Kungörelse (1973:731) med tillämpningsföreskrifter  till lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring 

1 § Erkänd arbetslöshetskassa skall till arbetsmarknadsstyrelsen insända
rapport över kassans verksamhet under varje sådan period av två månader,
som avses i 7 § första stycket förordningen (1982:434) om statsbidrag
till erkända arbetslöshetskassor. Om arbetsmarknadsstyrelsen finner att
det är behövligt, är kassa dock skyldig att avge rapport för varje
kalendermånad. Rapport skall insändas senast den dag, som
arbetsmarknadsstyrelsen bestämmer. Lag (1982:435).

2 § Erkänd arbetslöshetskassas styrelse är skyldig att inom en månad
efter det styrelsesammanträde hållits till arbetsmarknadsstyrelsen
insända styrkt avskrift av protokoll, som förts vid sammanträdet.

3 § Erkänd arbetslöshetskassa skall omedelbart lämna
arbetsmarknadsstyrelsen kortfattad redogörelse för kassans beslut i
fall, som avses i 29 och 30 §§ lagen (1973:370) om
arbetslöshetsförsäkring, samt i fall, där rätten till ersättning av
annat skäl ifrågasatts och därför blivit föremål för särskild prövning.
Arbetsmarknadsstyrelsen får dock, i den mån det kan ske utan olägenhet,
medge kassa befrielse från denna anmälningsskyldighet.

Redogörelse skall också, i den utsträckning som arbetsmarknadsstyrelsen
finner det nödvändigt, lämnas för kassans beslut enligt 96 a § lagen om
arbetslöshetsförsäkring. Förordning (1984:515).

4 § Arbetsmarknadsstyrelsen prövar tillståndsärende på vilket, enligt
bestämmelse i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring, 22, 29, 46
eller 76 § lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar äger motsvarande
tillämpning.

5 § Arbetsmarknadsstyrelsen får utfärda närmare föreskrifter om
arbetslöshetskassas löpande bokföring, årsbokslut och årsredovisning
samt därvid, om särskilda skäl föreligger, meddela regler som avviker
från bokföringslagen (1976:125). Förordning (1987:226).

6 § Till en försäkrad som regelbundet utför deltidsarbete under veckor
då den försäkrade i övrigt är arbetslös får ersättning lämnas under
högst 150 dagar.

Länsarbetsnämnden skall under den tid ersättning lämnas, i samarbete med
den enskilde, arbetsgivare och fackliga organisationer, aktivt verka för
att den försäkrade får en sammanlagd arbetstid som svarar mot dennes
arbetsutbud. Kan detta inte åstadkommas, skall den försäkrade om möjligt
i stället erbjudas en lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Förordning
(1987:226).

7 § En särskild prövning av rätten till ersättning skall göras var
sjätte månad. Länsarbetsnämnden skall se till att det finns erforderligt
underlag för arbetslöshetskassans prövning. Beslut om fortsatt
ersättning får medges endast om den försäkrade

1. har fyllt 55 år, eller

2. har fått men ännu inte tillträtt ett arbete med en arbetstid som
svarar mot dennes arbetsutbud, eller

3. inte har kunnat erbjudas, på hemorten eller annan ort, vare sig ett
arbete med en arbetstid som svarar mot dennes arbetsutbud eller en
lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Förordning (1987:226).

8 § Till en försäkrad som under en sammanhängande tid av minst fem
månader har haft ett arbete som svarar mot dennes arbetsutbud eller
deltagit i arbetsmarknadsutbildning får ersättning vid inträffat
deltidsarbete medges för en ny ersättningsperiod om högst 150 dagar.
Förordning (1987:226).

9 § Ytterligare föreskrifter för verkställigheten av lagen (1973:370) om
arbetslöshetsförsäkring och denna förordning meddelas av AMS. Förordning
(1987:226).

Övergångsbestämmelser

1987:226

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1987. För den som vid
ikraftträdandet redan får arbetslöshetsersättning vid sidan av
regelbundet deltidsarbete utgör den sammanlagda ersättningstiden enligt
6 § dock högst 300 dagar eller, för den som uppnått 55 års ålder, 450
dagar.