PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Kungörelse (1970:100) om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten (obsolet)

1 § Investeringsavgift som avses i förordningen (1970:99) om 
investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten erlägges icke för

byggnadsarbete i de delar av Gävleborgs, Kopparbergs, Värmlands, 
Älvsborgs och Göteborgs och Bohus län som ingår i det allmänna 
stödområdet enligt 3 § kungörelsen (1970:180) om statligt 
regionalpolitiskt stöd,

byggnadsarbete för vilket byggnadskostnaden icke överstiger 50 000 
kronor eller, om arbetet utgör del av byggnadsföretag eller eljest har 
samband med annat byggnadsarbete, den sammanlagda byggnadskostnaden icke 
överstiger 50 000 kronor. Kungörelse (1970:319).

2 § Deklaration som avses i 4 § först stycket förordningen (1970:99) om 
investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten skall innehålla uppgift om 
byggnadsarbetets art och tidpunkten när arbetet skall igångsättas samt, 
förutom den beräknade byggnadskostnaden, sättet för beräkningen av 
denna. Deklaration som avses i 5 § första stycket nämnda förordning 
skall innehålla uppgift om tidpunkten när arbetet slutförts och, förutom 
den verkliga byggnadskostnaden, sättet för beräkningen av denna.

Deklaration skall avges på heder och samvete.

Riksskattenämnden fastställer formulär till deklaration. Deklaration får 
dock lämnas utan att fastställt formulär användes.

3 § Om det enligt särskild lagstiftning fordras tillstånd för 
igångsättning av sådant byggnadsarbete som avses i 1 § förordningen 
(1970:99) om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten, bör 
länsstyrelsen höra länsarbetsnämnden innan särskilt beslut meddelas 
huruvida visst byggnadsarbete är avgiftsbelagt eller icke.

4 § Beräknar länsstyrelsen avgift med avvikelse från deklaration eller 
utan att deklaration lämnats, skall länsstyrelsen bereda byggherren 
tillfälle att yttra sig över beräkningen innan avgiften fastställes.

5 § Sedan länsstyrelsen meddelat beslut i ärende rörande 
investeringsavgift, underrättar länsstyrelsen byggherren om beslutet i 
rekommenderat brev med mottagningsbevis. Meddelandet skall innehålla 
uppgift om vad byggherren har att iakttaga om han önskar föra talan mot 
beslutet.

6 § Myndighet som meddelar byggnadslov eller tillstånd att påbörja 
byggnadsarbete skall underrätta länsstyrelsen om sådant lov  eller 
tillstånd. Underrättelse skall dock icke lämnas, om det är uppenbart att 
arbetet icke är avgiftsbelagt.

7 § Hos länsstyrelsen föres förteckning över beslut i ärenden rörande 
investeringsavgift. I förteckningen antecknas byggherrens namn och 
adress, dagen då deklarationen inkom samt dagen för inbetalning av 
avgift. Annan anteckning om deklarationen eller om dess innehåll får ej 
ske. Förteckningen upprättas på blankett enligt formulär som 
riksskattenämnden fastställer.

8 § Deklarationer och andra handlingar som ingivits eller upprättats för 
fastställande av avgift förvaras hos länsstyrelsen. De förstöres sedan 
sex år förflutit efter utgången av det år då de ingivits eller 
upprättats.
Lag (1970:1029) om avrundning av vissa öresbelopp

1 § Denna lag äger tillämpning på all slags betalning i svenskt mynt, om
ej annat är uttryckligen överenskommet eller eljest får anses avtalat.

2 § Ingår i belopp som ska betalas öretal ska detta avrundas
till närmaste hundratal. Därvid ska slutsiffrorna ett till
och med fyrtionio avrundas nedåt samt femtio till och med
nittionio uppåt. Lag (2009:283).
Kungörelse (1970:113) om förevisning av brandfarlig biograffilm 

1 § Med brandfarlig biograffilm avses i denna kungörelse film som 
innehåller explosivt eller särskilt lättantändligt ämne och som är 
avsedd för upptagning och förevisning av biografbilder. 

Uppstår fråga huruvida film som innehåller visst ämne skall anses som 
brandfarlig, tillkommer det kommerskollegium att avgöra frågan. 

2 § Brandfarlig biograffilm får icke förevisas utan tillstånd av 
byggnadsnämnden i den kommun där förevisningen avses äga rum. 

Tillstånd behövs dock icke för förevisning i särskild lokal, där 
brandfarlig biograffilm framkallas, revideras eller på annat sätt 
behandlas eller färdigställes för förevisning (filmbyrå eller 
filmlaboratorium), under förutsättning att lokalen är anordnad och 
förevisningen sker enligt förordningen (1949:341) om explosiva varor 
och föreskrifter som meddelas med stöd av förordningen. 

3 § Tillstånd enligt 2 § första stycket skall meddelas, om 

1. förevisningslokalen är försedd med särskilt apparatrum för 
filmprojektor samt lokalen och apparatrummet uppfyller de 
byggnadstekniska krav på publikens och personalens säkerhet mot brand 
och explosion som bestäms med stöd av byggnadsstadgan (1959:612), 

2. filmprojektor som skall användas vid förevisningen är så utförd att 
visningen icke medför särskild brandfara, samt 

3. den person som vid förevisningen skall sköta filmprojektorn vet att 
brandfarlig biograffilm skall förevisas samt har kunskap om de risker 
som föreligger vid förevisning av sådan film och de bestämmelser som 
gäller för sådan förevisning. 

4 § Vid förevisning av brandfarlig biograffilm i annan lokal än 
filmbyrå eller filmlaboratorium vara uppställd i sådant apparatrum som 
avses i 3 § 1. I apparatrummet får förvaras högst femtio kilogram 
brandfarlig biograffilm. 

I fråga om förvaringen samt ordningen i övrigt i apparatrummet skall 
iakttagas de föreskrifter som meddelas med stöd av förordningen om 
explosiva varor. 

5 § Till böter dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 

1. förevisar brandfarlig biograffilm utan erforderligt tillstånd, 

2. i verksamhet för tillhandahållande av film för visning 
tillhandahåller brandfarlig biograffilm åt någon som icke får förevisa 
sådan film, eller 

3. bryter mot 4 § första stycket. 

6 § Talan mot byggnadsnämnds beslut enligt denna kungörelse föres hos 
länsstyrelsen genom besvär. 

