PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Lag (1993:206) om ansvarsfrihet vid olaga vapeninnehav 

1 § Den som innehar ett skjutvapen eller ammunition utan att vara berättigad
till det skall inte dömas till ansvar för brott mot 37 § första stycket 1
eller 38 § första stycket 4 vapenlagen (1973:1176) avseende det vapnet eller
den ammunitionen, om innehavaren frivilligt lämnar eller låter lämna vapnet
eller ammunitionen till en polismyndighet under tiden juli--september 1993.

2 § Den som överlämnar egendom enligt 1 § behöver inte lämna uppgift om sin
identitet.

3 § Egendom som lämnas till polismyndigheten och vars ägare inte är känd
tillfaller staten, om ägaren inte ger sig till känna inom tre månader från
det att den lämnades in.

Om ägaren är känd och inte kan anses ha avstått från sin rätt till egendomen,
skall polismyndigheten ge ägaren tillfälle att inom en månad ta tillbaka
egendomen. Egendomen tillfaller staten, om ägaren inte tar tillbaka den.

4 § Egendom som har tillfallit staten skall förstöras, om den inte behövs för
musealt, militärt eller annat liknande ändamål.
Förordning (1993:222) om beredskapslagring av olja och kol m.m. under lagringsåret 1993/94 

Regeringen föreskriver enligt 9 § lagen (1984:1049) om beredskapslagring av
olja och kol och 10 § lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgas-
området att följande andelar av basmängderna för lagringsbränslen skall lagras
under lagringsåret 1993/94.

Varuslag 				Procentandel av
 					basmängden

Kol 					26
Motorbensin 				25
Fotogen 				25
Dieselbrännolja/eldningsolja 1 och 2 	25
Övriga eldningsoljor 			25
Gasol 					25

I fråga om ersättningsbränsle för naturgas skall lagringsprocenten motsvara
20 procent av basmängden för respektive varuslag.
Förordning (1993:228) om hantering av skjutvapen och ammunition som lämnats in till en polismyndighet 

1 § Denna förordning gäller skjutvapen och ammunition som har
lämnats in till en polismyndighet enligt lagen (1993:206) om
ansvarsfrihet vid olaga vapeninnehav.

2 § Polismyndigheten skall förteckna egendom som har lämnats in
och därvid notera, om egendomen behövs för ett musealt, militärt
eller annat liknande ändamål.

3 § Polismyndigheten skall kontrollera om det finns en känd ägare
till den egendom som har lämnats in.

4 § Om ägaren till egendomen är känd och inte kan anses ha avstått
från sin rätt till den, skall polismyndigheten delge ägaren en
underrättelse om att egendomen har lämnats in. Ägaren skall i
underrättelsen upplysas om att han eller hon inom en månad från
delfåendet kan ta tillbaka egendomen samt att den annars tillfaller
staten.

5 § Egendom som har tillfallit staten och som behövs för ett
musealt, militärt eller annat liknande ändamål skall av
polismyndigheten överlämnas till den myndighet eller inrättning
som behöver egendomen.

6 § Rikspolisstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter om
kontrollen enligt 3 § och om hanteringen i övrigt av den egendom
som avses i denna förordning.
Tillkännagivande (1993:233) av ändring i EFTA-konventionen 

Regeringen ger till känna att bilaga B till konventionen angående
upprättandet av Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA-konventionen)
enligt beslut av frihandelssammanslutningens råd har den ändrade
lydelse som framgår av bilaga 2 till frihandelsförordningen (1987:1185).
Tillkännagivande (1993:234) av ändring i avtalet mellan Sverige och Europeiska ekonomiska gemenskapen 

Regeringen ger till känna att protokoll 3 i bilagan till kungörelsen
(1972:698) om avtalet mellan Sverige och Europeiska ekonomiska
gemenskapen enligt beslut av blandade kommittén Sverige-EEC har
den ändrade lydelse som framgår av bilaga 1 till
frihandelsförordningen (1987:1185).
Lag (1993:237) om tillfällig avvikelse från lagen (1981:691) om socialavgifter 

1 § Av de lönegarantiavgifter som enligt 4 kap. 10 § lagen
(1981:691) om socialavgifter förs till lönegarantifonden skall
under budgetåret 1993/94 sammanlagt 12 miljoner kronor användas
för finansiering av länsstyrelsernas kostnader för handläggning
av lönegarantiärenden. Lag (1993:746).

2 § En arbetsgivare som låter en anställd delta i utbildning på
arbetstid med bibehållna anställningsförmåner och som efter
anvisning av länsarbetsnämnden anställer en ersättare för den som
deltar i utbildningen, får göra avdrag enligt bestämmelserna i 3 och
4 §§ från de arbetsgivaravgifter som han enligt 2 kap. 1 § lagen
(1981:691) om socialavgifter skall betala. Lag (1993:746).

3 § För en ersättare som avses i 2 § får arbetsgivaren göra avdrag
med 475 kronor per arbetsdag som ersättaren har varit anställd.
Lag (1993:746).

4 § Arbetsgivaren får göra avdrag med högst 75 kronor per
utbildningstimme, dock sammanlagt högst 30 000 kronor, för varje
arbetstagare som deltar i av länsarbetsnämnden godkänd
yrkesinriktad utbildning eller utbildning som ökar arbetstagarens
förutsättningar att tillgodogöra sig ny  teknik eller utföra nya
arbetsuppgifter. Lag (1993:746).

5 § Vid fördelningen av influtna arbetsgivaravgifter enligt 2 kap.
6 § lagen (1981:691) om socialavgifter skall de avdrag som görs
enligt 3 och 4 §§ minska det belopp som förs till staten enligt
4 kap. 7 § nämnda lag. Lag (1993:746).
Förordning (1993:298) om arealbidrag till jordbrukare 

1 § Stöd kan enligt denna förordning lämnas som arealbidrag till jordbrukare
med mer än två hektar åkermark.

Bidrag lämnas för budgetåren 1993/94 och 1994/95.
Förordning (1994:19).

2 § Arealbidrag lämnas till den som meddelat Statens jordbruksverk att han
brukar marken, om inte verket beslutar något annat.

