Lag (2012:332) om vissa försvarsmaktsanställningar

Inledande bestämmelser

1 § I denna lag finns särskilda bestämmelser om arbetstagare
som är anställda som gruppbefäl, soldater och sjömän i
Försvarsmakten.

2 § Ett avtal som innebär att arbetstagares rättigheter enligt
denna lag upphävs eller inskränks är ogiltigt i den delen. Det
gäller dock inte kollektivavtal som avses i 3 §.

3 § Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av 
en central arbetstagarorganisation får avvikelser göras från 
18-21, 23, 24, 26 och 51 §§. Det är också tillåtet att genom 
ett sådant kollektivavtal göra avvikelser från

1. 9-12 §§, så länge avtalet inte innebär att den längsta 
tillåtna anställningstiden enligt 9 § överskrids och, när det 
gäller 12 § första stycket, även under förutsättning att 
avtalet respekterar det övergripande skydd för arbetstagare 
som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 
2019/1152 av den 20 juni 2019 om tydliga och förutsägbara 
arbetsvillkor i Europeiska unionen, i den ursprungliga 
lydelsen,

2. 13 §, när det gäller den lokala arbetstagarorganisationens 
rättigheter, och

3. 14 §, under förutsättning att avtalet inte innebär att 
mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än 
vad som följer av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 
2019/1152, i den ursprungliga lydelsen.

Sådana avvikande bestämmelser som beslutas genom 
kollektivavtal enligt första stycket får tillämpas även på 
arbetstagare som inte är medlemmar av den avtalsslutande 
arbetstagarorganisationen men som sysselsätts i sådant arbete 
som avses med avtalet. Lag (2022:452).

Förhållandet till lagen om anställningsskydd

4 § För arbetstagare som är anställda enligt denna lag gäller 
inte följande bestämmelser i lagen (1982:80) om 
anställningsskydd: 4, 5-6 och 6 c §§, 6 d § första stycket, 
11, 15-17, 28, 30 a, 31, 33 d och 36 §§, 38 § första stycket 
andra meningen, 40 § andra stycket och 41 § första stycket 
tredje meningen. Lag (2019:1307).

Förhållandet till semesterlagen

5 § För arbetstagare som är anställda enligt denna lag gäller
semesterlagen (1977:480), om inte annat följer av 41–47 §§
eller av lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid
internationella militära insatser.

Definitioner

6 § I denna lag avses med

1. gruppbefäl, soldat och sjöman: en arbetstagare med
tidsbegränsad militär anställning som inte är yrkes- eller
reservofficerare,

2. kontinuerligt tjänstgörande: en arbetstagare som under
anställningstiden tjänstgör sammanhängande i Försvarsmakten
som gruppbefäl, soldat eller sjöman,

3. tidvis tjänstgörande: en arbetstagare som under
anställningstiden tjänstgör periodvis i Försvarsmakten som
gruppbefäl, soldat eller sjöman,

4. civil anställning: en anställning hos annan arbetsgivare än
Försvarsmakten,

5. civil arbetsgivare: en annan arbetsgivare än Försvarsmakten
som har en anställd som tjänstgör kontinuerligt eller tidvis i
Försvarsmakten,

6. tjänstgöring: utbildning, övning, beredskap och insats samt
därtill kopplad verksamhet,

7. internationell militär insats: verksamhet som
Försvarsmakten bedriver i ett insatsområde utomlands i syfte
att

a) avvärja risk för en väpnad konflikt,

b) hejda en pågående väpnad konflikt,

c) övervaka överenskommelser om fred och vapenstillestånd,

eller

d) skapa förutsättningar för varaktig fred och säkerhet genom
humanitärt arbete i samband med en väpnad konflikt.

Anställningsavtal

7 § Gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten ska vara
tidsbegränsat anställda och får inte anställas med stöd av
någon annan lag än denna.

Anställningsavtal ska ingås för kontinuerlig tjänstgöring
eller tidvis tjänstgöring.

