Järnvägssäkerhetslag (2022:367)

1 kap. Inledande bestämmelser

Lagens syfte och innehåll

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om järnvägssäkerhet. 
Syftet med lagen är att upprätthålla och utveckla 
järnvägssäkerheten.

Lagen genomför Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 
2016/798 av den 11 maj 2016 om järnvägssäkerhet.

2 § Bestämmelserna i lagen avser

- inledande bestämmelser (1 kap.),

- säkerhetsansvar och säkerhetskrav (2 kap.),

- tillstånd för järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare 
(3 kap.),

- tillsyn (4 kap.),

- ordning (5 kap.),

- sanktionsavgift (6 kap.),

- straff (7 kap.),

- omprövning och överklagande (8 kap.).

Lagens tillämpningsområde

3 § Denna lag ska tillämpas på den svenska delen av Europeiska 
unionens järnvägssystem.

4 § Denna lag ska inte tillämpas på

1. tunnelbana och spårväg,

2. järnvägsnät som är funktionellt åtskilda från den svenska 
delen av Europeiska unionens järnvägssystem och endast är 
avsedda för persontransport i lokal-, stads- eller 
förortstrafik samt fordon som enbart används på sådana 
järnvägsnät,

3. privatägda järnvägsnät som ägaren eller en operatör 
använder för sin godsverksamhet eller för icke-kommersiell 
persontrafik samt fordon som enbart används på sådana 
järnvägsnät, eller

4. järnvägsnät som är avsedda att enbart användas för lokala 
eller historiska ändamål eller turiständamål och fordon som 
används på sådana nät.

5 § I lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg 
finns bestämmelser om tunnelbana och spårväg.

I lagen (2022:368) om nationella järnvägssystem finns 
bestämmelser om järnvägssystem som inte omfattas av denna lag.

/Rubriken träder i kraft I:den dag som regeringen bestämmer/
Internationella bestämmelser som ska gälla som svensk lag

5 a § /Träder i kraft I:den dag som regeringen bestämmer/
Originaltexterna av bestämmelserna i bihang H om säker 
drift av tåg i internationell trafik till fördraget om 
internationell järnvägstrafik (COTIF) av den 9 maj 1980 i 
lydelsen enligt ändringsprotokollet av den 3 juni 1999 ska 
gälla som svensk lag. Den franska texten gäller om 
originaltexterna skiljer sig åt.

Första stycket gäller inte till den del bestämmelserna 
reglerar de fördragsslutande parternas förpliktelser mot 
varandra eller mot Mellanstatliga organisationen för 
internationell järnvägstrafik (OTIF).

De franska och engelska originaltexterna samt en översättning 
av dessa till svenska finns intagna som en bilaga till denna 
lag. Lag (2024:933).

5 b § /Träder i kraft I:den dag som regeringen bestämmer/
Om revisionsutskottet inom OTIF har beslutat om en för 
Sverige bindande ändring av det bihang som avses i 5 a § 
första stycket, ska ändringen gälla i Sverige från och med den 
dag då ändringen träder i kraft enligt fördraget. 
Lag (2024:933).

Tillsynsmyndighet

6 § Den myndighet som regeringen bestämmer 
(tillsynsmyndigheten) ska utöva tillsyn, pröva ansökningar om 
tillstånd och utföra andra uppgifter enligt vad som framgår av 
denna lag.

Tillsynsmyndigheten är nationell säkerhetsmyndighet enligt 
artikel 16 i direktiv (EU) 2016/798. Tillsynsmyndigheten 
fullgör därmed de uppgifter som den nationella 
säkerhetsmyndigheten ges i direkt tillämpliga EU-rättsakter 
som har utfärdats med stöd av direktiv (EU) 2016/798.

Ord och uttryck i lagen

7 § I lagen avses med

EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

fordon: ett järnvägsfordon som är utformat för trafikering av 
järnvägsnät,

infrastrukturförvaltare: den som förvaltar 
järnvägsinfrastruktur och driver anläggningar som hör till 
infrastrukturen,

järnvägsföretag: den som tillhandahåller dragkraft och utför 
järnvägstrafik,

järnvägsinfrastruktur: spår-, signal- och 
säkerhetsanläggningar avsedda för järnvägstrafik, 
trafikledningsanläggningar, anordningar för elförsörjning av 
trafiken samt övriga fasta anordningar som behövs för 
anläggningarnas bestånd, drift eller brukande,

TSD: en teknisk specifikation för driftskompatibilitet som har 
antagits i enlighet med direktiv (EU) 2016/797, 

underhållsansvarig enhet: den enhet som har ansvaret för 
underhållet av ett fordon enligt det register som avses i 
5 kap. 11 § järnvägstekniklagen (2022:366).

Bemyndiganden

8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om avgifter för tillsyn och 
ärendehandläggning enligt denna lag, föreskrifter som har 
meddelats i anslutning till lagen och sådana direkt 
tillämpliga EU-rättsakter som har utfärdats med stöd av 
direktiv (EU) 2016/798.

2 kap. Säkerhetsansvar och säkerhetskrav

Säkerhetsansvar

1 § Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ansvarar för 
en säker drift i järnvägssystemet.

Säkerhetsstyrningssystem

2 § Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska ha ett 
säkerhetsstyrningssystem. Ett sådant system utgörs av den 
organisation som införts och de åtgärder och förfaranden som 
fastställts för att säkerställa en säker drift. 
Säkerhetsstyrningssystemet ska dokumenteras.

3 § Ett säkerhetsstyrningssystem ska utformas så att 
infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag kan hantera de 
risker som deras verksamhet kan ge upphov till. I 
säkerhetsstyrningssystemet ska också de risker som uppstår i 
samband med verksamhet som bedrivs av andra beaktas.

Riskkontroll

4 § Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska genomföra 
riskkontroll. Om en risk avser flera infrastrukturförvaltare 
eller järnvägsföretag, ska de genomföra riskkontroll i 
samarbete med varandra.

Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska, om det är 
lämpligt, ställa krav på att de som anlitas av 
infrastrukturförvaltaren eller järnvägsföretaget genomför 
riskkontroll och att de som anlitas ställer motsvarande krav 
på någon som de anlitar i sin tur. Om det är lämpligt, ska 
infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ställa krav på att 
de som anlitas samarbetar med varandra.

Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska även 
säkerställa att den riskkontroll som avses i andra stycket 
genomförs.

5 § Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag som upptäcker 
eller informeras om en säkerhetsrisk ska, inom sina respektive 
ansvarsområden, vidta de åtgärder som krävs för att hantera 
säkerhetsrisken och rapportera till dem som berörs.

Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska, om det är 
lämpligt, även säkerställa att de som ska genomföra 
riskkontroll enligt 4 § andra stycket inom sina respektive 
ansvarsområden vidtar de åtgärder som krävs för att hantera en 
säkerhetsrisk som de upptäcker eller informeras om och 
rapporterar till dem som berörs.

6 § Om ett järnvägsföretag använder någon annans fordon, ska 
järnvägsföretaget och den som har tillhandahållit fordonet 
utbyta alla relevanta uppgifter för en säker drift.

Krav på anställda och andra som anlitas i en 
infrastrukturförvaltares eller ett järnvägsföretags verksamhet

7 § Anställda i en infrastrukturförvaltares eller ett 
järnvägsföretags verksamhet ska ha god kännedom om de 
förhållanden, föreskrifter och villkor som gäller för 
verksamheten och som berör deras arbetsuppgifter.

Säkerhetskritiska arbetsuppgifter får utföras endast av den 
som med hänsyn till yrkeskunnande, hälsotillstånd och 
personliga förhållanden i övrigt är lämplig.

Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska ställa krav på 
att de som anlitas av infrastrukturförvaltaren eller 
järnvägsföretaget, i andra fall än som avses i första stycket, 
uppfyller kraven enligt första och andra styckena. Den som 
anlitas ska ställa motsvarande krav på någon som denne anlitar 
i sin tur.

8 § En infrastrukturförvaltare eller ett järnvägsföretag får 
inte tilldela någon säkerhetskritiska arbetsuppgifter utan att 
denne har genomgått en läkarundersökning som visar att 
hälsoskäl inte utgör hinder mot att utföra arbetsuppgifterna.