Mot länsstyrelsens beslut föres talan hos kammarrätten genom besvär. 
Förordning (1971:680)
Kungörelse (1970:13) om garanti för  obligationslån 

Kungl. Maj:t har funnit gott ge till känna, att Kungl. Maj:t /k/ dels /-k/  
fastställt fullmäktiges i riksgäldskontoret beslut att utfärda sexton  
obligationslån enligt följande uppställning, /k/ dels /-k/ meddelat garanti  
för dessa lån på sammanlagt nominellt nio miljarder trehundrasextiofem  
miljoner åttahundranittiofemtusenniohundra kronor. 

  
Obligationslån                                                   Lånebelopp 

Svenska statens 5 % obligationslån av den 30 augusti 1967        767 000 000 
Svenska statens 5 1/2 % obligationslån av den 30 augusti 1967    607 000 000 
Svenska statens 5 3/4 % obligationslån av den 17 november 1967   550 000 000 
Svenska statens 6 1/4 % obligationslån av den 18 mars 1968       900 000 000 
Svenska statens 6 1/2 % obligationslån av den 19 mars 1968       600 000 000 
Svenska statens 6 1/4 % obligationslån av den 2 maj 1968         700 000 000 
Svenska statens 6 1/4 % obligationslån av den 18 september 1968  400 000 000 
Svenska statens 6 % obligationslån av den 25 oktober 1968        775 000 000 
Svenska statens 6 % obligationslån av den 23 januari 1969        800 000 000 
Svenska statens 6 3/4 % obligationslån av den 5 juni 1969        900 000 000 
Svenska statens 7 1/4 % obligationslån av den 3 september 1969   800 000 000 
1967 års sparobligationslån                                      227 570 600 
1968 års sparobligationslån                                      339 325 300 
1968 års premiobligationslån 
   Första lånet                                                  300 000 000 
   Andra lånet                                                   250 000 000 
1969 års premiobligationslån                                     450 000 000
Lag (1970:144) om fortsatt  försäkring enligt lagen (1954:774)  med särskilda bestämmelser om frivillig sjukpenningförsäkring i allmän sjukkassa 

Försäkring enligt lagen (1954:774) med särskilda bestämmelser om
frivillig sjukpenningförsäkring i allmän sjukkassa får, såvida ansökan
om försäkring göres före utgången av juni 1970, meddelas även för tid
därefter, dock längst till utgången av juni 1975.

Den som vid utgången av juni 1970 är försäkrad enligt nämnda lag skall,
om han ej begär annat, utan ny anmälan anses försäkrad även för tiden
därefter.

För tid efter utgången av juni 1970 skall, med avvikelse från 3 § fjärde
stycket lagen, gälla att sjukpenning icke i något fall nedsättes för dag
då den försäkrade åtnjuter sjukhusvård.

Riksförsäkringsverket får medge befrielse från försäkringsavgift enligt
4 § första stycket lagen i den mån verket bedömer att statsbidrag och
andra för försäkringsverksamheten tillgängliga medel kommer att förslå
till täckande av kostnaderna för försäkringen under tid då lagen är i
kraft.
Kungörelse (1970:149) om handel med preventivmedel 

1 § Preventivmedel får säljas endast om det godkänts av 
läkemedelsverket. Försäljning skall ske under hygieniskt 
tillfredsställande former. Förordning (1990:552).

2 § Godkännande får återkallas om skäl finnes därtill. Beslut om 
återkallelse länder omedelbart till efterrättelse.

3 § För att täcka statens kostnader för kontrollen av preventivmedel 
skall den som söker eller erhållit godkännande erlägga särskilda 
avgifter som bestäms av regeringen. Kostnader för undersökning eller 
annan åtgärd, som äger rum utan samband med införsel och som 
läkemedelsverket föreskriver som villkor för att godkännande skall 
lämnas eller bestå, betalas av den som saluhåller preventivmedlet. Lag 
(1991:232).

4 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet saluhåller preventivmedel i 
strid mot 1 § dömes till böter. Preventivmedel som påträffas hos honom 
skall, oavsett vem det tillhör, förklaras förverkat, om det ej är 
uppenbart obilligt.

5 § Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna kungörelse meddelas 
av läkemedelsverket. Förordning (1990:552).
Kungörelse (1970:16) om Islands anslutning till EFTA-konventionen och FINEFTA-överenskommelsen 

Kungl. Maj:t har funnit gott ge till känna följande. Ett av EFTA:s råd
den 4 december 1969 har fattat beslut (nr 17) om Islands anslutning till
EFTA-konventionen och FINEFTA-överenskommelsen har godkänts av Sverige1.
Sedan rådsbeslutet godkänts även av övriga medlemsstater i EFTA samt
Island deponerat sitt anslutningsinstrument, träder konventionen och
överenskommelsen i kraft i förhållande till Island den 1 mars 1970 på
det sätt som anges i rådsbeslutet. Beslutet har den lydelse i engelsk
text och svensk översättning som framgår av härvid fogad bilaga.

Kungl. Maj:t föreskriver, att rådsbeslutet skall införas i tullverkets
författningssamling.
Lag (1970:205) om detaljhandel med läkemedel 

1 § Med detaljhandel förstås i denna lag försäljning till den som inte 
har tillstånd till försäljning.

Denna lag skall tillämpas på samma varor som de numera upphävda 
läkemedelsförordningen (1962:701) och lagen (1981:50) med bestämmelser 
om vissa medel avsedda för injektion. Lag (1992:1201).

2 § Detaljhandel med vara som avses i 1 § får drivas endast av staten 
eller av juridisk person i vilken staten äger ett bestämmande 
inflytande. Lag (1992:1201).

3 § Regeringen bestämmer av vem och på vilka villkor detaljhandel med 
läkemedel får drivas. Lag (1985:394).
Kungörelse (1970:264) om ersättning av statsmedel vid vissa atomolyckor

1 § Inträffar under tiden till dess Danmark och Norge blivit bundna av 
den i Paris den 29 juli 1960 avslutade konventionen om 
skadeståndsansvar på atomenergins område samt den i Bryssel den 31 
januari 1963 avslutade tilläggskonventionen till Paris-konventionen 
atomolycka i de atomreaktoranläggningar vid Ringhals i Hallands län, 
som enligt Kungl. Maj:ts tillstånd den 6 juni 1968 och den 21 mars 
1969 är under utförande eller som i framtiden enligt Kungl. Maj:ts 
tillstånd där kommer att utföras, utgår ersättning av statsmedel för 
atomskada i följd av olyckan 

a) med belopp som anläggningens innehavare, utöver de 
ersättningsbelopp som det åligger denne att betala enligt 
atomansvarighetslagen (1968:45), skulle ha varit skyldig att utge, om 
det för honom enligt 17 § nämnda lag gällande ansvarighetsbeloppet 
utgjort ett belopp motsvarande 15 miljoner sådana betalningsenheter 
som avses i 31 § samma lag, samt 

b) med belopp som staten, utöver de ersättningsbelopp som det kan 
åligga staten att betala enligt 29-31 §§ atomansvarighetslagen 
(1968:45), skulle ha varit skyldig att utge enligt nämnda paragrafer, 
om samtliga stater som undertecknat tilläggskonventionen varit bundna 
av denna vid tiden för olyckan samt det i 31 § första stycket nämnda 
lag föreskrivna beloppet utgjort 70 miljoner betalningsenheter. 

