Lag (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism

1 kap. Tillämpningsområde och definitioner

Lagens syfte

1 § Denna lag syftar till att förhindra att finansiell 
verksamhet och annan näringsverksamhet utnyttjas för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism.

Lagens tillämpningsområde

2 § Denna lag gäller för fysiska och juridiska personer som 
driver 

1. bank- eller finansieringsrörelse enligt lagen (2004:297) om 
bank- och finansieringsrörelse, 

2. livförsäkringsrörelse, dock inte 

a) sådan som drivs av försäkringsföreningar som har beviljats 
undantag enligt 1 kap. 19 d § försäkringsrörelselagen 
(2010:2043), eller 

b) tjänstepensionsverksamhet enligt lagen (2019:742) om 
tjänstepensionsföretag, 

3. värdepappersrörelse enligt 2 kap. 1 § lagen (2007:528) om 
värdepappersmarknaden, 

4. verksamhet som kräver ansökan hos Finansinspektionen enligt 
lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell 
verksamhet, 

5. försäkringsdistribution enligt lagen (2018:1219) om 
försäkringsdistribution, i fråga om sådan verksamhet rörande 
livförsäkring, bedriven av sådana försäkringsförmedlare som 
har tillstånd enligt 2 kap. 1 § den lagen eller bedriver 
verksamhet enligt 3 kap. 1 § andra stycket 2 eller 3 § den 
lagen, 

6. verksamhet för utgivning av elektroniska pengar enligt 
lagen (2011:755) om elektroniska pengar, 

7. fondverksamhet enligt lagen (2004:46) om 
värdepappersfonder, 

8. verksamhet med att som betalningsinstitut tillhandahålla 
betaltjänster enligt lagen (2010:751) om betaltjänster, 

9. verksamhet med att tillhandahålla betaltjänster enligt 
lagen om betaltjänster utan att vara betalningsinstitut, dock 
inte om verksamheten uteslutande avser 
kontoinformationstjänster, 

10. verksamhet som förvaltare av alternativa 
investeringsfonder enligt lagen (2013:561) om förvaltare av 
alternativa investeringsfonder, 

11. verksamhet med konsumentkrediter enligt lagen (2014:275) 
om viss verksamhet med konsumentkrediter, 

12. verksamhet med bostadskrediter enligt lagen (2016:1024) om 
verksamhet med bostadskrediter,

13. verksamhet som

a) leverantör av gräsrotsfinansieringstjänster enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/1503 av den 
7 oktober 2020 om europeiska leverantörer av 
gräsrotsfinansieringstjänster för företag och om ändring av 
förordning (EU) 2017/1129 och direktiv (EU) 2019/1937, om 
företaget är en juridisk person som är etablerad i Sverige, 

b) leverantör av kryptotillgångstjänster enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/1114 av den 
31 maj 2023 om marknader för kryptotillgångar och om ändring 
av förordningarna (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 1095/2010 samt 
direktiven 2013/36/EU och (EU) 2019/1937,

14. verksamhet som fastighetsmäklare eller 
fastighetsmäklarföretag med särskild registrering för 
hyresförmedling eller fullständig registrering enligt 
fastighetsmäklarlagen (2021:516),

15. spelverksamhet som bedrivs med licens eller registrering 
enligt spellagen (2018:1138),

16. yrkesmässig handel med varor, om det kan antas att det i 
verksamheten eller i en del av verksamheten genomförs eller 
kommer att genomföras transaktioner, enstaka eller sådana som 
kan antas ha samband, som innebär att ett utbetalt eller 
mottaget belopp i kontanter uppgår till motsvarande 5 000 euro 
eller mer,

17. verksamhet enligt pantbankslagen (1995:1000),

18. verksamhet som auktoriserad eller godkänd revisor eller 
registrerat revisionsbolag,

19. yrkesmässig verksamhet som avser bokföringstjänster eller 
revisionstjänster som inte omfattas av 18,

20. yrkesmässig rådgivning avseende skatter och avgifter 
(skatterådgivare),

21. verksamhet som advokat eller advokatbolag, till den del 
verksamheten avser tjänster som anges i 4 § första stycket,

22. yrkesmässig verksamhet som annan oberoende jurist än den 
som avses i 21, till den del verksamheten avser tjänster som 
anges i 4 § första stycket,

23. yrkesmässig verksamhet till den del verksamheten avser 
tjänster som anges i 4 § andra stycket och verksamhetsutövaren 
inte är en sådan person som avses i 18-22, eller

24. yrkesmässig verksamhet som avser förmedling, förvaring 
eller handel med konstverk, om det kan antas att det i 
verksamheten eller i en del av verksamheten genomförs eller 
kommer att genomföras transaktioner, enstaka eller sådana som 
kan antas ha samband, som innebär att ett utbetalt eller 
mottaget belopp uppgår till motsvarande 10 000 euro eller mer.

Vissa speltjänster får undantas från tillämpning av lagen 
eller bestämmelser i den enligt föreskrifter som meddelas med 
stöd av 8 kap. 1 § 1. Lag (2024:1166).

3 § I fråga om verksamheter som avses i 2 § första stycket 
1–8 och 10–12 gäller lagen även filialer i Sverige till 
utländska juridiska personer med huvudkontor i utlandet.

4 § Tjänster som avses i 2 § första stycket 21 och 22 omfattar

1. handlande i en klients namn för dennes räkning vid 
finansiella transaktioner eller transaktioner med fastigheter, 
och

2. hjälp vid planering eller genomförande av transaktioner för 
en klients räkning vid

a) köp och försäljning av fastigheter eller företag,

b) förvaltning av klientens pengar, värdepapper eller andra 
tillgångar,

c) öppnande eller förvaltning av bank-, spar- eller 
värdepapperskonton,

d) anskaffande av nödvändigt kapital för bildande, drift eller 
ledning av företag, och

e) bildande, drift eller ledning av bolag, föreningar, 
stiftelser eller truster och liknande juridiska 
konstruktioner.

Tjänster som avses i 2 § första stycket 23 omfattar

1. bildande av juridiska personer, försäljning av nybildade 
aktiebolag och förmedling av svenska eller utländska juridiska 
personer,

2. fullgörande av funktion som styrelseledamot eller 
bolagsrättsligt ansvarig, som bolagsman i handels- eller 
kommanditbolag eller i någon liknande ställning i förhållande 
till andra juridiska personer,

3. tillhandahållande av ett registrerat kontor eller en 
postadress och därmed sammanhängande tjänster till en fysisk 
person, en juridisk person eller en trust eller en liknande 
juridisk konstruktion,

4. förvaltning av en trust eller en liknande juridisk 
konstruktion, och

5. funktion som nominell aktieägare för någon annans räkning 
eller åtgärder som syftar till att någon annan ska ha en sådan 
funktion, med undantag för uppdrag åt en juridisk person som 
är noterad på en reglerad marknad. Lag (2021:903).

5 § Bestämmelserna i 2 kap. 1, 2, 8 och 14 §§ och 15 § första 
stycket samt 4 kap. 5, 7, 9 och 10 §§ ska tillämpas på drift 
av en auktionsplattform för handel med utsläppsrätter som en 
reglerad marknad i enlighet med artikel 26.1 i kommissionens 
förordning (EU) nr 1031/2010 av den 12 november 2010 om 
tidsschema, administration och andra aspekter av auktionering 
av utsläppsrätter för växthusgaser i enlighet med 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG om ett 
system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom 
gemenskapen.

Definitioner

6 § Med penningtvätt avses i denna lag åtgärder med avseende 
på pengar eller annan egendom som härrör från brott eller 
brottslig verksamhet som

1. kan dölja egendomens samband med brott eller brottslig 
verksamhet,

2. kan främja möjligheterna för någon att tillgodogöra sig 
egendomen eller dess värde,

3. kan främja möjligheterna för någon att undandra sig 
rättsliga påföljder, eller

4. innebär att någon förvärvar, innehar, hävdar rätt till 
eller brukar egendomen.

Vid tillämpning av denna lag ska med penningtvätt jämställas 
åtgärder med egendom som typiskt sett är ägnade att dölja att 
någon avser att berika sig eller någon annan genom en 
framtida brottslig handling.

7 § Med finansiering av terrorism avses i denna lag sådan 
insamling eller sådant mottagande eller tillhandahållande av 
pengar eller annan egendom som avses i 6 § 
terroristbrottslagen (2022:666). Lag (2022:691).

8 § I denna lag avses med

1. affärsförbindelse: en affärsmässig förbindelse som när den 
etableras förväntas ha en viss varaktighet,

2. brevlådebank: ett utländskt institut som är registrerat 
inom en jurisdiktion inom vilken institutet saknar verklig 
etablering och ledning och där institutet inte heller ingår i 
en finansiell grupp som omfattas av tillsyn, 

3. EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 

4. kund: den som har trätt eller står i begrepp att träda i 
avtalsförbindelse med sådan verksamhetsutövare som avses i 
denna lag, 

5. person i politiskt utsatt ställning: fysisk person som har 
eller har haft en viktig offentlig funktion i en stat eller i 
en internationell organisation,

6. verklig huvudman: detsamma som i 1 kap. 3-7 §§ lagen 
(2017:631) om registrering av verkliga huvudmän, 

7. koncern, moderföretag och dotterföretag: detsamma som i 
1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554) eller motsvarande 
utländska företeelser,

8. verksamhetsutövare: en fysisk eller juridisk person som 
utför verksamhet som omfattas av denna lag, och

9. behörig beslutsfattare: styrelseledamot, verkställande 
direktör eller annan befattningshavare som har tillräckliga 
kunskaper om verksamhetsutövarens riskexponering mot 
penningtvätt och finansiering av terrorism och som har 
tillräckliga befogenheter att fatta beslut som påverkar dess 
riskexponering. Lag (2020:51).

9 § Med viktig offentlig funktion i en stat avses funktioner 
som

1. stats- eller regeringschefer, ministrar samt vice och 
biträdande ministrar, 

2. parlamentsledamöter och ledamöter av liknande lagstiftande 
organ,

3. ledamöter i styrelsen för politiska partier,

4. domare i högsta domstol, konstitutionell domstol eller 
andra rättsliga organ på hög nivå vilkas beslut endast 
undantagsvis kan överklagas, 

5. högre tjänstemän vid revisionsmyndigheter och ledamöter i 
centralbankers styrande organ, 

6. ambassadörer, beskickningschefer samt höga officerare i 
försvarsmakten, och 

7. personer som ingår i statsägda företags förvaltnings-, 
lednings- eller kontrollorgan.

Med viktig offentlig funktion i en internationell organisation 
avses funktioner som direktörer, biträdande direktörer, 
styrelseledamöter och innehavare av liknande poster.
Lag (2020:51).

10 § Med familjemedlem till en person i politiskt utsatt 
ställning avses make, registrerad partner, sambo, barn och 
deras makar, registrerade partner eller sambor samt 
föräldrar.

Med känd medarbetare till en person i politiskt utsatt 
ställning avses

1. fysisk person som, enligt vad som är känt eller finns 
anledning att förmoda, gemensamt med en person i politiskt 
utsatt ställning är verklig huvudman till en juridisk person 
eller juridisk konstruktion eller som på annat sätt har eller 
har haft nära förbindelser med en person i politiskt utsatt 
ställning, och

2. fysisk person som ensam är verklig huvudman till en 
juridisk person eller juridisk konstruktion som, enligt vad 
som är känt eller finns anledning att förmoda, egentligen har 
upprättats till förmån för en person i politiskt utsatt 
ställning. 