Den som har säkerhetskritiska arbetsuppgifter ska regelbundet 
och i övrigt vid behov genomgå läkarundersökning.

Den som inte följer skyldigheten att genomgå läkarundersökning 
får av en infrastrukturförvaltare eller ett järnvägsföretag 
fråntas säkerhetskritiska arbetsuppgifter.

Underhållsansvarig enhet för fordon

9 § För att ett fordon ska få användas i järnvägstrafik ska 
det ha tilldelats en underhållsansvarig enhet. Den som 
använder fordonet ska, innan det används i trafik, säkerställa 
att den underhållsansvariga enheten har ett 
underhållscertifikat.

10 § En underhållsansvarig enhet ska med hjälp av ett 
underhållssystem säkerställa att de fordon vars underhåll 
enheten ansvarar för är i säkert skick.

11 § En underhållsansvarig enhet ska vara certifierad och ha 
tilldelats ett underhållscertifikat av ett certifieringsorgan. 

Ett certifikat som har beviljats av en behörig myndighet eller 
ett ackrediterat eller erkänt organ i en annan stat inom EES 
eller i Schweiz gäller i Sverige.

Rapportering av olyckor

12 § Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska 
rapportera till tillsynsmyndigheten om det vid användningen av 
ett fordon inträffar en olycka som medför att minst en person 
avlider eller att minst fem personer blir allvarligt skadade. 
Detsamma gäller om fordonet, järnvägsinfrastrukturen, egendom 
som inte transporteras med fordonet eller miljön får 
omfattande skador.

Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska även 
rapportera till tillsynsmyndigheten om det uppkommit allvarlig 
fara för en olycka enligt första stycket. Detsamma gäller när 
något annat har hänt som kan bero på ett väsentligt fel hos 
ett fordon eller infrastrukturen eller på någon annan 
väsentlig brist i säkerhetshänseende.

Årlig säkerhetsrapport

13 § Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska årligen 
till tillsynsmyndigheten ge in en säkerhetsrapport om det 
närmast föregående kalenderåret.

Personalens rätt till handlingar

14 § En infrastrukturförvaltare eller ett järnvägsföretag ska, 
om någon som utför eller har utfört säkerhetskritiska 
arbetsuppgifter i deras verksamhet begär det, till denne 
överlämna handlingar som styrker utbildning, 
yrkeskvalifikationer och erfarenhet.

Bemyndiganden

15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om

1. säkerhetsstyrningssystem,

2. lämplighetskrav i fråga om kunskap, hälsa och personliga 
förhållanden i övrigt för att få utföra säkerhetskritiska 
arbetsuppgifter,

3. underhållssystem enligt 10 § och om undantag från kravet på 
certifiering enligt 11 §, och 

4. att händelser som är av betydelse för järnvägssäkerheten 
ska rapporteras i andra fall än de som anges i 12 §.

3 kap. Tillstånd för järnvägsföretag och 
infrastrukturförvaltare

Gemensamt säkerhetsintyg för järnvägsföretag

Krav på gemensamt säkerhetsintyg

1 § Ett järnvägsföretag ska ha

1. ett gemensamt säkerhetsintyg, och

2. en försäkring eller motsvarande som täcker den 
skadeståndsskyldighet som kan uppkomma till följd av 
järnvägsverksamheten.

För järnvägsföretag som har licens enligt 2 kap. 2 § 
järnvägsmarknadslagen (2022:365) tillämpas inte första stycket 
2.

Ansökan om och utfärdande av ett gemensamt säkerhetsintyg

2 § Ansökan om ett gemensamt säkerhetsintyg ska ges in till 
Europeiska unionens järnvägsbyrå.

Om järnvägsföretaget enbart ska bedriva verksamhet i Sverige, 
utfärdas ett säkerhetsintyg av antingen tillsynsmyndigheten 
eller Europeiska unionens järnvägsbyrå. Sökanden väljer i ett 
sådant fall vilken av instanserna som ska pröva ansökan. I 
andra fall utfärdas säkerhetsintyget av Europeiska unionens 
järnvägsbyrå.

Krav för utfärdande av ett gemensamt säkerhetsintyg

3 § Ett gemensamt säkerhetsintyg ska beviljas ett 
järnvägsföretag som

1. har inrättat ett säkerhetsstyrningssystem i enlighet med 
2 kap. 2 och 3 §§,

2. uppfyller kraven i TSD,

3. uppfyller kraven i gemensamma säkerhetsmetoder, gemensamma 
säkerhetsmål och andra direkt tillämpliga EU-rättsakter som 
har utfärdats med stöd av direktiv (EU) 2016/798, och

4. uppfyller kraven i sådana nationella regler som har anmälts 
till Europeiska unionens järnvägsbyrå.

Giltighetstid och förnyelse

4 § Ett gemensamt säkerhetsintyg är giltigt i fem år och får 
förnyas efter ansökan.

Uppdatering av ett gemensamt säkerhetsintyg

5 § Uppdatering av ett gemensamt säkerhetsintyg krävs

1. om verksamhetens art eller omfattning förändras väsentligt, 
eller

2. om tillståndshavaren utvidgar sitt verksamhetsområde.

Tillsynsmyndigheten får kräva att ett gemensamt säkerhetsintyg 
uppdateras med anledning av väsentliga förändringar i 
föreskrifter om järnvägssäkerhet.

Säkerhetstillstånd för infrastrukturförvaltare

Krav på säkerhetstillstånd

6 § En infrastrukturförvaltare ska ha ett säkerhetstillstånd.

Ett säkerhetstillstånd utfärdas av tillsynsmyndigheten.

Krav för utfärdande av ett säkerhetstillstånd

7 § Ett säkerhetstillstånd ska beviljas en 
infrastrukturförvaltare som

1. har inrättat ett säkerhetsstyrningssystem i enlighet med 
2 kap. 2 och 3 §§,

2. uppfyller kraven i TSD,

3. uppfyller kraven i gemensamma säkerhetsmetoder, gemensamma 
säkerhetsmål och andra direkt tillämpliga EU-rättsakter som 
har utfärdats med stöd av direktiv (EU) 2016/798,

4. uppfyller kraven i sådana nationella regler som har anmälts 
till Europeiska unionens järnvägsbyrå, och

5. har tillräckliga ekonomiska förutsättningar för sin 
verksamhet.

Villkor

8 § Ett säkerhetstillstånd får förenas med de villkor som 
behövs.

Ett sådant villkor får meddelas även under tillståndets 
giltighetstid.

Giltighetstid och förnyelse

9 § Ett säkerhetstillstånd är giltigt i fem år och får förnyas 
efter ansökan.

Uppdatering av ett säkerhetstillstånd

10 § Uppdatering av ett säkerhetstillstånd krävs

1. om det sker en väsentlig förändring i något eller några av 
de delsystem som järnvägsinfrastrukturen består av, eller

2. om principerna för drift eller underhåll av dessa delsystem 
förändras på ett väsentligt sätt.

Tillsynsmyndigheten får kräva att ett säkerhetstillstånd 
uppdateras med anledning av väsentliga förändringar i 
föreskrifter om järnvägssäkerhet.

Anmälningsskyldighet

11 § En infrastrukturförvaltare är skyldig att till 
tillsynsmyndigheten anmäla förändringar som kan föranleda en 
uppdatering enligt 10 § första stycket.

Begränsning eller återkallelse av ett gemensamt säkerhetsintyg 
eller ett säkerhetstillstånd

12 § Tillsynsmyndigheten får besluta att begränsa eller 
återkalla ett gemensamt säkerhetsintyg eller ett 
säkerhetstillstånd som myndigheten har meddelat enligt detta 
kapitel, om

1. förutsättningarna för intyget eller tillståndet inte längre 
uppfylls, eller

2. infrastrukturförvaltaren eller järnvägsföretaget inte 
fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, föreskrifter eller 
beslut som har meddelats i anslutning till lagen, nationella 
regler som avses i 3 § 4 eller 7 § 4 eller direkt tillämpliga 
EU-rättsakter som har utfärdats med stöd av direktiv (EU) 
2016/798.

Bemyndiganden

13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om

1. försäkring eller motsvarande enligt 1 § 2, och

2. vad som avses med tillräckliga ekonomiska förutsättningar 
enligt 7 § 5.