8 § Den som är anställd som tidvis tjänstgörande i
Försvarsmakten får samtidigt inneha en annan anställning hos
en sådan arbetsgivare som avses i 1 § lagen (1994:260) om
offentlig anställning.

9 § Ett anställningsavtal ska omfatta minst sex år och högst
åtta år. Den totala anställningstiden får uppgå till högst
sexton år, varav högst tolv år som kontinuerligt
tjänstgörande. Om en anställningstid på minst sex år skulle
innebära att tidsgränsen för den totala anställningstiden
överskrids, ska avtalet omfatta den tid som återstår av den
tillåtna totala anställningstiden.

Första stycket hindrar inte avtal som omfattar kortare tid än
sex år i de fall som anges i 10, 11 eller 12 §.

10 § Ett anställningsavtal får ingås för vikariat som
kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller sjöman.

Om en arbetstagare under en femårsperiod har varit anställd
hos Försvarsmakten som vikarie i sammanlagt mer än två år,
övergår vikariatet till ett anställningsavtal för kontinuerlig
tjänstgöring. Anställningen gäller då för ytterligare sex år.
Om en anställningstid på sex år skulle innebära att
tidsgränsen enligt 9 § för den totala anställningstiden
överskrids, ska avtalet omfatta den tid som återstår av den
tillåtna totala anställningstiden.

11 § Ett anställningsavtal för kontinuerlig tjänstgöring får
ingås även för tjänstgöring i en viss internationell militär
insats för en arbetstagare som har en sådan
specialistkompetens som behövs i den aktuella insatsen.

12 § En kontinuerlig eller tidvis anställning enligt 9 § 
första stycket får inledas med en tidsbegränsad 
provanställning, om prövotiden är högst sex månader. Om ett 
anställningsavtal ska ingås för samma befattning och 
arbetsuppgifter som arbetstagaren har haft tidigare, får inte 
det nya anställningsförhållandet inledas med en 
provanställning. 

Vill inte Försvarsmakten eller arbetstagaren att anställningen 
ska fortsätta efter det att prövotiden har löpt ut, ska besked 
om detta lämnas till motparten senast vid prövotidens utgång. 
Om det inte lämnas ett sådant besked, övergår 
provanställningen till en kontinuerlig eller tidvis 
anställning i enlighet med vad som har avtalats när 
anställningsavtalet ingicks. 

Om inte något annat har avtalats, får en provanställning 
avbrytas före prövotidens utgång. Lag (2022:452).

13 § Försvarsmakten ska underrätta arbetstagaren minst två
veckor i förväg om en provanställning ska avbrytas i förtid
eller avslutas utan att övergå i en anställning enligt 9 §. Är
arbetstagaren fackligt organiserad, ska Försvarsmakten
samtidigt med underrättelsen varsla den lokala
arbetstagarorganisation som arbetstagaren tillhör.

Arbetstagaren och den lokala arbetstagarorganisationen har
rätt till överläggning med Försvarsmakten om beskedet.

14 § Försvarsmakten ska lämna skriftlig information till 
arbetstagaren om alla villkor som är av väsentlig betydelse 
för anställningsförhållandet.

Informationen ska innehålla åtminstone följande uppgifter: 

1. arbetsgivarens och arbetstagarens namn och adress, 
anställningens tillträdesdag samt arbetsplats eller, om det 
inte finns någon fast eller huvudsaklig arbetsplats, uppgift 
om att arbetet ska utföras på olika platser, 

2. en kort specificering eller beskrivning av arbetstagarens 
arbetsuppgifter och yrkesbenämning eller tjänstetitel, 

3. vilken form av tidsbegränsad anställning som anställningen 
avser och om den inleds med en tidsbegränsad provanställning, 

4. anställningens slutdag, 

5. uppsägningstider för anställningen, 

6. prövotidens längd vid provanställning och eventuella 
villkor för provanställningen, 

7. begynnelselön och andra löneförmåner, som ska anges 
separat, och hur ofta och på vilket sätt lönen ska betalas ut, 