3 § Arealbidrag lämnas för den areal som under skördeåret 1993 odlas med
vete, råg, korn, havre, rågvete, blandsäd, matärter, foderärter, åkerbönor
eller vicker, allt till mognad, matpotatis, potatis till stärkelse och
råsprit, sockerbetor, konservärter, frövall eller bruna bönor till den del
den odlade arealen inte överstiger den stödareal som beräknas enligt 4 §
förordningen (1990:941) om inkomst-, omställnings- och anläggningsstöd till
jordbrukare m. m.

Avdrag görs dock för den

1. areal för vilken omställningsstöd eller anläggningsstöd lämnas,

2. areal på vilken det under skördeåret 1993 odlas raps eller rybs till
mognad. Förordning (1994:19).

3 a § Arealbidrag lämnas för den areal som under skördeåret 1994 odlas med
vete, råg, korn, havre, rågvete, blandsäd, raps, rybs, matärter, foderärter,
åkerbönor eller vicker, allt till mognad, matpotatis, potatis till stärkelse
och råsprit, sockerbetor, konservärter, frövall eller bruna bönor.

Bidrag lämnas dock inte för areal för vilken omställnings- eller anläggnings-
stöd lämnas. Förordning (1994:19).

4 § Arealbidraget lämnas med ett visst belopp för varje hektar av den enligt
3 och 3 a §§ stödberättigade arealen. Beräknat bidragsbelopp som är lägre
än 1 000 kr betalas inte ut.

Närmare föreskrifter om storleken på bidraget meddelas av Jordbruksverket.
Förordning (1994:19).

5 § Frågor om bidrag enligt denna förordning prövas av Jordbruksverket.
Jordbruksverket får bemyndiga länsstyrelsen att pröva frågor om bidrag.

6 § Som villkor för bidrag gäller att brukaren lämnar sådana uppgifter till
Jordbruksverket och länsstyrelsen som är av betydelse för stödgivningen.

7 § Mottagaren av bidrag är återbetalningsskyldig för belopp som har betalats
ut felaktigt. Om det kan anses oskäligt att återkräva hela beloppet, får
detta sättas ned.

Om beslutet om bidrag har meddelats på grund av oriktig eller vilseledande
uppgift av bidragstagaren, får beslutet omedelbart hävas och lämnat bidrag
krävas tillbaka inom tio år från det att beloppet betalades ut.

8 § Beslut om bidrag av Jordbruksverket som första instans får omprövas av
verket. Begäran om omprövning skall ha kommit in till verket inom fyra veckor
från det att brukaren har fått del av beslutet om bidrag.

9 § Länsstyrelsens beslut enligt denna förordning får överklagas hos
Jordbruksverket. Jordbruksverkets beslut får inte överklagas.

10 § Jordbruksverket får meddela ytterligare föreskrifter om bidrag
enligt denna förordning.


Övergångsbestämmelser

2001:756

De upphävda förordningarna gäller fortfarande i fråga om stöd
som har beviljats före utgången av december 2001.
Förordning (1993:318) om utländska besök vid försvarsmakten 

1 § Myndigheter inom försvarsmakten skall skaffa Försvarsdepartementets till-
stånd innan de anordnar besök av en utlänning vid en militärområdesstab, en
fördelningsstab, Kustflottan, 1. attackeskadern och ledningscentraler eller vid
förband eller enheter under pågående beredskapsuppdrag eller krigsförbandsut-
bildning. Tillstånd krävs också om utlänningen skall tjänstgöra i en befattning
vid en svensk militär enhet.

Myndigheter inom försvarsmakten skall dessutom alltid skaffa Försvarsdeparte-
mentets tillstånd innan de anordnar besök av en utlänning som har en befattning
som motsvarar överbefälhavare, försvarsstabschef, försvarsgrenschef, militär-
områdesbefälhavare eller myndighetschef.

2 § Om en myndighet inom försvarsmakten skall anordna besök av en utlänning i
något annat fall än som sägs i 1 §, skall myndigheten före besöket skaffa
Överbefälhavarens tillstånd.

3 § Överbefälhavaren skall den 1 januari, den 1 april, den 1 juli och den
1 oktober varje år till Försvarsdepartementet rapportera vilka tillstånd
som meddelats enligt 2 §.

Undantag

4 § Tillstånd enligt 1 och 2 §§ behövs inte om besöket är föranlett av
att utlänningen skall

1. förbereda, delta i eller följa upp verksamhet inom ramen för överenskommel-
ser mellan Sverige och andra stater om samarbete inom försvarets område,

2. förbereda, delta i eller följa upp en affärsförhandling,

3. genom förevisning eller föredragning tillfälligt under en del av en dag få
information om myndighetens verksamhet, organisation eller materiel,

4. utföra installation, reparation eller ett liknande arbete,

5. delta i, träna inför eller vara funktionär vid en idrottstävling eller annan
sportverksamhet som anordnas av en myndighet eller på dess område,

6. göra en anmälan eller en uppvaktning eller på något annat sätt medverka i
protokollära sammanhang, eller

7. delta i ett samkväm eller en annan liknande verksamhet.

5 § Som anordnande av besök enligt denna förordning skall inte anses när
myndigheten bereder en utlänning tillträde till lokaler, anläggningar, fartyg
eller områden som vid tillfället är tillgängliga för allmänheten eller som
utlänningen måste komma till för att där kunna få framställa en begäran om att
få ta del av allmänna handlingar.

Bemyndigande

6 § Överbefälhavaren får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning.
Förordning (1993:327) med instruktion för Sametinget 

Uppgifter

1 § Sametinget är central förvaltningsmyndighet inom
rennäringens område.

Sametinget har de uppgifter som framgår av 2 kap. 1, 1 a och
5 §§ sametingslagen (1992:1433).

Sametinget skall

- följa, utvärdera och hålla regeringen informerad om
utvecklingen inom rennäringen, samt

- bistå regeringen och medverka i det internationella arbetet
med rennäringsfrågor.

Sametingets styrelse har de uppgifter som framgår av 2 kap. 4 §
sametingslagen.

Sametinget får meddela föreskrifter om omfattningen av
partistöd och formerna för stödet. Förordning (2007:13).

Verksförordningens tillämpning

2 § Följande föreskrifter i verksförordningen (1995:1322)
skall tillämpas på Sametinget:

18 § om myndighetens organisation,

26 § om ärendenas handläggning,

27 och 28 §§ om myndighetens föreskrifter,

29 § om inhämtande av uppgifter m.m., och

31 § om myndighetens beslut.
Förordning (2000:116).

