Lag (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning 

1 § Vid beräkning av inkomst för fysisk person och svenskt dödsbo
av näringsverksamhet enligt kommunalskattelagen (1928:370) och
av näringsverksamhet och kapital enligt lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt sker räntefördelning enligt denna lag. Verksamhet
som bedrivs av utländsk juridisk person omfattas inte av lagen.

Fördelningsunderlag

2 § I fråga om näringsverksamhet som bedrivs av fysisk person eller
dödsbo utgörs fördelningsunderlaget vid räntefördelning av
skillnaden mellan tillgångar och skulder i verksamheten vid
utgången av närmast föregående beskattningsår med beaktande av
8--12 och 18--20 §§.

I fråga om näringsverksamhet som bedrivs av handelsbolag utgörs
fördelningsunderlaget av delägarens justerade ingångsvärde för
andelen i  bolaget enligt 28 § lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt vid utgången av närmast föregående beskattningsår
med beaktande av 17--20 §§. För andel i handelsbolag som är
omsättningstillgång utgörs fördelningsunderlaget av andelens
skattemässiga värde med samma justeringar.

Fördelningsbelopp

3 § Ett positivt fördelningsbelopp utgörs av statslåneräntan
vid utgången av november andra året före taxeringsåret ökad med
fem procentenheter multiplicerad med ett positivt
fördelningsunderlag.

Ett negativt fördelningsbelopp utgörs av statslåneräntan vid
nämnda tidpunkt ökad med en procentenhet multiplicerad med ett
negativt fördelningsunderlag. Lag (1997:440).

Räntefördelning

4 § Positiv räntefördelning innebär att avdrag medges för ett
positivt fördelningsbelopp vid beräkning av inkomst av
näringsverksamhet och att samma belopp tas upp som intäkt vid
beräkning av inkomst av kapital.

Med negativ räntefördelning avses att ett negativt
fördelningsbelopp tas upp som intäkt vid beräkning av inkomst av
näringsverksamhet och att avdrag medges med samma belopp vid
beräkning av inkomst av kapital.

5 § Positiv räntefördelning medges endast i den mån det justerade
resultatet enligt 7 § är positivt. Positivt fördelningsbelopp som inte
kan utnyttjas förs vidare till det följande beskattningsåret (sparat
fördelningsbelopp). Motsvarande gäller i den mån den skattskyldige
yrkar att räntefördelning inte skall ske. Uppkommer ett negativt
fördelningsbelopp skall det sparade fördelningsbeloppet kvittas mot
detta. Lag (1994:784).

6 § Räntefördelning sker inte om fördelningsunderlaget avviker
från noll med högst 50 000 kronor. Skall för den skattskyldige
beräknas mer än ett fördelningsunderlag gäller vad som sagts nu
summan av fördelningsunderlagen.

Justerat resultat

7 § Vid beräkning av det justerade resultatet justeras
inkomsten eller underskottet enligt lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt före räntefördelning enligt följande.

Som tillkommande poster räknas avdrag för egenavgifter enligt
punkt 19 av anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen
(1928:370), avdrag för premie för pensionsförsäkring och
inbetalning på pensionssparkonto enligt punkt 21 av
anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen samt beräknad
särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild
löneskatt på pensionskostnader avseende dessa poster, avdrag
för avsättning till periodiseringsfond enligt 3 § lagen
(1993:1538) om periodiseringsfonder och avdrag på grund av
ökning av expansionsmedel enligt 2 § lagen (1993:1537) om
expansionsmedel.

Som avgående poster räknas sjukpenning och liknande ersätt-
ningar, återfört avdrag för egenavgifter som avses i punkterna
11 och 13 av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen,
avdrag för avsättning till periodiseringsfond som återförts
till beskattning enligt 4 § lagen om periodiseringsfonder,
intäkt på grund av minskning av expansionsmedel enligt 2 §
lagen om expansionsmedel och avdrag för avsättning till
skatteutjämningsreserv som återförs till beskattning enligt
lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv.
Lag (1998:334).

