Kungörelse (1963:2) om gränstullsamarbete  med Finland 

Kungl. Maj:t har, i anledning av en av riksdagen sedermera godkänd,  den
5 november 1962 avslutad, härvid i bilaga fogad överenskommelse mellan
Sverige och Finland angående gränstullsamarbete samt med stöd av 1 och
14 §§ lagen den 18 december 1959 (nr 590) om gränstullsamarbete med
annan stat, funnit gott förordna som följer.

1 § Bestämmelserna i 2--10 §§ lagen om gränstullsamarbete med annan
stat skola, med iakttagande av vad nedan finnes särskilt stadgat, äga
tillämpning för gränstullsamarbete med Finland. Från sådant samarbete
är undantagen verksamhet enligt gränsövervakningskungörelsen den 20
oktober 1944 (nr 728).

2 § Längs riksgränsen mot Finland, räknat från Treriksröset till
riksgränsens brytningspunkt (as) öster om Virtakari på
sammanbindningslinjen mellan gränsrös O på svenska sidan och gränsrös  N
på finska sidan, skall för gränstullsamarbetet finnas en tre  kilometer
bred kontrollzon.

För gränstullsamarbetet skola, förutom den i första stycket nämnda
zonen, följande landsvägssträckor utgöra kontrollzoner, räknat från
gränsen mot förstnämnda zon, nämligen länsvägarna nr 400, 880, 883,
893, 900 och 901.

3 § Det åligger svensk tullpersonal att enligt de närmare
bestämmelser, varom överenskommelse träffas mellan Tullverket
och finska tullstyrelsen, utöva tulltjänst för finsk räkning.
Härför erforderliga instruktioner, reglementen och bestämmelser
skall delges tullpersonalen genom Tullverket samt finnas
tillgängliga för allmänheten hos de tullplatser på svenskt
område, som omfattas av gränstullsamarbetet.
Förordning (1999:468).

4 § Tullverket får i samråd med finska tullstyrelsen fördela de
lokala tullregionernas och tullmyndigheternas uppgifter i fråga
om gränstullsamarbetet.

I sådant hänseende får beslutas

att svensk tullregion eller svensk tullpersonal skall utöva
tulltjänst för svensk räkning inom kontrollzon på finskt
territorium;

att svensk tullregion eller svensk tullpersonal skall utöva
tulltjänst för finsk räkning inom kontrollzon på svenskt eller
finskt territorium;

att finsk tullmyndighet eller finsk tullpersonal skall utöva
tulltjänst för finsk räkning inom kontrollzon på svenskt
territorium; samt

att finsk tullmyndighet eller finsk tullpersonal skall utöva
tulltjänst för svensk räkning inom kontrollzon på svenskt eller
finskt territorium. Förordning (1999:468).

5 § Vid utövande av tulltjänst, som omfattas av gränstullsamarbetet,  må
svensk tullpersonal ej använda tvångsmedel med mindre förutsättningar
föreligga enligt såväl svensk som finsk lagstiftning.

6 § Uppgifter om de svenska bestämmelser, som skola tillämpas i
anledning av gränstullsamarbetet, samt om de instruktioner och
reglementen, som skola iakttagas vid utövning av tulltjänst för svensk
räkning, skola av Tullverket i förväg meddelas finska
tullstyrelsen. Förordning (1999:468).

7 § Det ankommer på Tullverket att efter förslag av finska
tullstyrelsen godkänna de finska tulltjänstemän, vilka utsetts att
utöva tulltjänst som omfattas av gränstullsamarbetet, samt att
övervaka, att finsk tullpersonal under utövning av tulltjänst för
svensk räkning behörigen iakttager därför gällande instruktioner,
reglementen och bestämmelser.

Uppgift å de svenska tulltjänstemän, vilka utsetts att utöva tulltjänst
som omfattas av gränstullsamarbetet, skall av Tullverket i
förväg meddelas finska tullstyrelsen. Förordning (1999:468).