3 § Sametingets styrelse har det ansvar för verksamheten och de
uppgifter som anges i 11 §, 13 § 1-4 samt 15 och 30 §§
verksförordningen (1995:1322).

Kanslichefen har det ansvar för verksamheten och de uppgifter
som anges i 6-10 §§ verksförordningen. Förordning (2007:13).

Organisation

4 § Sametinget skall ha ett kansli som leds av en chef.

Ärendenas handläggning

5 § När ärenden av större vikt handläggs i Sametinget eller
styrelsen skall om möjligt samtliga ledamöter vara närvarande.

6 § Sametinget får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna
över till ordföranden, ordföranden i styrelsen eller till någon som
tjänstgör hos Sametinget att avgöra ärenden som är av det slaget att
de inte behöver prövas av Sametinget eller styrelsen.

7 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 6 §
inte behöver föredras.

8 § I 19 § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om rätt att
få avvikande mening antecknad.

8 a § Har upphävts genom förordning (2007:13).

9 § Har upphävts genom förordning (2000:116).

10 § Har upphävts genom förordning (1998:1313).

Övergångsbestämmelser

1993:327

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1993 och skall tillämpas från
och med den dag Sametinget först samlas.

1999:1427

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre
föreskrifter gäller dock fortfarande för att avsluta
programperioden 1995-1999.

2007:13

Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2007. Äldre
bestämmelser gäller fortfarande för frågor om stöd från EG:s
strukturfonder som avser programperioden 2000-2006.
Lag (1993:332) om avgiftsfria sjukvårdsförmåner m.m. för vissa hiv-smittade

1 § Denna lag tillämpas på en person som vid behandling av
honom eller henne inom den svenska hälso- och sjukvården
har fått infektion av hiv (humant immunbristvirus) genom
smitta vid användning av blod eller blodprodukter.
Lagen tillämpas även på den som fått infektion av hiv genom
smitta av en sådan person, om de är eller varit gifta med
varandra eller sammanbott med varandra under
äktenskapsliknande förhållanden och om smittan ägt rum
innan den först smittade fått kännedom om sin infektion.
Förmåner enligt lagen ersätts av Försäkringskassan.
Lag (2010:1255).

2 § Har upphävts genom lag (1999:379).

3 § Patientavgift ska inte tas ut av en smittad person som får
tandvård som ersätts enligt lagen (2008:145) om statligt
tandvårdsstöd. Lag (2008:151).

4 § En smittad person har rätt att på apotek utan kostnad få läkemedel för
vilka recept har utfärdats av läkare eller tandläkare.

5 § I 47 kap. socialförsäkringsbalken finns bestämmelser om
rätt till ersättning för en närstående som vårdar en
smittad person. I lagen (1988:1465) om ledighet för
närståendevård finns bestämmelser om rätt till ledighet i
samband med vården. Lag (2010:1255).
Lag (1993:335) om Barnombudsman

1 § Barnombudsmannen har till uppgift att företräda barns och
ungas rättigheter och intressen mot bakgrund av Sveriges
åtagande enligt Förenta nationernas konvention om barnets
rättigheter (barnkonventionen). Lag (2002:377). 

2 § Barnombudsmannen skall driva på genomförandet och bevaka
efterlevnaden av barnkonventionen. Barnombudsmannen skall
därvid särskilt uppmärksamma att lagar och andra författningar
samt deras tillämpning stämmer överens med barnkonventionen.
Lag (2002:377).

3 § Barnombudsmannen skall inom sitt verksamhetsområde

1. hos regeringen föreslå de författningsändringar eller andra
åtgärder som behövs för att barns och ungas rättigheter och
intressen skall tillgodoses,

2. informera, bilda opinion och ta initiativ till lämpliga
åtgärder i övrigt,

3. företräda barns och ungas rättigheter och intressen i den
allmänna debatten,

4. samla kunskap och sammanställa statistik om barns och ungas
levnadsvillkor, samt

5. följa den internationella utvecklingen när det gäller
barnkonventionens tolkning och dess tillämpning.
Lag (2002:377).

4 § Barnombudsmannen skall senast den 1 april varje år lämna en
rapport till regeringen om sin verksamhet under det närmast
föregående kalenderåret samt om de frågor om barn och unga som
ombudsmannen anser att regeringen behöver ha kännedom om.
Lag (2002:377).

5 § Förvaltningsmyndigheter, kommuner och regioner ska på 
Barnombudsmannens uppmaning lämna uppgifter till ombudsmannen 
om vilka åtgärder som vidtagits för att i den egna 
verksamheten genomföra barns och ungas rättigheter enligt 
barnkonventionen. De är också skyldiga att på ombudsmannens 
uppmaning komma till överläggningar med denne.
Lag (2019:882).

6 § Regeringen utser Barnombudsmannen för en bestämd tid.

Ombudsmannen bestämmer själv sin organisation och den närmare
inriktningen av sitt arbete. Lag (2002:377).

7 § Barnombudsmannen är skyldig att genast anmäla till 
socialnämnden om ombudsmannen i sin verksamhet får kännedom 
om eller misstänker att ett barn far illa.

Barnombudsmannen är skyldig att lämna uppgifter om det 
förhållande anmälningsplikten omfattar. Lag (2017:1245).

8 § Barnombudsmannen får lämna

1. socialnämnden uppgifter som kan vara av betydelse för 
utredning av ett barns behov av stöd och skydd,

2. Inspektionen för vård och omsorg uppgifter som kan vara av 
betydelse för myndighetens tillsyn. Lag (2017:1245).
Lag (1993:336) om rätt för Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltningen av statligt reglerade lån för bostadsändamål m.m. 

Regeringen får överlämna till Statens
Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB och SBAB, Statens
Bostadslåneaktiebolag samt det av staten ägda bolag som övertar
ansvaret för de statligt finansierade bostadslånen att fatta beslut
som innebär myndighetsutövning i frågor om förvaltningen av statligt
reglerade räntebärande lån som beviljats under medverkan av
Bostadsstyrelsen eller en länsbostadsnämnd samt i frågor om lån
enligt förordningen (1989:858) om ersättningslån för bostadsändamål.