4 kap. Tillsyn

Allmänna bestämmelser om tillsyn

1 § Tillsynsmyndigheten ska utöva tillsyn över att 
infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag följer denna lag 
och de föreskrifter och beslut som har meddelats i anslutning 
till lagen. Tillsynen ska även säkerställa efterlevnaden av 
direkt tillämpliga EU-rättsakter som har utfärdats med stöd av 
direktiv (EU) 2016/798.

2 § Tillsynsmyndigheten har rätt att av 
infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag på begäran få

1. sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som 
behövs för tillsynen, och

2. tillträde till anläggningar, fordon och annan materiel, 
områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, som 
har anknytning till den verksamhet som berörs.

Polismyndigheten ska lämna den hjälp som behövs för tillsynen.

Tillsynsmyndigheten får begära verkställighet hos 
Kronofogdemyndigheten av ett beslut som gäller åtgärder enligt 
första stycket. Då gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om 
verkställighet av förpliktelser som inte avser 
betalningsskyldighet, avhysning eller avlägsnande.

Avtal om riskkontroll

3 § Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska på begäran 
av Europeiska unionens järnvägsbyrå redovisa avtal om 
riskkontroll som ingåtts med anledning av 2 kap. 4 §.

Förelägganden

4 § Tillsynsmyndigheten får besluta de förelägganden som 
behövs för att denna lag eller de föreskrifter eller beslut 
som har meddelats i anslutning till lagen ska följas. Detsamma 
gäller för att säkerställa efterlevnaden av direkt tillämpliga 
EU-rättsakter som har utfärdats med stöd av direktiv (EU) 
2016/798.

Ett föreläggande får förenas med vite.

Bemyndiganden

5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om

1. tillsyn, och

2. uppgiftsskyldighet för järnvägsföretag.

5 kap. Ordning

Förbud mot att beträda ett spårområde

1 § Ingen får beträda ett spårområde utan 
infrastrukturförvaltarens eller ett järnvägsföretags 
tillstånd, utom på platser som det klart framgår att 
allmänheten har tillgång till.

Förbud mot intag av alkoholdrycker

2 § Alkoholdrycker och alkoholdrycksliknande preparat som 
avses i 1 kap. 5 och 10 a §§ alkohollagen (2010:1622) får inte 
intas inom den del av Europeiska unionens järnvägssystem som 
omfattas av denna lag. Förbudet gäller inte intag av drycker 
eller preparat vid tillåten servering och inte heller om ett 
järnvägsföretag eller en infrastrukturförvaltare för ett 
särskilt fall har medgett intaget.

Hur ordning och säkerhet upprätthålls

3 § En befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst hos 
en infrastrukturförvaltare eller ett järnvägsföretag får från 
järnvägsinfrastrukturen eller ett fordon avlägsna den som 
överträder förbudet i 1 §, den som uppträder berusad eller 
stör ordningen och den som genom sitt uppträdande utgör en 
risk för säkerheten i järnvägsdriften. Om det är absolut 
nödvändigt, får befattningshavaren omhänderta en sådan person.

Vid ett omhändertagande ska Polismyndigheten omedelbart 
underrättas. En omhändertagen person får hållas kvar till dess 
att personen har överlämnats till en polisman eller det inte 
längre finns skäl för omhändertagandet, dock längst sex 
timmar.

En sådan befattningshavare som avses i första stycket får 
avlägsna den som överträder förbudet i 2 § från 
järnvägsinfrastrukturen.

4 § För att verkställa en åtgärd enligt 3 § får 
befattningshavaren inte använda strängare medel än 
förhållandena kräver.

Våld får användas i den mån andra medel är otillräckliga och 
det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt för att 
uppnå det avsedda resultatet. Våld får inte användas längre än 
vad som är absolut nödvändigt.

6 kap. Sanktionsavgift

Beslut om sanktionsavgift

1 § Tillsynsmyndigheten får besluta att ta ut en 
sanktionsavgift av en infrastrukturförvaltare eller ett 
järnvägsföretag som

1. utan gemensamt säkerhetsintyg, säkerhetstillstånd eller 
försäkring enligt 3 kap. 1 § bedriver tillståndspliktig 
verksamhet som kräver ett sådant intyg, tillstånd eller 
försäkring, 

2. i verksamheten anställer eller på annat sätt anlitar någon 
som inte uppfyller kraven för att utföra säkerhetskritiska 
arbetsuppgifter enligt 2 kap. 7 § eller tilldelar någon sådana 
uppgifter utan att denne har genomgått läkarundersökning 
enligt 2 kap. 8 §, eller 

3. försummar sin rapporteringsskyldighet enligt 2 kap. 12 § 
eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 2 kap. 
15 § 4.

2 § Tillsynsmyndigheten får besluta att ta ut en 
sanktionsavgift endast av den som inom fem år från det att 
överträdelsen skett har delgetts en underrättelse om att 
myndigheten överväger att fatta ett sådant beslut.

3 § En sanktionsavgift enligt 1 § får inte beslutas för en 
överträdelse 

1. som omfattas av ett föreläggande om vite om överträdelsen 
ligger till grund för en ansökan om utdömande av vitet, 

2. för vilken straff eller en annan sanktion har beslutats 
enligt någon annan författning, eller

3. som omfattas av ett väckt åtal, utfärdat strafföreläggande 
eller beslut om åtalsunderlåtelse enligt någon annan 
författning.

Belopp

4 § En sanktionsavgift får tas ut med ett belopp som bestäms 
med hänsyn till överträdelsens art och omfattning, vad som är 
känt om den avgiftsskyldiges ekonomiska förhållanden och 
omständigheterna i övrigt.

Nedsättning av sanktionsavgift

5 § Om en överträdelse är ursäktlig eller det av någon annan 
anledning skulle vara oskäligt att ta ut en sanktionsavgift, 
ska avgiftsskyldigheten helt eller delvis sättas ner.

Första stycket gäller även om det inte har framställts något 
yrkande om nedsättning av sanktionsavgiften.

Betalning av sanktionsavgift

6 § En sanktionsavgift ska betalas till tillsynsmyndigheten 
och tillfaller staten. Betalning ska ske inom två månader från 
det att beslutet om sanktionsavgift fick laga kraft. En 
upplysning om detta ska tas in i beslutet.

Tillsynsmyndighetens beslut om sanktionsavgift får verkställas 
enligt utsökningsbalken, om avgiften inte har betalats inom 
den tid som anges i första stycket.

Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i 
första stycket, ska tillsynsmyndigheten ta ut en 
dröjsmålsavgift enligt lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift och 
begära indrivning av sanktionsavgiften och dröjsmålsavgiften.

7 § Skyldigheten att betala en sanktionsavgift faller bort om 
verkställighet inte har skett inom fem år från det att 
beslutet fick laga kraft.

Bemyndigande

8 § Regeringen får meddela föreskrifter om hur 
sanktionsavgiften ska bestämmas.

7 kap. Straff

Allmänt

1 § Åtal får inte väckas enligt denna lag för en gärning som 
omfattas av ett föreläggande om vite, om gärningen ligger till 
grund för en ansökan om utdömande av vitet.

Ingen får heller dömas till ansvar enligt denna lag om 
gärningen är belagd med straff i brottsbalken eller i lagen 
(1951:649) om straff för vissa trafikbrott.

Förare av ett maskindrivet fordon på järnväg

2 § Den som för ett maskindrivet fordon på järnväg inom den 
del av Europeiska unionens järnvägssystem som omfattas av 
denna lag efter att ha intagit alkohol i så stor mängd att 
alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgår till 
minst 0,2 promille i blodet eller 0,10 milligram per liter i 
utandningsluften döms till böter eller fängelse i högst sex 
månader.

Till samma straff döms också den som för ett maskindrivet 
fordon på järnväg inom den del av Europeiska unionens 
järnvägssystem som omfattas av denna lag efter att ha intagit 
narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så 
stor mängd att det under eller efter färden finns något 
narkotiskt ämne kvar i blodet. Detta gäller dock inte om 
narkotikan intagits i enlighet med läkares eller någon annan 
behörig receptutfärdares ordination.

Till samma straff döms också den som för ett maskindrivet 
fordon på järnväg inom den del av Europeiska unionens 
järnvägssystem som omfattas av denna lag och då är så påverkad 
av alkohol att det kan antas att han eller hon inte kan 
framföra fordonet på ett betryggande sätt. Detsamma gäller om 
föraren är lika påverkad av något annat medel.