Med nära förbindelser i andra stycket 1 avses nära 
affärsförbindelser och andra förbindelser som kan medföra att 
den kända medarbetaren kan förknippas med förhöjd risk för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism.

2 kap. Riskbedömning och rutiner

Allmän riskbedömning

1 § En verksamhetsutövare ska göra en bedömning av hur de 
produkter och tjänster som tillhandahålls i verksamheten kan 
utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism 
och hur stor risken är för att detta sker (allmän 
riskbedömning).

Vid den allmänna riskbedömningen ska det särskilt beaktas 
vilka slags produkter och tjänster som tillhandahålls, vilka 
kunder och distributionskanaler som finns och vilka 
geografiska riskfaktorer som föreligger. Hänsyn ska också tas 
till uppgifter som kommer fram vid verksamhetsutövarens 
rapportering av misstänkta aktiviteter och transaktioner samt 
till information om tillvägagångssätt för penningtvätt och 
finansiering av terrorism och andra relevanta uppgifter som 
myndigheter lämnar. 

2 § Omfattningen av den allmänna riskbedömningen ska 
bestämmas med hänsyn till verksamhetsutövarens storlek och 
art och de risker för penningtvätt eller finansiering av 
terrorism som kan antas föreligga. Riskbedömningen ska 
utformas så att den kan ligga till grund för 
verksamhetsutövarens rutiner, riktlinjer och övriga åtgärder 
mot penningtvätt och finansiering av terrorism.

Den allmänna riskbedömningen ska dokumenteras och hållas 
uppdaterad.

Riskbedömning av kunder

3 § En verksamhetsutövare ska bedöma den risk för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism som kan 
förknippas med kundrelationen (kundens riskprofil). Kundens 
riskprofil ska bestämmas med utgångspunkt i den allmänna 
riskbedömningen och verksamhetsutövarens kännedom om 
kunden.

När det behövs för att bestämma kundens riskprofil 
ska verksamhetsutövaren beakta omständigheter som avses i 4 
och 5 §§ och föreskrifter som meddelats med stöd av denna lag 
samt andra omständigheter som i det enskilda fallet påverkar 
risken som kan förknippas med kundrelationen.

Kundens riskprofil ska följas upp under pågående 
affärsförbindelser och ändras när det finns anledning till 
det. 

4 § Som omständigheter som kan tyda på att risken för 
penningtvätt och finansiering av terrorism är låg kan 
verksamhetsutövaren beakta bland annat att kunden

1. är en stat, en region, en kommun eller motsvarande eller en 
juridisk person över vilken en stat, en region, en kommun 
eller motsvarande, var för sig eller tillsammans, har ett 
direkt eller indirekt rättsligt bestämmande inflytande,

2. har hemvist inom EES,

3. har hemvist i en stat som har bestämmelser om åtgärder mot 
penningtvätt och finansiering av terrorism som motsvarar dem i 
denna lag och som tillämpar dessa bestämmelser på ett 
effektivt sätt,

4. har hemvist i en stat som har en låg nivå av korruption och 
annan relevant brottslighet, och

5. är ett företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna 
till handel på en reglerad marknad inom EES eller på en 
motsvarande marknad utanför EES. Lag (2019:980).

5 § Som omständigheter som kan tyda på att risken för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism är hög kan 
verksamhetsutövaren beakta bland annat att

1. kundens ägarstruktur framstår som ovanlig eller alltför 
komplicerad för dess verksamhet, 

2. kunden bedriver kontantintensiv verksamhet, 

3. kunden är en juridisk person som har nominella aktieägare 
eller andelar utställda på innehavaren, 

4. kunden är en juridisk person, en trust eller en liknande 
juridisk konstruktion som har till syfte att förvalta en viss 
fysisk persons tillgångar, 

5. kunden har hemvist i en stat som saknar effektiva system 
för bekämpning av penningtvätt eller finansiering av 
terrorism, 

6. kunden har hemvist i en stat med betydande korruption och 
annan relevant brottslighet, 

7. kunden har hemvist i en stat som är föremål för 
sanktioner, embargon eller liknande åtgärder, 

8. kunden har hemvist i en stat som finansierar eller stöder 
terroristverksamhet eller där terroristorganisationer är 
verksamma, 

9. affärsrelationer eller transaktioner sker på distans, utan 
användning av metoder som på ett tillförlitligt sätt kan 
säkerställa kundens identitet, och 

10. betalning av varor eller tjänster görs av någon som är 
okänd eller saknar koppling till kunden.

Förbud mot anonyma tjänster och korrespondentförbindelser med 
brevlådebanker

6 § En verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första 
stycket 1-13 får inte tillhandahålla anonyma konton, motböcker 
eller värdefack. Lag (2021:903).

7 § En verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första 
stycket 1-13 får inte etablera eller upprätthålla 
korrespondentförbindelser med brevlådebanker och ska se till 
att sådana förbindelser inte heller etableras eller 
upprätthålls med institut som tillåter att deras konton 
används av sådana banker. Lag (2021:903).

Rutiner och riktlinjer

Interna rutiner och riktlinjer

8 § En verksamhetsutövare ska ha dokumenterade rutiner och 
riktlinjer avseende sina åtgärder för kundkännedom, 
övervakning och rapportering samt för behandling av 
personuppgifter.

Rutinerna och riktlinjerna ska fortlöpande anpassas efter nya 
och förändrade risker för penningtvätt och finansiering av 
terrorism. 

Rutinernas och riktlinjernas omfattning och innehåll ska 
bestämmas med hänsyn till verksamhetsutövarens storlek, art 
och riskerna för penningtvätt och finansiering av terrorism 
som identifierats i den allmänna riskbedömningen. 

Rutiner och riktlinjer för koncerner

9 § En verksamhetsutövare som är det yttersta moderföretaget 
i en koncern ska fastställa gemensamma rutiner och riktlinjer 
för koncernen.

De gemensamma rutinerna och riktlinjerna ska åtminstone 
omfatta rutiner och riktlinjer för behandling av 
personuppgifter och informationsutbyte inom koncernen för att 
säkerställa att information om misstänkt penningtvätt och 
finansiering av terrorism och andra relevanta uppgifter vid 
behov sprids till berörda inom koncernen.

10 § En verksamhetsutövare som avses i 9 § första stycket ska 
se till att gemensamma rutiner och riktlinjer tillämpas inom 
koncernen.

Särskilda krav i fråga om dotterföretag och filialer utanför 
EES

11 § En verksamhetsutövare som avses i 9 § första stycket ska 
se till att dotterföretag med hemvist i ett land utanför EES 
(hemviststaten) tillämpar bestämmelserna i denna lag och 
föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, om 
bestämmelserna för att förhindra penningtvätt och 
finansiering av terrorism är mindre ingripande i det 
landet.

Första stycket gäller även verksamhetsutövare som 
har filialer i ett land utanför EES.

12 § Om kraven i 10 eller 11 § inte kan uppfyllas i fråga om 
ett dotterföretag utanför EES på grund av bestämmelser i 
hemviststaten, ska en verksamhetsutövare som avses i 9 § 
första stycket vidta åtgärder för att effektivt hantera den 
ökade risken för penningtvätt och finansiering av terrorism 
som därigenom uppkommer.

Första stycket gäller även verksamhetsutövare som har 
filialer i ett land utanför EES. 

Verksamhetsutövaren ska underrätta tillsynsmyndigheten om 
kraven inte kan uppfyllas. 

Verksamhetsutövarens anställda och uppdragstagare

Rutiner för lämplighetsprövning

13 § En verksamhetsutövare ska ha rutiner för att säkerställa 
lämpligheten hos anställda, uppdragstagare och andra som på 
liknande grund deltar i verksamheten, om de utför 
arbetsuppgifter av betydelse för att förhindra att 
verksamheten utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av 
terrorism.

Utbildning

14 § En verksamhetsutövare ska se till att anställda, 
uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i 
verksamheten och som utför arbetsuppgifter av betydelse för 
att förhindra att verksamheten utnyttjas för penningtvätt 
eller finansiering av terrorism fortlöpande får relevant 
utbildning och information för att kunna fullgöra 
verksamhetsutövarens skyldigheter enligt denna lag.

Utbildningen ska åtminstone avse relevanta delar av 
innehållet i gällande regelverk, verksamhetsutövarens 
allmänna riskbedömning, rutiner och riktlinjer samt 
information som ska underlätta för personer som avses i 
första stycket att upptäcka misstänkt penningtvätt och 
finansiering av terrorism. 

Skydd och förbud mot repressalier

15 § En verksamhetsutövare ska ha rutiner och vidta de 
åtgärder i övrigt som behövs för att skydda anställda, 
uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i 
verksamheten från hot, hämnd eller andra fientliga åtgärder 
till följd av att de fullgör verksamhetsutövarens skyldigheter 
enligt denna lag.

En verksamhetsutövare får inte utsätta en anställd, en 
uppdragstagare eller någon annan som på liknande grund deltar 
i verksamheten för repressalier på grund av att denne har 
informerat om misstänkt penningtvätt eller finansiering av 
terrorism, internt eller till Polismyndigheten.
Lag (2019:774).

Verksamhetsutövare som är anställda hos juridiska personer

16 § Om en verksamhetsutövare som är en fysisk person driver 
sin verksamhet som anställd hos en juridisk person, ska de 
krav som avses i 1, 2, 8-12, 14 och 15 §§ samt 6 kap. 1 och 
2 §§ gälla den juridiska personen. Lag (2021:517).

3 kap. Kundkännedom

Förbud mot affärsförbindelser och transaktioner

Otillräcklig kundkännedom

1 § En verksamhetsutövare får inte etablera eller upprätthålla 
en affärsförbindelse eller utföra en enstaka transaktion, om 
verksamhetsutövaren inte har tillräcklig kännedom om kunden 
för att kunna

1. hantera risken för penningtvätt eller finansiering av 
terrorism som kan förknippas med kundrelationen, och

2. övervaka och bedöma kundens aktiviteter och transaktioner 
enligt 4 kap. 1 och 2 §§.

Första stycket gäller inte advokater och advokatbolag, andra 
oberoende jurister, auktoriserade och godkända revisorer samt 
skatterådgivare, om affärsförbindelsen syftar till att 
försvara eller företräda en klient i fråga om ett rättsligt 
förfarande, inklusive rådgivning för att inleda eller undvika 
ett rättsligt förfarande, eller till att bedöma klientens 
rättsliga situation. Lag (2019:608).

Misstanke om penningtvätt eller finansiering av terrorism

2 § En affärsförbindelse får inte etableras om det finns 
misstanke om att verksamhetsutövarens produkter eller 
tjänster kommer att användas för penningtvätt eller 
finansiering av terrorism.

3 § En verksamhetsutövare får inte utföra en transaktion om 
det på skälig grund kan misstänkas att den utgör ett led i 
penningtvätt eller finansiering av terrorism. Om en rapport 
har lämnats till Polismyndigheten enligt 4 kap. 3 § ska 
verksamhetsutövaren även beakta den information som 
Polismyndigheten kan lämna om hanteringen av ärendet.

Om det inte är möjligt att låta bli att utföra en misstänkt 
transaktion, eller om ett avstående från att genomföra 
transaktionen sannolikt skulle försvåra den vidare 
utredningen, får transaktionen genomföras.