Förvaltningsuppgifter som avses i denna lag utövas enligt
föreskrifter som regeringen beslutar. Lag (1995:909).

Övergångsbestämmelser

1996:1180

Den upphävda lagen gäller fortfarande vid beslut i sådana frågor som
rör tidigare lämnade lån som har väckts hos SBAB, Statens
Bostadslåneaktiebolag eller Venantius Aktiebolag före den 1 januari
1997 och i ärenden där bostadslån har beviljats före utgången av år
1991 men inte betalats ut före den 1 januari 1997.
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:343) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen (1988:846) om
ungdomsbosparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion för Riks-
gäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet skall
den bank eller sparkassa som för kontot betala lägst 6 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det insatta
respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än som sägs i
första stycket, dock lägst 1 procent.
Riksgäldskontorets föreskrifter (1993:35) om gällande  räntesats för allemanssparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen
(1983:890) om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248)
med instruktion för Riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och
med den 15 februari 1993 och tills vidare årlig ränta med 9,5
procent. Räntan skall dock utgå med lägst den procentsats som
motsvarar det av Riksbanken fastställda vid varje tid gällande
diskontot minskat med tre procentenheter.
Förordning (1993:353) om statens  utlåningsränta och statens avkastningsränta under budgetåret 1993/94 

Regeringen föreskriver att statens utlåningsränta och statens
avkastningsränta under budgetåret 1993/94 båda skall vara 11,75
procent.
Förordning (1993:369) om tullfrihet enligt  12 § lagen (1987:1069) om tullfrihet m.m. 

1 § För varor som är upptagna i den förteckning som är fogad som
bilaga till denna förordning gäller tullfrihet.

2 § Beträffande varor som i förteckningen har ordet Anmälan i
kolumnen Anmärkningar tillämpas bestämmelserna i 6 § första
stycket och 71 § första--tredje styckena tullfrihetsförordningen
(1987:1289).

3 § Ansökan om tullfrihet enligt 12 § lagen (1987:1069) om
tullfrihet m. m. ges in till Kommerskollegium.

Kollegiet skall efter samråd med Generaltullstyrelsen med eget
yttrande överlämna handlingarna i ärendet till regeringen.

4 § Föreskrifter om verkställigheten av denna förordning meddelas
när det gäller 3 § av Kommerskollegium och i övrigt av
Generaltullstyrelsen.

Övergångsbestämmelser

1994:721

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1994. I fråga om statistiskt
nr 84.07.330 skall förordningen dock tillämpas från och med den 1
januari 1994.

1994:1607

1. Denna förordning träder i kraft samtidigt med lagen (1994:1500)
med anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om varor som anmälts
eller borde ha anmälts till förtullning innan denna förordning trätt i
kraft samt i fråga om kontroll av ursprungsintyg som utfärdats före
dagen för Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

3. Tillstånd varigenom någon har blivit "godkänd exportör" inom
ramen för avtal om frihandel med annat land gäller fortfarande,
dock längst ett år efter dagen för anslutningen. Närmare villkor för
den fortsatta giltigheten finns i bilaga VI till fördraget den 24 juni
1994 om Konungariket Norges, Republiken Österrikes, Republiken
Finlands och Konungariket Sveriges anslutning till Europeiska
unionen, se lagen (1994:1500) med anledning av Sveriges
anslutning till Europeiska unionen och tillkännagivandet
(1994:1501) av fördrag och andra instrument med anledning av
Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

4. Förekommer det i en lag eller i en annan författning hänvisning
till en författning som upphävts genom denna förordning skall
hänvisningen i stället gälla EG: s bestämmelser eller svenska
tullförfattningar.
Riksbankens föreskrifter (1993:386) om minnesmynt på ettusen och tvåhundra kronor 

1 § Med anledning av att det år 1993 är 20 år sedan Carl XVI
Gustaf blev Sveriges konung skall minnesmynt med nominella
värden ettusen och två hundra kronor ges ut.

2 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av ettusen kronor skall
tillverkas av en legering som består av 900 tusendelar guld, 50
tusendelar silver och 50 tusendelar koppar samt ha en vikt av 5,8
gram och en diameter av 21 mm. Avvikelsen från den nominella
vikten får vid uppvägning av etthundra mynt vara högst 6 gram.

3 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av ettusen kronor skall
ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs bild i profil med
omskriften upptill "CARL XVI GUSTAF" och nedtill "SVERIGES
KONUNG I 20 ÅR".

På frånsidan en bild av Erik XIV: s kröningskrona och upptill
omskriften Konungens valspråk "FÖR SVERIGE I TIDEN" samt
nedtill "1 000 KR 1993" omgivet av till vänster "E" som anger
myntningsorten och till höger "D" som är begynnelsebokstaven i
riksbankschefens efternamn. Närmast kanten, såväl på framsidan
som på frånsidan, en ornering av små bågar.

Randen skall vara slät.

4 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av tvåhundra kronor
skall tillverkas av en legering som består av 925 tusendelar silver
och 75 tusendelar koppar samt ha en vikt av 27,03 gram och en
diameter av 36 mm. Avvikelsen från den nominella vikten får vid
uppvägning av etthundra mynt vara högst 27 gram.

5 § Minnesmyntet med ett nominellt värde av tvåhundra kronor
skall ha följande prägel.

På framsidan Konung Carl XVI Gustafs bild i profil med
omskriften upptill "CARL XVI GUSTAF" och nedtill "SVERIGES
KONUNG I 20 ÅR".

På frånsidan en bild av Erik XIV: s kröningskrona och upptill
omskriften Konungens valspråk "FÖR SVERIGE I TIDEN" samt
nedtill "200 KR 1993" omgivet av till vänster "E" som anger
myntningsorten och till höger "D" som är begynnelsebokstaven i
riksbankschefens efternamn. Närmast kanten, såväl på framsidan
som på frånsidan, en ornering av små bågar.

Randen skall vara slät.
Lag (1993:406) om kommunalt stöd till boendet

1 § En kommun får lämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd i
syfte att minska deras kostnader för att anskaffa eller inneha
en permanentbostad.

En kommun får också ställa säkerhet för att ett avtal om hyra
av bostadslägenhet fullgörs i syfte att enskilda hushåll skall
få en permanentbostad med hyresrätt som är förenad med rätt
till förlängning, om det enskilda hushållets behov av en sådan
bostad inte kan tillgodoses på annat sätt. Lag (2007:479).