8. längden på arbetstagarens normala arbetsdag eller 
arbetsvecka eller, om detta inte går att fastställa på grund 
av hur arbetsgivaren förlägger arbetstiden, uppgift om 
anställningens arbetstidsmått på annat sätt,

9. vad som ska gälla för övertids- eller mertidsarbete och 
ersättning för sådant arbete, i förekommande fall,

10. minsta tidsfrist för besked om den ordinarie arbetstidens 
och jourtidens förläggning samt i förekommande fall

a) att förläggningen kommer att variera mellan olika klockslag 
och dagar, 

b) regler för skiftbyte,

11. uppgift om rätt till utbildning som tillhandahålls av 
arbetsgivaren, i förekommande fall,

12. längden på arbetstagarens betalda semester,

13. de bestämmelser som arbetsgivaren och arbetstagaren ska 
följa när någon av dem vill avsluta anställningsförhållandet, 

14. att arbetsgivaravgifter betalas till staten samt uppgift 
om det skydd för social trygghet som tillhandahålls av 
arbetsgivaren, och

15. tillämpligt kollektivavtal, om sådant finns.

Information enligt första stycket och andra stycket 1-10 ska 
lämnas så snart som möjligt, dock senast den sjunde 
kalenderdagen efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. 
Information enligt andra stycket 11-15 ska lämnas senast en 
månad efter det att arbetstagaren har börjat arbeta. Om 
arbetstagaren sänds utomlands för att arbeta längre än fyra på 
varandra följande veckor, ska informationen lämnas före 
avresan. 

Vissa uppgifter får, om det är lämpligt, lämnas i form av 
hänvisningar till lagar, andra författningar eller 
kollektivavtal som reglerar dessa frågor. Det gäller 
uppgifterna i

1. andra stycket 8 i fråga om uppgifter om längd på en normal 
arbetsdag eller arbetsvecka, och

2. andra stycket 5-7, 9, 10 b och 11-14.
Lag (2022:452).

15 § Försvarsmakten ska i den utsträckning det är möjligt
hålla en tidvis tjänstgörande arbetstagare informerad om
planerad tjänstgöring.

Senast tre månader före tjänstgöring ska Försvarsmakten
informera arbetstagaren om tidpunkten för tjänstgöringens
början, tjänstgöringens omfattning och var den ska ske.
Informationen får lämnas senare om det finns särskilda skäl
för det.

16 § En anställning upphör utan föregående uppsägning vid
anställningstidens utgång, om inte annat följer av 10 § andra
stycket.

En sådan anställning som avses i 9, 10 eller 11 § får sägas
upp av Försvarsmakten eller arbetstagaren före
anställningstidens utgång.

17 § En arbetstagare får med omedelbar verkan lämna sin
anställning, om Försvarsmakten väsentligt åsidosatt sina
skyldigheter mot arbetstagaren.

I de fall som avses i 18 § lagen (1982:80) om
anställningsskydd kan Försvarsmakten genom avskedande avbryta
anställningen med omedelbar verkan.

18 § Försvarsmakten får inte förkorta en tidvis tjänstgörande
arbetstagares tjänstgöringsperiod av skäl som hänför sig till
arbetstagaren personligen, om det inte finns saklig grund för
uppsägning av personliga skäl eller grund för avskedande
enligt lagen (1982:80) om anställningsskydd.

19 § Om Försvarsmakten förkortar en tidvis tjänstgörande
arbetstagares tjänstgöringsperiod av andra skäl än vad som
anges i 18 §, ska Försvarsmakten utge lön och andra
anställningsförmåner till arbetstagaren under en månad från
avbrottet.

Detta gäller dock inte för tid då arbetstagaren kan avbryta
ledigheten hos sin civila arbetsgivare.

Uppsägningstid

20 § För både Försvarsmakten och arbetstagaren gäller en
minsta uppsägningstid på tre månader. Försvarsmakten får
bevilja arbetstagaren kortare uppsägningstid.

Arbetstagaren har rätt till en uppsägningstid på

– fyra månader, om den sammanlagda anställningstiden är minst
sex år men kortare än åtta år,

– fem månader, om den sammanlagda anställningstiden är minst
åtta år men kortare än tio år, och

– sex månader, om den sammanlagda anställningstiden är minst
tio år.