2 § Anspråk på gottgörelse enligt 1 § får väckas av den skadelidande 
eller av den som på grund av främmande stats lag nödgats utge 
ersättning till den skadelidande. 

3 § Fråga om ersättning enligt denna kungörelse prövas av Kungl. 
Maj:t.
Kungörelse (1970:27) om uppgifter till lagfarts- och fastighetsprisstatistiken 

1 § Skattemyndighet skall för lagfarts- och fastighetsstatistiken 
lämna uppgift till statistiska centralbyrån om sökta lagfarter å fång 
till fast egendom och om lagfarter som beviljats efter fullföljd av 
vilandeförklarad ansökan. 

Bestämmelserna i denna kungörelse om lagfart äger motsvarande 
tillämpning på inskrivning av tomträtt och vattenfallsrätt samt av 
fång till sådan rätt. Förordning (1990:1257). 

2 § har upphävts genom förordning (1990:1257).

3 § har upphävts genom förordning (1986:457). 

Övergångsbestämmelser 

1970:27 

Denna kungörelse träder i kraft dagen efter den, då kungörelsen 
enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk 
författingssamling. Kungörelsen tillämpas dock för tid från och med 
den 1 januari 1970.
Förordning (1970:272) om statsbidrag till viss central kursverksamhet 

1 § Löntagarorganisation som är huvudorganisation, förbund som
är anslutet till huvudorganisation, Lantbrukarnas riksförbund,
Sveriges fiskares riksförbund och Småföretagens Riksorganisation
får enligt denna förordning statsbidrag för central
kursverksamhet. Förordning (1983:269).

2 § Bidragen ges till kostnader för kurser som till inte obetydlig del
avser utbildning i allmänna ämnen, såsom samhällskunskap,
nationalekonomi, psykologi, svenska, matematik eller
produktionsteknik. Till allmänna ämnen räknas även ämne som avser
frågor om företagsnämnder, arbetarskydd, företagsekonomi,
arbetsplatsens miljö eller därmed jämförliga frågor. Till allmänna
ämnen hör vidare ämne som avser frågor om lönepolitik,
förhandlingsarbete, avtalsfrågor, den fackliga rörelsens organisation
eller därmed jämförliga frågor, i den mån ämnet har en allmän och
informerande karaktär. Förordning (1983:269).

3 § En kurs skall omfatta minst tre kursdagar. Om en kurs delats upp på
flera kurstillfällen (delkurser) inom en utbildningsgång som är
sammanhållen för kursdeltagarna, skall delkurserna omfatta sammanlagt
minst tre kursdagar. Förordning (1988:585).

4 § Bidragen ges i form av ett årligt fast bidrag till varje
organisation. Beloppens storlek bestäms av regeringen.

Bidragen betalas ut av centrala studiestödsnämnden kvartalsvis i
förskott med en fjärdedel vid varje tillfälle. Förordning (1991:974).

5 § Utbetalade bidrag skall jämte ränta helt eller delvis betalas
tillbaka om bidraget har beviljats på grund av oriktiga uppgifter från
bidragstagaren eller om denne bryter mot villkoren. Beslut om sådan
återbetalning fattas av centrala studiestödsnämnden. Förordning
(1991:974).

6 § har upphört att gälla genom förordning (1983:269).

7 § Sådan verksamhet till vilken utgår bidrag skall stå under tillsyn av
centrala studiestödsnämnden. Förordning (1991:974).

Övergångsbestämmelser

1992:398

Regeringen föreskriver att förordningen (1970:272) om statsbidrag till
viss central kursverksamhet skall upphöra att gälla vid utgången av juni
1992. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande i fråga om
statsbidrag som avser tid dessförinnan.
Förordning (1970:276) om doktorsavhandlingar 

1 § Av statsmedel ersättes sådan skälig kostnad för framställning av
doktorsavhandling, som fordras för avläggande av doktorsexamen, såvitt
gäller slutlig utskrift av manuskript, översättning eller
språkgranskning och mångfaldigande.

Kostnad för översättning av doktorsavhandling till främmande språk
eller för språkgranskning av doktorsavhandling som avfattats på
främmande språk ersättes, såvitt gäller annan del än obligatorisk
sammanfattning på främmande språk, endast om det är önskvärt att de
forskningsresultat som redovisas i avhandlingen blir kända utom
landet.

Kostnad för mångfaldigande genom tryckning ersättes endast om det är
önskvärt att de forskningsresultat som redovisas i doktorsavhandlingen
får stor spridning.

2 § har upphävts genom förordning (1984:826).

3 § Av statsmedel ersätts även skälig kostnad för mångfaldigande
på billigaste framställningssätt av de vetenskapliga
uppsatser som sammanfattats i sammanläggningsavhandling.
Förordning (1993:864).

4 § Vid bestämmandet av ersättning enligt 1 - 3 §§ skall skälig hänsyn
tagas till annan ersättning som utgår till framställning av
doktorsavhandlingen eller till mångfaldigande av de vetenskapliga
uppsatser, som sammanfattats i sammanläggningsavhandlingen.

5 § Fråga om ersättning samt fråga huruvida villkor enligt 1 §
andra eller tredje stycket är uppfyllt prövas av styrelsen för
universitetet eller  högskolan.

Innan ansökan om ersättning för kostnad, som avser
mångfaldigande av doktorsavhandling genom tryckning, avslås på
grund av bestämmelsen i 1 § tredje stycket, bör yttrande inhämtas
från det forskningsråd till vars ämnesområde avhandlingen hör.

Beslut som avser fråga huruvida villkor enligt 1 § andra eller
tredje stycket är uppfyllt får inte överklagas.
Förordning (1993:864).

