Förordning (1989:248) med instruktion för Riksgäldskontoret

Uppgifter och mål

1 § Riksgäldskontoret har följande uppgifter och mål:

1. Kontoret skall ta upp och förvalta lån till staten i enlighet med
lagen (1988:1387) om statens upplåning. Målet för denna verksamhet
skall vara att, inom ramen för de krav som penningpolitiken ställer,
minimera kostnaderna för upplåningen. Kontoret skall samråda med
Riksbanken i frågor om den allmänna inriktningen av verksamheten.
Samrådet skall företrädesvis gälla frågor av större penningpolitisk
betydelse.

2. Kontoret skall, efter regeringens bemyndigande, tillhandahålla
sådan utlåning som riksdagen har beslutat om och ta emot medel på
konto. Målet för denna verksamhet skall vara att ge i första hand
andra statliga myndigheter lån och placeringsmöjligheter till så goda
villkor som möjligt, utan att myndigheternas verksamheter
subventioneras.

3. Kontoret skall, efter regeringens bemyndigande, utfärda sådana
garantier som riksdagen har beslutat om, såvida inte annat sägs i
någon annan författning. Målet för denna verksamhet skall vara att,
sett över en längre tidsperiod, kostnaderna för verksamheten skall
täckas av dess intäkter. Kontoret får överlämna sådana ärenden till
regeringen.

4. Kontoret skall samordna samt meddela föreskrifter och allmänna
råd för andra myndigheters verksamhet med statliga garantier och
statliga lån till näringslivet. Kontoret skall även följa kostnaderna
för och omfattningen av dessa verksamheter. Målet för kontorets
verksamhet skall vara att bidra till att andra myndigheters
garantigivning och låneverksamhet bedrivs på ett effektivt sätt.

5. Kontoret skall göra prognoser över betalningar till och från
staten och verka för att dessa betalningar sammantagna sker på ett
finansiellt effektivt sätt. Målet för denna verksamhet skall var att
bidra till en god kassahållning i staten och därmed minskade
räntekostnader för staten.

6. Kontoret skall

-- meddela föreskrifter om vilken räntesats som vid varje tidpunkt
skall gälla för allemanssparandet enligt 9 § lagen (1983:890) om
allemanssparande,

-- meddela föreskrifter om vilken lägsta räntesats som vid varje
tidpunkt skall gälla för ungdomsbosparandet enligt 10 § lagen
(1988:846) om ungdomsbosparande,

-- regelbundet fastställa den genomsnittliga marknadsräntan på
obligationslån med en löptid på minst fem år utgivna av kontoret
(statslåneräntan).

7. Kontoret skall förhandla och sluta avtal med banker och
sparkassor om ersättning för deras skötsel av allemanssparkonton.
Kontoret får meddela de närmare föreskrifter som behövs beträffande
administration och kontroll av sparformen.

8. Kontoret skall meddela föreskrifter om inskrivning i
statsskuldboken.

9. Kontoret skall godkänna handlingar för andra statliga
myndigheters låneavtal och därtill anslutande finansiella avtal samt
garantiåtaganden på utländska marknader. Kontoret får ta ut en avgift
för denna verksamhet.

Kontorets verksamhet enligt första stycket 4 och 9 omfattar inte
Exportkreditnämndens verksamhet. Om kontoret anser att bestämmelser i
någon annan författning gör det svårt att uppnå målen i första
stycket 1--5, bör kontoret underrätta regeringen om det och lägga
fram förslag till ändring i den andra författningen.
Förordning (1995:753).

Verksförordningens tillämpning

2 § Verksförordningen (1987:1100) skall tillämpas på Riksgäldskontoret
med undantag av 30 §.

Myndighetens ledning

3 § Chef för Riksgäldskontoret är en riksgäldsdirektör. Hos kontoret
finns en överdirektör som är riksgäldsdirektörens ställföreträdare.

Styrelsen

4 § Riksgäldskontorets styrelse består av högst åtta personer,
riksgäldsdirektören medräknad. Fyra av dessa skall vara riksdagsledamöter.
Riksgäldsdirektören är styrelsens ordförande.

Den som är styrelseledamot får inte utan regeringens tillstånd vara ledamot
eller suppleant i styrelsen för ett kreditinstitut. Han får inte heller vara
anställd hos eller åta sig uppdrag för ett sådant institut.

Styrelsen är beslutför när ordföranden och minst hälften av de andra
ledamöterna är närvarande.

Organisation

5 § Inom Riksgäldskontoret finns följande verksamhetsområden
-- hushållsupplåning,
-- penning- och obligationsupplåning,
-- valutaupplåning,
-- garantigivning,
-- utlåning.