Situationer som kräver kundkännedom 

4 § En verksamhetsutövare ska vidta åtgärder för kundkännedom 
vid etableringen av en affärsförbindelse. 

Om verksamhetsutövaren inte har en affärsförbindelse med 
kunden, ska åtgärder för kundkännedom vidtas 

1. vid enstaka transaktioner som uppgår till ett belopp 
motsvarande 15 000 euro eller mer, 

2. vid transaktioner som understiger ett belopp motsvarande 
15 000 euro och som verksamhetsutövaren inser eller borde inse 
har samband med en eller flera andra transaktioner och som 
tillsammans uppgår till minst detta belopp, och 

3. vid utförandet av sådana överföringar av medel eller 
kryptotillgångar som avses i artikel 3.9 i Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) 2023/1113 av den 31 maj 2023 om 
uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och vissa 
kryptotillgångar och ändring av direktiv (EU) 2015/849, om 
överföringen överstiger ett belopp motsvarande 1 000 euro.
Lag (2024:1166).

5 § En verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första 
stycket 15 ska, utöver vad som följer av 4 § första stycket, 
vidta åtgärder för kundkännedom

1. vid enstaka transaktioner som avser utbetalning av vinster 
eller betalning av insatser som uppgår till ett belopp 
motsvarande 2 000 euro eller mer, och

2. vid transaktioner som understiger ett belopp motsvarande 
2 000 euro och som verksamhetsutövaren inser eller borde inse 
har samband med en eller flera andra transaktioner som 
tillsammans uppgår till minst detta belopp. Lag (2021:903).

6 § En verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första 
stycket 16 ska, i stället för vad som följer av 4 §, vidta 
åtgärder för kundkännedom

1. vid etableringen av en affärsförbindelse, om det när 
förbindelsen ingås är sannolikt eller under förbindelsens gång 
står klart att utbetalt eller mottaget belopp i kontanter inom 
ramen för affärsförbindelsen uppgår till motsvarande 
5 000 euro eller mer,

2. vid enstaka transaktioner där utbetalt eller mottaget 
belopp i kontanter uppgår till ett belopp motsvarande 
5 000 euro eller mer, och

3. vid transaktioner där utbetalt eller mottaget belopp i 
kontanter understiger ett belopp motsvarande 5 000 euro och 
som verksamhetsutövaren inser eller borde inse har samband med 
en eller flera andra transaktioner i kontanter som tillsammans 
uppgår till minst detta belopp. Lag (2021:903).

Åtgärder som ska vidtas för kundkännedom 

Identifiering och kontroll av kunden

7 § En verksamhetsutövare ska identifiera kunden och 
kontrollera kundens identitet genom identitetshandlingar eller 
registerutdrag eller genom andra uppgifter och handlingar från 
en oberoende och tillförlitlig källa.

När första stycket tillämpas får man använda medel för 
elektronisk identifiering och betrodda tjänster enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av 
den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och betrodda 
tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden 
och om upphävande av direktiv 1999/93/EG. Andra säkra 
identifieringsprocesser på distans eller på elektronisk väg 
som är reglerade, erkända, godkända eller accepterade av 
relevanta myndigheter får också användas.

Om kunden företräds av en person som uppger sig handla på 
kundens vägnar, ska verksamhetsutövaren kontrollera den 
personens identitet och behörighet att företräda kunden.
Lag (2019:774).

8 § En verksamhetsutövare ska utreda om kunden har en verklig 
huvudman. En sådan utredning ska åtminstone avse sökning i 
registret över verkliga huvudmän enligt lagen (2017:631) om 
registrering av verkliga huvudmän. Om kunden är en juridisk 
person, en trust eller en liknande juridisk konstruktion, ska 
utredningen omfatta åtgärder för att förstå kundens 
ägarförhållanden och kontrollstruktur. Om kunden har en verklig 
huvudman, ska verksamhetsutövaren vidta åtgärder för att 
kontrollera den verkliga huvudmannens identitet.

Första stycket gäller inte om kunden är ett aktiebolag vars 
aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad i 
Sverige eller inom EES eller på en motsvarande marknad utanför 
EES eller ett dotterföretag till ett sådant bolag.

Om kunden är en juridisk person och det efter åtgärder enligt 
första stycket står klart att den juridiska personen inte har 
en verklig huvudman, ska den person som är styrelseordförande, 
verkställande direktör eller motsvarande befattningshavare 
anses vara verklig huvudman. Detsamma gäller om verksamhets-
utövaren har anledning att anta att den person som 
identifierats enligt första stycket inte är den verkliga 
huvudmannen. (2019:1254).

8 a § Bestämmelsen i 8 § tredje stycket gäller inte om

- kunden är en stat, en region, en kommun eller motsvarande, 
och 

- den risk som kan förknippas med kunden enligt 2 kap. 3 § 
bedöms som låg. Lag (2019:1254).

9 § Kontroll av kundens och den verkliga huvudmannens 
identitet ska slutföras innan en affärsförbindelse etableras 
eller en enstaka transaktion utförs. 

Om det är nödvändigt för att inte avbryta verksamhetens 
normala gång, får identitetskontroll med anledning av en ny 
affärsförbindelse göras senare än enligt första stycket, dock 
senast när affärsförbindelsen etableras. 

Andra stycket får endast tillämpas om risken för penningtvätt 
eller finansiering av terrorism är låg.

10 § En verksamhetsutövare ska bedöma om kunden eller kundens 
verkliga huvudman är en person i politiskt utsatt ställning 
eller en familjemedlem eller känd medarbetare till en sådan 
person.

11 § En verksamhetsutövare ska kontrollera om kunden är 
etablerad i ett land utanför EES som av Europeiska 
kommissionen har identifierats som ett högrisktredjeland.

Information om och uppföljning av affärsförbindelser

12 § En verksamhetsutövare ska inhämta information om 
affärsförbindelsens syfte och art.

Informationen ska ligga till grund för en bedömning av

1. vilka aktiviteter och transaktioner som kunden kan 
förväntas vidta och genomföra inom ramen för 
affärsförbindelsen, och

2. kundens riskprofil enligt 2 kap. 3 §.

13 § En verksamhetsutövare ska löpande och vid behov följa upp 
pågående affärsförbindelser i syfte att säkerställa att 
kännedomen om kunden enligt 7, 8 och 10-12 §§ är aktuell och 
tillräcklig för att hantera den bedömda risken för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism.

En verksamhetsutövare som är ett rapporteringsskyldigt 
finansiellt institut ska vidta åtgärder som avses i första 
stycket även när kontakt måste tas med kunden för att fullgöra 
skyldigheterna att granska finansiella konton enligt lagen 
(2015:911) om identifiering av rapporteringspliktiga konton 
vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton.
Lag (2019:774).

Åtgärder som krävs för kundkännedom i det enskilda fallet

Utgångspunkter

14 § Åtgärder för kontroll, bedömning och utredning enligt 7, 
8 och 10–13 §§ ska utföras i den omfattning det behövs med 
hänsyn till kundens riskprofil och övriga omständigheter. 

Förenklade åtgärder vid låg risk

15 § Om risken för penningtvätt eller finansiering av 
terrorism som kan förknippas med kundrelationen bedöms som 
låg, får verksamhetsutövaren tillämpa förenklade åtgärder för 
kundkännedom.

Förenklade åtgärder för kundkännedom innebär att kontroller, 
bedömningar och utredningar som följer av 7, 8 och 10–13 §§ 
kan vara av mer begränsad omfattning och vidtas på annat 
sätt.

Skärpta åtgärder vid hög risk

16 § Om risken för penningtvätt eller finansiering av 
terrorism som kan förknippas med kundrelationen bedöms som 
hög, ska särskilt omfattande kontroller, bedömningar och 
utredningar enligt 7, 8 och 10–13 §§ göras.

Åtgärderna ska i sådant fall kompletteras med de ytterligare 
åtgärder som krävs för att motverka den höga risken för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism. Sådana åtgärder 
kan avse inhämtande av ytterligare information om kundens 
affärsverksamhet eller ekonomiska situation och uppgifter om 
varifrån kundens ekonomiska medel kommer.

17 § Skärpta åtgärder enligt 16 § ska vidtas vid 
affärsförbindelser eller enstaka transaktioner när kunden är 
etablerad i ett land utanför EES som har identifierats som ett 
högrisktredjeland av Europeiska kommissionen. 

Sådana åtgärder ska åtminstone avse skärpning av övervakningen 
av pågående affärsförbindelser och bedömningen av enstaka 
transaktioner enligt 4 kap. 1 § och omfatta inhämtande av 

1. ytterligare information om kunden och den verkliga 
huvudmannen, 

2. ytterligare information om affärsförbindelsens eller den 
enstaka transaktionens syfte och art, 

3. information om kundens och den verkliga huvudmannens 
ekonomiska situation och varifrån kundens och den verkliga 
huvudmannens ekonomiska medel kommer, och

4. godkännande från en behörig beslutsfattare att etablera 
eller upprätthålla en affärsförbindelse.

Skärpta åtgärder behöver inte vidtas i förhållande till 
filialer eller dotterföretag till juridiska personer som är 
etablerade inom EES, om

1. den juridiska personen omfattas av denna lag eller 
motsvarande krav enligt utländsk rätt,

2. risken för penningtvätt eller finansiering av terrorism som 
kan förknippas med kunden inte bedöms som hög vid 
riskbedömning enligt 2 kap. 3 §, och

3. kunden tillämpar rutiner som fastställts enligt 2 kap. 8 
eller 9 § eller motsvarande krav enligt lagstiftningen i det 
land där kunden finns eller har hemvist. Lag (2019:774).

18 § När en korrespondentförbindelse som innefattar betalning 
etableras mellan en verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § 
första stycket 1-13 och ett kreditinstitut eller finansiellt 
institut från ett land utanför EES, ska verksamhetsutövaren 
utöver åtgärder enligt 7, 8 och 10-13 §§ åtminstone 

1. inhämta tillräckligt med information om motparten för att 
kunna förstå verksamheten och utifrån offentligt tillgänglig 
information bedöma motpartens anseende och tillsynens 
kvalitet, 

2. bedöma motpartens kontroller för att förhindra penningtvätt 
och finansiering av terrorism, 

3. dokumentera respektive instituts ansvar att vidta 
kontrollåtgärder och de åtgärder som det vidtar, 

4. inhämta godkännande från en behörig beslutsfattare innan 
korrespondentförbindelsen ingås, och 

5. förvissa sig om att motparten har kontrollerat identiteten 
på kunder som har direkt tillgång till konton hos 
kreditinstitutet eller det finansiella institutet och 
fortlöpande följer upp dessa kunder samt på begäran kan lämna 
relevanta kunduppgifter. 

Därutöver ska en leverantör av kryptotillgångstjänster 
undersöka om motparten har tillstånd eller är registrerad för 
att driva sin verksamhet. 

Om en leverantör av kryptotillgångstjänster i enlighet med 1 § 
första stycket avslutar en korrespondentförbindelse ska 
beslutet dokumenteras. Lag (2024:1166).