3 § Om ett brott som avses i 2 § är att anse som grovt, ska 
föraren dömas till fängelse i högst två år. När det bedöms om 
brottet är grovt ska det särskilt beaktas om

1. föraren har haft en alkoholkoncentration som uppgått till 
minst 1,0 promille i blodet eller 0,50 milligram per liter i 
utandningsluften,

2. föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller 
något annat medel, eller

3. framförandet av fordonet har inneburit en påtaglig fara för 
trafiksäkerheten.

Andra som utför säkerhetskritiska arbetsuppgifter

4 § Den som utan att föra ett maskindrivet fordon på järnväg 
fullgör en tjänst där det ingår säkerhetskritiska 
arbetsuppgifter och då är så påverkad av alkohol eller något 
annat medel att det kan antas att han eller hon inte kan 
utföra dessa uppgifter på ett betryggande sätt döms till böter 
eller fängelse i högst två år.

Överträdelse av förbudet mot att beträda ett spårområde

5 § Den som bryter mot förbudet i 5 kap. 1 § döms till 
penningböter.

Beslag och förverkande

6 § I fråga om beslag och förverkande av alkoholdrycker eller 
alkoholdrycksliknande preparat enligt alkohollagen (2010:1622) 
hos den som intar sådana drycker i strid med 5 kap. 2 § finns 
bestämmelser i lagen (1958:205) om förverkande av alkohol m.m.

8 kap. Omprövning och överklagande

Omprövning

1 § Tillsynsmyndigheten ska ompröva ett beslut att helt eller 
delvis avslå en ansökan om ett gemensamt säkerhetsintyg, om 
den sökande begär det.

En begäran om omprövning ska ha kommit in till myndigheten 
inom en månad från den dag då sökanden fick del av beslutet.

2 § Tillsynsmyndigheten ska fatta beslut i ett 
omprövningsärende enligt 1 § senast två månader efter det att 
begäran om omprövning kom in till myndigheten.

3 § Bestämmelser om omprövning av beslut som har meddelats av 
Europeiska unionens järnvägsbyrå finns i Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) 2016/796 av den 11 maj 2016 om 
Europeiska unionens järnvägsbyrå och om upphävande av 
förordning (EG) nr 881/2004.

Överklagande

4 § Tillsynsmyndighetens beslut i ett enskilt fall enligt 
denna lag, föreskrifter som har meddelats i anslutning till 
lagen eller direkt tillämpliga EU-rättsakter som har utfärdats 
med stöd av direktiv (EU) 2016/798 får överklagas till allmän 
förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

5 § Ett beslut enligt kommissionens genomförandeförordning 
(EU) 2019/779 av den 16 maj 2019 om fastställande av 
detaljerade bestämmelser om certifiering av enheter som 
ansvarar för underhåll av fordon i enlighet med 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/798 och om 
upphävande av kommissionens förordning (EU) nr 445/2011 som 
har fattats av ett certifieringsorgan som omfattas av den 
förordningen, får överklagas till tillsynsmyndigheten.

6 § Ett beslut enligt denna lag, föreskrifter som har 
meddelats i anslutning till lagen eller direkt tillämpliga EU-
rättsakter som har utfärdats med stöd av direktiv (EU) 
2016/798 gäller omedelbart, om inte något annat anges i 
beslutet. Ett beslut om begränsning eller återkallelse enligt 
3 kap. 12 § gäller inte förrän det har fått laga kraft, om 
inte något annat anges i beslutet.

För beslut om sanktionsavgift finns bestämmelser i 6 kap. 6 §.

7 § Bestämmelser om överklagande av beslut som har meddelats 
av Europeiska unionens järnvägsbyrå finns i förordning (EU) 
2016/796.


Övergångsbestämmelser

2022:367

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 2022.

2. Ett säkerhetsintyg som har meddelats med stöd av 3 kap. 3 § 
den upphävda järnvägslagen (2004:519) ska fortsätta att gälla 
under intygets beslutade giltighetstid, dock som längst till 
och med den 31 oktober 2025. Ett gemensamt säkerhetsintyg som 
avses i 3 kap. krävs dock om en uppdatering krävs enligt 
3 kap. 5 §.

3. Ett säkerhetstillstånd som har meddelats med stöd av 3 kap. 
8 § den upphävda järnvägslagen (2004:519) ska fortsätta att 
gälla till dess tillståndet skulle ha omprövats enligt 3 kap. 
9 § samma lag, dock som längst till och med den 31 oktober 
2025. Ett säkerhetstillstånd som avses i 3 kap. krävs dock om 
en uppdatering krävs enligt 3 kap. 10 §.

4. Ett tillstånd att vara ansvarig enhet för godsvagnar enligt 
3 kap. 11 § den upphävda järnvägslagen (2004:519) ska 
fortsätta att gälla under tillståndets beslutade giltighetstid 
utan att enheten under tillståndets giltighetstid behöver ett 
certifikat i fråga om godsvagnar enligt 2 kap. 11 §.

5. Bestämmelserna i 3 kap. 12 § ska tillämpas även i fråga om 
intyg och tillstånd som fortsätter att gälla enligt punkt 2 
eller 3.

6. Bestämmelserna i 4 kap. ska tillämpas även i fråga om 
sådana intyg och tillstånd som fortsätter att gälla enligt 
punkt 2 och 3. Detsamma gäller i fråga om sådan verksamhet som 
omfattas av tillstånd enligt punkt 4 som utfärdats av 
tillsynsmyndigheten och som fortsätter att gälla. 

7. En sanktionsavgift får endast tas ut för en överträdelse 
som har ägt rum efter ikraftträdandet.

8. Äldre föreskrifter gäller för mål och ärenden som har 
inletts före ikraftträdandet, om inte något annat framgår av 
direkt tillämpliga EU-rättsakter som har utfärdats med stöd av 
direktiv (EU) 2016/798.


/Träder i kraft I:den dag som regeringen bestämmer/
Bilaga

Règles uniformes concernant l'exploitation en sécurité des 
trains en trafic international (EST, appendice H à la 
Convention) 

Article premier 

Champ d'application

Les présentes Règles uniformes fixent les exigences pour 
l'exploitation en sécurité des trains en trafic international, 
y compris pour les certificats de sécurité et la surveillance. 

Article 2 Définitions 	

Aux fins des présentes Règles uniformes, de leurs annexes et 
des PTU, outre les termes définis à l'article 2 des Règles 
uniformes ATMF et à l'article 2 des Règles uniformes APTU, le 
terme :	

a) "domaine d'exploitation" désigne les réseaux situés 
dans un ou plusieurs États parties sur lesquels un véhicule 
est destiné à être utilisé;	

b) "autorité de certification de la sécurité" désigne 
l'entité nationale ou internationale chargée de délivrer les 
certificats de sécurité aux entreprises ferroviaires;	

c) "entreprise ferroviaire certifiée" désigne toute 
entreprise ferroviaire détenant un certificat de sécurité 
délivré par l'autorité de certification de la sécurité;

d) "interopérabilité" désigne l'aptitude à permettre 
la circulation en sécurité et sans interruption au sein d'un 
système ferroviaire ainsi qu'en provenance ou à destination 
d'autres systèmes ferroviaires des trains qui accomplissent 
les niveaux de performance requis;	

e) "contrôle" désigne le dispositif mis en place par 
les entreprises ferroviaires ou les gestionnaires 
d'infrastructure en vue de vérifier que leur système de 
gestion de la sécurité est correctement appliqué et efficace;

f) "système ferroviaire" désigne, dans chaque État 
partie, le réseau composé des lignes, gares, nœuds et 
terminaux destinés au trafic international et tous les 
véhicules susceptibles de circuler sur tout ou partie de ce 
réseau;

g) "certificat de sécurité" désigne la preuve que 
l'entreprise ferroviaire concernée a mis en place son système 
de gestion de la sécurité et qu'elle est en mesure d'opérer en 
toute sécurité au sein du domaine d'exploitation dans l'État 
où le certificat est valide;

h) "système de gestion de la sécurité" désigne 
l'organisation, les modalités et les procédures établies par 
un gestionnaire de l'infrastructure ou une entreprise 
ferroviaire pour assurer la gestion sûre de ses propres 
opérations;

i) "surveillance" désigne le dispositif mis en place 
par l'autorité de surveillance pour suivre les performances en 
matière de sécurité de toute entreprise ferroviaire ayant reçu 
un certificat de sécurité;	

j) "autorité de surveillance" désigne l'entité 
nationale ou internationale chargée de surveiller la bonne 
application du système de gestion de la sécurité.	