Verksamhetsområdena skall vara fördelade på högst fem avdelningar. Varje
avdelning leds av en avdelningschef.

Inom kontoret finns därutöver funktioner för ekonomi och administration samt
prognoser och utredningar. Vidare finns en särskild funktion för intern
revision direkt underställd riksgäldsdirektören. Förordning (1990:839).

Personalföreträdare

6 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas på
Riksgäldskontoret.

Personalansvarsnämnden

7 § Riksgäldskontorets personalansvarsnämnd består -- förutom av
riksgäldsdirektören och personalföreträdarna -- av överdirektören och
avdelningscheferna.

Nämnden är beslutför när ordföranden och minst hälften av de andra
ledamöterna är närvarande. Förordning (1991:715).

Styrelsens ansvar och uppgifter

8 § Utöver vad som anges i 13 § verksförordningen (1987:1100) skall styrelsen
besluta i följande frågor:

1. fastställande av ramar och riktlinjer för upptagande av lån och
förvaltning av statens skuld, och

2. viktigare frågor enligt 12 §.

Styrelsen får överlåta till riksgäldsdirektören att besluta föreskrifter som
inte är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt.
Förordning (1993:308).

8 a § Om ett styrelseärende är så brådskande att styrelsen inte hinner
sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom meddelanden
mellan riksgäldsdirektören och minst så många ledamöter som behövs för
beslutförhet.

Om detta förfarande inte är lämpligt, får riksgäldsdirektören ensam
avgöra ärendet.

Beslut som fattas enligt denna paragraf skall anmälas vid nästa sammanträde
med styrelsen. Förordning (1993:308).

Intern revision

9 § Resultat av intern revision skall redovisas för styrelsen.

Medelsförvaltning m. m.

10 § Riksgäldskontoret skall placera sina medel, i den utsträckning de inte
behöver användas till utbetalningar, på konto i Riksbanken eller annan bank,
på postgirokonto eller i statspapper eller andra skuldförbindelser med låg
kreditrisk. Förordning (1993:1092).

11 § Om det uppstår överskott på statsverkets checkräkning i riksbanken, får
Riksgäldskontoret bestämma att överskottet skall föras över till kontorets
checkräkning i riksbanken.

Om det uppstår underskott på statsverkets checkräkning, skall kontoret
täcka detta.

12 § Riksgäldskontoret får medge inlösen av obligationer och räntekuponger
samt utbetalning av vinster på premieobligationslån, även om betalningsrätten
är preskriberad. Sådant medgivande skall lämnas om inte särskilda skäl talar
mot det.

Om det föreligger särskilda skäl, får kontoret helt eller delvis efterskänka
sådana fordringar som förvaltas av kontoret.

Tjänstetillsättning m. m.

13 § Riksgäldsdirektören och överdirektören förordnas av regeringen för
en bestämd tid.

Tjänster som avdelningschef tillsätts av regeringen efter anmälan av
riksgäldsdirektören.

Andra tjänster tillsätts av Riksgäldskontoret. Förordning (1990:839).

14 § Andra styrelseledamöter än riksgäldsdirektören utses av regeringen
för en bestämd tid.

Bisysslor

15 § Besked om bisyssla enligt 37 § andra stycket anställningsförordningen
(1965:601) lämnas av Riksgäldskontoret även i fråga om avdelningschefer.

Den som är tjänsteman hos Riksgäldskontoret får inte utan regeringens
tillstånd vara ledamot eller suppleant i styrelsen för ett kreditinstitut.
Han får inte heller vara anställd hos eller åta sig uppdrag för ett sådant
institut. Förordning (1991:715).

Överklagande m. m.

16 § Riksgäldskontorets beslut i personalärenden får överklagas hos
regeringen, om inte något annat följer av
-- lagen (1971:309) om behörighet för allmän förvaltningsdomstol att pröva
   vissa mål,
-- lagen (1987:439) om inskränkning i rätten att klaga, eller
-- andra föreskrifter.

Riksgäldskontorets beslut i andra ärenden får överklagas bara om det är
särskilt föreskrivet. Om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild
och det inte finns några särskilda föreskrifter om överklagande, får dock
beslutet överklagas hos regeringen.

17 § Riksgäldskontoret har rätt att från andra myndigheter få de handlingar
och upplysningar som kontoret behöver för att utföra de i 1 § första stycket
4 och 5 nämnda uppgifterna.

Kontoret skall samråda med Riksbanken, Finansinspektionen och
Bankstödsnämnden i viktigare frågor som berör Bankstödsnämndens
verksamhetsområde eller som i övrigt har samband med betalningssystemets
stabilitet. Vid ett sådant samråd skall kontoret lämna berörda myndigheter
de uppgifter som behövs. Förordning (1993:89).