Beräkning av fördelningsunderlaget, m.m.

Fysiska personer och dödsbon

8 § Som skuld räknas även en skuldreservering i den mån avdrag
för reserveringen medges vid inkomsttaxeringen. Detsamma gäller
belopp som avsatts till ersättningsfond eller periodiseringsfond.

9 § Som tillgång räknas inte egendom som avses i 27 § 1 mom.,
29 § 1 mom., 30 § 1 mom. och 31 § lagen (1947:576) om statlig
inkomstskatt, såvida inte avkastning av egendomen eller
vederlag eller realisationsvinst vid avyttring av egendomen
utgör intäkt av näringsverksamhet. Andel i handelsbolag skall
aldrig räknas som tillgång. Lag (1997:853).

10 § Statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, kommunal
inkomstskatt, expansionsmedelsskatt enligt lagen (1993:1537) om
expansionsmedel, egenavgifter enligt lagen (1981:691) om
socialavgifter, särskild löneskatt enligt 2 § lagen (1990:659)
om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster,
avkastningsskatt enligt 2 § 5 lagen (1990:661) om
avkastningsskatt på pensionsmedel, särskild löneskatt enligt
lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader,
statlig fastighetsskatt, mervärdesskatt som redovisas i
särskild självdeklaration enligt 10 kap. 31 §
skattebetalningslagen (1997:483), avgift enligt lagen
(1994:1744) om allmän pensionsavgift samt skattetillägg och
förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324) räknas inte
som tillgång eller skuld. Lag (1997:948).


11 § Har makar tillsammans deltagit i verksamheten delas
fördelningsunderlaget upp mellan makarna på grundval av deras
andelar av kapitalet i verksamheten.

12 § Det belopp som följer av 2 § första stycket och 8-11 §§ ökas
med underskott av näringsverksamhet närmast föregående beskattningsår
i den mån avdrag för underskottet inte har medgetts enligt 46 § 1
mom. kommunalskattelagen (1928:370) eller 3 § 13 mom., 25 § 11 mom.
eller 26 § 9 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt samt
minskas med 72 procent av expansionsmedel enligt lagen (1993:1537) om
expansionsmedel vid utgången av närmast föregående beskattningsår och
med sådana tillskott till verksamheten under närmast föregående
beskattningsår som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka
kapitalet i verksamheten. Lag (1996:1400).

13 § Vid värderingen av tillgångarna skall

1. fastighet som utgör omsättningstillgång tas upp till värdet enligt
räkenskaperna minskat med sådana värdeminskningsavdrag och
liknande avdrag som inte har gjorts i räkenskaperna,

2. andra lagertillgångar än som avses i punkt 1 samt kundfordringar
tas upp till de värden som gäller vid inkomsttaxeringen,

3. inventarier och andra tillgångar för vilka avdrag medges enligt
punkterna 12--14 av anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen
(1928:370) tas upp till skattemässiga restvärden,

4. annan fastighet än som avses i punkt 1 tas upp till
anskaffningsvärdet för mark, byggnad och markanläggning minskat
med medgivna värdeminskningsavdrag och liknande avdrag,

5. sådana finansiella instrument som avses i 27 § 1 mom. lagen
(1947:576) om statlig inkomstskatt tas upp till anskaffningsvärden
beräknade enligt genomsnittsmetoden om det inte är fråga om
sådana tillgångar som avses i punkt 2,

6. fordringar i utländsk valuta tas upp till de värden som gäller vid
inkomsttaxeringen,

7. medel på skogskonto, skogsskadekonto och upphovsmannakonto
tas upp till halva beloppet,

8. andra tillgångar än sådana som avses i punkterna 1--7 tas upp till
anskaffningsvärdet minskat med medgivna värdeminskningsavdrag
och liknande avdrag.

