Förordning (1988:842) om ersättning och belöning åt den som hjälper polisen

Ersättning

1 § Den som ingriper för att hjälpa polisen eller en
ordningsvakt att utföra en arbetsuppgift och som skadas till
följd av det kan få ersättning av staten enligt
bestämmelserna i denna förordning.

Sådan ersättning kan också betalas ut till den som på egen
hand, innan en polisman eller en ordningsvakt har kommit till
platsen eller på annat sätt tagit sig an saken, i nödvärn
eller med laga rätt ingriper för att

1. avvärja ett påbörjat eller överhängande brottsligt angrepp
mot annan eller annans egendom, eller

2. hindra angriparen från att komma undan.
Förordning (2014:1140).

2 § Ersättning lämnas för personskada, sakskada och ren
förmögenhetsskada som uppkommit till följd av ett ingripande
som avses i 1 §.

Om skadan har uppkommit till följd av brott, kan ersättning
lämnas också enligt brottsskadelagen (2014:322).
Förordning (2014:325).

3 § Ersättning för personskada och sakskada bestäms enligt 5 kap.
skadeståndslagen (1972:207).

När ersättning för personskada skall bestämmas, avräknas skadestånd och
brottsskadeersättning som den skadelidande har erhållit. Vidare avräknas
ersättning av annat slag som den skadelidande har rätt till på grund av
skadan och som inte redan har avräknats med stöd av 5 kap. 3 §
skadeståndslagen. Avräkning skall dock inte ske i den mån ersättningen
motsvarar ett sparande på den skadelidandes sida.

När ersättning för sakskada och ren förmögenhetsskada skall bestämmas,
avräknas skadestånd och brottsskadeersättning som den skadelidande har
erhållit. Vidare avräknas ersättning av annat slag som den skadelidande
har rätt till på grund av skadan.

4 § För att få ersättning skall den skadelidande till staten överlåta
sin rätt till motsvarande skadestånd av den som är ansvarig för skadan.

5 § Ersättning betalas inte ut om

1. ingripandet inte var nödvändigt,

2. ingripandet med hänsyn till angreppets beskaffenhet och
det angripnas betydelse var uppenbart oförsvarligt,

3. ingripandet skedde mot ett uttryckligt förbud från en
polisman eller en ordningsvakt, eller

4. det finns andra särskilda skäl mot att ersättning betalas
ut. Förordning (2014:1140).

5 a § Den som i nära anslutning till ett brott lämnar hjälp
till den som har drabbats av brottet och i samband med detta
drabbas av en sådan skada som avses i 4 § första stycket
brottsskadelagen (2014:322) kan, om inte 1 § är tilllämplig,
få ersättning av staten för skadan med skäligt belopp.

Det som sägs i 3, 5, 6 och 7 §§ ska gälla även för ersättning
enligt denna paragraf. Förordning (2014:1140).

6 § Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen ska, beroende på
i vilken myndighets verksamhet skadan har uppkommit, pröva
frågan om ersättning. Förordning (2014:1140).

7 § En ansökan om ersättning görs till den myndighet som
anges i 6 § inom ett år efter det att händelsen inträffade.
Den ska innehålla en utredning om skadan och om den händelse
som ligger till grund för ersättningsanspråket och de
uppgifter som i övrigt behövs för att avgöra
ersättningsfrågan. Förordning (2014:1140).

8 § Har upphävts genom förordning (2001:44).

9 § Statens rätt enligt 4 § mot den som är ansvarig för
skadan ska bevakas av den myndighet som prövat
ersättningsfrågan. Belopp under 500 kronor behöver dock inte
bevakas. Förordning (2014:1140).

Belöning

10 § Den som vid ett ingripande som avses i 1 § har visat särskild
rådighet kan belönas av staten. Detsamma gäller den som annars har visat
särskild rådighet genom att avvärja fara för liv, hälsa eller värdefull
egendom.

11 § Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen ska, beroende på
i vilken myndighets verksamhet frågan har uppkommit, pröva
frågan om belöning. Förordning (2014:1140).

12 § Har upphävts genom förordning (2001:44).

13 § Beslut om ersättning enligt 1 och 5 a §§ får överklagas
till Brottsoffermyndigheten.

Brottsoffermyndighetens beslut får inte överklagas.

Beslut i ärenden om belöning får inte överklagas.
Förordning (2014:1140).

Utbetalning

14 § Ersättningen eller belöningen betalas ut av den myndighet 
som först har beslutat i ärendet. Förordning (2014:1140).

Övergångsbestämmelser

1988:842

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1988.

Genom förordningen upphävs

1. förordningen (1948:195) om ersättning och belöning av statsmedel vid
biträde åt ordningsmakten,

2. kungörelsen (1948:196) med bestämmelser angående tillämpningen av
förordningen om ersättning och belöning av statsmedel vid biträde åt
ordningsmakten.

I fråga om ingripanden som har gjorts före den 1 augusti 1988 tillämpas
äldre bestämmelser.

2001:44

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2001.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ingripanden som
gjorts före den 1 juli 2001.

2014:1140

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2015.

2. Brottsoffermyndigheten ska efter ikraftträdandet handlägga
de ärenden om överklagande som har kommit in till
Rikspolisstyrelsen men som inte har hunnit avslutas före
utgången av 2014.