8 § Finnes viss finsk tjänsteman ej vara lämplig att utöva tulltjänst
som omfattas av gränstullsamarbetet, skall Tullverket hos
finska tullstyrelsen hemställa om sådan ändring i tjänstemannens
tjänstgöring, att utövning av dylik tjänst ej innefattas däri. Om
vederbörlig finsk myndighet förklarar viss svensk tjänsteman ej vara
lämplig att utöva tulltjänst som nyss sagts, skall Tullverket
pröva frågan om motsvarande ändring i hans tjänstgöring.
Förordning (1999:468).

9 § Om svensk tulltjänsteman under utövning av tulltjänst för finsk
räkning åstadkommer skada, för vilken kronan enligt 9 § lagen om
gränstullsamarbete med annan stat är ersättningsskyldig, skall sådan
ersättning efter framställning av vederbörande finska myndighet gäldas
av Tullverket. Förordning (1999:468).

10 § Vad som enligt tullagen (1987:1065) och tullförordningen
(1987:1114) gäller inom svenskt tullområde i fråga om ordningen för
trafiken och expedieringen skall även tillämpas inom kontrollzon på
finskt territorium. Förordning (1987:1082).

11 § Vad som sägs i 66 § tullförordningen (1987:1114) om bistånd av
polismyndighet skall gälla på svenskt territorium även då fråga är om
utövning av tulltjänst för finsk räkning, vare sig tjänsten utövas av
svensk eller finsk tullpersonal. Förordning (1987:1082).

12 § Tullverket får besluta att överlämna beslagtagen egendom
till finsk tull- eller polismyndighet jämlikt 10 § lagen
(1959:590) om gränstullsamarbete med annan stat.
Förordning (1999:468).

13 § Tullverket äger meddela de särskilda föreskrifter, som
erfordras för tillämpning av denna kungörelse. Förordning (1999:468).

Bilaga

Överenskommelse mellan Sverige och Finland angående
gränstullsamarbete

Sveriges regering och Finlands regering,

vilka önska underlätta trafiken mellan Sverige och Finland och vilka i
detta syfte önska förenkla tullkontrollen å och tullklareringen av
nämnda trafik,

hava träffat följande överenskommelse om gränstullsamarbete:

Artikel 1

De föredragsslutande staterna skola, på sätt närmare anges i denna
överenskommelse, bedriva samarbete i fråga om tullkontroll å och
tullklarering av trafiken mellan de båda staterna. Sådant samarbete
benämnes gränstullsamarbete och skall äga rum inom kontrollzon.

På vardera sidan om riksgränsen mellan de båda staterna skall utmed
densamma ett tre kilometer brett område utgöra kontrollzon.

Vardera staten äger i samråd med den andra staten bestämma att även
annat område, inom vilket gränstullsamarbete är önskvärt, skall utgöra
kontrollzon. Sådan kontrollzon kan omfatta landsvägssträcka,
järnvägssträcka med ett eller flera stationsområden, flygplats, farled
eller hamnområde.

Artikel 2

Vardera statens tullbestämmelser, in- och utförselbestämmelser samt
andra bestämmelser rörande trafiken, vilkas efterlevnad tullväsendet
har att övervaka vid verksamhet, som omfattas av gränstullsamarbetet,
skola kunna tillämpas inom kontrollzon på den andra statens
territorium, då tulltjänst utövas för den stat, i vilken  bestämmelserna
utfärdats.

Åtgärd, som i anledning av gränstullsamarbete för den ena statens
räkning vidtagits av myndighet eller personal tillhörande den andra
statens tullväsen, skall anses som om den vidtagits av den förstnämnda
statens tullmyndighet eller tullpersonal. Insegel, som anbragts av den
ena statens tullmyndighet, skall i den andra staten anses som om det
anbragts av tullmyndighet i sistnämnda stat.

Vardera staten skall genom sin centrala tullmyndighet i förväg meddela
motsvarande myndighet i den andra staten vilka bestämmelser som skola
äga tillämpning, då tulltjänst för dess räkning utövas på den andra
statens territorium. Bestämmelserna skola finnas tillgängliga för
allmänheten hos de tullmyndigheter i kontrollzonerna, som omfattas av
gränstullsamarbetet.

Tvångsmedel i enlighet med endera statens lagstiftning må på den andra
statens territorium blott användas inom kontrollzon vid undersökning i
omedelbart samband med smugglingsbrott eller försök till dylikt brott
och endast under de förutsättningar, som gälla enligt såväl den ena  som
den andra statens lagstiftning.