18 a § Vid överföringar av kryptotillgångar till eller från en 
fristående adress ska en leverantör av kryptotillgångstjänster 
utöver åtgärder enligt 7, 8 och 10-13 §§ 

1. identifiera kundens motpart, kontrollera motpartens 
identitet och utreda om motparten har en verklig huvudman,

2. inhämta ytterligare information om kryptotillgångarnas 
ursprung och destination, 

3. löpande och vid behov följa upp enstaka transaktioner för 
att hantera den bedömda risken för penningtvätt eller 
finansiering av terrorism, eller

4. vidta andra åtgärder för att hantera risken för 
penningtvätt och finansiering av terrorism. 
Lag (2024:1166).

Personer i politiskt utsatt ställning

19 § Om kunden eller kundens verkliga huvudman är en person i 
politiskt utsatt ställning, ska en verksamhetsutövare utöver 
åtgärder enligt 7, 8 och 10–12 §§ alltid 

1. vidta lämpliga åtgärder för att ta reda på varifrån de 
tillgångar som hanteras inom ramen för affärsförbindelsen 
eller den enstaka transaktionen kommer, 

2. tillämpa skärpt fortlöpande uppföljning av 
affärsförbindelsen enligt 13 § och övervaka aktiviteter och 
transaktioner enligt 4 kap. 1 § i förhöjd omfattning, och

3. inhämta godkännande från behörig beslutsfattare inför 
beslut om att ingå eller avbryta en affärsförbindelse.

Första stycket tillämpas också om kunden är en familjemedlem 
eller känd medarbetare till en person i politiskt utsatt 
ställning. 

20 § När en person i politiskt utsatt ställning upphör att 
utöva en offentlig funktion enligt 1 kap. 8 § 5, ska 19 § 
tillämpas i 18 månader. Därefter ska åtgärder enligt 19 § 
tillämpas om risken för penningtvätt eller finansiering av 
terrorism som kan förknippas med kundrelationen bedöms som 
hög.

Om åtgärder enligt 19 § inte längre ska tillämpas på en 
person som avses i första stycket, ska sådana åtgärder inte 
heller tillämpas på familjemedlemmar eller kända medarbetare 
till en person i politiskt utsatt ställning.

Åtgärder för kundkännedom som har utförts av utomstående 

21 § Vid tillämpningen av 7, 8 och 12 §§ får en 
verksamhetsutövare förlita sig på åtgärder som har utförts av 
en utomstående som anges i 22 §, om verksamhetsutövaren utan 
dröjsmål

1. får del av de uppgifter som den utomstående har inhämtat, 
och 

2. på begäran kan få del av den dokumentation som ligger till 
grund för uppgifterna. 

Verksamhetsutövaren svarar för att de åtgärder för 
kundkännedom som vidtagits av utomstående är tillräckliga. 

22 § Med utomstående enligt 21 § avses

1. fysiska eller juridiska personer med verksamhet som anges i 
1 kap. 2 § första stycket 1-3, 5-8 och 10-15 eller motsvarande 
verksamhet, auktoriserade eller godkända revisorer och 
advokater som är etablerade inom EES, och

2. fysiska eller juridiska personer med verksamhet som anges i 
1 kap. 2 § första stycket 1-3, 5-8 och 10-15 eller motsvarande 
verksamhet, auktoriserade eller godkända revisorer och 
advokater som är etablerade utanför EES, om de

a) tillämpar bestämmelser om kundkännedom och bevarande av 
handlingar som motsvarar kraven i denna lag, och

b) står under tillsyn över att dessa bestämmelser följs.
Lag (2021:903).

23 § En verksamhetsutövare får inte förlita sig på åtgärder 
för kundkännedom som vidtagits av en utomstående med hemvist 
i ett sådant land utanför EES som av Europeiska kommissionen 
identifierats som ett högrisktredjeland.

Första stycket gäller inte om den utomstående är filial eller 
dotterföretag till en juridisk person som anges i 22 § 1, om 
filialen eller dotterföretaget tillämpar gemensamma rutiner 
som fastställts enligt 2 kap. 8 eller 9 § eller motsvarande 
krav enligt lagstiftningen i det land där kunden finns eller 
har hemvist.

24 § Kraven i 21–23 §§ ska inte tillämpas vid 
utkontraktering, agenturförhållanden eller liknande 
förhållanden där den utomstående tjänsteleverantören, agenten 
eller motsvarande enligt avtal ska anses ingå i 
verksamhetsutövaren.

Kundkontroll i särskilda fall

Konton med medel som tillhör någon annan

25 § En verksamhetsutövare som tillhandahåller konto som 
kunden innehar i syfte att förvalta medel som tillhör kundens 
verkliga huvudman behöver inte vidta de åtgärder för 
kundkännedom som avses i 8 § i fråga om den verkliga 
huvudmannen, om kunden

1. är en fysisk eller juridisk person med verksamhet som anges 
i 1 kap. 2 § första stycket 1-3, 5-8 och 10-15 eller 
motsvarande verksamhet, auktoriserad eller godkänd revisor, 
advokat eller advokatbolag med hemvist inom EES,

2. är en fysisk eller juridisk person med verksamhet som anges 
1 kap. 2 § första stycket 1-3, 5-8 och 10-15 eller motsvarande 
verksamhet, auktoriserad eller godkänd revisor, advokat eller 
advokatbolag med hemvist utanför EES, och

a) tillämpar bestämmelser om kundkännedom och bevarande av 
handlingar som motsvarar kraven i denna lag, och

b) står under tillsyn över att dessa bestämmelser följs, eller

3. till följd av föreskrift i lag eller annan författning är 
skyldig att hålla medel som förvaltas för någon annans räkning 
avskilda från egna tillgångar och medel.

Första stycket får tillämpas endast om den risk som kan 
förknippas med kunden enligt 2 kap. 3 § bedöms som låg och om 
verksamhetsutövaren utan dröjsmål på begäran kan få del av 
uppgift om identiteten hos den för vars räkning kunden 
förvaltar medlen och den dokumentation som ligger till grund 
för uppgifterna. Lag (2021:903).

Livförsäkringar och andra investeringsrelaterade försäkringar 

26 § En verksamhetsutövare som tillhandahåller livförsäkringar 
eller andra investeringsrelaterade försäkringar ska

1. senast när försäkringsersättning betalas ut identifiera 
förmånstagaren och förmånstagarens verkliga huvudman och 
kontrollera identiteten på dessa samt vidta åtgärder för att 
avgöra om någon av dem är en person i politiskt utsatt 
ställning eller en familjemedlem eller känd medarbetare till 
en sådan person,

2. när den får kännedom om att en försäkring har överlåtits 
identifiera förvärvaren och förvärvarens verkliga huvudman och 
kontrollera identiteten på dessa samt vidta åtgärder för att 
avgöra om någon av dem är en person i politiskt utsatt 
ställning eller en familjemedlem eller känd medarbetare till 
en sådan person. Lag (2020:51).

27 § Om en person i politiskt utsatt ställning eller en 
familjemedlem eller känd medarbetare till en sådan person har 
identifierats enligt 26 § 1 och detta medför att risken för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism som kan 
förknippas med kundrelationen bedöms som hög, ska 
verksamhetsutövaren

1. inhämta godkännande från behörig beslutsfattare innan 
försäkringsersättning betalas ut, och

2. tillämpa skärpt fortlöpande uppföljning av 
affärsförbindelsen enligt 13 § och övervaka aktiviteter och 
transaktioner enligt 4 kap. 1 § i förhöjd omfattning.
Lag (2020:51).

28 § Kontroller och åtgärder enligt 26 och 27 §§ ska vidtas i 
den omfattning det behövs med hänsyn till den risk som kan 
förknippas med kundrelationen enligt 2 kap. 3 §. Om det 
behövs för att bedöma risken, ska omständigheter hänförliga 
till förmånstagaren också beaktas.

Truster och liknande juridiska konstruktioner utan utpekade 
förmånstagare

29 § Om kunden är eller företräder en trust eller liknande 
juridisk konstruktion och trustens eller den juridiska 
konstruktionens förmånstagare identifieras på annat sätt än 
med namn, ska en verksamhetsutövare säkerställa att 
förmånstagaren kan identifieras senast vid 
utbetalningstillfället.

Förmånstagarens identitet ska kontrolleras senast vid 
utbetalningen av förmånerna eller när förmånstagaren gör 
gällande någon annan förvärvad rättighet.

30 § Kontroller och åtgärder enligt 29 § ska vidtas i den 
omfattning det behövs med hänsyn till den risk som kan 
förknippas med kundrelationen enligt 2 kap. 3 §. När det 
behövs för att bedöma risken ska omständigheter hänförliga 
till förmånstagaren också beaktas.

Elektroniska pengar

31 § En verksamhetsutövare får besluta att inte vidta de 
åtgärder för kundkännedom som avses i 7, 8 och 10-13 §§ i 
fråga om elektroniska pengar enligt lagen (2011:755) om 
elektroniska pengar, om

1. betalningsinstrumentet inte kan återuppladdas eller har en 
månatlig gräns för penningtransaktioner på ett belopp 
motsvarande högst 150 euro och endast kan användas för 
betalning i Sverige,

2. det högsta belopp som lagras elektroniskt inte överstiger 
ett belopp motsvarande 150 euro,

3. betalningsinstrumentet kan användas uteslutande för inköp 
av varor eller tjänster,

4. betalningsinstrumentet inte kan finansieras med anonyma 
elektroniska pengar, och

5. kontantinlösen eller kontantuttag av de elektroniska 
pengarnas penningvärde inte får ske med belopp som överstiger 
motsvarande 50 euro. 

Förenklade åtgärder för kundkännedom enligt första stycket får 
tillämpas endast om 

1. utgivaren av elektroniska pengar övervakar 
affärsförbindelserna och transaktionerna så noga att ovanliga 
eller misstänkta transaktioner kan upptäckas enligt 4 kap. 
1 §, eller 

2. en betalningstransaktion som initieras via internet eller 
genom något annat medel för distanskommunikation avser ett 
belopp som uppgår till motsvarande högst 50 euro.
Lag (2019:774).

32 § Verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första 
stycket 1-13 får ta emot betalning med ett anonymt 
betalningsinstrument som getts ut i ett land utanför EES bara 
om instrumentet uppfyller kraven i 31 §. Lag (2021:903).

4 kap. Övervakning och rapportering 

Övervaknings- och rapporteringsskyldighet

1 § En verksamhetsutövare ska övervaka pågående 
affärsförbindelser och bedöma enstaka transaktioner i syfte 
att upptäcka aktiviteter och transaktioner som

1. avviker från vad verksamhetsutövaren har anledning att 
räkna med utifrån den kännedom om kunden som 
verksamhetsutövaren har, 

2. avviker från vad verksamhetsutövaren har anledning att 
räkna med utifrån den kännedom som verksamhetsutövaren har om 
sina kunder, de produkter och tjänster som tillhandahålls, de 
uppgifter som kunden lämnar och övriga omständigheter, 
eller

3. utan att vara avvikande enligt 1 eller 2 kan antas 
ingå som ett led i penningtvätt eller finansiering av 
terrorism. 

Inriktningen och omfattningen av övervakningen ska bestämmas 
med beaktande av de risker som identifierats i den allmänna 
riskbedömningen, den risk för penningtvätt och finansiering 
av terrorism som kan förknippas med kundrelationen och annan 
information om tillvägagångssätt för penningtvätt eller 
finansiering av terrorism.