14 § Vid tillämpning av 13 § 4 får fastighet som förvärvats före
utgången av år 1990 i stället anses förvärvad den 1 januari 1993.
Anskaffningsvärdet vid denna tidpunkt skall anses motsvara viss
del av det för år 1993 gällande taxeringsvärdet minskat med vid
1982--1993 års taxeringar medgivna värdeminskningsavdrag och
liknande avdrag om avdragen för år räknat uppgått till sammanlagt
minst 10 procent av nämnda värde. Med del av taxeringsvärde
avses i fråga om

1. småhusenheter 54 procent av taxeringsvärdet,

2. hyreshusenheter 48 procent av taxeringsvärdet,

3. industrienheter 64 procent av taxeringsvärdet,

4. lantbruksenheter 39 procent av taxeringsvärdet till den del detta
inte utgör bostadsbyggnadsvärde eller tomtmarksvärde för sådan
privatbostadsfastighet som avses i 5 § kommunalskattelagen
(1928:370).

14 a § Har sådan fastighet som avses i 13 § 4 förvärvats genom arv,
testamente, bodelning med anledning av makes död eller
äktenskapsskillnad eller genom gåva och är förvärvarens
fördelningsunderlag vid förvärvstillfället till den del som hänför
sig till förvärvet negativt, får en särskild post om motsvarande
belopp årligen läggas till fördelningsunderlaget. Den särskilda
posten får dock högst uppgå till ett belopp som motsvarar summan av
dels skillnaden mellan vederlaget och det högsta värdet enligt 13 § 4
eller 14 § för fastigheten vid förvärvstidpunkten, dels 72 procent av
de expansionsmedel som övertagits. Ett åtagande att överta
expansionsmedel räknas inte som vederlag.

Fördelningsunderlaget får ökas med den särskilda posten så länge
fastigheten finns kvar i förvärvskällan, om och i den mån
fördelningsunderlaget fortsatt är negativt. Om en del av fastigheten
övergår till annan ägare skall den särskilda posten minskas i
motsvarande mån.

Om driften av fastigheten inte är hänförlig till samma förvärvskälla
som fastigheten, gäller följande. Har förvärvaren eller sådan denne
närstående person som avses i punkt 14 sista stycket av anvisningarna
till 32 § kommunalskattelagen (1928:370) inom två år före förvärvet
eller efter förvärvet i mer än obetydlig omfattning tillskjutit
kapital till den förvärvskälla i vilken driften bedrivs, skall den
särskilda posten minskas i motsvarande mån. Lag (1996:1400).

15 § Värdet enligt 14 § skall i skälig mån jämkas om marknadsvärdet
på byggnader, mark och markanläggningar vid beskattningsårets ingång
inte överstiger 75 procent av detta värde. Jämförelsen skall avse
marknadsvärdet på den egendom som anses förvärvad den 1 januari 1993.

16 § Vid tillämpning av 13 och 14 §§ avses med värdeminskningsavdrag
också belopp varmed ersättningsfond och liknande fonder tagits i anspråk.

Delägare i handelsbolag

17 § I fråga om näringsverksamhet som bedrivs av handelsbolag
minskas delägarens justerade ingångsvärde eller, för andel som utgör
omsättningstillgång, andelens skattemässiga värde med sådana
tillskott till verksamheten under närmast föregående beskattningsår
som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i
verksamheten och med lån avseende det aktuella beskattningsåret från
bolaget till delägaren eller sådan delägaren närstående person som
avses i punkt 14 sista stycket av anvisningarna till 32 §
kommunalskattelagen (1928:370) om inte marknadsmässig ränta utgått på
lånet. Lag (1996:1400).

Gemensamma bestämmelser

18 § Är vid 1995 års taxering eller, om den skattskyldige på
grund av förlängt räkenskapsår inte skall taxeras för inkomst
av näringsverksamheten detta år, vid 1996 års taxering,
fördelningsunderlaget - beräknat utan sådan jämkning som avses
i 19 § - negativt, skall fördelningsunderlaget ökas med
motsvarande belopp (övergångsposten). Har fastighet som inte
utgör omsättningstillgång vid denna taxering tagits upp till
lägre belopp än det högsta av de värden som följer av 13 § 4
eller 14 §, skall övergångsposten minskas med mellanskillnaden.