21 § Om en arbetstagare som är föräldraledig enligt 4 eller 5 §
föräldraledighetslagen (1995:584) eller helt ledig enligt 9 §
samma lag sägs upp på grund av arbetsbrist, börjar
uppsägningstiden löpa

– när arbetstagaren helt eller delvis återupptar arbetet,
eller

– när arbetstagaren skulle ha återupptagit sitt arbete enligt
den anmälan om föräldraledighet som gäller när uppsägningen
sker.

Uppsägningstiden upphör dock senast vid den tidpunkt då det
tidsbegränsade anställningsavtalet skulle ha upphört att
gälla.

Företrädesrätt till återanställning

22 § Vid tillämpningen av 25 § första stycket lagen (1982:80)
om anställningsskydd ska med arbetstagare som anställts för
begränsad tid enligt 5 § den lagen avses arbetstagare som
anställts enligt 9–11 §§ denna lag.

Vid tillämpningen av 25 § andra stycket lagen om
anställningsskydd ska med besked som avses i 15 § första
stycket den lagen avses besked enligt 23 § denna lag.

Vid tillämpningen av 27 § första stycket lagen om
anställningsskydd ska med besked som avses i 16 § andra
stycket den lagen avses besked enligt 24 § andra stycket denna
lag.

Vid tillämpningen av 3 § andra stycket lagen om
anställningsskydd ska med besked enligt 15 § den lagen avses
besked enligt 23 § denna lag.

Besked om att anställningen inte kommer att fortsätta

23 § En arbetstagare som är anställd enligt 9 eller 10 § och
som inte kommer att få fortsatt anställning när anställningen
upphör, ska få besked av Försvarsmakten om detta minst en
månad före anställningstidens utgång. Detta gäller dock endast
om arbetstagaren har varit anställd hos Försvarsmakten mer än
tolv månader under de senaste tre åren när anställningen
upphör. Är anställningstiden så kort att ett besked inte kan
lämnas en månad i förväg, ska beskedet i stället lämnas när
anställningen börjar.

24 § Ett besked enligt 23 § ska vara skriftligt.

I beskedet ska det anges om arbetstagaren har företrädesrätt
till återanställning eller inte. Om arbetstagaren har
företrädesrätt och det krävs anmälan för att företrädesrätten
ska kunna göras gällande, ska även detta anges.

Beskedet ska lämnas till arbetstagaren personligen. Är det
inte skäligt att kräva detta, får beskedet i stället sändas i
ett rekommenderat brev till arbetstagarens senast kända
adress.

25 § En arbetstagare som har fått ett besked enligt 23 § har
rätt till skälig ledighet från anställningen med bibehållna
anställningsförmåner för att besöka Arbetsförmedlingen eller
på annat sätt söka arbete.

26 § Ger Försvarsmakten en arbetstagare ett besked enligt 23 §
om att en anställning ska upphöra, ska samtidigt den lokala
arbetstagarorganisation som arbetstagaren tillhör varslas.

Arbetstagaren och den lokala arbetstagarorganisationen har
rätt till överläggning med Försvarsmakten om beskedet.

Informationsskyldighet för tidvis tjänstgörande

27 § En arbetstagare ska informera sin civila arbetsgivare om
anställningen i Försvarsmakten. Informationen ska lämnas när
anställningsavtalet ingås med en civil arbetsgivare eller i
samband med att arbetstagaren tar anställning i Försvarsmakten.

Arbetstagaren är skyldig att hålla sin civila arbetsgivare
informerad om planerad tjänstgöring i Försvarsmakten i den mån
den påverkar arbetstagarens rätt till ledighet från sin civila
anställning.

Rätt till ledighet från civil anställning

28 § En arbetstagare har rätt till hel ledighet från sin
civila anställning under högst sex månader för att pröva en
anställning som kontinuerligt eller tidvis tjänstgörande i
Försvarsmakten.