2 § Om avvikelser eller misstänkta aktiviteter eller 
transaktioner uppmärksammas enligt 1 § eller på annat sätt, 
ska en verksamhetsutövare genom skärpta åtgärder för 
kundkännedom enligt 3 kap. 16 § och andra nödvändiga åtgärder 
bedöma om det finns skälig grund att misstänka att det är 
fråga om penningtvätt eller finansiering av terrorism eller 
att egendom annars härrör från brottslig handling.

När en verksamhetsutövare anser att det finns skälig grund 
att misstänka att det är fråga om penningtvätt eller 
finansiering av terrorism eller att egendom annars härrör 
från brottslig handling, behöver ytterligare åtgärder enligt 
första stycket inte vidtas.

3 § Om en verksamhetsutövare efter en bedömning enligt 2 § 
har skälig grund att misstänka penningtvätt eller 
finansiering av terrorism eller att egendom annars härrör 
från brottslig handling, ska uppgifter om alla omständigheter 
som kan tyda på detta utan dröjsmål rapporteras till 
Polismyndigheten. 

En sådan rapport ska göras även om transaktioner inte 
genomförs liksom om det före ingåendet av en 
affärsförbindelse eller utförandet av en transaktion 
uppkommer misstanke om att kunden avser att använda 
verksamhetsutövarens produkter eller tjänster för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism.

Om den egendom som avses i rapporten till Polismyndigheten 
finns hos verksamhetsutövaren ska detta anges särskilt, 
liksom i förekommande fall uppgifter om 

1. vilka tillgodohavanden kunden har hos verksamhetsutövaren, 

2. huruvida verksamhetsutövaren avstått från att genomföra en 
misstänkt transaktion, och 

3. mottagare av en misstänkt transaktion. 

3 a § Polismyndigheten ska i de fall det är möjligt ge lämplig 
återkoppling till verksamhetsutövarna om effektiviteten och 
uppföljningen av rapporter enligt 3 §. Lag (2020:51).

4 § Om en tillsynsmyndighet vid inspektion eller på annat 
sätt har upptäckt en omständighet som kan antas ha samband 
med eller utgöra penningtvätt eller finansiering av 
terrorism, ska myndigheten utan dröjsmål underrätta 
Polismyndigheten om detta. 

En sådan underrättelse ska även göras av andra myndigheter 
som i sin verksamhet upptäcker sådana omständigheter som 
avses i första stycket i samband med att de hanterar 
kontanter, om det inte hindras av sekretess enligt 
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).

5 § Vid tillämpning av artikel 32.1 i Europaparlamentets och 
rådets direktiv (EU) 2015/849 av den 20 maj 2015 om åtgärder 
för att förhindra att det finansiella systemet används för 
penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och 
om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 
2005/60/EG och kommissionens direktiv 2006/70/EG, i den 
ursprungliga lydelsen, och av artikel 55.2 i förordning (EU) 
nr 1031/2010 är Polismyndigheten finansunderrättelseenhet.

Uppgiftsskyldighet

6 § Följande fysiska eller juridiska personer ska på begäran 
av Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen utan dröjsmål lämna 
alla uppgifter som behövs för en utredning om penningtvätt 
eller finansiering av terrorism:

1. en verksamhetsutövare,

2. ett clearingbolag,

3. den som tillhandahåller finansiell infrastruktur som avser 
omedelbara betalningar, och 

4. den som bedriver eller under de senaste fem åren har 
bedrivit penninginsamling för humanitärt, välgörande, 
kulturellt eller något annat allmännyttigt ändamål.

När uppgifter har lämnats enligt 3 §, ska även andra fysiska 
eller juridiska personer som avses i 1 kap. 2-5 §§ lämna de 
uppgifter för utredningen som Polismyndigheten eller 
Säkerhetspolisen begär. Lag (2024:125).

7 § En verksamhetsutövare ska ha ett system för att snabbt 
och fullständigt kunna lämna uppgifter om huruvida 
verksamhetsutövaren under de senaste fem åren har haft en 
affärsförbindelse med en viss person och, om så skulle vara 
fallet, om förbindelsens art.

Undantag från rapporterings- och uppgiftsskyldighet 

8 § Advokater och andra oberoende jurister, auktoriserade och 
godkända revisorer samt skatterådgivare är inte skyldiga att 
lämna uppgifter enligt 3 eller 6 § om vad som anförtrotts dem 
när de försvarar eller företräder en klient i fråga om ett 
rättsligt förfarande, inklusive rådgivning för att inleda 
eller undvika ett rättsligt förfarande. Detsamma gäller 
information som avser en klient och som de har fått del av i 
samband med att de bedömer klientens rättsliga situation.
Lag (2019:608).

Tystnadsplikt 

9 § En verksamhetsutövare eller den som är verksam hos 
verksamhetsutövaren får inte för en kund eller någon 
utomstående obehörigen röja att en bedömning enligt 2 § 
utförs, har utförts eller kommer att utföras eller att 
uppgifter har lämnats enligt 3 eller 6 §.

Som obehörigt röjande avses inte att

1. uppgifter lämnas till en tillsynsmyndighet eller en 
brottsbekämpande myndighet,

2. uppgifter lämnas mellan verksamhetsutövare som avses i 
1 kap. 2 § första stycket 1-13 med hemvist i EES och som ingår 
i samma koncern eller mellan sådana verksamhetsutövare och 
deras filialer och dotterföretag belägna i ett land utanför 
EES, förutsatt att filialerna och dotterföretagen utanför EES 
tillämpar gemensamma rutiner som fastställts enligt 2 kap. 8 
eller 9 § eller motsvarande krav enligt lagstiftningen i det 
land där filialen finns eller dotterföretaget har hemvist,

3. uppgifter lämnas mellan advokater, andra oberoende 
jurister, revisorer, tillhandahållare av bokföringstjänster, 
skatterådgivare och fastighetsmäklare som omfattas av 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849, i den 
ursprungliga lydelsen, eller likvärdiga bestämmelser i ett 
land utanför EES och som är anställda eller på annat sätt 
verksamma inom samma juridiska person eller olika juridiska 
personer med gemensamt ägande, gemensam ledning eller gemensam 
efterlevnadskontroll,

4. uppgifter som rör samma kund och samma transaktion och som 
omfattar fler än en verksamhetsutövare lämnas mellan sådana 
juridiska och fysiska personer som anges i 1 kap. 2 § första 
stycket 1-13 och 18-22, förutsatt att de tillhör samma 
verksamhets- eller yrkeskategori och omfattas av skyldigheter 
i fråga om tystnadsplikt och skydd för personuppgifter som 
följer av denna lag,

5. en kund får kännedom om att åtgärder enligt första stycket 
vidtas eller kan komma att vidtas, när ett röjande inte kan 
undvikas till följd av verksamhetsutövarens skyldighet att 
avstå från en transaktion, att avstå från att inleda en 
affärsförbindelse eller att avsluta en affärsförbindelse 
enligt 3 kap. 1-3 §§, och

6. uppgifter lämnas i samverkan enligt 4 a kap.

Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten 
enligt första stycket finns i 20 kap. 3 § brottsbalken.
Lag (2022:1537).

9 a § Ett clearingbolag eller den som tillhandahåller 
finansiell infra-struktur som avser omedelbara betalningar får 
inte för någon utomstående obehörigen röja att uppgifter har 
lämnats enligt 6 §. Detsamma gäller den som är verksam hos ett 
sådant företag.

Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten 
enligt första stycket finns i 20 kap. 3 § brottsbalken.
Lag (2024:125).

10 § En verksamhetsutövare eller den som är verksam hos 
verksamhetsutövaren får inte göras ansvarig för att ha 
åsidosatt tystnadsplikt för uppgifter som lämnas med stöd av 3 
eller 6 §, om personen hade anledning att räkna med att 
uppgiften borde lämnas.

I fråga om europabolag och europakooperativ som har ett sådant 
förvaltningssystem som avses i artiklarna 39-42 i rådets 
förordning (EG) nr 2157/2001 av den 8 oktober 2001 om stadga 
för europabolag respektive artiklarna 37-41 i rådets 
förordning (EG) nr 1435/2003 av den 22 juli 2003 om stadga för 
europeiska kooperativa föreningar (SCE-föreningar) ska 
bestämmelserna i första stycket och i 9 § tillämpas på en 
ledamot i tillsynsorganet.

Av 16 § andra stycket och 22 § lagen (2004:575) om europabolag 
samt 21 § andra stycket och 26 § lagen (2006:595) om 
europakooperativ framgår att bestämmelserna i andra stycket 
ska tillämpas också på ledamöter i ett europabolags eller ett 
europakooperativs lednings- eller förvaltningsorgan.

Särskilda bestämmelser om ansvar för revisorer i aktiebolag, 
ekonomiska föreningar, stiftelser och vissa andra företag 
finns i 5 kap. 2 § stiftelselagen (1994:1220), 37 § 
revisionslagen (1999:1079), 29 kap. 2 § aktiebolagslagen 
(2005:551) och 21 kap. 2 § lagen (2018:672) om ekonomiska 
föreningar. Lag (2022:1537).

Dispositionsförbud 

11 § Om det finns skäl att misstänka att egendom i form av 
pengar, fordran eller någon annan rättighet är föremål för 
penningtvätt eller avsedd för finansiering av terrorism och 
egendomen finns hos en verksamhetsutövare, får 
Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen besluta att egendomen 
eller ett motsvarande värde tills vidare inte får flyttas 
eller disponeras på annat sätt (dispositionsförbud).

Beslut om dispositionsförbud får meddelas endast om det är 
fara i dröjsmål och det skäligen kan befaras att egendomen 
annars kommer att undanskaffas och skälen för åtgärden 
uppväger det intrång eller men i övrigt som den innebär.

Om förutsättningarna enligt första och andra styckena är 
uppfyllda, får Polismyndigheten fatta beslut om 
dispositionsförbud även på begäran av en utländsk 
finansunderrättelseenhet.

12 § Ett beslut om dispositionsförbud ska så snart som 
möjligt anmälas till åklagare, som skyndsamt ska pröva om 
åtgärden ska bestå. Åklagarens beslut får inte överklagas.

Finns det inte längre skäl för åtgärden ska den hävas. 
Åtgärden upphör att gälla när två arbetsdagar har gått från 
Polismyndighetens eller Säkerhetspolisens beslut, om den inte 
hävts före det.

En verksamhetsutövare ska omedelbart underrättas om att en 
åtgärd har beslutats eller hävts.

Den som har drabbats av ett beslut om dispositionsförbud ska 
underrättas om beslutet när det kan antas att syftet med en 
beslutad eller förutsedd åtgärd inte motverkas och den 
framtida utredningen inte skadas om uppgiften röjs. Beslut om 
underrättelse meddelas av åklagare. En underrättelse behöver 
inte lämnas, om den med hänsyn till omständigheterna 
uppenbart är utan betydelse.

13 § Beslut om dispositionsförbud med anledning av misstänkt 
penningtvätt får endast avse sådan egendom som härrör från 
brott eller brottslig verksamhet som avses i 1 kap. 6 § 
första stycket.

4 a kap. Samverkan mot penningtvätt och finansiering av 
terrorism

Ändamål för och deltagare i samverkan

1 § Samverkan enligt detta kapitel får ske för att förebygga, 
förhindra eller upptäcka penningtvätt och finansiering av 
terrorism. I samverkan får delta

1. brottsbekämpande myndigheter, Finansinspektionen och 
verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1 
(kreditinstitut), eller 

2. brottsbekämpande myndigheter och tillsynsmyndigheter. 

