Förordning (1975:542) om tillämpning av  konventionen den 3 mars 1973 om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda  djur och växter 

1 § Artiklarna I--VII i konventionen den 3 mars 1973 om internationell 
handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter och de till 
konventionen hörande bilagorna I--III skall gälla som svensk rätt. 
Konventionen har den lydelse som framgår av en vid denna förordning 
fogad bilaga.

Utöver vad som föreskrivs i artikel IV punkt 4 och artikel V punkt 3 
gäller dock bestämmelserna i 2 a--2 c §§.

Bilagorna till konventionen har den lydelse som framgår av 
lantbruksstyrelsens författningssamling (LSFS 1987:37). Om en ändring 
görs i bilagorna enligt artiklarna XV och XVI i konventionen, får 
lantbruksstyrelsen föreskriva att ändringen skall gälla som svensk rätt. 
Förordning (1988:138).

2 § Vad som sägs i konventionen om administrativ myndighet avser för 
Sveriges del lantbruksstyrelsen, och vad som sägs i konventionen om 
vetenskaplig myndighet avser statens naturvårdsverk. 

2 a § Införsel av levande exemplar av djur- eller växtart som har tagits 
upp i bilaga II eller III till konventionen får inte ske utan tillstånd 
av lantbruksstyrelsen (införseltillstånd).

Vad som sägs i första stycket gäller till och med februari 1990 även 
delar eller produkter av afrikansk elefant (Loxodonta africana).

I ärende om införseltillstånd skall lantbruksstyrelsen samråda med 
statens naturvårdsverk.

Innan införseltillstånd beviljas skall importören visa upp sådant 
tillstånd eller certifikat som krävs enligt konventionen. Förordning 
(1989:819).

2 b § Införseltillstånd får inte beviljas om statens naturvårdsverk 
anser att införseln kommer att påverka artens överlevnad ogynnsamt. 
Förordning (1988:138).

2 c § Införseltillstånd som avser djur får beviljas endast under 
förutsättning att

1. importören visar att införseln skall ske direkt från det land där 
djuret är fångat eller uppfött (ursprungsland),

2. syftet med införseln inte strider mot föreskrifter om förbud mot 
eller villkor för att hålla djur i fångenskap, samt

3. importören visar att transporten kommer att genomföras på ett sätt 
som är tillfredsställande från djurskyddssynpunkt.

Utan hinder av första stycket 1 får införseltillstånd beviljas för att 
tillgodose vetenskapligt ändamål eller om det annars finns särskilda 
skäl.

Beviljas införseltillstånd skall importören i god tid före införseln 
underrätta tullmyndigheten om den tidpunkt vid vilken införseln avses 
ske. Förordning (1988:138).

3 § Införsel eller utförsel av sådant exemplar av djur eller växt som 
avses i konventionen får ske endast över tullplats som 
lantbruksstyrelsen bestämmer efter samråd med generaltullstyrelsen. 

4 § Lantbruksstyrelsen skall föra det register som avses i artikel VIII 
punkt 6 i konventionen. Det åligger vidare styrelsen att utarbeta de 
rapporter som avses i samma artikel punkt 7. 

5 § Vid tvist mellan Sverige och främmande stat, som är bunden av 
konventionen, om tolkningen eller tillämpningen av konventionen skall 
lantbruksstyrelsen rådgöra med den administrativa myndighet som har 
utsetts i den främmande staten enligt konventionen. 

6 § Vid prövning av fråga om införsel eller utförsel av sådant exemplar 
av djur eller växt som avses i konventionen får lantbruksstyrelsen 
godtaga tillstånd eller certifikat som har utfärdats av behörig 
myndighet i stat som ej tillträtt konventionen, om innehållet i 
handlingen motsvarar de krav som ställts i konventionen. 

7 § Om ansvar och förverkande i fall där olovlig införsel eller utförsel 
har skett av sådant exemplar av djur eller växt som avses i konventionen 
finns bestämmelser i lagen (1960:418) som straff för varusmuggling. 

Lantbruksstyrelsen meddelar föreskrifter om hur det skall förfaras med 
exemplar som förklarats förverkat. 

8 § I fråga om rätt att hantera oförtullad vara som ej får införas på 
grund av denna förordning gäller lagen (1973:980) om transport, 
förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. Återutförsel 
enligt 2 § 4 nämnda lag får ske till exportlandet. 

Lantbruksstyrelsen får föreskriva begränsning av rätten enligt första 
stycket att hantera oförtullad vara. 

8 a § Importör eller exportör skall betala för följande åtgärder med 
anledning av konventionen, nämligen 

1. handläggning av fråga om import- eller exporttillstånd, 

2. omhändertagande av gods, 

3. kontroll, inspektion eller annan därmed jämförlig åtgärd. 

Beträffande i första stycket angiven åtgärd avseende gods i 
transportmedel är även transportmedlets ägare och, i förekommande fall, 
befälhavare ansvariga för betalningen. 

Avgift skall utgå enligt taxa som fastställes av lantbruksstyrelsen 
efter samråd med riksrevisionsverket. I taxan skall anges hur avgift 
skall beräknas när taxan saknar tillämplig bestämmelse om avgift. 
Förordning (1977:64). 

8 b § Lantbruksstyrelsens beslut i särskilda fall enligt denna 
förordning överklagas hos kammarrätten genom besvär. 

Lantbruksstyrelsens beslut i andra fall enligt denna förordning 
överklagas hos regeringen genom besvär. Förordning (1981:1041). 

9 § Ytterligare föreskrifter för verkställighet av konventionen meddelas 
av lantbruksstyrelsen. Innan föreskrift som berör annan myndighets 
verksamhetsområde meddelas, skall samråd med den myndigheten ske. 

Övergångsbestämmelser

1988:138

Denna förordning träder i kraft den 8 april 1988. Lantbruksstyrelsen får 
i särskilda fall medge de undantag från kravet på införseltillstånd som 
är nödvändiga övergångsvis.