Article 3

Exigences en matière d'exploitation et de sécurité	

§ 1 En trafic international, les trains sont exploités 
conformément aux exigences en matière d'exploitation et de 
sécurité énoncées dans les présentes Règles uniformes. 

§ 2 Sans préjudice des responsabilités des entités chargées de 
l'entretien des véhicules ferroviaires et de tous les autres 
acteurs susceptibles d'avoir une incidence sur l'exploitation 
sûre du système ferroviaire, les États parties veillent à ce 
que sur leur territoire, la responsabilité pour l'exploitation 
en sécurité des trains en trafic international et la maîtrise 
des risques associés soit assumée par le ou les gestionnaires 
d'infrastructure concernés et la ou les entreprises 
ferroviaires faisant circuler le train. 

§ 3 Les États parties imposent à toutes les entreprises 
ferroviaires et tous les gestionnaires d'infrastructure 
impliqués dans l'exploitation de trains en trafic 
international sur leur territoire de disposer d'un système de 
gestion de la sécurité et d'en contrôler la bonne application. 

§ 4 Les États parties veillent à ce que toutes les Règles 
d'exploitation et de sécurité obligatoires soient publiées et 
mises à la disposition des entreprises ferroviaires et 
gestionnaires d'infrastructure.

Article 4

Autorité de certification de la sécurité

§ 1 Chaque État partie veille à l'établissement d'une autorité 
de certification de la sécurité, dont l'organisation, la 
structure juridique et la prise de décision sont indépendantes 
de toute entreprise ferroviaire et gestionnaire 
d'infrastructure.	

L'autorité de certification de la sécurité et l'autorité de 
surveillance visée à l'article 6, § 1, peuvent être deux 
entités distinctes ou être intégrées dans la même 
organisation.

§ 2 Chaque État partie notifie au Secrétaire général son 
autorité de certification de la sécurité dans au moins une des 
langues de travail de l'Organisation et tient cette 
information à jour. 

§ 3 Le Secrétaire général publie l'information visée au § 2 
sur le site Web de l'Organisation dans les langues de 
notification.

Article 5

Certification de sécurité des entreprises ferroviaires 

§ 1 Les États parties n'autorisent l'exploitation de trains en 
trafic international que par des entreprises ferroviaires dont 
le certificat de sécurité est valide sur leur territoire. 

§ 2 Les certificats de sécurité pour l'exploitation des trains 
en trafic international sont délivrés conformément aux 
dispositions des présentes Règles uniformes.

§ 3 Lorsqu'elles délivrent des certificats de sécurité à des 
entreprises ferroviaires qui détiennent déjà un certificat de 
sécurité dans un autre État partie, les autorités de 
certification de la sécurité acceptent les résultats des 
évaluations de la conformité réalisées par les autorités de 
certification de la sécurité de l'autre État partie.	

Cette reconnaissance n'est obligatoire que pour les 
évaluations de la conformité qui sont réalisées sur la base de 
dispositions équivalentes à celles énoncées dans les annexes 
aux présentes Règles uniformes ou dans les Prescriptions 
techniques uniformes. 	

Les autorités de certification de la sécurité coopèrent à cet 
effet. 

§ 4 Indépendamment du § 3, tout État partie peut conclure des 
accords pour la reconnaissance mutuelle de tout ou partie des 
certificats de sécurité délivrés par l'autorité de 
certification de la sécurité d'autres États, à condition que 
les critères d'évaluation selon lesquels ces certificats de 
sécurité ont été délivrés assurent la conformité aux critères 
applicables dans ces États. Ces accords sont notifiés au 
Secrétaire général, qui publie ces informations. Les 
conditions de la reconnaissance mutuelle des certificats de 
sécurité en tout ou en partie peuvent également e^tre définies 
dans une annexe aux présentes Règles uniformes.

§ 5 Les États parties veillent à ce que leur autorité de 
certification de la sécurité inscrive dans un registre public 
les entreprises ferroviaires dont le certificat de sécurité 
est valide sur leur territoire pour l'exploitation de trains 
en trafic international, avec leur domaine d'exploitation et 
la validité de chaque certificat, et à ce qu'elle tienne cette 
liste à jour. 

§ 6 La Commission d'experts techniques est compétente pour 
adopter les spécifications et modalités pratiques d'une base 
de données commune pour la publication des informations visées 
au § 5. 

§ 7 La Commission d'experts techniques est compétente pour 
adopter les recommandations pour la mise en œuvre d'un système 
de coopération et d'évaluation par les pairs des autorités de 
certification de la sécurité aux fins de la reconnaissance 
mutuelle visée au § 4.

Article 6

Surveillance

§ 1 Chaque État partie veille à l'établissement d'une autorité 
de surveillance, dont l'organisation, la structure juridique 
et la prise de décision sont indépendantes de toute entreprise 
ferroviaire et gestionnaire d'infrastructure.

L'autorité de surveillance et l'autorité de certification de 
la sécurité visée à l'article 4, § 1, peuvent e^tre deux 
entités distinctes ou être intégrées dans la même 
organisation.

§ 2 La bonne application du système de gestion de la sécurité 
des entreprises ferroviaires est surveillée par l'autorité de 
surveillance en application des présentes Règles uniformes. 

§ 3 Chaque État partie notifie au Secrétaire général son 
autorité de surveillance dans au moins une des langues de 
travail de l'Organisation et tient cette information à jour. 

§ 4 Le Secrétaire général publie l'information visée au § 3 
sur le site Web de l'Organisation dans les langues de 
notification. 

§ 5 La Commission d'experts techniques est compétente pour 
adopter les recommandations pour la mise en œuvre d'un système 
de coopération et d'évaluation par les pairs des autorités de 
surveillance aux fins de la reconnaissance mutuelle visée à 
l'article 5, § 4.

Article 7

Gestion de la sécurité et exploitation des trains 

§ 1 Les entreprises ferroviaires exploitent des trains en 
trafic international dans les limites du domaine 
d'exploitation indiqué dans leur certificat de sécurité. 

§ 2 Les gestionnaires d'infrastructure et entreprises 
ferroviaires impliqués dans l'exploitation des trains en 
trafic international mai^trisent tous les risques de sécurité 
associés à leur activité. 

§ 3 Les gestionnaires d'infrastructure et entreprises 
ferroviaires impliqués dans l'exploitation des trains en 
trafic international coopèrent pour s'assurer que les trains 
en trafic international dont ils sont responsables sont 
exploités en toute sécurité. 

§ 4 Les gestionnaires d'infrastructure et entreprises 
ferroviaires impliqués dans l'exploitation des trains en 
trafic international établissent leur système de gestion de la 
sécurité et en contrôlent la bonne application au titre des 
présentes Règles uniformes. 

Article 8

Annexes et recommandations

§ 1 La Commission d'experts techniques décide de l'adoption et 
de la modification de toute annexe conformément à la procédure 
établie aux articles 16, 20 et 33, § 6, de la Convention. Ses 
décisions entrent en vigueur conformément aux dispositions de 
l'article 35, § 3 et 4, de la Convention. 

§ 2 Peut déposer une demande d'adoption ou de modification 
d'une annexe:	

a) tout État partie;	

b) toute organisation régionale au sens de l'article 2, 
lettre x), des Règles uniformes ATMF;

c) toute association internationale représentative pour 
les membres de laquelle l'existence de l'annexe est 
indispensable pour des raisons de sécurité et d'économie dans 
l'exercice de leur activité.