Rätt till ledighet enligt första stycket gäller endast en
period hos samma arbetsgivare.

En arbetstagare har rätt till hel ledighet från sin civila
anställning för tjänstgöring enligt 11 §.

29 § En förutsättning för rätt till ledighet enligt 28 §
första stycket är att arbetstagaren vid ledighetens början har
varit anställd hos sin civila arbetsgivare de senaste sex
månaderna eller sammanlagt minst tolv månader de senaste två
åren.

Vid beräkningen av anställningstid enligt första stycket
tillämpas 3 § första stycket lagen (1982:80) om
anställningsskydd.

30 § En arbetstagare har rätt till hel ledighet från sin
civila anställning för tidvis tjänstgöring i Försvarsmakten
enligt denna lag.

Ledighet enligt första stycket får omfatta högst tolv månader
i en följd. Föregås tjänstgöringen av provanställning enligt
28 § första stycket får ledigheten omfatta högst arton månader
i en följd.

En arbetstagare har rätt till ledighet utöver det som följer
av andra stycket om Försvarsmakten anser att det finns
synnerliga skäl.

31 § En förutsättning för rätt till ledighet i mer än sex
månader enligt 30 § är att arbetstagaren inte har tjänstgjort
i Försvarsmakten, i annan anställning än provanställning, de
senaste tolv månaderna.

Anmälan om ledighet

32 § En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till ledighet
för att tjänstgöra i Försvarsmakten ska anmäla detta till sin
civila arbetsgivare senast två månader före ledighetens
början. Om detta inte kan ske ska anmälan göras så snart som
möjligt. I anmälan ska arbetstagaren ange när ledigheten ska
påbörjas och hur länge ledigheten är planerad att pågå.

Om ledighetsperioden behöver förlängas ska arbetstagaren
anmäla detta till sin civila arbetsgivare så snart som
möjligt. Om arbetstagaren på grund av tjänstgöringen i
Försvarsmakten är förhindrad att kontakta den civila
arbetsgivaren, ska Försvarsmakten göra en sådan anmälan för
arbetstagarens räkning.

33 § En civil arbetsgivare får skjuta upp anmäld ledighet
högst tre månader från det att arbetstagaren anmält
ledigheten, när ledigheten gäller

1. provanställning enligt denna lag, eller

2. den första tjänstgöringsperioden för tidvis tjänstgöring om
denna inte inleds med en provanställning.

En civil arbetsgivare som beslutar att skjuta upp ledigheten
ska genast underrätta arbetstagaren.

Återgång i arbete

34 § En arbetstagare får avbryta sin påbörjade ledighet och
återuppta sitt arbete hos sin civila arbetsgivare i samma
omfattning som före ledigheten.

En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt att återuppta sitt
arbete, ska snarast möjligt underrätta sin civila arbetsgivare
om detta.

Om ledigheten varit planerad att pågå en månad eller mer, får
den civila arbetsgivaren senarelägga återgången högst en månad
efter det att arbetsgivaren tagit emot underrättelsen.
Arbetstagaren har alltid rätt att återuppta sitt arbete vid
den tidpunkt då ledigheten skulle ha upphört.

Skydd för den civila anställningen

35 § Om en arbetstagare begär eller tar i anspråk sin rätt
till ledighet enligt denna lag och på grund av detta sägs upp
eller avskedas från sin civila anställning, ska uppsägningen
eller avskedandet ogiltigförklaras, om arbetstagaren begär
det.

36 § En arbetstagare som begär eller tar i anspråk sin rätt
till ledighet enligt denna lag är inte på grund av denna
begäran eller ledighet skyldig att hos sin civila arbetsgivare
godta

1. några andra minskade anställningsförmåner eller försämrade
arbetsvillkor än sådana som är en nödvändig följd av
ledigheten, eller

2. någon annan omplacering än en sådan som kan ske inom ramen
för anställningsavtalet och som är en nödvändig följd av
ledigheten.