2 § Denna lag inskränker inte de skyldigheter som en kommun har
enligt socialtjänstlagen (2001:453). Lag (2007:479).
Lag (1993:41) om datoriserade  bokningssystem för luftfart 

1 § Följande regler inom Europeiska gemenskaperna (EG), som det
hänvisas till i bilaga XIII till avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES-avtalet), skall gälla som svensk lag:

Artiklarna 1--16, 19 och 22 i rådets förordning (EEG) nr 2299/89 av
den 24 juli 1989 om en uppförandekod för datoriserade
bokningssystem.

2 § När reglerna innehåller begrepp eller hänvisar till förfaranden
som är utmärkande för EG:s rättsordning, exempelvis

-- ingresser,

-- adressaterna för EG:s rättsakter,

-- hänvisningar till territorier eller språk inom EG,

-- hänvisningar till inbördes rättigheter och skyldigheter för EG:s
medlemsstater, deras offentliga organ, företag och enskilda
personer i dessa stater,

-- hänvisningar till informations- och anmälningsförfaranden,

skall bestämmelserna i följande protokoll tillämpas:

1. EES-avtalets protokoll 1 om övergripande anpassning.

2. Protokoll 1 till avtalet om en ständig kommitté för EFTA-staterna.

3. Protokoll 1 till avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av
en övervakningsmyndighet och en domstol.

3 § Tvister om hur reglerna skall tillämpas skall hänskjutas till
vederbörande EFTA-organ, om det gäller en tvist mellan EFTA-stater,
och till Gemensamma EES-kommittén, om det gäller en tvist
mellan en EG-medlemsstat och en EFTA-stat.

Det som sägs om kommissionen i artiklarna 7.3, 7.4, 11--16 och 19
skall i stället avse EFTA:s övervakningsmyndighet.

Kommissionens förordning (EEG) nr 2672/88 som det hänvisas till
i artikel 7.2 har upphört att gälla.

4 § Den svenska texten till den i 1 § angivna rättsakten har
publicerats i Svensk författningssamling (SFS 1992:138)/n2/.

Den svenska texten till de protokoll som anges i 2 § finns intagna i
lagen (1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde
(EES).

5 § De danska, engelska, finska, franska, grekiska, isländska,
italienska, nederländska, norska, portugisiska, spanska, svenska
och tyska texterna skall ha samma giltighet.

Övergångsbestämmelser

1994:2037

Den upphävda lagen skall dock fortsätta att tillämpas på avtal och
andra rättshandlingar rörande datoriserade bokningssystem för
luftfart som hänför sig till den tid under vilken lagen varit i kraft.
Förordning (1993:414) om avgift för utbetalning av statliga räntebidrag i vissa fall

1 § Denna förordning avser räntebidrag som lämnas enligt någon av
följande förordningar:

-- bostadsfinansieringsförordningen (1974:946),

-- nybyggnadslåneförordningen för bostäder (1986:692),

-- ombyggnadslåneförordningen för bostäder (1986:693),

-- förordningen (1987:258) om stöd till flerbarnsfamiljer för köp av
egnahem,

-- förordningen (1989:858) om ersättningslån för bostadsändamål,

-- förordningen (1991:1933) om statligt räntebidrag för ny- och
ombyggnad av bostäder,

-- förordningen (1992:986) om statlig bostadsbyggnadssubvention.
Förordning (1994:1087).

2 § Utbetalning av räntebidrag direkt till långivaren får bara ske
mot avgift, om utbetalningen görs inom ramen för systemet med
nettoavisering av låntagarens räntekostnader för det
bidragsberättigade huset eller till följd av att ägaren av ett sådant
hus överlåtit eller pantsatt rätten till bidrag hos långivare som står
under Finansinspektionens tillsyn. Avgiften skall vara sex kronor
för varje bidragsärende och utbetalningstillfälle.
Förordning (1994:1087).

3 § Avgiften betalas av långivaren.

4 § Avgiften betalas månadsvis i efterskott mot faktura utställd
av Boverket.

Boverket får träffa avtal om sättet för betalning av avgift.

Övergångsbestämmelser

1993:414

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1993 och tillämpas på
utbetalningar av räntebidrag som görs från och med dagen för
ikraftträdandet.

2. Långivare som före ikraftträdandet har träffat avtal om
nettoavisering får oavsett avtalad uppsägningstid frånträda avtalet
med omedelbar verkan. För skyldigheten att betala avgift skall
därvid gälla följande:

a) Om meddelande att avtalet frånträds kommit Boverket tillhanda
senast den 31 augusti 1993, tas ingen avgift ut.

b) Om meddelande att avtalet frånträds kommit Boverket tillhanda
efter utgången av augusti 1993 tas avgift ut för sådana utbetalningar
av räntebidrag som har gjorts från och med dagen för
ikraftträdandet till dess att de datarutiner som är förenade med
nettoaviseringen har kunnat avbrytas.

3. Låntagarnas rätt till räntebidrag påverkas inte av att långivaren
frånträder ett nettoaviseringsavtal eller avstår från att vid
avtalstidens utgång förlänga eller ingå nytt avtal om nettoavisering.
Äldre föreskrifter som innebär krav på nettoavisering för rätt till
räntebidrag gäller inte i sådana fall.

1994:1087

Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 1994 och tillämpas
på utbetalningar av räntebidrag som görs från och med dagen för
ikraftträdandet.
Lag (1993:42) om kompensation till  passagerare som nekas ombordstigning på  luftfartyg i regelbunden lufttrafik 

1 § Följande regler inom Europeiska gemenskaperna (EG), som det
hänvisas till i bilaga XIII till avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES-avtalet), skall gälla som svensk lag:

Artiklarna 1--9 i rådets förordning (EEG) nr 295/91 av den 4
februari 1991 om införande av gemensamma regler om
kompensation till passagerare som nekas ombordstigning på
luftfartyg i regelbunden lufttrafik.