§ 3 Aux fins de la mise en œuvre harmonisée des exigences 
définies dans les présentes Règles uniformes, les annexes aux 
présentes Règles uniformes incluent:	

a) une méthode de sécurité commune sur les exigences 
relatives aux systèmes de gestion de la sécurité devant être 
appliquées par les autorités de certification de la sécurité 
lorsqu'elles délivrent des certificats de sécurité et par les 
entreprises ferroviaires et les gestionnaires d'infrastructure 
lorsqu'ils élaborent, mettent en place, entretiennent et 
améliorent leurs systèmes de gestion de la sécurité;

b) une méthode de sécurité commune sur le 
contrôle devant être appliquée par les entreprises 
ferroviaires, par les gestionnaires d'infrastructure et par 
les entités chargées de l'entretien;	

c) les liens nécessaires avec la méthode de sécurité 
commune pour l'évaluation et l'appréciation des risques devant 
être appliquées par les entreprises ferroviaires, les 
gestionnaires d'infrastructure et les entités chargées de 
l'entretien lorsqu'ils apportent une modification technique, 
opérationnelle ou organisationnelle au système ferroviaire;

d) une méthode de sécurité commune sur la surveillance 
devant être appliquée par les autorités de surveillance.

La Commission d'experts techniques examine l'inclusion de 
dispositions harmonisées pour la délivrance de certificats de 
sécurité. 

§ 4 L'élaboration d'annexes sur la base de demandes faites en 
conformité avec le § 2 est du ressort de la Commission 
d'experts techniques assistée de groupes de travail ad hoc et 
du Secrétaire général.

§ 5 La Commission d'experts techniques peut recommander des 
méthodes et pratiques pour l'exploitation en sécurité des 
trains en trafic international.

Article 9

déclarations

§ 1 Tout État partie peut, dans un délai de quatre mois à 
dater du jour de la notification par le Secrétaire général de 
la décision de la Commission d'experts techniques, faire une 
déclaration motivée auprès de celui-ci, selon laquelle il 
n'appliquera pas une annexe aux présentes Règles uniformes en 
ce qui concerne tout ou partie de l'infrastructure ferroviaire 
située sur son territoire et le trafic sur cette 
infrastructure.

§ 2 Les États parties ayant fait une déclaration conformément 
au § 1 ne sont pas pris en compte lorsqu'est déterminé le 
nombre d'États devant formuler une objection conformément à 
l'article 35, § 4, de la Convention, pour qu'une décision de 
la Commission d'experts techniques n'entre pas en vigueur.

§ 3 Tout État qui a fait une déclaration conformément au § 1 
peut la retirer à tout moment par voie de notification au 
Secrétaire général. Ce retrait prend effet le premier jour du 
deuxième mois suivant la notification. 

Uniform Rules concerning the Safe Operation of Trains in 
International Traffic (EST, appendix H to the Convention) 

Article 1 Scope 

These Uniform Rules lay down requirements concerning 
the safe operation of trains in international traffic, 
including safety certification and supervision. 	

Article 2 Definitions	

For the purposes of these Uniform Rules, their 
Annexes and the UTP, in addition to the terms defined in 
Article 2 of ATMF Uniform Rules and Article 2 of APTU Uniform 
Rules, the term	

a) "area of operation" means the networks located within two 
or more Contracting States on which a railway undertaking 
intends to operate;	

b) "Safety Certification Authority" means the national 
or international entity responsible for issuing Safety 
Certificates to railway undertakings;	

c) "Certified railway undertaking" means a railway undertaking 
that holds a Safety Certificate issued by a Safety 
Certification Authority;	

d) "interoperability" means the ability to perform safe 
and uninterrupted movement of trains within a rail system and 
from and to other rail systems, while these trains accomplish 
the required levels of performance;

e) "monitoring" means the arrangements put in 
place by railway undertakings or infrastructure managers to 
check that their safety management system is correctly applied 
and effective;	

f) "rail system" means, in each Contracting 
State, the network consisting of lines, stations, hubs and 
terminals intended for international rail traffic and all 
vehicles likely to travel on all or part of the network;

g) "Safety Certificate" means the evidence that the railway 
undertaking concerned has established its safety management 
system and that it is able to operate safely in the area of 
operation in the State where it is valid;	

h) "safety management system" means the organisation, 
arrangements and procedures established by an infrastructure 
manager or a railway undertaking to ensure the safe management 
of its operations;	

i) "supervision" means the arrangements put in place by the 
Supervision Authority to oversee safety performance of a 
railway undertaking after it has received a Safety Certificate;	

j) "Supervision Authority" means the national or 
international entity responsible for supervising the correct 
application of the safety management system.	

Article 3 

Operational and safety requirements	

§ 1 Trains shall be operated in international traffic 
in accordance with the operational and safety requirements set 
out in these Uniform Rules. 

§ 2 Without prejudice to the responsibilities of 
Entities in Charge of Maintenance of railway vehicles and of 
all other actors having a potential impact on the safe 
operation of the railway system, Contracting States shall 
ensure that on their territory, responsibility for the safe 
operation of trains in international traffic and the control 
of risks associated with it rests with the infrastructure 
manager(s) concerned and the railway undertaking(s) which 
operate(s) the train. 

§ 3 Contracting States shall require all railway 
undertakings and infrastructure managers involved in the 
operation of trains in international traffic on their 
territory to have implemented a safety management system and 
to monitor its correct application. 

§ 4 Contracting States shall ensure that all binding 
operational and safety rules are published and made available 
to railway undertakings and infrastructure managers.	

Article 4

Safety Certification Authority	

§ 1 Each Contracting State shall ensure that 
a Safety Certification Authority is established, whose 
organisation, legal structure and decision making shall be 
independent from any railway undertaking and infrastructure 
manager. 	

The Safety Certification Authority and the Supervision 
Authority mentioned in Article 6 § 1 may be two separate 
entities or they may be incorporated into the same 
organisation.	

§ 2 Each Contracting State shall notify the Secretary 
General of its Safety Certification Authority in at least one 
of the Organisation's working languages and shall keep the 
information up-to- date. 

§ 3 The Secretary General shall publish the 
information referred to under § 2 on the website of the 
Organisation in the languages of notification.	

Article 5

Safety certification of railway undertakings 

§ 1 Contracting States shall only permit the 
operation of trains in international traffic by railway 
undertakings whose Safety Certificate is valid on their 
territory. 

§ 2 Safety Certificates for the operation of trains 
in international traffic shall be issued in accordance with 
the provisions set out in these Uniform Rules.

§ 3 When issuing Safety Certificates to railway undertakings which 
already have a Safety Certificate valid in another Contracting 
State, Safety Certification Authorities shall accept the 
results of conformity assessments made by the Safety 
Certification Authority of the other Contracting State. 

This acceptance is only mandatory as far as the conformity 
assessments have been conducted on the basis of equivalent 
provisions set out in the Annexes to these Uniform Rules or 
in Uniform Technical Prescriptions.

Safety Certification Authorities shall cooperate to 
this end.	

§ 4 In addition to § 3, Contracting States may 
conclude agreements which provide for the mutual recognition 
of Safety Certificates, or parts thereof, issued by the Safety 
Certification Authority of the other state(s), provided that 
the assessment criteria according to which the Safety 
Certificate was issued ensure compliance with the criteria 
applicable in those states. Such agreements shall be notified 
to the Secretary General. The Secretary General shall publish 
this information. Conditions for the mutual recognition of 
Safety Certificates, or parts thereof, may also be set out in 
an Annex to these Uniform Rules. 

§ 5 Contracting States shall ensure that their Safety 
Certification Authority publicly registers the railway 
undertakings whose Safety Certificate is valid on their 
territory for the operation of trains in international 
traffic, including their area of operation and validity of 
each certificate and shall keep this list up-to-date. 

§ 6 The Committee of Technical Experts shall be 
competent to adopt the specifications and practical 
arrangements for a common database to publish the information 
specified in § 5.	

§ 7 The Committee of Technical Experts shall be competent 
to adopt recommendations to implement a system of cooperation 
and peer evaluation of Safety Certification Authorities to 
support the mutual recognition described in § 4. 	

Article 6

Supervision	

§ 1 Each Contracting State shall ensure that a Supervision 
Authority is established, whose organisation, legal structure 
and decision making shall be independent from any railway 
undertaking and infrastructure manager. 

The Supervision Authority and the Safety 
Certification Authority mentioned in Article 4(1) may be two 
separate entities or they may be incorporated into the same 
organisation.

§ 2 The correct application of the safety management 
system of railway undertakings shall be supervised by the 
Supervision Authority in accordance with these Uniform Rules.

§ 3 Each Contracting State shall notify the Secretary 
General of its Supervision Authority in at least one of the 
Organisation's working languages and shall keep the 
information up-to-date. 