6 § Till universitetets eller högskolans bibliotek överlämnas

1. av tryckt doktorsavhandling 150 exemplar, om ersättning för
tryckningskostnad utgår enligt denna förordning,

2. av doktorsavhandling, som mångfaldigats på annat sätt än genom
tryckning, 100 exemplar, om ersättning för kostnad för
mångfaldigande utgår enligt denna förordning.
Förordning (1993:864).

7 § Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna förordning
meddelas av högskolestyrelsen. Förordning (1977:592).
Förordning (1970:300) om skydd mot flyghavre

1 § Som bevisning om att växtodlingsprodukt härrör från brukningsenhet
på vilken ej funnits axade plantor av flyghavre under
vegetationsperioden fordras skriftlig försäkran av odlaren. Som
bevisning om flyghavrehalt som avses i 2 § 2, 3 § andra stycket och 4 §
4 lagen (1970:299) om skydd mot flyghavre fordras analysbevis från
undersökning.

2 § Statens jordbruksverk fastställer bekämpningsplan enligt 8 § första
stycket lagen (1970:299) om skydd mot flyghavre.

När bekämpningsplan meddelas, ändras eller upphäves, skall beslutet
ofördröjligen kungöras på det sätt som är föreskrivet beträffande
författningar i allmänhet. I den mån så finnes erforderligt, skall
beslutet även kungöras i ortstidning eller tillkännages på annat
lämpligt sätt. Förordning (1991:1440).

3 § Har upphävts genom förordning (2011:1069).

4 § Tillsyn över efterlevnaden av lagen (1970:299) om skydd mot
flyghavre och i anslutning därtill meddelade föreskrifter utövas
centralt av jordbruksverket och inom länet av länsstyrelsen. Förordning
(1991:1440).

5 § För att utöva tillsyn har tillsynsmyndighet rätt att vinna tillträde
till område, lokal eller transportfordon samt att företaga undersökning
och taga prov.

6 § Kontrollprov skall analyseras av statens centrala
frökontrollanstalt.

Provtagning och analys, som Jordbruksverket verkställer i samband
med tillsynen över efterlevnaden av lagen, sker utan kostnad för
tillsynsmyndigheten. Förordning (2005:1219).

7 § Ytterligare föreskrifter för tillämpningen av lagen (1970:299) om
skydd mot flyghavre meddelas av jordbruksverket. Förordning (1991:1440).

8 § Länsstyrelsens beslut enligt lagen (1970:299) om 
skydd mot flyghavre får överklagas till Jordbruksverket.

I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om 
överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:932).


Övergångsbestämmelser

1990:844

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1990.

I fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet
gäller äldre förskrifter.

1995:263

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har
meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.
Kungörelse (1970:344) om kompetenskrav för förare av större fritidsbåtar

1 § Fritidsbåt, vars skrov har en största längd av minst tolv
meter och en största bredd av minst fyra meter, får föras
endast av den som har avlagt skepparexamen enligt kungörelsen
(1960:488) om lägre nautisk och maskinteknisk utbildning, har
examens- eller avgångsbetyg från kurs vid nautisk linje vid
sjöbefälsskola i riket eller har annan utbildning som
Transportstyrelsen bestämmer.

Transportstyrelsen får i enskilda fall medge undantag från
första stycket i den mån kravet på sjösäkerhet inte åsidosätts.
Styrelsen får meddela föreskrifter om avgifter för prövning av
en ansökan om undantag. Förordning (2010:1581).

2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 § döms
till böter. Förordning (1999:345).
Kungörelse (1970:406) om garanti för  obligationslån 

Kungl. Maj:t har funnit gott ge till känna, att Kungl. Maj:t /k/ dels  
/-k/ fastställt fullmäktiges i riksgäldskontoret beslut att utfärda fyra 
obligationslån enligt följande uppställning, /k/ dels /-k/ meddelat  
garanti för dessa lån på sammanlagt nominellt två miljarder  
trehundraåttioen miljoner åttahundratrettiotusenetthundra kronor. 

Obligationslån                                              Lånebelopp 

Svenska statens 7 1/4 % obligationslån den 20 januari 1970  900 000 000 
Svenska statens 7 1/4 % obligationslån den 19 maj 1970      800 000 000 
1969 års sparobligationslån                                 306 830 100 
1970 års premieobligationslån                               375 000 000
Lag (1970:462) om vissa anslag på kommuns anslagstavla

1 § Får myndighet eller enskild på grund av lag eller annan författning
påkalla att handling anslås på kommuns anslagstavla, åligger det
kommunen att verkställa åtgärden.

2 § Den som påkallar att handling anslås, skall lämna handlingen till
kommunstyrelsen med upplysning om den tid varunder handlingen skall vara
anslagen. Innefattar denna ett meddelande om att annan handling hålles
tillgänglig, skall meddelandet ange sistnämnda handlings huvudsakliga
innehåll, den plats där den finns tillgänglig och tiden härför. Påkallar
enskild att sådant meddelande anslås, skall den handling som nämnes i
meddelandet hållas tillgänglig hos kommunstyrelsen.

3 § Har enskild påkallat att handling anslås och finner kommunen att
åtgärden bör företagas i annan kommun, hänskjutes frågan till
länsstyrelsen för avgörande. Detsamma gäller om hinder mot åtgärden
finnes föreligga av annan anledning.

4 § Sedan handling varit anslagen under föreskriven tid, skall bevis
härom tillställas den som påkallat åtgärden.
Kungörelse (1970:469) om kungörande i kyrka

1 § Anslag enligt 1 § första stycket lagen (1942:117) med vissa 
bestämmelser om kungörande i kyrka m.m. sker genom att kungörelsen 
hålles tillgänglig viss tid hos kommunstyrelsen i den kommun som med 
hänsyn till ändamålet med kungörelsen finnes lämplig och genom att 
meddelande härom och om kungörelsens huvudsakliga innehåll anslås på 
kommunens anslagstavla. 

Rör kungörelsen kyrkliga angelägenheter, skall den i stället hållas 
tillgänglig på pastorsexpeditionen i den församling som med hänsyn 
till kungörelsens ändamål finnes lämplig. Meddelandet skall i sådant 
fall anslås på församlingens anslagstavla. 

2 § Förutom att anslag sker enligt 1 §, skall dessutom från 
predikstolen uppläsas dels kungörelse, om vars uppläsande Kungl. 
Maj:ts särskilt förordnat, dels kungörelse enligt stadgan (1958:261) 
om prästval, dels, om församlingen beslutar det, även annat i 
författning föreskrivet kyrkligt tillkännagivande. 