2 § När reglerna innehåller begrepp eller hänvisar till förfaranden
som är utmärkande för EG:s rättsordning, exempelvis

-- ingresser,

-- adressaterna för EG:s rättsakter,

-- hänvisningar till territorier eller språk inom EG,

-- hänvisningar till inbördes rättigheter och skyldigheter för EG:s
medlemsstater, deras offentliga organ, företag och enskilda
personer i dessa stater,

-- hänvisningar till informations- och anmälningsförfaranden,

skall bestämmelserna i följande protokoll tillämpas:

1. EES-avtalets protokoll 1 om övergripande anpassning.

2. Protokoll 1 till avtalet om en ständig kommitté för EFTA-staterna.

3. Protokoll 1 till avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av
en övervakningsmyndighet och en domstol.

3 § Den svenska texten till den i 1 § angivna rättsakten har
publicerats i Svensk författningssamling (SFS 1992:138)/n2/.

De protokoll som anges i 2 § finns intagna i lagen (1992:1317) om
ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES).

4 § Rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om
paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang som nämns
i rättsaktens artikel 5 har införlivats med svensk rätt genom lagen
(1992:1672) om paketresor.

5 § De danska, engelska, finska, franska, grekiska, isländska,
italienska, nederländska, norska, portugisiska, spanska, svenska
och tyska texterna skall ha samma giltighet.

Övergångsbestämmelser

1994:2038

Den upphävda lagen skall dock fortsätta att tillämpas på förhållanden
som hänför sig till den tid under vilken lagen varit i kraft.
Lag (1993:440) om privat arbetsförmedling

Lagens innehåll

1 § Denna lag gäller arbetsförmedling som bedrivs av någon
annan än den offentliga arbetsförmedlingen.

Lagen gäller dock inte arbetsförmedling som sker genom
skrifter, överföringar eller upptagningar som
tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen är
tillämplig på.

Med arbetsförmedling avses i denna lag verksamhet som har till
ändamål att skaffa arbete till arbetssökande eller arbetskraft
åt arbetsgivare. Lag (2012:856).

2 § Har upphävts genom lag (2012:856).

Arbetsförmedling för sjömän

3 § Arbetsförmedling för sjömän får inte bedrivas mot ersättning.

4 § Har upphävts genom lag (2012:856).

5 § har upphävts genom lag (1993:1499).

Förbud att ta betalt av arbetssökande

6 § Den som bedriver arbetsförmedling får inte begära, avtala
om eller ta emot ersättning av arbetssökande för att erbjuda
eller anvisa dem arbete. Lag (2012:856).

Ansvar

7 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 eller
6 § döms till böter eller fängelse i högst sex månader.
Lag (2012:856).

Övergångsbestämmelser

1993:440

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993, då lagen (1991:746) om
privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft skall upphöra
att gälla.
Förordning (1993:46) med instruktion för Statens institut för regionalforskning 

Uppgifter

1 § Institutet har till uppgift att initiera och samordna
forskning om regional utveckling samt sprida kunskap om resultat
och erfarenheter av sådan forskning.

Institutet får dessutom mot ersättning utföra andra uppdrag.
Förordning (1995:1330).

2 § Institutet skall särskilt

1. upprätta och i samverkan med universitet, högskolor,
forskningsinstitutioner och enskilda i och utanför Sverige
genomföra forskningsprogram om regional utveckling,

2. genom publicering och på andra sätt sprida kunskap om resultat
och erfarenheter av forskning om regional utveckling.
Förordning (1995:1330).

Verksförordningens tillämpning

3 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på institutet med
undantag av 5, 19, 20 och 34 §§. Förordning (1995:1330).

Myndighetens ledning

4 § Institutets forskningschef är chef för myndigheten.
Förordning (1995:1330).

Styrelsen och dess uppgifter

5 § har upphävts genom förordning (1995:1330).

6 § Styrelsen skall, utöver vad som anges i 13 § verksförordningen
(1995:1322), besluta i sådana frågor som avses i 19 § i samma
förordning. Förordning (1995:1330).

7 § har upphävts genom förordning (1995:1330).

8 § har upphävts genom förordning (1995:1330).
Lag (1993:5) om inkomstskatteregler vid  statligt stöd till vissa kreditinstitut 

Vid tillämpning av lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt utgör
statligt stöd till kreditinstitut skattepliktig intäkt av
näringsverksamhet för  kreditinstitutet om återbetalning kan
komma i fråga endast enligt bestämmelserna om vinstutdelning i 12
kap. aktiebolagslagen (1975:1385) eller 9 kap. bankaktiebolagslagen
(1987:618). Återbetalning av sådant stöd utgör avdragsgill kostnad
för kreditinstitutet.

Övergångsbestämmelser

1993:5

Denna lag träder i kraft den 1 februari 1993 och tillämpas i fråga
om stöd som lämnas efter den 18 december 1992.
Riksgäldskontorets föreskrifter  (1993:511) om gällande räntesats för allemanssparandet 

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen
(1983:890) om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248)
med instruktion för Riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och
med den 21 juni 1993 och tills vidare årlig ränta med 8,25 procent.
Räntan skall dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar det
av Riksbanken fastställda vid varje tid gällande diskontot minskat
med tre procentenheter.
Tillkännagivande (1993:521) av staters tillträde till Luganokonventionen 

Den i Lugano den 16 september 1988 antagna konventionen om
domstols behörighet och om verkställighet av domar på
privaträttens område (Luganokonventionen) har för Sveriges del
trätt i kraft den 1 januari 1993. Konventionens svenska, engelska
och franska texter har publicerats i Sveriges internationella
överenskommelser (SÖ 1992:45). Samma texter finns intagna som
bilaga till lagen (1992:794) med anledning av Sveriges tillträde
till Luganokonventionen. Övriga texter finns tillgängliga hos
Utrikesdepartementet.

Konventionen har tillträtts av följande stater.

Stat 		Dag för  	Reservationer och förklaringar
 		konventionens
 		ikraftträdande
		i förhållande
		till staten

Finland 	1993-07-01 	--

Frankrike 	1992-01-01 	I enlighet med artikel Ib i Protokoll
				nr 1 förbehåller sig Frankrike rätten
				att inte erkänna och verkställa domar
				som har meddelats i andra konventions-
				stater om domstolens behörighet i
				ursprungsstaten, i enlighet med artikel
				16 punkt 1b), uteslutande har grundats
				på svarandens hemvist i ursprungsstaten
				och egendomen är belägen i Frankrike.