I fråga om delägare i handelsbolag skall övergångsposten
reduceras i den mån delägarens nettouttag från bolaget (uttag
över tillskott) under beskattningsår som taxerats åren 1991-
1994 överstigit såväl hans skattepliktiga nettoinkomst från
bolaget (skattepliktiga inkomster utöver avdragsgilla
underskott) som hans andel av bolagets resultat.

Övergår näringsverksamheten eller, i fråga om handelsbolag,
andelen till en fysisk person eller ett dödsbo på annat sätt än
genom köp, byte eller därmed jämförligt fång, övertas
övergångsposten av förvärvaren. Lag (1997:853).

19 § Omfattar beskattningsåret längre eller kortare tid än tolv
månader jämkas fördelningsunderlaget med hänsyn härtill.

20 § Vid beräkning av fördelningsunderlag läggs för varje år
kvarstående sparade fördelningsbelopp till fördelningsunderlaget.

21 § Fysisk person är skattskyldig för sådan inkomst av kapital som
avses i 4 § även för tid under vilken han inte varit bosatt här i
landet.

Övergångsbestämmelser

1993:1536

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas första
gången vid 1995 års taxering. 9 § andra meningen tillämpas dock
första gången vid 1996 års taxering.

I fråga om enskild näringsidkare och dödsbo skall vid beräkning av
fördelningsunderlaget

underlaget minskas med avsättningar till skatteutjämningsreserv
enligt lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv och med
uppskovsbelopp enligt lagen (1990:655) om återföring av
obeskattade reserver, samt

som skuld räknas avsättningar som gjorts enligt lagen (1979:610)
om allmän investeringsreserv, lagen (1954:40) om särskild
fartygsfond, lagen (1967:96) om särskild nyanskaffningsfond, lagen
(1967:752) om avdrag vid inkomsttaxeringen för avsättning till
fond för återanskaffning av fastighet och lagen (1981:296) om
eldsvådefonder.

Vid beräkning av fördelningsunderlaget tas medel på uppfinnarkonto
upp till halva beloppet.

Som avgående post enligt 7 § räknas också belopp som tas upp till
beskattning enligt lagen (1990:655) om återföring av obeskattade
reserver.

1994:500

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994. Den äldre lydelsen av 10 §
gäller dock fortfarande i fråga om mervärdesskatt som belöper på
tid före ikraftträdandet.

1994:1682

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Den äldre lydelsen av
10 § gäller dock fortfarande i fråga om avgift enligt lagen
(1992:1745) om allmän sjukförsäkringsavgift och lagen (1993:1441)
om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid
arbetslöshet.

1994:1885

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första
gången vid 1997 års taxering.

1996:1400

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas första
gången vid 1998 års taxering om inte annat följer av punkterna 2
eller 3.

2. Vid 1998 års taxering tillämpas äldre bestämmelser i 3 § i sin
äldre lydelse om verksamheten påbörjats före utgången av år 1996.

3. Bestämmelsen i 14 a § tillämpas ifråga om fastighetsöverlåtelser
som skett den 1 januari 1996 eller senare.

1997:440

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997 och tillämpas första
gången vid 1999 års taxering.

1997:541

Denna lag träder i kraft den 1 november 1997 och tillämpas
första gången vid 1999 års taxering.

1997:853

Denna lag träder i kraft den 1 december 1997 och tillämpas
första gången i fråga om det beskattningsår som påbörjas
närmast efter ikraftträdandet.

1997:948

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998 och tillämpas
första gången vid 1999 års taxering.

1998:334

Denna lag träder i kraft den 30 juni 1998 och tillämpas första
gången vid 2000 års taxering.