Anställningsförordning (1994:373) 

Förordningens tillämpningsområde

1 § I denna förordning finns föreskrifter om arbetstagare hos
myndigheterna under regeringen, dock inte affärsverken i fråga
om 9 och 10 §§.

Föreskrifterna i 9 § gäller inte lärare, assistenter och
amanuenser vid universitet och högskolor.
Förordning (2004:937).

2 § Om det i någon annan förordning finns föreskrifter som avviker
från denna förordning, gäller de föreskrifterna.

Beslutande myndighet

3 § Frågor om anställning skall prövas av den myndighet där
arbetstagaren kan komma att bli eller är anställd utom i
följande fall:

1. Frågor om anställningens upphörande och frågor om bisyssla
som avses i 7 a-7 d §§ lagen (1994:260) om offentlig
anställning handhas och prövas av regeringen när det gäller
chefen för en myndighet som lyder omedelbart under regeringen.

2. Frågor om anställningens upphörande och frågor om bisyssla
som avses i 7 a-7 c §§ lagen om offentlig anställning när det
gäller chefen för en myndighet som lyder under en annan
myndighet handhas och prövas av den överordnade myndigheten.

3. Beslut enligt 11 § andra stycket lagen om offentlig
anställning att en anställning inte skall upphöra meddelas av
regeringen.

4. Frågor om skiljande från arbetsuppgifter enligt 31 § lagen
om offentlig anställning prövas av regeringen.

5. Frågor om förflyttning enligt 8 § lagen (1994:261) om
fullmaktsanställning till en anställning hos en annan myndighet
prövas av regeringen. Förordning (2001:1017).

Bedömningsgrunder vid anställning

4 § Vid anställning skall myndigheten utöver skickligheten och
förtjänsten också beakta sådana sakliga grunder som stämmer
överens med allmänna arbetsmarknads-, jämställdhets-, social- och
sysselsättningspolitiska mål.

5 § Om arbetsuppgifterna i en anställning är sådana att det 
ställer särskilda krav på den anställdes hälsotillstånd, får 
myndigheten meddela föreskrifter om att den som ska anställas 
för arbetsuppgifterna ska lämna läkarintyg.

Innan sådana föreskrifter meddelas ska Socialstyrelsen ha 
getts tillfälle att yttra sig. Förordning (2017:791).

Förfarandet vid anställningar

6 § En myndighet som avser att anställa en arbetstagare skall på
något lämpligt sätt informera om detta så att de som är intresserade
av anställningen kan anmäla det till myndigheten inom en viss tid.

När det gäller en anställning som regeringen skall besluta om efter
förslag eller anmälan från en myndighet eller dess chef, skall
myndigheten informera om den lediga anställningen.

Någon information behöver inte lämnas, om särskilda skäl talar
mot det.

7 § Information om myndighetens beslut om anställning skall
lämnas på myndighetens anslagstavla.

Första stycket behöver inte tillämpas vid

-- anställning som beräknas vara högst sex månader,

-- anställning av dem som redan är aspiranter hos myndigheten.

8 § Ett anslag enligt 7 § skall innehålla uppgifter om

1. vilken dag som det sattes upp på anslagstavlan,

2. vad som gäller i fråga om överklagande,

3. de avvikande meningar som har antecknats i protokollet eller i
någon annan handling.

Tidsbegränsade anställningar

9 § En anställning får, utöver vad som följer av lagen (1982:80) om
anställningsskydd, begränsas till att gälla antingen för en bestämd
tid eller tills vidare längst till en viss tidpunkt i följande fall:

1. Arbetstagaren får en verksledande eller därmed jämförlig
ställning.

2. Arbetstagaren anställs för enstaka, kortvariga perioder.

3. Arbetstagaren anställs för en föreskriven, tidsbestämd
aspirantutbildning eller annan utbildning vid myndigheten.

4. Det finns ett beslut om att myndigheten skall upphöra eller
genomgå en omfattande omorganisation inom två år.

När besked och varsel inte behöver lämnas

10 § En myndighet behöver inte lämna

1. besked som avses i 15 § första stycket lagen (1982:80) om
anställningsskydd, när anställningen har varat högst tre månader i
följd,

2. besked som avses i 15 § andra stycket samma lag, när
anställningen har avsett ett semestervikariat eller ett feriearbete,

3. varsel enligt 30 § första stycket eller 30 a § samma lag i fråga om
anställning för den som har uppnått pensionsåldern.

Anmälan av bisysslor

11 § Anmälan av bisysslor enligt 7 d § lagen (1994:260) om
offentlig anställning skall ske skriftligt.
Förordning (2002:1041).

12 § Har upphävts genom förordning (2001:1017).

Disciplinpåföljd i form av löneavdrag

13 § När en arbetstagare har meddelats löneavdrag enligt 15 § lagen
(1994:260) om offentlig anställning, bestäms avdraget per dag till
25 procent av daglönen.

En daglön utgör en trettiondel av månadslönen.