Italien 	1992-12-01 	--

Luxemburg 	1992-02-01 	--

Nederländerna 	1992-01-01 	--

Norge 		1993-05-01 	--

Portugal 	1992-07-01 	--

Schweiz 	1992-01-01 	I enlighet med artikel Ia i Protokoll nr
				1 förbehåller sig Schweiz rätten att
				varken erkänna eller verkställa i Schweiz
				en dom som har meddelats i en annan konven-
				tionsstat, om
				a) domstolen i ursprungsstaten har ute-
				slutande grundat sin behörighet på artikel
				5 punkt 1 i konventionen, och
				b) svaranden hade hemvist i Schweiz vid
				tidpunkten för talans väckande; vid
				tillämpningen av denna artikel skall ett
				bolag eller en annan juridisk person anses
				ha hemvist i Schweiz om dess registrerade
				säte är i Schweiz och dess huvudsakliga
				verksamhet drivs där, och
				c) svaranden motsätter sig att domen erkänns
				eller verkställs i Schweiz förutsatt att han
				inte har avstått från förmånen av förklaring-
				en som avses i denna artikel. Schweiz för-
				behåller sig i enlighet med artikel IV andra
				stycket i Protokoll nr 1 rätt att kräva andra
				förfaranden vid översändande mellan tjänste-
				män av handlingar som sänds till eller från
				Schweiz.

Storbritannien 	1992-05-01 	--
och Nordirland

Sverige 	1993-01-01 	Sverige har motsatt sig det förfarande vid
				delgivning som beskrivs i artikel IV andra
				stycket i Protokoll nr 1, varigenom
				handlingar också kan sändas från tjänsteman
				i den stat där handlingen har upprättats
				direkt till tjänsteman i den stat där
				mottagaren befinner sig.

Övergångsbestämmelser

1993:521

Detta tillkännagivande ersätter tillkännagivandet (1992:1208) av
staters  tillträde till Luganokonventionen. Det är föranlett av att
Finland och  Norge har tillträtt konventionen.
Förordning (1993:523) med instruktion för  Tjänsteförslagsnämnden för åklagarväsendet 

Uppgifter

1 § Tjänsteförslagsnämnden för åklagarväsendet har till uppgift att
avge förslag till Riksåklagaren i fråga om anställning av vissa
åklagare enligt bestämmelser i åklagarförordningen (1996:205).
Förordning (1996:207).

Sammansättning m.m.

2 § Nämnden består av sju ledamöter. En av ledamöterna är
ordförande och en är vice ordförande. För varje annan ledamot
än ordföranden finns en personlig ersättare.

Ledamöterna och ersättarna utses av regeringen för en tid av
högst tre år. Regeringen utser ordförande och vice ordförande.

Organisation

3 § Nämndens kansligöromål utförs hos Riksåklagaren.

Verksförordningens tillämpning

4 § Bestämmelserna i 29 och 31 §§ verksförordningen (1995:1322)
skall tillämpas på nämnden. Förordning (1996:207).

Ärendenas handläggning

5 § Nämnden är beslutför när minst fyra ledamöter, bland dem
ordföranden eller vice ordföranden, är närvarande.

När ärenden av principiell natur eller annars av större vikt
handläggs bör samtliga ledamöter vara närvarande.

6 § Om ett ärende är så brådskande att nämnden inte hinner
sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom
meddelanden mellan ordföranden och minst så många ledamöter
som behövs för beslutförhet. Ett sådant beslut skall anmälas
vid nästa sammanträde med nämnden.

Även i annat fall än som avses i första stycket får ärendet
avgöras genom meddelanden mellan ledamöterna, om samtliga
ledamöter deltar i avgörandet och är ense om utgången.

7 § Ärendena avgörs efter föredragning av en tjänsteman hos
Riksåklagaren.

Ordföranden får överta beredning och föredragning av ärenden.

8 § Ordföranden eller den han förordnar får begära in förklaringar,
upplysningar eller yttranden i ärenden hos nämnden samt pröva
frågor om utlämnande av allmänna handlingar.

9 § Nämndens förslag skall grundas främst på en bedömning av
sökandens skicklighet för anställningen, om det inte finns särskilda
skäl för något annat.

Innan nämnden avger sitt förslag skall chefen för den aktuella
åklagarmyndigheten få tillfälle att yttra sig. Förordning (1996:207).

Överklagande

10 § Nämndens förslag får inte överklagas. Förordning (1995:735).

Övergångsbestämmelser

1993:523

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1993. Den tillämpas på
tjänster som kungörs lediga efter den 1 juli 1993.
Förordning (1993:529) om myndigheters hantering av ingående mervärdesskatt 

1 § Förordningen gäller för de myndigheter under regeringen
som Ekonomistyrningsverket bestämmer. Förordning (1998:438).

2 § En myndighet som en viss månad har bokfört ingående
mervärdesskatt får påföljande månad rekvirera motsvarande
belopp från Riksskatteverket. Förordning (2000:513).

3 § En myndighet som senast den tionde dagen i månaden lämnar
en rekvisition till Riksskatteverket skall få det rekvirerade
beloppet senast den tjugonde i samma månad.
Förordning (2000:513).

4 § Riksskatteverket skall avräkna en myndighets ingående
mervärdesskatt mot inkomsttiteln Mervärdesskatt när den betalar
ut det rekvirerade beloppet. Förordning (2000:513).

5 § Universitet och högskolor inom Utbildningsdepartementets
verksamhetsområde och museer och övriga kulturmyndigheter inom
Kulturdepartementets verksamhetsområde som får icke statliga
medel för sin verksamhet skall senast den tionde dagen i
påföljande månad till Riksskatteverket betala in 8 procent av
det belopp som de har fått under månaden.

Har en myndigheter förmedlat icke statliga medel till en sådan
myndighet som anges i första stycket, är i stället den
förmedlande myndigheten betalningsskyldig.

Innan beloppet betalas in skall den ingående mervärdesskatt som
myndigheten får rekvirera enligt 2 § räknas av. Om den ingående
mervärdesskatten överstiger det belopp som skall betalas in får
myndigheten rekvirera mellanskillnaden från Riksskatteverket.
Förordning (2000:513).

6 § Ekonomistyrningsverket får meddela de föreskrifter som
behövs för tillämpningen av denna förordning.
Förordning (1998:438).