Med brottsbekämpande myndigheter avses Ekobrottsmyndigheten, 
Polismyndigheten, Skatteverket, Säkerhetspolisen, Tullverket 
och Åklagarmyndigheten. 

Med tillsynsmyndigheter avses myndigheter som utövar tillsyn 
enligt denna lag. Lag (2022:1537).

Förutsättningar för samverkan

2 § Samverkan får ske endast för att förebygga, förhindra 
eller upptäcka sådan penningtvätt och finansiering av 
terrorism som till sin karaktär, komplexitet eller omfattning 
är allvarlig.

Samverkan ska anordnas så att den inte blir mer långtgående än 
vad som behövs med hänsyn till ändamålet för samverkan och så 
att det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de 
olägenheter som kan antas uppstå för enskilda som berörs av 
samverkan.

I samverkan enligt 1 § första stycket 1 ska minst en myndighet 
delta. Lag (2022:1537).

Uppgiftsskyldighet

3 § Den som deltar i samverkan ska trots sekretess eller 
tystnadsplikt lämna en uppgift till en annan deltagare om det 
behövs för mottagarens deltagande i samverkan. 

En uppgift ska inte lämnas om det finns en bestämmelse om 
sekretess eller tystnadsplikt som är tillämplig på uppgiften 
och om övervägande skäl talar för att det intresse som 
sekretessen eller tystnadsplikten ska skydda har företräde 
framför intresset av att uppgiften lämnas ut. En uppgift ska 
heller inte lämnas i den utsträckning uppgiftslämnandet skulle 
strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater.

Åklagarmyndigheten och Ekobrottsmyndigheten, när den bedriver 
åklagarverksamhet, är inte skyldiga att lämna en uppgift 
enligt första stycket men får trots sekretess lämna en uppgift 
till en annan myndighet eller enskild. Lag (2022:1537).

Beslut om samverkan

4 § Beslut om samverkan fattas av den myndighet eller de 
myndigheter som deltar i samverkan. Ett beslut får omfatta 
kreditinstitut som samtycker till det.

Ett beslut om samverkan ska vara skriftligt. I beslutet ska 
följande anges:

1. föremålet för samverkan, 

2. vilka som deltar i samverkan, och

3. den tid som samverkan ska gälla.

När det inte längre finns skäl för samverkan ska den avslutas.
Lag (2022:1537).

Tystnadsplikt

5 § Ett kreditinstitut eller den som är verksam hos institutet 
får inte för en kund eller utomstående obehörigen röja ett 
beslut om samverkan eller en uppgift som tagits emot i 
samverkan. 

Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten 
enligt första stycket finns i 20 kap. 3 § brottsbalken.
Lag (2022:1537).

5 kap. Behandling av personuppgifter

Tillämpningsområde

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om behandling av 
personuppgifter enligt denna lag för 

1. verksamhetsutövare (2-11 §§ ), och 

2. andra än verksamhetsutövare (12 och 13 §§ ).

Kapitlet gäller om behandlingen helt eller delvis är 
automatiserad eller om personuppgifterna ingår i eller är 
avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter 
som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt 
särskilda kriterier. Lag (2022:1537).

Tillåtna ändamål för behandling av personuppgifter

2 § En verksamhetsutövare får behandla personuppgifter i 
syfte att kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag. 

Bevarande av handlingar och uppgifter

3 § En verksamhetsutövare ska i fem år bevara handlingar och 
uppgifter, om handlingarna och uppgifterna avser

1. åtgärder som har vidtagits för kundkännedom enligt 3 kap. 
och 4 kap. 2 §, eller 

2. transaktioner som genomförts med kunder inom ramen för 
affärsförbindelser eller vid enstaka transaktioner som 
omfattas av krav på åtgärder för kundkännedom enligt 3 kap. 
4–6 §§.

Tiden ska räknas från det att åtgärderna eller 
transaktionerna utfördes eller, i de fall då en 
affärsförbindelse har etablerats, affärsförbindelsen 
upphörde. Om en enstaka transaktion inte har genomförts till 
följd av misstanke om penningtvätt eller finansiering av 
terrorism, ska tiden räknas från det att avståendet skedde. 

4 § Om det är nödvändigt för att förebygga, upptäcka eller 
utreda penningtvätt eller finansiering av terrorism får 
verksamhetsutövare bevara handlingar och uppgifter enligt 3 § 
under en längre tid än fem år. Den sammanlagda tiden får dock 
inte överstiga tio år. 

Första stycket gäller också i fråga om handlingar och 
uppgifter som ska bevaras enligt artikel 16 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/1113.
Lag (2024:1166).

Behandling av känsliga personuppgifter

5 § Personuppgifter som avses i artikel 9.1 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 
27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på 
behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana 
uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän 
dataskyddsförordning), här benämnd EU:s dataskyddsförordning, 
får behandlas endast om det är nödvändigt för att 

1. bedöma om kunden är en person i politiskt utsatt ställning 
eller familjemedlem eller känd medarbetare till en sådan 
person enligt 1 kap. 8-10 §§, 

2. bedöma den risk som kan förknippas med kundrelationen 
enligt 2 kap. 3 §, 

3. uppfylla övervakningsskyldigheten enligt 4 kap. 1 §,

4. bedöma misstänkta transaktioner och aktiviteter enligt 
4 kap. 2 §, 

5. lämna uppgifter enligt 4 kap. 3 och 6 §§, och

6. lämna uppgifter i samverkan enligt 4 a kap.

Personuppgifterna får också behandlas vid bevarande av 
handlingar och uppgifter enligt 3 och 4 §§, om det är tillåtet 
att behandla uppgifterna enligt första stycket. 
Lag (2022:1537).

Behandling av personuppgifter om lagöverträdelser

6 § Personuppgifter som avses i artikel 10 i EU:s 
dataskyddsförordning får behandlas endast om det är nödvändigt 
för att 

1. bedöma den risk som kan förknippas med kundrelationen 
enligt 2 kap. 3 §, 

2. uppfylla övervakningsskyldigheten enligt 4 kap. 1 §,

3. bedöma misstänkta transaktioner och aktiviteter enligt 
4 kap. 2 §, 

4. lämna uppgifter enligt 4 kap. 3 och 6 §§, och

5. lämna uppgifter i samverkan enligt 4 a kap.

Personuppgifterna får också behandlas vid bevarande av 
handlingar och uppgifter enligt 3 och 4 §§, om det är tillåtet 
att behandla uppgifterna enligt första stycket. 
Lag (2022:1537).

Information till den registrerade

7 § Besked om att personuppgifter behandlas enligt 4 kap. 2, 
3 eller 6 § och om att sådana uppgifter lagras enligt 3 eller 
4 § får inte lämnas ut till den registrerade. 

Samkörning av register

8 § En verksamhetsutövares register med uppgifter om 
misstänkt penningtvätt eller finansiering av terrorism får 
inte samköras med motsvarande register hos någon annan.

9 § Förbudet i 8 § gäller inte samkörning av register med en 
filial till en verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § 
första stycket 1-13 som är etablerad i ett land utanför EES, 
om kraven enligt 2 kap. 10 och 11 §§ är uppfyllda i fråga om 
filialen.

Förbudet i 8 § gäller inte heller samkörning av register som 
sker mellan verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § första 
stycket 1-13 och som ingår i samma koncern, om 
verksamhetsutövarna har hemvist i Sverige eller inom EES.

Om en verksamhetsutövare som avses i andra stycket har hemvist 
i ett land utanför EES gäller andra stycket om kraven enligt 
2 kap. 10 och 11 §§ är uppfyllda i fråga om den 
verksamhetsutövaren. Lag (2021:903).

10 § Har upphävts genom lag (2018:332).

Tystnadsplikt

11 § Den som är verksam hos en verksamhetsutövare får inte 
obehörigen röja att personuppgifter behandlas enligt 5 och 
6 §§ eller 4 kap. 2, 3 och 6 §§ och att sådana uppgifter 
bevaras enligt 3 och 4 §§.

Ansvar enligt 20 kap. 3 § brottsbalken ska inte följa för den 
som bryter mot förbudet i första stycket.

Andra än verksamhetsutövare

12 § Besked om att personuppgifter behandlas enligt 4 kap. 6 § 
får inte lämnas ut till den registrerade av 

1. ett clearingbolag, eller

2. den som tillhandahåller finansiell infrastruktur som avser 
omedelbara betalningar. Lag (2024:125).

13 § Uppgift om att personuppgifter behandlas enligt 4 kap. 
6 § får inte obehörigen röjas av någon som är verksam hos

1. ett clearingbolag, eller

2. den som tillhandahåller finansiell infrastruktur som avser 
omedelbara betalningar. 

Ansvar enligt 20 kap. 3 § brottsbalken ska inte följa för den 
som bryter mot förbudet i första stycket. 
Lag (2024:125).

6 kap. Intern kontroll och anmälningar om misstänkta 
överträdelser 

1 § En verksamhetsutövare ska ha rutiner och riktlinjer för 
intern kontroll.

Om en verksamhetsutövare använder modeller för riskbedömning, 
riskklassificering, övervakning eller andra förfaranden, ska 
verksamhetsutövaren ha rutiner för modellriskhantering. 
Rutinerna för modellriskhantering ska syfta till att 
utvärdera och kvalitetssäkra de modeller som 
verksamhetsutövaren använder.

Omfattningen av och innehållet i rutinerna och riktlinjerna 
ska bestämmas med hänsyn till verksamhetsutövarens storlek 
och art samt den risk för penningtvätt och finansiering av 
terrorism som identifierats i den allmänna riskbedömningen. 

2 § När det är motiverat med hänsyn till verksamhetens 
storlek och art, ska en verksamhetsutövare 

1. utse en medlem av ledningsgruppen, verkställande 
direktören eller motsvarande befattningshavare som ska 
ansvara för att verksamhetsutövaren genomför de åtgärder som 
krävs för att följa denna lag och de föreskrifter som 
meddelats med stöd av lagen, 

2. utse en person att löpande kontrollera att 
verksamhetsutövaren fullgör sina skyldigheter enligt denna 
lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen 
(centralt funktionsansvarig), och

3. inrätta en oberoende granskningsfunktion med ansvar för 
att granska de interna riktlinjer, kontroller och förfaranden 
som syftar till att verksamhetsutövaren ska fullgöra sina 
skyldigheter enligt denna lag eller föreskrifter som 
meddelats med stöd av lagen.

Den som är centralt funktionsansvarig ska ansvara för 
rapporter till Polismyndigheten enligt 4 kap. 3 §. 

3 § Om en verksamhetsutövare med huvudkontor i en annan stat 
inom EES tillhandahåller tjänster som avses i 1 kap. 2 § 
första stycket 6, 8 eller 13 b i Sverige, får 
Finansinspektionen besluta att verksamhetsutövaren ska utse en 
central kontaktpunkt i Sverige med ansvar för att säkerställa 
att bestämmelserna i denna lag följs.

Första stycket gäller inte om tjänsterna tillhandahålls genom 
en filial eller ett dotterföretag här i landet.
Lag (2024:1166).

4 § En verksamhetsutövare ska tillhandahålla ändamålsenliga 
rapporteringssystem för anställda, uppdragstagare och andra 
som på liknande grund deltar i verksamheten och som vill göra 
anmälningar om misstänkta överträdelser av bestämmelserna i 
denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. 