Uppläsningen skall ske efter gudstjänstens slut, om ej domkapitlet 
beträffande visst slag av kungörelse bestämmer annorlunda. 

3 § Det åligger pastor att föra förteckning över kungörelser och 
tillkännagivanden som upplästs i kyrkan och däri anteckna tiden för 
åtgärden. 

Förteckningen skall inläggas i kyrkoarkivet och förvaras där minst fem 
år.
Kungörelse (1970:496) om införsel och  användning av reservdelar och tillbehör till  luftfartyg utan hinder av mönsterrätt 

Reservdelar och tillbehör till luftfartyg får utan hinder av 
mönsterrätt införas till riket för att användas vid reparation av 
luftfartyg, hemmahörande i främmande stat, som är ansluten till 
Chicagokonventionen den 7 december 1944 angående internationell civil 
luftfart och dessutom antingen är ansluten till Pariskonventionen den 
20 mars 1883 för industriellt rättsskydd eller har en lagstiftning, 
vilken erkänner mönster, som skapats av medborgare i annan till 
Chicagokonventionen ansluten stat, och lämnar tillfredsställande skydd 
åt sådant mönster.
Lag (1970:498) om skydd för vapen och vissa andra officiella beteckningar 

1 §  I näringsverksamhet får statsvapen, statsflagga eller annat 
statsemblem eller statlig kontroll- eller garantibeteckning ej utan 
vederbörligt tillstånd användas i varumärke eller annat kännetecken för 
varor eller tjänster. Detsamma gäller annan beteckning, som hänsyftar på 
svenska staten och därigenom ger kännetecknet en officiell karaktär, 
samt svenskt kommunalt vapen, vilket är registrerat. 

Statsvapen får ej heller på annat sätt än som kännetecken användas i 
näringsverksamhet utan vederbörligt tillstånd. 

Första och andra styckena gäller också beteckning som lätt kan förväxlas 
med sålunda skyddad beteckning. Lag (1973:405). 

1 a §  Registrering av svenskt kommunalt vapen sker efter skriftlig 
anmälan i register, som föres för hela riket av patent- och 
registreringsverket. Registrering får ske endast om statens heraldiska 
nämnd har avgivit yttrande i ärendet om antagande av vapnet. Lag 
(1973:405). 

2 §  Förenta Nationernas emblem eller namn, förkortning av namnet eller 
annat som företer sådan likhet därmed att förväxling lätt kan äga rum 
får icke brukas offentligen som märke eller benämning utan medgivande av 
Förenta Nationernas generalsekreterare. 

Internationella atomenergiorganets emblem eller något som företer sådan 
likhet därmed att förväxling lätt kan äga rum får icke brukas 
offentligen som märke utan medgivande av organets generaldirektör. 

3 §  Konungen kan, efter avtal med främmande stat eller mellanstatlig 
organisation, förordna att bestämmelse i 1 § om statsvapen eller annan 
där avsedd beteckning skall äga motsvarande tillämpning i fråga om viss 
mellanstatlig organisations vapen, flagga, emblem eller benämning eller 
förkortning för sådan benämning. 

Utan hinder av förordnande enligt första stycket skall dock den som vid 
tiden för sådant förordnande brukade viss beteckning få utan tillstånd 
bruka beteckningen under en tid av tre år, räknat från den dag då 
förordnandet trätt i kraft. 

4 §  Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 eller 2 § 
eller mot förbud som gäller på grund av förordnande med stöd av 3 § 
dömes till böter. 

5 §  Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna lag meddelas av 
Konungen.
Cirkulär (1970:513) till socialstyrelsen, skolöverstyrelsen, rikspolisstyrelsen,  samtliga länsstyrelser, polismyndigheter, länsskolnämnder, socialnämnder och  skolstyrelser om intensifierat samarbete mellan socialnämnd, skola och polis 

Samhällets resurser för att främja barns och ungdoms utveckling samt
förebygga och motverka brottslighet och annan missanpassning bland
barn och ungdom måste samordnas och utnyttjas effektivt. För att
främja planering och samordning av dessa resurser bör i kommunerna
finnas samarbetsorgan mellan framför allt socialnämnd, skola och polis
såvida inte sådant organiserat samarbete uppenbarligen är obehövligt.
Initiativ till att samarbetsorgan bildas bör i första hand tas av
socialnämnden. Förutom företrädare för socialnämnd, skola och polis
bör även andra myndigheter och organisationer, som berörs av
verksamheten, deltaga i samarbetet.

Länsstyrelserna skall verka för att samarbetsorgan bildas där sådant
behövs.

Samarbetsorganet bör sammanträda regelbundet.

Till sammanträde bör allt efter ärendenas beskaffenhet kallas
representanter för myndigheter inom kommunen, psykisk barna- och
ungdomsvård, skyddskonsulentorganisationen, arbetsförmedling samt
andra organ, institutioner, ungdomsorganisationer och andra föreningar
vilkas verksamhet berör barn och ungdom och som inte är företrädda i
samarbetsorganet.

Samarbetsorganet bör arbeta för att samarbetet på fältet bedrivs i
lämpliga former med bl.a. uppsökande verksamhet samt information i
barna- och ungdomsvårdande frågor.

Socialstyrelsen, skolöverstyrelsen och rikspolisstyrelsen skall
gemensamt och efter samråd med brottsförebyggande rådet samt hörande
av Svenska kommunförbundet meddela råd och anvisningar för hur
samarbetet bör bedrivas.

Samarbetsorganet bör varje år senast den 31 mars lämna berättelse om
sin verksamhet under föregående år till socialstyrelsen och
länsstyrelsen.
Förordning (1981:1228).
Sjöarbetstidskungörelse (1970:550) 

1 § Sjöarbetstidslagen (1970:105) gäller ej i fråga om skeppstjänst på
fartyg, som hör till polisväsendet, försvarsmakten, kustbevakningen,
statens järnvägar, vägverket, sjöfartsverket eller tullverket.

I fråga om skeppstjänst som enligt första stycket har undantagits från
sjöarbetstidslagen gäller i stället arbetstidslagen (1982:673).
Förordning (1988:453).

2 § Sjöfartsverket får medge undantag enligt 2 § sjätte stycket andra
punkten sjöarbetstidslagen (1970:105).

Sjöfartsverkets beslut får överklagas hos regeringen. Förordning
(1991:1882).