§ 4 The Secretary General shall publish the 
information referred to under § 3 on the website of the 
Organisation in the languages of notification. 

§ 5 The Committee of Technical Experts shall be 
competent to adopt recommendations to implement a system of 
cooperation and peer evaluation of Supervision Authorities to 
support the mutual recognition described in Article 5 § 4.

Article 7

Safety management and the operation of trains	

§ 1 Railway undertakings shall operate trains in 
international traffic only within the area of operation 
specified in their Safety Certificates. 

§ 2 Infrastructure managers and railway undertakings 
involved in the operation of trains in international traffic 
shall control all safety risks associated with their 
activities. 

§ 3 Infrastructure managers and railway undertakings 
involved in the operation of trains in international traffic 
shall cooperate to ensure that trains in international traffic 
under their responsibility are operated safely. 

§ 4 Infrastructure managers and railway undertakings 
involved in the operation of trains in international traffic 
shall establish their safety management system and monitor its 
correct application in accordance with these Uniform Rules. 

Article 8

Annexes and recommendations

§ 1 The Committee of Technical Experts shall decide 
whether to adopt an Annex or a provision amending it in 
accordance with the procedure laid down in Articles 16, 20 and 
33 § 6 of the Convention. The decisions shall enter into force 
in accordance with Article 35 §§ 3 and 4 of the Convention. 

§ 2 An application for adoption of an Annex 
or a provision amending it may be made by:	

a) any Contracting State;

b)	any regional organisation as defined in Article 2 x) 
of ATMF Uniform Rules;

c) any representative international association 
for whose members the existence of the Annex is indispensable 
for reasons of safety and economy in the exercise of their 
activity.

§ 3 In order to 
implement the requirements of these Uniform Rules in a 
harmonised way, the Annexes to these Uniform Rules shall 
include:	

a) A Common Safety Method for safety management system 
requirements to be applied by Safety Certification Authorities 
when issuing Safety Certificates and by railway undertakings 
and infrastructure managers when developing, implementing, 
maintaining and improving their safety management systems;

b) A Common Safety Method on monitoring to be applied by 
railway undertakings and infrastructure managers and entities 
in charge of maintenance;	

c) The necessary links to the Common Safety 
Method on risk evaluation and assessment to be applied by the 
railway undertakings, infrastructure managers and entities in 
charge of maintenance when making any technical, operational 
or organisational change to the railway system;	

d) A Common Safety Method on supervision to be 
applied by Supervision Authorities.	

The Committee of Technical Experts shall consider the 
inclusion of harmonised procedures for the issuing of Safety 
Certificates. 

§ 4 The preparation of Annexes 
shall be the responsibility of the Committee of Technical 
Experts assisted by appropriate working groups and the 
Secretary General on the basis of applications made in 
accordance with § 2. 

§ 5 The Committee of Technical Experts may recommend 
methods and practices relating to the safe operation of trains 
in international traffic.

Article 9

Declarations

§ 1 Any Contracting State may, within a period of 
four months from the day of notification of the decision of 
the Committee of Technical Experts by the Secretary General, 
make a reasoned declaration notifying him that it will not 
apply the Annex to these Uniform Rules, so far as it concerns 
the railway infrastructure or part of it situated on its 
territory and the traffic on that infrastructure. 

§ 2 The Contracting States which have made a 
declaration in accordance with § 1 shall not be taken into 
account in determining the number of states which must 
formulate an objecttion in accordance with Article 35 § 4 of 
the Convention, in order that a decision of the Committee of 
Technical Experts should not enter into force.

§ 3 A State which has made a declaration in 
accordance with § 1 may withdraw it at any time by 
notifycation to the Secretary General. This withdrawal shall 
take effect on the first day of the second month following the 
notification. 	

Enhetliga rättsregler för säker drift av tåg i internationell 
trafik (EST, bihang H till fördraget)

Artikel 1 Tillämpningsområde

Genom dessa enhetliga rättsregler fastställs krav avseende den säkra 
driften av tåg i internationell trafik, inbegripet 
säkerhetscertifiering och tillsyn.

Artikel 2 Definitioner

I dessa enhetliga rättsregler, bilagorna 
till dessa och UTP:n, och i tillägg till definitionerna i 
artikel 2 i de enhetliga rättsreglerna ATMF och artikel 2 i de 
enhetliga rättsreglerna APTU avses med

a) verksamhetsområde: järnvägsnät belägna inom 
två eller flera fördragsstater på vilka ett järnvägsföretag 
avser att bedriva järnvägstrafik,

b) tillståndsmyndighet: den nationella eller 
internationella organisation som har ansvar för att utfärda 
säkerhetsintyg till järnvägsföretag,

c) certifierat järnvägsföretag: ett järnvägsföretag som 
innehar ett säkerhetsintyg utfärdat av en tillståndsmyndighet,

d) driftskompatibilitet: förmågan att bedriva säker 
tågtrafik utan driftsavbrott i och mellan järnvägsnät och 
samtidigt uppfylla erforderliga prestandakrav,

e) övervakning: de förfaranden som 
järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare har i syfte att 
kontrollera att säkerhetsstyrningssystemet tillämpas korrekt 
och är effektivt,

f) järnvägssystem: det i varje fördragsstat 
belägna järnvägsnätet innefattande linjer, stationer, 
knutpunkter och terminaler för internationell järnvägstrafik 
och de fordon som kan trafikera hela eller delar av detta nät,

g) säkerhetsintyg: 
intyg som visar att det berörda järnvägsföretaget har inrättat 
ett säkerhetsstyrningssystem och att det har förmåga att 
bedriva en säker järnvägstrafik inom det verksamhetsområde i 
den stat i vilket intyget gäller,

h) säkerhetsstyrningssystem: den organisation, de förfaranden 
och rutiner som inrättas av en infrastrukturförvaltare eller 
ett järnvägsföretag i syfte att garantera en säker drift av 
järnvägstrafiken,

i)tillsyn: det förfarande som inrättats av tillsynsmyndigheten 
för att utöva tillsyn över driftsäkerheten hos järnvägsföretag 
efter det att säkerhetsintyg har utfärdats,

j) tillsynsmyndighet: den nationella eller 
internationella organisation som har ansvaret för att utöva 
tillsyn över den korrekta tillämpningen av 
säkerhetsstyrningssystemet.

Artikel 3

Drift- och säkerhetskrav

§ 1 Internationell järnvägstrafik ska bedrivas enligt 
de drift- och säkerhetskrav som anges i dessa enhetliga 
rättsregler.

§ 2 Utan att det påverkar ansvaret för de 
underhållsansvariga enheter som svarar för underhållet av 
järnvägsfordon samt för övriga aktörer som kan ha en påverkan 
på driftsäkerheten i järnvägssystemet, ska de fördragsslutande 
staterna säkerställa att ansvaret för säkerheten i den 
internationella järnvägstrafiken som bedrivs på deras 
territorier och kontrollen av de risker som är förenade med 
denna trafik vilar på berörda infrastrukturförvaltare och de 
järnvägsföretag som bedriver sådan trafik. 

§ 3 De fördragsslutande staterna ska förplikta 
samtliga järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare som är 
involverade i driften av internationell järnvägstrafik inom 
territoriet att inrätta ett säkerhetsstyrningssystem och att 
övervaka den korrekta tillämpningen av detta.

§ 4 De fördragsslutande staterna ska se till att samtliga 
tvingande drift- och säkerhetsbestämmelser tillkännages samt 
hålls tillgängliga för järnvägsföretagen och 
infrastrukturförvaltarna.

Artikel 4

Tillståndsmyndighet

§ 1 Varje fördragsslutande stat ska säkerställa att 
det inrättas en tillståndsmyndighet vars organisation, legala 
struktur och beslutsfattande är självständigt i förhållande 
till samtliga järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare.

Tillståndsmyndigheten och den tillsynsmyndighet som anges 
i artikel 6 § 1 kan utgöras av två skilda enheter, men de kan 
även ingå i en och samma organisation.

§ 2 Varje fördragsslutande stat ska underrätta 
generalsekreteraren om statens tillståndsmyndighet på minst 
ett av organisationens arbetsspråk samt hålla denna 
information aktuell.

§ 3 Generalsekreteraren ska offentliggöra den information som 
avses i § 2 på organisationens hemsida på de språk som används 
för offentliggöranden.