Neutralitet och skyddsarbete vid arbetskonflikter

14 § En arbetstagare är inte skyldig att utföra arbete som är föremål
för en lockout eller för en tillåten strejk eller därmed jämförlig
stridsåtgärd eller för en lovlig blockad. Den som står utanför
arbetskonflikten skall dock fullgöra sina vanliga arbetsuppgifter.

En arbetstagare är skyldig att utföra skyddsarbete. Som sådant
arbete räknas arbete som behövs för avveckling av verksamheten
på ett tekniskt försvarligt sätt eller till förebyggande av fara för
människor eller skada på egendom. Lika med skyddsarbete anses
arbete som någon är skyldig att utföra på grund av särskilda
föreskrifter i en lag.

Anmälan till Statens ansvarsnämnd

15 § Om det uppkommer en fråga om disciplinansvar,
åtalsanmälan eller avskedande som skall prövas av Statens
ansvarsnämnd, skall detta genast anmälas till nämnden. Detsamma
gäller i fråga om avstängning och läkarundersökning enligt lagen
(1994:261) om fullmaktsanställning.

En sådan anmälan skall göras av den myndighet som skall pröva
frågor om anställningens upphörande.

Första och andra styckena gäller inte den som är chef för en
domstol, en arrendenämnd eller en hyresnämnd.

Särskilda föreskrifter för fullmaktsanställda

Läkarundersökningar

16 § Innan myndigheten beslutar om en läkarundersökning enligt
11  § lagen (1994:261) om fullmaktsanställning, skall myndigheten
begära ett yttrande från en läkare huruvida arbetstagaren bör
genomgå en sådan undersökning.

När yttrandet har kommit in, skall myndigheten begära ett yttrande
i frågan från Socialstyrelsen, om det inte är uppenbart att det är
onödigt.

17 § Läkarundersökningen utförs av den läkare som Socialstyrelsen
utser.

Intyg över undersökningen skall skrivas enligt ett formulär som
fastställs av Socialstyrelsen.

18 § Om det framgår av läkarintyget att arbetstagaren lider av en
sjukdom eller något liknande, får myndigheten bestämma att
arbetstagaren efter en bestämd tid skall lämna ett nytt intyg. Intyget
skall vara utfärdat av samma läkare eller av någon annan läkare
som har utsetts av Socialstyrelsen.

Flera anställningar

19 § Den som är anställd med fullmakt får utan särskilt beslut
vara ledig för att ha en tidsbegränsad anställning som omfattas
av lagen (1994:260) om offentlig anställning. Detta gäller dock
inte den som får en verksledande eller därmed jämförlig
ställning.

Även i andra fall kan en fullmaktsanställd beviljas ledighet
för att ha en anställning som omfattas av nämnda lag. En sådan
ledighet får avse högst sex månader, om det inte finns
särskilda skäl för längre ledighet.

En myndighets beslut enligt andra stycket får inte överklagas.

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om överklagande av
beslut som har meddelats före ikraftträdandet.
Förordning (1999:864).

Omröstning

20 § När flera deltar i ett avgörande om anställningens upphörande,
disciplinansvar eller åtalsanmälan eller om avstängning eller
läkarundersökning enligt lagen (1994:261) om fullmaktsanställning
skall föreskrifterna i 29 kap. rättegångsbalken tillämpas.

Överklagande

21 § En myndighets beslut i anställningsärenden får överklagas
hos Statens överklagandenämnd. Nämndens beslut får inte
överklagas.

En myndighets förslag om att anställa en arbetstagare eller
beslut om att avbryta ett anställningsförfarande får inte
överklagas. Förordning (2007:837).

22 § När information enligt 7 § första stycket skall lämnas om ett
anställningsbeslut, räknas tiden för överklagande av beslutet från
den dag då informationen lämnades på myndighetens anslagstavla.

23 § Har upphävts genom förordning (2001:1017).

24 § Har upphävts genom förordning (1999:864).

Övergångsbestämmelser

1994:373

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1994.

2. Genom förordningen upphävs

  -- anställningsförordningen (1965:601),

  -- inrättandeförordningen (1991:1749),

  -- tidsbegränsningsförordningen (1991:1750).

3. Äldre föreskrifter tillämpas i fråga om

  -- förordnanden på tjänster med beteckningen p eller r som har
beslutats före ikraftträdandet,

  -- långtidsvikariat som har meddelats före ikraftträdandet.

4. En arbetstagare, som enligt äldre föreskrifter är tjänstledig från
en fullmaktstjänst för att ha en annan tjänst, får utan särskild
prövning fortsätta att vara tjänstledig för detta ändamål, så länge
den senare anställningen varar.

5. Om det i en förordning eller i ett särskilt beslut av regeringen
hänvisas till en föreskrift som har ersatts genom en föreskrift i
denna förordning, skall i stället den nya föreskriften tillämpas.

1999:864

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre föreskrifter
gäller fortfarande i fråga om överklagande av beslut som har
meddelats före ikraftträdandet.

2001:1017

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2002. I fråga om
överklagande av beslut som meddelats före den 1 januari 2002
gäller dock fortfarande 12 och 23 §§.