3 § Tillsyn över efterlevnaden av sjöarbetstidslagen (1970:105) och av
föreskrifter för tillämpningen av lagen utövas av sjöfartsverket och,
utom riket, även av svensk konsul som Regeringskansliet förordnat att
utöva sådan tillsyn. Förordning (1996:1616).

4 § Efter samråd med arbetarskyddsstyrelsen meddelar sjöfartsverket
ytterligare föreskrifter för tillämpningen av sjöarbetstidslagen
(1970:105). I fråga om tillsyn utom riket meddelar verket
tillämpningsföreskrifter i samråd med utrikesdepartementet.

5 § När sjöfartsverket handlägger ärende enligt sjöarbetstidslagen
(1970:105) eller enligt denna kungörelse och ärendet är av större vikt
eller har principiellt intresse, skall verket bereda berörda
organisationer för redare och ombordanställda tillfälle att avge
yttrande.
Transportnämndens Kungörelse (1970:594) om särskild beteckning på bil, som användes i beställningstrafik för godsbefordran 

Transportnämnden förordnar med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 15
december 1967 att meddela sådana bestämmelser angående beteckningsmärke
på bil som avses i 26 § förordningen (1940:910) angående yrkesmässig
automobiltrafik m.m. följande.

1 § Lastbil, som begagnas i beställningstrafik för godsbefordran, skall
vara försedd med beteckningsmärke av beskaffenhet som nedan sägs.

Märket skall på ett iögonfallande sätt vara anbragt framtill på bilen.

2 § Från tillämpning av bestämmelserna i denna kungörelse undantages
fordon inrättat uteslutande för liktransport. Länsstyrelsen kan, när
särskilda skäl föreligger, medge undantag från bestämmelserna i
kungörelsen beträffande viss trafik. Avskrift av sådant beslut skall
överlämnas till transportnämnden.

3 § Beteckningsmärke skall upptaga ordet ''Trafikbil'' och under detta
ord ett av länsstyrelsen enligt 5 § tilldelat beteckningsnummer jämte
bokstav som enligt kungörelsen (1973:105) om länsbeteckningar gäller för
länet. Kungörelse (1973:103).

4 § Beteckningsmärke skall ha rektangulär form. De i ordet ''Trafikbil''
ingående bokstäverna skall ha en höjd av 40 millimeter och en
stapelbredd av 8 millimeter. Avståndet mellan bokstav och siffra skall
vara 10 millimeter och mellan bokstäver och siffror inbördes 5
millimeter. Bokstäver och siffror skall vara vita på grön botten.

5 § Länsstyrelsen tilldelar trafikutövare med stationsort inom länet
beteckningsnummer till det antal som svarar mot det antal bilar
trafikutövaren enligt trafiktillstånd får begagna på en gång i
beställningstrafik för godsbefordran.

6 § Det åligger trafikutövaren att anskaffa beteckningsmärke.
Trafikutövaren är skyldig att ofördröjligen till länsstyrelsen överlämna
beteckningsmärke, när trafiktillstånd upphör att gälla eller när
länsstyrelsen fordrar det.

7 § Denna kungörelse gäller i tillämpliga delar traktortåg.
Lag (1970:599) om avdrag vid  inkomsttaxeringen för avgifter till Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag 

Avgifter som aktiebolag erlägger till Värdepapperscentralen VPC
Aktiebolag för uppgifter enligt 3 kap. 8 § tredje stycket
aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8 § tredje stycket
försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 § tredje stycket
bankaktiebolagslagen (1987:618) eller enligt särskilt uppdrag utgör
avdragsgill kostnad vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet
enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Lag (1993:1554).

Övergångsbestämmelser

1984:1067

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1985 och tillämpas första gången
vid 1986 års taxering. Lagen i dess äldre lydelse skall dock fortfarande
tillämpas vid nämnda taxering i fråga om skattskyldiga som då taxeras
för beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 1985.

1993:1554

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas första
gången vid 1995 års taxering.

1997:855

Lagen tillämpas alltjämt vid 1998 och tidigare års taxeringar.
Förordning (1970:601) om tillsyn över  Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag 

1 § Bankinspektionen skall övervaka att Värdepapperscentralen VPC
Aktiebolag (värdepapperscentralen) i sin verksamhet följer lagen
(1987:623) om förenklad aktiehantering, aktiebolagslagen (1975:1385) och
för centralen gällande bolagsordning samt andra föreskrifter som gäller
för centralens verksamhet.

Inspektionen skall också i övrigt med uppmärksamhet följa
värdepapperscentralens verksamhet i den mån det behövs för kännedom om de
förhållanden som kan inverka på centralens säkerhet eller eljest är av
betydelse för en sund utveckling av verksamheten. Förordning (1987:649).

2 § Bankinspektionen utövar tillsynen med ledning av handlingar, som
värdepapperscentralen enligt bolagsordningen skall sända över till
inspektionen, och upplysningar, som inspektionen inhämtar vid särskild
undersökning eller på annat sätt.

3 § Bankinspektionen har rätt att kalla till extra bolagsstämma och till
sammanträde med värdepapperscentralens styrelse. Företrädare för
inspektionen får närvara och deltaga i överläggningar vid bolagsstämma
eller vid sådant styrelsesammanträde som utlysts av inspektionen.

4 § Bankinspektionen har rätt att meddela närmare föreskrifter om hur
värdepapperscentralens räkenskaper skall föras. Föreskrifter får meddelas
också om förvaring och inventering av värdehandlingar.

5 § Har värdepapperscentralen fattat beslut som står i strid med lag
eller bolagsordningen, får bankinspektionen förbjuda att beslutet
verkställes. Har sådant beslut redan verkställts, får inspektionen
förelägga styrelsen att göra rättelse om det kan ske.

Sker svårare avvikelse från lagen (1987:623) om förenklad aktiehantering
eller aktiebolagslagen (1975:1385), skall inspektionen anmäla
förhållandet till regeringen. Förordning (1987:649).

6 § Bankinspektionen kan meddela erinringar i fråga om
värdepapperscentralens verksamhet även om avvikelse från lag icke skett.

7 § har upphävts genom förordning (1988:978).