Artikel 5

Säkerhetscertifiering av järnvägsföretag

§ 1 De fördragsslutande staterna ska endast godkänna 
att internationell järnvägstrafik bedrivs av järnvägsföretag 
som innehar ett säkerhetsintyg som gäller för deras 
territorier.

§ 2 Säkerhetsintyg avseende driften av internationell 
järnvägstrafik ska utfärdas i enlighet med bestämmelserna i 
dessa enhetliga rättsregler.

§ 3 I samband med att ett säkerhetsintyg utfärdas 
till järnvägsföretag som redan innehar ett säkerhetsintyg som 
är giltigt i en annan fördragsslutande stat, ska 
tillståndsmyndigheten godta resultaten av de bedömningar av 
överensstämmelse som gjorts av tillståndsmyndigheten i den 
andra fördragsslutande staten.

Denna skyldighet gäller endast så länge bedömningarna 
av överensstämmelse har företagits i enlighet med likvärdiga 
bestämmelser i bilagorna till dessa enhetliga rättsregler 
eller enhetliga tekniska föreskrifter.

Tillståndsmyndigheterna ska samarbeta i detta syfte.

§ 4 I tillägg till § 3 kan de fördragsslutande 
staterna sluta överenskommelser avseende ömsesidigt erkännande 
av hela eller delar av säkerhetsintyg utfärdade av 
tillståndsmyndigheter i övriga stater under förutsättning att 
bedömningskriterierna som låg till grund för utfärdandet av 
säkerhetsintyget överensstämmer med de tillämpliga kriterierna 
i dessa stater. Generalsekreteraren ska underrättas om sådana 
överenskommelser. Generalsekreteraren ska offentliggöra den 
informationen. Villkor för ömsesidigt erkännande av hela eller 
delar av säkerhetsintyg kan även införas i en bilaga till 
dessa enhetliga rättsregler.

§ 5 De fördragsslutande staterna ska säkerställa att 
tillståndsmyndigheten för ett offentligt register över de 
järnvägsföretag som innehar ett giltigt nationellt 
säkerhetsintyg avseende driften av internationell tågtrafik, 
inbegripet verksamhetsområdet och giltigheten av varje intyg. 
Informationen i registret ska hållas aktuell.

§ 6 Tekniska expertutskottet är behörigt att 
anta specifikationer och praktiska åtgärder avseende en 
gemensam databas för offentliggörande av den information som 
anges i § 5. 

§ 7 Tekniska expertutskottet är behörigt att anta 
rekommendationer avseende införande av ett system för 
samarbete och utvärdering av tillståndsmyndigheter i syfte att 
understödja det ömsesidiga erkännande som anges i § 4.

Artikel 6

Tillsyn

§ 1 Varje fördragsslutande stat ska säkerställa att 
en tillsynsmyndighet inrättas, vars organisation, legala 
struktur och beslutsfattande ska vara självständigt i 
förhållande till samtliga järnvägsföretag och 
infrastrukturförvaltare.

Tillsynsmyndigheten och den tillståndsmyndighet som 
anges i artikel 4 § 1 kan utgöras av två skilda enheter, men 
de kan även ingå i en och samma organisation.

§ 2 Tillsynsmyndigheten ska i enlighet med dessa 
enhetliga rättsregler bedriva tillsyn över att 
järnvägsföretagens säkerhetsstyrningssystem tillämpas på ett 
korrekt sätt.

§ 3 Varje fördragsslutande stat ska underrätta 
generalsekreteraren om statens tillsynsmyndighet på minst ett 
av organisationens arbetsspråk samt hålla informationen 
aktuell.

§ 4 Generalsekreteraren ska offentliggöra den 
information som avses i § 3 på organisationens hemsida på de 
språk som används för offentliggöranden.

§ 5 Tekniska expertutskottet ska vara behörigt att 
anta rekommendationer avseende implementeringen av ett system 
för samarbete och kollegial utvärdering av tillsynsmyndigheter 
i syfte att främja det ömsesidiga erkännande som beskrivs i 
artikel 5 § 4.

Artikel 7

Säkerhetsstyrning och tågdrift

§ 1 Järnvägsföretag får bedriva internationell 
järnvägstrafik endast inom det verksamhetsområde som anges i 
deras säkerhetsintyg.

§ 2 Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag som 
är involverade i driften av internationell järnvägstrafik ska 
ha kontroll på samtliga säkerhetsrisker som är förbundna med 
verksamheten.

§ 3 Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag som 
är involverade i driften av internationell järnvägstrafik ska 
samarbeta i syfte att säkerställa att den internationella 
tågtrafik som de ansvarar för bedrivs på ett säkert sätt.

§ 4 Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag 
involverade i driften av internationell järnvägstrafik ska 
införa säkerhetsstyrningssystem och övervaka den korrekta 
tillämpningen av dem enligt dessa enhetliga rättsregler.

Artikel 8

Bilagor och rekommendationer

§ 1 Tekniska expertutskottet beslutar om antagandet 
av en bilaga eller ändringsbestämmelser till denna i enlighet 
med den ordning som regleras i artiklarna 16, 20 och 33 § 6 i 
fördraget. Besluten ska träda i kraft i enlighet med artikel 
35 §§ 3 och 4 i fördraget.

§ 2 En ansökan om antagande av en bilaga eller 
ändringsbestämmelse kan göras av:

a) varje fördragsslutande stat,

b) varje regional organisation som 
anges i artikel 2 x i de enhetliga rättsreglerna ATMF,

c) varje representativ internationell 
organisation för vars medlemmar bilagan framstår som oumbärlig 
i utförandet av verksamheten med hänsyn till säkerhet och 
ekonomi.

§ 3 I syfte att implementera kraven i dessa enhetliga 
rättsregler på ett överensstämmande sätt ska bilagorna till 
dessa enhetliga rättsregler innehålla:

a) en gemensam säkerhetsmetod om krav på 
säkerhetsstyrningssystemet som ska tillämpas av 
tillståndsmyndigheterna vid utfärdande av säkerhetsintyg och 
av järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare i utvecklingen, 
implementeringen, underhållet och förbättrandet av 
säkerhetsstyrningssystemen,

b) en gemensam säkerhetsmetod 
avseende övervakning som ska tillämpas av järnvägsföretag och 
infrastrukturförvaltare samt underhållsansvariga enheter,

c) de nödvändiga kopplingarna till den gemensamma 
säkerhetsmetoden avseende riskvärdering och riskbedömning som 
ska tillämpas av järnvägsföretagen, infrastrukturförvaltarna 
och de underhållsansvariga enheterna när dessa gör tekniska, 
operationella och organisatoriska ändringar i 
järnvägssystemet,

d) en gemensam säkerhetsmetod avseende tillsyn som ska 
tillämpas av tillsynsmyndigheterna.

Tekniska expertutskottet ska överväga införandet av 
harmoniserade procedurer för utfärdande av säkerhetsintyg.

§ 4 Tekniska expertutskottet ansvarar med hjälp av 
lämpliga arbetsgrupper och generalsekreteraren för 
utarbetandet av bilagorna på grundval av de enligt § 2 gjorda 
ansökningarna.

§ 5 Tekniska expertutskottet får rekommendera metoder 
och rutiner avseende säker drift av tåg i internationell 
trafik.

Artikel 9

Förklaringar

§ 1 En fördragsslutande stat kan inom en period om 
fyra månader från generalsekreterarens tillkännagivande av 
tekniska expertutskottets beslut, avge en motiverad förklaring 
till denne att staten inte kommer att tillämpa bilagan till 
dessa enhetliga rättsregler i fråga om järnvägsinfrastrukturen 
eller en del av denna på sitt territorium och trafiken på den 
infrastrukturen.

§ 2 Fördragsslutande stater som har avgett en 
förklaring enligt § 1 ska inte räknas vid fastställandet av 
det antal stater som måste avge en invändning enligt artikel 
35 § 4 i fördraget för att tekniska expertutskottets beslut 
inte ska träda i kraft.

§ 3 En stat som har avgett en förklaring 
enligt § 1 får återkalla denna när som helst genom att 
underrätta generalsekreteraren. Återkallandet gäller från 
första dagen i andra månaden efter underrättelsen.
Lag (2024:933).