Artikel 3

Vardera av de fördragsslutande staterna åtager sig att låta sina
tjänstemän inom kontrollzoner på båda staternas territorium utöva  sådan
tulltjänst för den andra staten som omfattas av gränstullsamarbetet.

Artikel 4

Vardera av de fördragsslutande staterna åtager sig att inom  kontrollzon
på sitt territorium tillåta den andra statens tulltjänstemän att utöva
sådan tulltjänst för sin stat som omfattas av gränstullsamarbetet.

För användande av tvångsmedel, då tulltjänst för den ena staten utövas
på den andra statens territorium, må handräckning av polismyndighet i
sistnämnda stat begäras.

Artikel 5

Om endera staten låter beslagtaga egendom i fall, då båda staternas
bestämmelser överträtts, skall egendomen överlämnas till vederbörande
myndighet i den stat, på vars territorium beslaget verkställts, utan  så
är att särskild omständighet annat föranleder.

Har egendom med tillämpning av vad i första stycket sägs överlämnats
till myndighet i endera staten, skall vad om förverkande av sådan
egendoms värde må vara stadgat i den andra staten icke äga tillämpning.

Artikel 6

Tjänsteman från den ena staten skall, såvitt angår göromål som omfattas
av gränstullsamarbetet, på den andra statens territorium i
straffrättsligt hänseende åtnjuta samma ämbetsskydd som tjänsteman från
sistnämnda stat.

Artikel 7

Vardera av de fördragsslutande staterna skall lämna den andra statens
centrala tullmyndighet uppgift å de tjänstemän, som den vid varje
tidpunkt utsett att utöva tulltjänst som omfattas av
gränstullsamarbetet. För att kunna utöva sådan tulltjänst skola dessa
tjänstemän vara godkända av denna myndighet.

I den mån tjänstemän från endera staten hava att utöva tulltjänst för
den andra staten, äro de bundna av instruktioner från vederbörande
myndighet i sistnämnda stat. Allmänna instruktioner skola såvitt
möjligt förmedlas genom den centrala tullmyndigheten i tjänstemännens
egen stat.

Artikel 8

Vardera av de fördragsslutande staterna förbinder sig att, därest någon
dess tjänsteman begår ämbetsbrott eller tjänsteförseelse, då han har att
utöva tulltjänst för den andra staten, beivra gärningen som om den
begåtts, då tjänstemannen haft att utöva tulltjänst för sin egen stat.
Vardera staten avstår från att straffa tjänsteman från den andra staten
för motsvarande brott eller förseelse.

Artikel 9

Vardera av de fördragsslutande staterna är skyldig att ersätta skada,
som någon av dess tjänstemän genom uppsåtlig eller oaktsam handling
åsamkar den andra staten eller tredje man, då han utövar tulltjänst för
den andra staten, i den mån tjänstemannen enligt sin egen stats regler
skulle bliva ansvarig därför. Tulltjänstemannen är själv icke ansvarig
gentemot den andra staten.

Artikel 10

Vardera av de fördragsslutande staterna kan uppsäga överenskommelsen
med en frist av sex månader.

Vardera av de fördragsslutande staterna kan med omedelbar verkan sätta
överenskommelsen helt eller delvis ur kraft i händelse av krig eller
krigsfara eller så framt andra särskilda internationella eller
nationella förhållanden göra detta nödvändigt. Den andra staten skall  i
sådant fall omedelbart underrättas om de vidtagna åtgärderna.

Artikel 11

Överenskommelsen skall ratificeras och ratifikationsinstrumenten skola
utväxlas i Helsingfors snarast möjligt.

Överenskommelsen träder i kraft en månad efter det
ratifikationsinstrumenten utväxlats. /n1/

//n1// Ratifikationsinstrumenten utväxlades den 27 december 1962.

Till bekräftelse härav hava nedanstånde befullmäktigade ombud
undertecknat denna överenskommelse.

Som skedde i Stockholm den 5 november 1962, i två exemplar, på svenska
och finska språken, vilka äga lika vitsord.