Övergångsbestämmelser

1983:41

Denna förordning träder i kraft dagen efter den dag, då förordningen
enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk författningssamling
och tillämpas i fråga om bidrag som skall erläggas från och med år 1983.
Kungörelse (1970:613) om statsbidrag i  vissa fall till Gotlands kommun 

Vad Kungl. Maj:t föreskrivit i författning eller särskilt beslut om  
statligt bidrag till landstingskommun skall avse även Gotlands  
kommun.
Kungörelse (1970:641) om begränsning i myndighets rätt att meddela föreskrifter, anvisningar eller råd 

1 § Statlig myndighet, som kan ge föreskrifter, anvisningar eller råd,
får ej utan att underställa regeringen frågan ge ändrade eller nya
föreskrifter, anvisningar eller råd som kan påverka gällande standard
eller tillämpade normer och som i mer än oväsentlig grad kan leda till
direkta eller indirekta kostnadsökningar i den av föreskrifterna m. m.
berörda verksamheten.

Till grund för myndighetens prövning av om fråga bör underställas
regeringen skall myndigheten utreda förslagets kostnadsmässiga
konsekvenser samt höra företrädare för dem som kan förutses slutligt få
bära ökade kostnader för ändrad standard eller ändrade normer. I de fall
förslaget omfattar kommunal eller landstingskommunal verksamhet skall
samråd ske med den beredning (C 1983:02) som har tillkallats för att
utreda frågan om ökad samverkan mellan stat och kommun samt förenkling
av statliga regler, m. m.

Första och andra styckena gäller ej om regeringen förordnar annat för
särskilt fall eller på särskild framställning meddelar undantag för
visst verksamhetsområde.

Första stycket och andra stycket andra meningen gäller ej om
kostnadsökningarna förutses komma att slutligt i sin helhet falla på
kommuner eller landstingskommuner och företrädare för dessa efter
hörande ej har påkallat att frågan underställs regeringen. Förordning
(1983:223).

1 a § Myndighet skall bedriva sin verksamhet på sådant sätt att
kostnadshöjande effekter begränsas även när myndigheten

1. utövar sådan tillsyns- eller inspektionsverksamhet som ankommer på
myndigheten eller

2. utarbetar information som ges i form av riktlinjer, rekommendationer
eller liknande i de fall där sådan information ej omfattas av
föreskrifterna i 1 §. Förordning (1977:629).

2 § Det åligger riksrevisionsverket att inom ramen för den av verket
bedrivna förvaltningsrevisionen särskilt följa sådan verksamhet av
myndigheterna som avses i 1 § och därvid bedöma de kostnadsmässiga
konsekvenserna av verksamheten.

Myndighet som utfärdar föreskrifter, anvisningar eller råd som avses i
första stycket skall, i den ordning och omfattning som
riksrevisionsverket bestämmer, tillställa riksrevisionsverket avskrift
av föreskrift m.m. som utfärdas samt av den utredning om föreskrifternas
kostnadsmässiga konsekvenser som har utförts av myndigheten. Förordning
(1977:629).
Kungörelse (1970:650) om undanförsel och förstöring av egendom som tillhör eller innehaves av statlig myndighet m.fl. 

Allmänna bestämmelser

1 § Med myndighet förstås i denna kungörelse statlig myndighet. Vad som
sägs om myndighet gäller även annan statlig institution eller
organisation samt Sveriges Radio AB, Sveriges Television AB, Sveriges
Utbi ldningsradio AB eller Sveriges Radio Förvaltnings AB.

Med egendom förstås i kungörelsen fast och lös egendom med undantag av
arkivalier, böcker, konstverk och kulturhistoriska föremål. Förordning
(1992:1272).

2 § Myndighet skall enligt bestämmelserna i denna kungörelse planlägga
och ombesörja undanförsel och förstöring av egendom som tillhör eller
innehaves av myndigheten, om ej särskilda bestämmelser gäller för viss
egendom.

Planläggning av undanförsel och förstöring

3 § Myndighet fastställer i samråd med överbefälhavaren och
överstyrelsen för ekonomiskt försvar vilken egendom som skall
planläggas för undanförsel och förstöring samt vilka förberedande
åtgärder för förstöringen som bör vidtagas.

Ansvaret för planläggning av undanförsel och förstöring åvilar
myndigheten, om ej annat gäller på grund av överenskommelse som
biträtts av överbefälhavaren och överstyrelsen.

4 § Om planläggning av undanförsel och förstöring skall
överbefälhavaren, överstyrelsen för ekonomiskt försvar samt
vederbörande civilbefälhavare och länsstyrelse underrättas. Vidare
skall den till vilken egendomen hör och den som innehar egendomen
underrättas, om annan utfört planläggningen.

Undanförsel

5 § Beslut om undanförsel av egendom som tillhör eller innehaves av
myndighet meddelas, efter särskilt förordnande av Kungl. Maj:t, av
myndigheten i samråd med överstyrelsen för ekonomiskt försvar.

När högsta beredskap gäller för krigsmakten, får överbefälhavaren,
militärbefälhavare och annan militär myndighet, som därtill
bemyndigats av överbefälhavaren eller militärbefälhavare, meddela de
föreskrifter för verkställighet av undanförsel som är särskilt
påkallade med hänsyn till militära operationer.

Om såväl beslutad som genomförd undanförsel skall vederbörande
civilbefälhavare och länsstyrelse underrättas.

Förstöring

6 § Beslut om förstöring av egendom som tillhör eller innehaves av
myndighet meddelas, efter särskilt förordnande av Kungl. Maj:t, av
myndigheten i samråd med överbefälhavaren och överstyrelsen för
ekonomiskt försvar.

Har förstöring beslutats, får överbefälhavaren, militärbefälhavare
eller annan militär myndighet, som därtill bemyndigats av
överbefälhavaren eller militärbefälhavare, meddela föreskrifter om
tiden för beslutets verkställande och, i den mån det är påkallat från
militär synpunkt, om andra förhållanden av betydelse för
verkställigheten. Den till vilken egendomen hör och den som innehar
egendomen skall snarast möjligt underrättas om sådana föreskrifter.
Dessutom skall länsstyrelsen i det län där egendomen finns
underrättas.

Särskilda bestämmelser

7 § Bestämmelserna i 11--14 §§ kungörelsen (1961:656) om undanförsel
och  förstöring äger motsvarande tillämpning i fråga om undanförsel
och förstöring enligt denna kungörelse.
ü
Lag (1970:663) om vissa kommunala befogenheter i fråga om sysselsättning för handikappade

Kommun får driva affärsverksamhet i syfte att bereda
arbetsanställning åt handikappade, i den mån handikappade inom
kommunen icke i tillräcklig omfattning kan beredas lämpliga
anställningar på annat sätt samt under förutsättning att

1. verksamheten är anordnad så att den är särskilt lämpad för
sysselsättning av handikappade,

2. anställning i verksamheten sker efter anvisning av
Arbetsförmedlingen eller, efter dennas medgivande, av kommunens
socialvårdsorgan. Lag (2007:399).
Förordning (1970:68) om tillsyn över Svenska skeppshypotekskassan

1 § Finansinspektionen ska övervaka att Svenska
skeppshypotekskassan i sin verksamhet följer de författningar
och reglementen och föreskrifter i övrigt som gäller för dess
verksamhet.

