det i anställningen ingår att vara chef
för en utlandsmyndighet.

Den som har en anställning som anges i första stycket anställs tills
vidare. Anställningen får begränsas att gälla längst till en viss
tidpunkt. Förordning (1996:58).

Överklagande

39 § I fråga om överklagande av beslut av ett statsråd eller
departementet eller av en departementstjänsteman tillämpas 30 §
verksförordningen (1987:1100). Förordning (1988:175).