37 § När den som är anställd som tidvis tjänstgörande i
Försvarsmakten gör en förfrågan om eller söker arbete hos en
civil arbetsgivare, får arbetsgivaren inte behandla personen
sämre än vad som skulle ha varit fallet utan anställningen hos
Försvarsmakten.

Återhämtningstid

38 § En arbetstagare har rätt till återhämtningstid mellan
internationella militära insatser. Under denna tid ska
arbetstagaren inte tjänstgöra i en internationell militär
insats.

39 § Tid för återhämtning ska, för en arbetstagare som är
anställd som kontinuerligt tjänstgörande, bestämmas med hänsyn
till vad som behövs i det enskilda fallet.

Innan arbetstagaren sänds på en ny internationell militär
insats, ska Försvarsmakten bedöma om tiden för återhämtning
varit tillräcklig. En arbetstagare som inte fått tillräcklig
återhämtningstid ska inte tjänstgöra i en internationell
militär insats.

40 § Tid för återhämtning ska, för en arbetstagare som är
anställd som tidvis tjänstgörande, omfatta minst tolv månader.

Sker tjänstgöring i Försvarsmakten under sådan tid får den
inte överstiga sex månader i följd.

Semester för tidvis tjänstgörande arbetstagare

Semester hos den civila arbetsgivaren

41 § Semester som en tidvis tjänstgörande arbetstagare har
tjänat in hos Försvarsmakten ska läggas ut under den civila
anställningen, i den utsträckning som Försvarsmakten inte
redan har lagt ut semestern för arbetstagaren. En civil
arbetsgivare ska lägga ut sådan kvarvarande semester på samma
sätt som om den hade tjänats in i den civila anställningen. Av
de semesterdagar som läggs ut under ett visst semesterår ska
de dagar med semesterlön som har tjänats in hos Försvarsmakten
läggas ut först.

42 § Den civila arbetsgivaren ska underrätta Försvarsmakten
när semester som har tjänats in hos Försvarsmakten läggs ut.

43 § Vid beräkningen av semesterdagar enligt 18 §
semesterlagen (1977:480) ska den civila arbetsgivaren ta
hänsyn även till semesterdagar som har tjänats in hos
Försvarsmakten.

Semester hos Försvarsmakten

44 § Den semester som en tidvis tjänstgörande arbetstagare har
tjänat in i sin civila anställning ska läggas ut hos
Försvarsmakten, i den utsträckning som den civila
arbetsgivaren inte redan har lagt ut semestern för
arbetstagaren. Detta gäller dock inte när det arbete som
utförs hos Försvarsmakten med hänsyn till förhållandena är så
speciellt för verksamheten att skyldighet att lägga ut
semester inte följer av Europaparlamentets och rådets direktiv
2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning
i vissa avseenden.

Kvarvarande semester enligt första stycket ska läggas ut på
samma sätt som om den hade tjänats in hos Försvarsmakten. Av
de semesterdagar som läggs ut under ett visst semesterår ska
de dagar med semesterlön som har tjänats in hos Försvarsmakten
läggas ut först.

45 § Försvarsmakten ska underrätta den civila arbetsgivaren om
när den semester som har tjänats in hos den civila
arbetsgivaren läggs ut.

Övriga bestämmelser om semester

46 § Försvarsmakten ska underrätta den civila arbetsgivaren om
hur många semesterdagar med semesterlön som har tjänats in
under tjänstgöringen hos Försvarsmakten och hur många av dessa
dagar som har lagts ut under semesteråret. Försvarsmakten ska
också underrätta den civila arbetsgivaren om hur många
semesterdagar utan semesterlön som har lagts ut.
Underrättelsen ska lämnas när tjänstgöringsperioden hos
Försvarsmakten avslutas.

47 § Den civila arbetsgivaren ska underrätta Försvarsmakten om
hur många semesterdagar med semesterlön som arbetstagaren har
tjänat in hos den civila arbetsgivaren och hur många av dessa
dagar som lagts ut under semesteråret. Den civila
arbetsgivaren ska också underrätta Försvarsmakten om hur många
semesterdagar utan semesterlön som har lagts ut.
Underrättelsen ska lämnas när tjänstgöringen hos
Försvarsmakten påbörjas.