För verksamhetsutövare som omfattas av Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU) 2023/1113 ska rapporteringssystemen 
även möjliggöra anmälningar av misstänkta överträdelser av 
bestämmelserna i den förordningen. Lag (2024:1166).

4 a § En verksamhetsutövare ska ha rutiner och vidta de 
åtgärder i övrigt som behövs för att skydda anställda, 
uppdragstagare och andra som på liknande grund deltar i 
verksamheten från hot, hämnd eller andra fientliga åtgärder 
till följd av att de gjort en anmälan om misstänkta 
överträdelser av bestämmelserna i denna lag eller i 
föreskrifter som meddelats med stöd av lagen.

En verksamhetsutövare får inte utsätta en anställd, en 
uppdragstagare eller någon annan som på liknande grund deltar 
i verksamheten för repressalier på grund av att denne har 
gjort en anmälan. Lag (2019:774).

5 § Uppgift i en anmälan om en misstänkt överträdelse enligt 
4 § får inte obehörigen röjas, om uppgiften kan avslöja 
anmälarens identitet. 

Ansvar enligt 20 kap. 3 § brottsbalken ska inte följa för den 
som bryter mot förbudet i första stycket. 

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna 
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).

Om det i lag finns bestämmelser som avviker från första eller 
andra stycket, gäller de bestämmelserna.

6 a kap. Skadestånd

1 § En verksamhetsutövare som bryter mot 2 kap. 15 § andra 
stycket eller 6 kap. 4 a § andra stycket ska betala ersättning 
för den skada som uppkommer. Skadeståndet kan avse både 
ersättning för den förlust som uppkommer och ersättning för 
den kränkning som lagbrottet innebär.

Ersättning som avser en förlust som uppkommit efter det att en 
anställning upphört får bestämmas till högst det belopp som 
anges i 39 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. 

Om det är skäligt får skadeståndet sättas ned eller helt falla 
bort. Lag (2019:774).

2 § Om den som anser sig ha blivit utsatt för repressalier 
visar omständigheter som ger anledning att anta att han eller 
hon har blivit utsatt för repressalier, är det 
verksamhetsutövaren som ska visa att några repressalier inte 
har förekommit. Lag (2019:774).

3 § Mål enligt 1 § som rör en anställd eller någon som fullgör 
praktik hos verksamhetsutövaren eller som utför arbete som 
inhyrd eller inlånad arbetskraft ska handläggas enligt lagen 
(1974:371) om rättegången i arbetstvister. I sådana mål ska 
även den som fullgör praktik eller som utför arbete som inhyrd 
eller inlånad arbetskraft anses som arbetstagare. Den 
verksamhetsutövare hos vilken praktiken eller arbetet utförs 
ska anses som arbetsgivare. Detta gäller också när reglerna om 
tvisteförhandling i lagen (1976:580) om medbestämmande i 
arbetslivet tillämpas.

Mål enligt 1 § som rör någon annan än den som avses i första 
stycket ska prövas av allmän domstol och handläggas enligt 
rättegångsbalkens bestämmelser om rättegången i tvistemål där 
förlikning om saken är tillåten. Lag (2019:774).

4 § I mål som avses i 3 § första stycket ska följande 
bestämmelser i lagen (1976:580) om medbestämmande i 
arbetslivet tillämpas:

- 64 § om tidsfrist för att påkalla förhandling, 

- 65 § om tidsfrist för att väcka talan, 

- 66 § om förlängd tidsfrist för den som inte företräds av en 
arbetstagarorganisation, och

- 68 § om förlorad talerätt på grund av preskription.
Lag (2019:774).

7 kap. Tillsyn och ingripanden

Tillämpningsområde

1 § Detta kapitel tillämpas i fråga om tillsyn över och 
ingripanden mot verksamhet som avses i 1 kap. 2 § första 
stycket 16, 19, 20 och 22-24. Regeringen kan med stöd av 
8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilka 
myndigheter som utövar tillsyn enligt detta kapitel.

Bestämmelser om tillsyn över och ingripanden mot verksamhet 
som avses i 1 kap. 2 § första stycket 21 finns i 8 kap. 
rättegångsbalken och i 7 a kap. denna lag.

Bestämmelser om tillsyn över och ingripanden mot annan 
verksamhet som avses i 1 kap. 2 § första stycket finns i de 
lagar som reglerar dessa verksamhetsutövare. Lag (2021:903).

Tillsyn

2 § Genom tillsynen kontrolleras att verksamheten drivs 
enligt denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av 
lagen.

3 § Den som avser att driva verksamhet som anges i 1 § första 
stycket ska anmäla detta till Bolagsverket. Sådan verksamhet 
får inte drivas om anmälan inte har gjorts.

Om en fysisk eller juridisk person som är antecknad i 
Bolagsverkets register anmäler att verksamheten har upphört 
eller om det på annat sätt framgår att så är fallet, ska 
verket ta bort personen ur registret.

4 § Tillsynsmyndigheten får förelägga den som driver 
verksamhet som anges i 1 § första stycket utan att ha anmält 
detta att göra anmälan. Är det osäkert om en verksamhet är 
anmälningspliktig enligt 3 §, får tillsynsmyndigheten 
förelägga personen att lämna de upplysningar om verksamheten 
som behövs för att bedöma om så är fallet.

5 § Tillsynsmyndigheten får förelägga den som driver 
verksamhet som omfattas av detta kapitel att lämna de 
upplysningar och ge tillgång till de handlingar som behövs 
för tillsynen.

Tillsynsmyndigheten får, när den anser det nödvändigt, 
genomföra en undersökning på plats hos en verksamhetsutövare 
som är föremål för tillsyn enligt detta kapitel.

6 § Den som i väsentlig utsträckning har åsidosatt 
skyldigheter i näringsverksamhet eller som har gjort sig 
skyldig till allvarlig brottslighet får inte ägna sig åt 
verksamhet som är anmälningspliktig enligt 3 §.

Om verksamhetsutövaren är en juridisk person, gäller första 
stycket den som är verklig huvudman i den juridiska personen 
eller ingår i dess ledning. 

Verksamhetsutövaren ska anmäla förändringar i ledningen till 
tillsynsmyndigheten. Lag (2022:1537).

7 § Har upphävts genom lag (2022:1537).

Ingripanden

8 § Om ett föreläggande enligt 4 § eller 5 § första stycket 
inte följs, får tillsynsmyndigheten förelägga den fysiska 
eller juridiska personen att upphöra med verksamheten.

9 § Tillsynsmyndigheten ska förelägga en verksamhetsutövare 
som omfattas av ett förbud enligt 6 § första stycket att 

1. upphöra med verksamheten, om verksamhetsutövaren är en 
fysisk person, eller 

2. vidta rättelse och, om rättelse inte vidtas, upphöra med 
verksamheten, om verksamhetsutövaren är en juridisk person.

Tillsynsmyndigheten får förelägga den som omfattas av ett 
förbud enligt 6 § andra stycket att vidta de åtgärder som 
behövs för att personen inte längre ska vara verklig huvudman.
Lag (2022:1537).

10 § Tillsynsmyndigheten får ingripa mot en 
verksamhetsutövare som överträder en bestämmelse i 2–6 kap. 
eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen.

11 § Vid en överträdelse som avses i 10 § får 
tillsynsmyndigheten ingripa mot en verksamhetsutövare genom 
att utfärda ett föreläggande att göra rättelse eller, vid 
överträdelser som inte är ringa, genom beslut om 
sanktionsavgift.

Om verksamhetsutövaren är en fysisk person får 
sanktionsavgift enligt första stycket beslutas endast om 
överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk och 
personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat 
överträdelsen. 

Om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk får 
tillsynsmyndigheten förelägga verksamhetsutövaren att upphöra 
med verksamheten.

12 § Om verksamhetsutövaren är en juridisk person får 
tillsynsmyndigheten även ingripa mot någon som ingår i 
verksamhetsutövarens styrelse, är dess verkställande direktör 
eller på motsvarande sätt företräder verksamhetsutövaren, 
eller är ersättare för någon av dem, om verksamhetsutövaren 
har befunnits ansvarig för en överträdelse som avses i 10 §. 

Ett ingripande får ske endast om verksamhetsutövarens 
överträdelse är allvarlig, upprepad eller systematisk och 
personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat 
överträdelsen. 

Ingripande sker genom

1. beslut att personen i fråga under en viss tid, lägst tre 
år och högst tio år, inte får upprätthålla en funktion som 
avses i första stycket hos verksamhetsutövare som anges i 1 § 
första stycket, eller

2. beslut om sanktionsavgift.

13 § Vid valet av ingripande ska tillsynsmyndigheten ta 
hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den 
har pågått. Särskild hänsyn ska tas till skador som har 
uppstått och graden av ansvar.

I försvårande riktning ska det beaktas om verksamhetsutövaren 
tidigare har begått en överträdelse eller om den fysiska 
personen i verksamhetsutövarens ledning tidigare orsakat en 
sådan överträdelse.

I förmildrande riktning ska det beaktas om 

1. verksamhetsutövaren eller den fysiska personen i 
verksamhetsutövarens ledning i väsentlig utsträckning genom 
ett aktivt samarbete har underlättat tillsynsmyndighetens 
utredning, och 

2. om verksamhetsutövaren snabbt upphört med överträdelsen 
eller den fysiska personen i verksamhetsutövarens ledning 
snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den 
anmälts till eller påtalats av tillsynsmyndigheten.

Sanktionsavgift

14 § Sanktionsavgiften för en verksamhetsutövare som är en 
juridisk person ska som högst fastställas till det högsta av 

1. två gånger den vinst som verksamhetsutövaren gjort till 
följd av överträdelsen, om beloppet går att fastställa, 
eller

2. ett belopp i kronor motsvarande en miljon euro.

Sanktionsavgiften får inte bestämmas till ett lägre belopp än 
5 000 kronor.

Avgiften tillfaller staten.

15 § Sanktionsavgiften för en fysisk person ska som högst 
fastställas till det högsta av 

1. två gånger den vinst som den fysiska personen gjort till 
följd av överträdelsen, om beloppet går att fastställa, 
eller

2. ett belopp i kronor motsvarande en miljon euro.

Avgiften tillfaller staten.

16 § När sanktionsavgiftens storlek fastställs, ska särskild 
hänsyn tas till sådana omständigheter som anges i 13 § samt 
till den juridiska eller fysiska personens finansiella 
ställning och, om det går att fastställa, den vinst som 
gjorts till följd av överträdelsen.

Sanktionsföreläggande

17 § Beslut om ingripande enligt 11 § andra stycket och 12 § 
tas upp av tillsynsmyndigheten genom sanktionsföreläggande.

Ett sanktionsföreläggande innebär att den fysiska personen 
föreläggs att inom en viss tid godkänna en sanktion som är 
bestämd till tid eller belopp.

När föreläggandet har godkänts, gäller det som ett 
domstolsavgörande som fått laga kraft. Ett godkännande som 
görs efter den tid som angetts i föreläggandet är utan 
verkan.

18 § Ett sanktionsföreläggande ska innehålla uppgift om

1. den fysiska person som föreläggandet avser,

2. överträdelsen och de omständigheter som behövs för att 
känneteckna den,

3. de bestämmelser som är tillämpliga på överträdelsen, och

4. den sanktion som föreläggs personen.