Inspektionen ska också i övrigt följa Svenska
skeppshypotekskassans verksamhet i den mån det behövs för
kännedom om de förhållanden som kan inverka på institutets
säkerhet eller annars är av betydelse för en sund utveckling av
verksamheten. Förordning (2011:465).

2 § Finansinspektionen utövar tillsynen med ledning av
handlingar, som Svenska skeppshypotekskassan enligt 6 § ska
sända till inspektionen, och upplysningar, som inspektionen får
vid särskild undersökning eller på annat sätt.
Förordning (2011:465).

3 § Finansinspektionen har rätt att kalla till extra
sammankomst eller stämma och till sammanträde med Svenska
skeppshypotekskassans styrelse. Företrädare för inspektionen
får närvara och delta i överläggningarna vid sammankomst eller
stämma eller vid sådant styrelsesammanträde som utlysts av
inspektionen. Förordning (2011:465).

4 § Finansinspektionen får meddela närmare föreskrifter om hur
Svenska skeppshypotekskassans räkenskaper ska föras samt om
förvaring och inventering av värdehandlingar.
Förordning (2011:465).

5 § Finansinspektionen kan vid behov förordna en revisor att med övriga
revisorer deltaga i granskningen av föreningsstyrelses förvaltning  samt
förenings räkenskaper. Inspektionen kan när som helst återkalla  sådant
förordnande och i stället utse ny revisor. Förordning (1992:1463).

6 § Svenska skeppshypotekskassan ska på den tid och det sätt
som Finansinspektionen bestämmer

1. hålla institutets kassa och övriga tillgångar samt böcker,
räkenskaper och andra handlingar tillgängliga för granskning av
inspektionen,

2. upprätta och till inspektionen lämna översikter, som visar
institutets tillgångar och skulder, samt uppgifter om de
räntesatser som gällt för upp- och utlåning,

3. till inspektionen lämna kopia av förvaltningsberättelsen
tillsammans med reslutat- och balansräkningen samt
revisionsberättelsen med tillhörande handlingar,

4. meddela alla de upplysningar och uppgifter i övrigt rörande
institutet som inspektionen begär. Förordning (2011:465).

7 § Har Svenska skeppshypotekskassan fattat beslut som står i
strid med lag eller reglemente, får Finansinspektionen förbjuda
att beslutet verkställs. Har ett sådant beslut redan
verkställts, får inspektionen förelägga styrelsen att göra
rättelse om det är möjligt. Förordning (2011:465).

8 § Finansinspektionen får meddela erinringar i fråga om
Svenska skeppshypotekskassans verksamhet även om avvikelse från
lag eller reglemente inte skett. Förordning (2011:465).

9 § Förening skall till revisor som har förordnats enligt 5 § utge
ersättning med belopp som Finansinspektionen bestämmer.
Förordning (1992:1463).
Instruktion (1970:69) för offentligt ombud hos landshypoteksförening 

1 § Den som enligt 49 § första stycket lagen (1970:65) om Sveriges  
allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar förordnats som  
ombud (offentligt ombud) skall vid fullgörandet av sitt uppdrag  
iakttaga bestämmelserna i denna instruktion. 

2 § Ombudet skall granska den rapport över utlåningen som föreningen  
enligt föreskrift i föreningens reglemente skall avge till banken.  
Därvid skall ombudet i fråga om inteckningslån särskilt kontrollera  
att 

1. låntagaren styrkt sin rätt att belåna egendomen, 

2. det fastställda belåningsvärdet ej överstiger det värde som åsatts  
egendomen vid den särskilda värderingen, 

3. lånebeloppet ligger inom föreskriven belåningsgräns, 

4. för lånet ställts inteckningssäkerhet till ett belopp som svarar  
mot minst lånebeloppet och med föreskriven förmånsrätt, 

5. föreningens innehav av inteckningshandling antecknats hos  
inskrivningsdomare. 

I fråga om statligt garantilån skall ombudet kontrollera att  
lånevillkor och den säkerhet som ställts för lånet stämmer överens med 
de bestämmelser som gäller enligt garantihandlingen. 

Ombudet skall på rapporten intyga att föreskriven säkerhet ställts för 
lånen och att säkerhetshandlingarna lagts in i föreningens  
förvaringsrum för lånehandlingar. 

3 § När lån slutbetalas eller annan åtgärd vidtages som fordrar att  
säkerhetshandling är tillgänglig, skall ombudet lämna ut handlingen  
till behörig tjänsteman hos föreningen mot kvitto. 

Ombudet skall föra förteckning över handlingar som lämnats ut enligt  
formulär som fastställes av banken. Förteckningen skall jämte kvitton  
på utlämnade handlingar förvaras tillsammans med  
säkerhetshandlingarna. 

När handling återlämnas, skall ombudet kontrollera att obehörig åtgärd 
icke vidtagits med denna. 

4 § Finner ombudet anledning till anmärkning vid granskning, skall  
ombudet anmäla detta hos föreningens styrelse. Detsamma gäller om  
dröjsmål föreligger med återställande av utlämnad handling. Lämnas  
anmärkningen obeaktad, skall ombudet anmäla förhållandet hos banken. 

5 § Ombudet skall lämna banken de upplysningar som banken begär om  
handlingar som ligger under ombudets vård. När handlingarna skall  
företes vid revision i föreningen, skall ombudet vara närvarande.
Kungörelse (1970:696) om skyldighet att lämna försäkran i ärende rörande förtidsinlösen av vissa statsobligationer 

I ärende om förtidsinlösen av sådana statsobligationer som avses i
Kungl. Maj:ts proposition nr 151 till 1970 års riksdag angående
begränsad förtidsinlösen av vissa av svenska statens obligationslån
skall sökanden lämna skriftlig försäkran på heder och samvete att han
eller han och hans fångesman innehaft obligationerna under den tid som
uppgivits i ansökan.

Försäkran lämnas på blankett enligt formulär som fastställes av
riksgäldskontoret.