Annan ledighet

48 § Annan ledighet än semester som arbetstagaren har rätt
till enligt lag och som har beviljats i anställningen hos den
civila arbetsgivaren får slutföras i anställningen som tidvis
tjänstgörande i Försvarsmakten. På motsvarande sätt får en
sådan ledighet som har beviljats i anställningen som tidvis
tjänstgörande i Försvarsmakten slutföras i anställningen hos
den civila arbetsgivaren.

Arbetstagaren är skyldig att snarast möjligt informera den
arbetsgivare som inte har beviljat ledigheten om ledigheten.

Tvister om giltigheten av uppsägningar eller avskedanden

49 § Vid tvist om en uppsägnings giltighet ska anställningen
upphöra senast vid den tidpunkt då det tidsbegränsade
anställningsavtalet skulle ha upphört att gälla.

Vid tvist om ett avskedandes giltighet kan en domstol besluta
att anställningen trots avskedandet ska bestå som längst till
den tidpunkt då det tidsbegränsade anställningsavtalet skulle
ha upphört att gälla.

Skadestånd

50 § En arbetsgivare som bryter mot denna lag ska betala lön
och andra anställningsförmåner som arbetstagaren kan ha rätt
till samt ersättning för skada som uppkommer. En arbetstagare
som inte iakttar den uppsägningstid som anges i 20 § första
stycket är skadeståndsskyldig.

Skadestånd enligt första stycket kan avse både ersättning för
den förlust som uppkommer och ersättning för den kränkning som
lagbrottet innebär. Ersättning för förlust som avser tid efter
anställningens upphörande får under alla förhållanden
bestämmas till högst det belopp som anges i 39 § lagen
(1982:80) om anställningsskydd.

Om det är skäligt kan skadeståndet sättas ned helt eller
delvis.

Preskription

51 § Den som vill kräva skadestånd eller framställa annat
fordringsanspråk som grundar sig på 7, 13, 14, 16–21, 23–26
eller 35 § ska underrätta motparten om detta inom fyra månader
från den tidpunkt då den skadegörande handlingen företogs
eller fordringen förföll till betalning. Avser arbetstagarens
yrkande brott mot 9–11 eller 12 § räknas tidsfristen från
anställningstidens utgång.

Har det inom underrättelsetiden påkallats förhandling om
tvistefrågan enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i
arbetslivet eller med stöd av kollektivavtal, ska talan väckas
inom fyra månader efter det att förhandlingen avslutades. I
annat fall ska talan väckas inom fyra månader efter det att
tiden för underrättelse gick ut.

52 § En arbetstagares talan om skadestånd på grund av brott
mot semesterreglerna i denna lag ska väckas inom två år från
utgången av det semesterår då arbetstagaren enligt lagen
skulle ha fått den förmån som begäran gäller.

53 § Vid annan arbetstvist enligt denna lag än tvist som avses
i 51 eller 52 § tillämpas 64 § första stycket, 65 och 66 §§
lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet när det
gäller den tid inom vilken förhandling ska begäras eller talan
väckas.

54 § I ett fall som avses i 51, 52 eller 53 § är rätten till
förhandling eller talan förlorad, om förhandling inte begärs
eller talan inte väcks inom föreskriven tid.

Överklagandeförbud

55 § Försvarsmaktens beslut om anställning enligt denna lag
får inte överklagas.

Rättegång

56 § Mål om tillämpningen av denna lag ska i den utsträckning
som anges i 1 kap. lagen (1974:371) om rättegången i
arbetstvister handläggas enligt den lagen.


Övergångsbestämmelser

2022:452

1. Denna lag träder i kraft den 29 juni 2022.

2. För anställningsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet 
gäller 14 § i den äldre lydelsen.

3. Om ett anställningsavtal har ingåtts före ikraftträdandet 
ska arbetsgivaren dock på begäran av arbetstagaren lämna 
kompletterande information enligt bestämmelserna i 14 § i den 
nya lydelsen.