Föreläggandet ska också innehålla en upplysning om att 
ansökan om sanktion kan komma att ges in till domstol, om 
föreläggandet inte godkänns inom den tid som 
tillsynsmyndigheten anger.

19 § Om ett sanktionsföreläggande inte har godkänts inom 
angiven tid, får tillsynsmyndigheten ansöka hos domstol om 
att sanktion ska beslutas. En sådan ansökan ska göras hos den 
förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av 
tillsynsmyndighetens beslut om ingripande mot 
verksamhetsutövaren.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till 
kammarrätten.

20 § Ett sanktionsföreläggande enligt 17 § är utan verkan, om 
föreläggandet inte har delgetts den som det riktas mot inom 
två år från den tidpunkt då överträdelsen ägde rum. I ett 
sådant fall får inte heller någon sanktion enligt 19 § första 
stycket beslutas. Lag (2023:831).

Verkställighet av beslut om sanktionsavgift

21 § Sanktionsavgiften ska betalas till tillsynsmyndigheten 
inom trettio dagar efter det att beslutet om den fått laga 
kraft eller sanktionsföreläggandet godkänts eller den längre 
tid som anges i beslutet eller föreläggandet.

22 § Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges 
i 21 §, ska tillsynsmyndigheten lämna den obetalda avgiften 
för indrivning. Bestämmelser om indrivning av statliga 
fordringar finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga 
fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt 
utsökningsbalken ske.

23 § En sanktionsavgift som har beslutats faller bort i den 
utsträckning verkställighet inte har skett inom fem år från 
det att beslutet fick laga kraft eller sanktionsföreläggandet 
godkändes.

Vite

24 § Föreläggande enligt denna lag får förenas med vite.

Överklagande

25 § Beslut om föreläggande att lämna uppgifter enligt 4 § 
andra meningen och 5 § första stycket samt beslut om att 
meddela ett sanktionsföreläggande enligt 17 § får inte 
överklagas.

Övriga beslut som meddelas enligt detta kapitel får 
överklagas till allmän förvaltningsdomstol. I sådana ärenden 
får tillsynsmyndigheten bestämma att beslutet ska gälla 
omedelbart, dock inte i fråga om beslut om sanktionsavgift. 

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till 
kammarrätten.

7 a kap. Särskilda bestämmelser om tillsyn över och 
ingripanden mot advokater och advokatbolag

Advokater

1 § Vid tillämpningen av denna lag gäller för advokater de 
grundläggande bestämmelserna om tillsyn och ingripanden i 
8 kap. rättegångsbalken och 4-11 §§ i detta kapitel. 
Lag (2019:608).

Advokatbolag

2 § Sveriges advokatsamfunds styrelse och disciplinnämnd 
utövar tillsyn över att advokatbolag följer denna lag.

Advokatbolag ska lämna samfundets styrelse och disciplinnämnd 
de uppgifter som behövs för tillsynen.

Om ett advokatbolag överträder en bestämmelse i 2-6 kap. får 
samfundets styrelse och disciplinnämnd ingripa mot 
advokatbolaget genom beslut om uttalande, erinran eller 
varning. Lag (2019:608).

3 § Den som i väsentlig utsträckning har åsidosatt 
skyldigheter i näringsverksamhet eller som har gjort sig 
skyldig till allvarlig brottslighet får inte ha ett 
kvalificerat innehav av andelar i ett advokatbolag eller ingå 
i dess ledning.

Med kvalificerat innehav avses detsamma som i 1 kap. 5 § 15 
lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse.
Lag (2019:608).

Platsundersökning

4 § Sveriges advokatsamfunds styrelse och disciplinnämnd får, 
när det är nödvändigt för tillsynen över att advokater och 
advokatbolag följer denna lag, genomföra en undersökning hos 
en advokat eller ett advokatbolag. Lag (2019:608).

Omständigheter som ska beaktas vid val av ingripande

5 § Vid valet av ingripande vid en överträdelse av en 
bestämmelse i 2-6 kap. ska hänsyn tas till hur allvarlig 
överträdelsen är och hur länge den har pågått. Särskild 
hänsyn ska tas till skador som har uppstått och graden av 
ansvar.

I försvårande riktning ska det beaktas om advokaten eller 
advokatbolaget tidigare har begått en överträdelse eller om 
personen i advokatbolagets ledning tidigare orsakat en sådan 
överträdelse.

I förmildrande riktning ska det beaktas om

1. advokaten, advokatbolaget eller personen i advokatbolagets 
ledning i väsentlig utsträckning genom ett aktivt samarbete 
har underlättat utredningen, och

2. advokaten eller advokatbolaget snabbt upphört med 
överträdelsen eller personen i advokatbolagets ledning snabbt 
verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts 
till eller påtalats av Sveriges advokatsamfund. 
Lag (2019:608).

Sanktionsavgift och tillfälligt förbud att ingå i 
advokatbolags ledning

6 § En varning enligt 8 kap. 7 § rättegångsbalken som avser en 
överträdelse av en bestämmelse i 2-6 kap. och en varning 
enligt 2 § tredje stycket får förenas med ett ingripande 
enligt 7 §.

Om Sveriges advokatsamfunds styrelse eller disciplinnämnd 
anser att det finns skäl att överväga ett sådant ingripande, 
ska ärendet överlämnas till Länsstyrelsen i Stockholms län, 
som beslutar i frågan. 

Samfundets styrelse eller disciplinnämnd ska lämna de 
uppgifter till länsstyrelsen som behövs för prövningen.
Lag (2019:608).

7 § Om en advokat har meddelats en varning får ingripande ske 
mot advokaten genom beslut om sanktionsavgift.

Om ett advokatbolag har meddelats en varning får ingripande 
ske mot 

1. advokatbolaget genom beslut om sanktionsavgift, och

2. en person som ingår i advokatbolagets styrelse, är dess 
verkställande direktör eller på motsvarande sätt företräder 
advokatbolaget, eller är ersättare för någon av dem, genom 

a) beslut att personen i fråga under en viss tid, lägst tre år 
och högst tio år, inte får upprätthålla en sådan funktion hos 
ett advokatbolag, eller 

b) beslut om sanktionsavgift.

Ett ingripande enligt andra stycket 2 får endast ske om 
överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk och 
personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat 
överträdelsen. Lag (2019:608).

8 § En sanktionsavgift enligt 7 § ska som högst fastställas 
till det högsta av

1. två gånger den vinst som gjorts till följd av 
regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller

2. ett belopp i kronor motsvarande en miljon euro.

En sanktionsavgift enligt 7 § första stycket och andra 
stycket 1 får inte bestämmas till ett lägre belopp än 
5 000 kronor.

Sanktionsavgiften tillfaller staten. Lag (2019:608).

9 § När sanktionsavgiftens storlek fastställs, ska särskild 
hänsyn tas till sådana omständigheter som anges i 5 § samt 
till den berördes finansiella ställning och, om det går att 
fastställa, den vinst som gjorts till följd av överträdelsen.
Lag (2019:608).

10 § Beslut om ingripande enligt 7 § andra stycket 2 tas upp 
av Länsstyrelsen i Stockholms län genom sanktionsföreläggande 
enligt 7 kap. 17-20 §§.

I fråga om verkställighet av beslut om sanktionsavgift 
tillämpas 7 kap. 21-23 §§.

Det som sägs om tillsynsmyndigheten i de bestämmelserna ska 
i stället gälla länsstyrelsen. Lag (2019:608).

Överklagande

11 § Beslut enligt 7 § av länsstyrelsen får överklagas till 
allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Beslut om att meddela ett sanktionsföreläggande får inte 
överklagas. Lag (2019:608).

8 kap. Bemyndiganden 

1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om 

1. undantag för vissa speltjänster från tillämpning av lagen 
eller bestämmelser i den, 

2. innehållet i och omfattningen av den allmänna 
riskbedömningen enligt 2 kap. 1 § och om faktorer som kan tyda 
på låg eller hög risk för penningtvätt eller finansiering av 
terrorism, 

3. undantag från kravet på dokumenterade riskbedömningar 
enligt 2 kap. 2 §, 

4. riskklassificering av kunder enligt 2 kap. 3 §, inbegripet 
faktorer som kan tyda på låg eller hög risk för penningtvätt 
eller finansiering av terrorism, 

5. innehållet i och omfattningen av interna och gemensamma 
rutiner enligt 2 kap. 8 och 9 §§, 

6. innehållet i rutiner för lämplighetsprövning enligt 2 kap. 
13 §, 

7. dokumentation av genomförda utbildningar och vilken 
information och utbildning som ska tillhandahållas anställda 
enligt 2 kap. 14 §, 

8. nödvändiga åtgärder och rutiner enligt 2 kap. 15 § och 
6 kap. 4 a §, 

9. åtgärder för identitetskontroll enligt 3 kap. 7 och 8 §§, 

10. vad som avses med förenklade åtgärder för kundkännedom och 
i vilka situationer som förenklade åtgärder är tillåtna enligt 
3 kap. 15 §, 

11. vad som avses med skärpta åtgärder för kundkännedom och i 
vilka situationer som skärpta åtgärder ska vidtas enligt 
3 kap. 16 och 17 §§, 

12. hur rapportering till Polismyndigheten ska göras enligt 
4 kap. 3 §, 

13. hur uppgifter ska lämnas enligt 4 kap. 6 §, 

14. system för uppgiftslämning enligt 4 kap. 7 §, 

15. bevarande av handlingar och uppgifter enligt 5 kap. 3 §, 

16. förutsättningarna för förlängt bevarande av handlingar och 
uppgifter enligt 5 kap. 4 §, 

17. innehållet i och omfattningen av rutiner för intern 
kontroll och modellriskhantering enligt 6 kap. 1 §, 

18. kriterierna för när funktioner som avses i 6 kap. 2 § 
första stycket ska inrättas samt de krav som ska gälla i fråga 
om funktionernas organisation, befogenheter och oberoende, 

19. organisation, kompetens, befogenheter, funktion och 
oberoende för den centrala kontaktpunkten enligt 6 kap. 3 §, 

20. det särskilda rapporteringssystemet enligt 6 kap. 4 §, och

21. skyldighet för verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § 
första stycket 1-13, 16, 17, 19, 20 och 22-24 att periodiskt 
eller på begäran lämna uppgifter om sin verksamhet, sina 
kunder och andra förhållanden som är nödvändiga för att 
tillsynsmyndigheter ska kunna bedöma den risk som kan 
förknippas med de verksamhetsutövare som står under tillsyn.
Lag (2022:1537).


Övergångsbestämmelser

2017:630

1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2017.

2. Genom lagen upphävs lagen (2009:62) om åtgärder mot 
penningtvätt och finansiering av terrorism.

3. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för 
överträdelser som inträffat före ikraftträdandet.

2019:608

1. Denna lag träder i kraft den 1 november 2019.

2. Äldre bestämmelser gäller för överträdelser som har 
inträffat före ikraftträdandet.

2019:774

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2020 i fråga om 3 kap. 
32 § och i övrigt den 1 januari 2020.

2020:1039

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2021.

2. Äldre bestämmelser gäller dock fortfarande för aktiebolag 
och ekonomiska föreningar som omfattas av punkt 2 och 3 i 
ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen 
(2020:1026) om upphävande av lagen (2004:299) om 
inlåningsverksamhet.