1993:529

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1993.

Genom förordningen upphävs förordningen (1991:806) om
avräkning av ingående mervärdeskatt på statsbudgeten.
Lag (1993:541) om inkomstbeskattning vid ombildning av värdepappersfond 

1 § Vid sammanläggning eller delning av värdepappersfond enligt
33 a § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall skattepliktig
intäkt inte  anses uppkomma för andelsägarna. Har en sådan
ombildning skett skall de nya andelarna anses förvärvade till det
anskaffningsvärde som sammanlagt gällde för de äldre andelarna.
Om en fond har delats och den skattskyldige erhållit andelar i mer
än en nybildad fond skall det anskaffningsvärde som gällde för de
äldre andelarna fördelas på de nya andelarna i förhållande till
dessa nybildade fonders värde vid delningen.

2 § En sammanläggning eller delning av värdepappersfond skall
inte medföra uttagsbeskattning enligt punkt 1 a eller 1 b av
anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370). Vid en
sådan ombildning skall en nybildad fonds tillgångar behålla
sina tidigare anskaffningsvärden. Rättigheter och skyldigheter
i fråga om skatt som är hänförliga till tiden före ombildningen
och som inte utnyttjats eller fullgjorts övergår till nybildad
fond. Vid delning fördelas dessa rättigheter och skyldigheter
mellan de nybildade fonderna i förhållande till deras värde vid
delningen.  Lag (1998:1614).

Övergångsbestämmelser

1993:541

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993 och tillämpas första gången
vid 1994 års taxering.

1998:1614

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999 och tillämpas
första gången vid taxeringen år 2000.
Tillkännagivande (1993:549) om kungörande m.m  i fråga om konventionen den 11 april 1980  angående avtal om internationella köp 

Regeringen ger till känna följande.

Förenta nationernas konvention den 11 april 1980 angående avtal
om internationella köp har för Sveriges del med vissa undantag
trätt i kraft den 1 januari 1989/n1/. Konventionens engelska och
franska originaltexter har, jämte en svensk översättning, intagits
i bilaga till lagen (1987:822) om internationella köp. Texterna på
övriga originalspråk, arabiska, kinesiska, ryska och spanska, har
kungjorts genom publicering i Sveriges överenskommelser med
främmande makter (SÖ 1987:87).

Konventionen kommer den 1 januari 1994 att ha trätt i kraft i
förhållande till de främmande stater som förtecknats i det följande.

Tabellen ej med här.

Detta tillkännagivande ersätter tillkännagivandet (1992:115) om
kungörande m. m. i fråga om konventionen den 11 april 1980
angående avtal om internationella köp. Det är föranlett av att
Ecuador och Uganda nu har tillträtt konventionen, att Canada har
utökat antalet provinser och territorier som omfattas av
konventionen, att Ryska federationen enligt förklaring har
övertagit Sovjetunionens internationella åtaganden, samt att Tyska
Demokratiska Republiken inte längre existerar som självständig
stat.
Förordning (1993:555) om statligt stöd till skogsbruket

1 § Statligt stöd till skogsbruket får lämnas enligt denna
förordning i form av

1. statsbidrag till natur- och kulturmiljövårdsåtgärder,

2. statsbidrag till anläggning och vård av ädellövskog.

2 § Bidrag får lämnas till

1. natur- och kulturmiljövårdsåtgärder som går utöver
skogsvårdslagens krav,

2. skogsodling med lövskog som är av värde för natur- och
kulturmiljövården på mark som tagits ur jordbruksproduktion.

Bidrag lämnas med högst ett belopp som motsvarar 70 procent av
den godkända kostnaden för åtgärden.

3 § Bidrag till anläggning och vård av ädellövskog får lämnas till

1. fullständiga åtgärder för anläggning av ädellövskog med högst 80
procent av den godkända kostnaden för åtgärden,

2. röjning av plantskog eller ungskog med högst 60 procent av den
godkända kostnaden för åtgärden,

3. sådan utsyning av ädellövskog som utförs av Skogsstyrelsen
med ett belopp motsvarande styrelsens hela kostnad för åtgärden,

4. sådan rådgivning angående skötsel av ädellövskog som lämnas av
Skogsstyrelsen med ett belopp motsvarande styrelsens hela
kostnad för åtgärden. Förordning (2005:1161).

4 § Frågor om bidrag enligt denna förordning prövas av
Skogsstyrelsen.

Vid prövningen skall hänsyn tas till naturvårdens och andra
allmänna intressen. Förordning (2005:1151).

5 § Ett beslut att bevilja bidrag skall förenas med villkor om att
sökanden

1. inom viss tid utför det arbete som avses med bidraget,

2. underkastar sig den kontroll i fråga om arbetets utförande som
Skogsstyrelsen bestämmer,

3. följer de villkor och föreskrifter i övrigt som Skogsstyrelsen
bestämmer. Förordning (2005:1161).

6 § För bidrag enligt denna förordning gäller i övrigt förordningen
(1988:764) om statligt stöd till näringslivet med undantag av 2, 4
och 8 §§.

7 § Kalkning av skogsmark utförs inom ramen för en
försöksverksamhet som leds av Skogsstyrelsen. Som villkor
gäller att berörd markägare svarar för 20 procent av den
beräknade kostnaden för kalkningen.

Frågor om kalkning av skogsmark prövas av Skogsstyrelsen.
Förordning (2005:1161).

8 § Skogsstyrelsens beslut enligt denna förordning får inte
överklagas. Förordning (2005:1161).

Skogsstyrelsens beslut får inte överklagas.

9 § Ytterligare föreskrifter om stöd enligt denna förordning
meddelas av Skogsstyrelsen.

Övergångsbestämmelser

1993:555

1. Denna förordning träder i kraft, i fråga om 1 § 2 och 3 § den 1
januari 1994, och i övrigt den 1 juli 1993.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1979:792) om
statligt stöd till skogsbruket. Äldre bestämmelser gäller dock
fortfarande i fråga om stöd som har beviljats före den 1 juli 1993.

2005:1161

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2006. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande för överklagande av beslut som
meddelats före den 1 januari 2006. Ärenden som inte har
avgjorts före den 1 januari 2006 skall överlämnas till
Skogsstyrelsen.