Lag (2008:145) om statligt tandvårdsstöd

1 kap. Inledande bestämmelser

Lagens tillämpningsområde och syfte

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ersättning till
vårdgivare för utförd tandvård (statligt tandvårdsstöd).

Statligt tandvårdsstöd lämnas i form av allmänt
tandvårdsbidrag, särskilt tandvårdsbidrag och
tandvårdsersättning. Lag (2011:1189).

2 § I denna lag avses med

1. tandvård: åtgärder för att förebygga, utreda och behandla
sjukdomar och skador i munhålan,

2. vårdgivare: fysisk eller juridisk person som yrkesmässigt
bedriver tandvård.

3 § Försäkringskassan lämnar statligt tandvårdsstöd för

1. förebyggande tandvård, och

2. tandvård som patienten behöver och som syftar till att
åstadkomma

- frihet från smärta och sjukdomar,

- förmåga att äta, tugga och tala utan större hinder, eller

- ett utseendemässigt godtagbart resultat.

Tandvården ska syfta till att så långt möjligt bevara munnens
vävnader. Behandlingens kvalitet och hållbarhet ska vägas mot
kostnaderna.

Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer,
meddelar föreskrifter om vilka tandvårdsåtgärder som kan
berättiga till ersättning enligt denna lag och under vilka
förutsättningar ersättning kan lämnas för åtgärderna
(ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder).

Allmänna bestämmelser om rätt till statligt tandvårdsstöd

4 § Statligt tandvårdsstöd får lämnas för tandvårdsåtgärder 
som slutförs från och med det år då patienten fyller 20 år. 
Bestämmelser om avgiftsfri tandvård för personer till och med 
det år då de fyller 19 år finns i 7 § 1 och 15 a § första 
stycket tandvårdslagen (1985:125).
Lag (2024:1100).

5 § /Upphör att gälla U:2027-01-01/
Statligt tandvårdsstöd får lämnas om patienten, när 
tandvårdsåtgärden påbörjas,

1. är försäkrad för bosättningsbaserade förmåner enligt 4 och 
5 kap. socialförsäkringsbalken,

2. utan att vara bosatt här har rätt till förmåner som följer 
av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 
av den 29 april 2004 om samordning av de sociala 
trygghetssystemen, eller

3. har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd, 
eller uppehållstillstånd efter tillfälligt skydd, enligt 
21 kap. 2, 3, 4 eller 6 § utlänningslagen (2005:716) och 
omfattas av en regions ansvar enligt 5 § tandvårdslagen 
(1985:125). Lag (2024:696).

5 § /Träder i kraft I:2027-01-01/
Statligt tandvårdsstöd får lämnas om patienten, när 
tandvårdsåtgärden påbörjas,

1. är försäkrad för bosättningsbaserade förmåner enligt 4 och 
5 kap. socialförsäkringsbalken, eller

2. utan att vara bosatt här har rätt till förmåner som följer 
av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 
av den 29 april 2004 om samordning av de sociala 
trygghetssystemen. Lag (2024:697).

6 § Statligt tandvårdsstöd får inte lämnas för sådan tandvård
som avses i 15 a § sjätte stycket tandvårdslagen (1985:125).
Lag (2010:251).

2 kap. Allmänt och särskilt tandvårdsbidrag samt
tandvårdsersättning

Allmänt tandvårdsbidrag

1 § /Upphör att gälla U:2027-01-01/
Allmänt tandvårdsbidrag får användas för betalning av 
ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder under en period av 
högst två år räknat från och med den 1 juli varje år, om 
patienten detta datum uppfyller kraven i 1 kap. 5 § 1, 2 eller 
3.

Varje bidrag får användas för betalning vid endast ett 
tillfälle. Lag (2024:696).

1 § /Träder i kraft I:2027-01-01/
Allmänt tandvårdsbidrag får användas för betalning av 
ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder under en period av 
högst två år räknat från och med den 1 juli varje år, om 
patienten detta datum uppfyller kraven i 1 kap. 5 § 1 eller 2.

Varje bidrag får användas för betalning vid endast ett 
tillfälle. Lag (2024:697).

Särskilt tandvårdsbidrag

1 a § /Upphör att gälla U:2027-01-01/
Särskilt tandvårdsbidrag får användas för betalning av 
ersättningsberättigande förebyggande tandvårdsåtgärder under 
två perioder om vardera högst sex månader varje år, räknat 
från och med den 1 januari respektive den 1 juli, om patienten

1. detta datum uppfyller kraven i 1 kap. 5 § 1, 2 eller 3, och

2. när tandvårdsåtgärden påbörjas har en sjukdom eller 
funktionsnedsättning som medför risk för försämrad tandhälsa.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
meddelar föreskrifter om de sjukdomar och 
funktionsnedsättningar som avses i första stycket 2.
Lag (2024:696).

1 a § /Träder i kraft I:2027-01-01/
Särskilt tandvårdsbidrag får användas för betalning av 
ersättningsberättigande förebyggande tandvårdsåtgärder under 
två perioder om vardera högst sex månader varje år, räknat 
från och med den 1 januari respektive den 1 juli, om patienten

1. detta datum uppfyller kraven i 1 kap. 5 § 1 eller 2, och

2. tandvårdsåtgärden påbörjas har en sjukdom eller 
funktionsnedsättning som medför risk för försämrad tandhälsa.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
meddelar föreskrifter om de sjukdomar och 
funktionsnedsättningar som avses i första stycket 2.
Lag (2024:697).

Gemensamma bestämmelser om tandvårdsbidrag

2 § Tandvårdsbidrag får även användas för betalning enligt
ett avtal om abonnemangstandvård, om avtalet innebär att
vårdgivaren under en period av tre år till ett fast pris
ska utföra den tandvård som patienten behöver i form av

1. undersökningar och utredningar,

2. hälsofrämjande insatser,

3. behandling av sjukdoms- och smärttillstånd, samt

4. reparativ vård.

Avtalet får även omfatta annan tandvård än som sägs i
första stycket. Lag (2011:1189).

3 § Regeringen meddelar föreskrifter om tandvårdsbidragens
storlek. Lag (2011:1189).

Tandvårdsersättning

4 § För ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder som har 
slutförts under en ersättningsperiod om ett år, lämnas 
tandvårdsersättning med en viss andel av patientens 
sammanlagda kostnader, i den mån dessa överstiger det belopp 
som har fastställts enligt 6 § 1.

Kostnaderna beräknas med utgångspunkt i referenspriser för 
ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder. Kostnaden för en 
utförd åtgärd får dock inte beräknas högre än ett belopp 
motsvarande vårdgivarens pris för åtgärden för den aktuella 
patienten.

Ersättningsperioden enligt första stycket påbörjas när en 
första ersättningsberättigande åtgärd har slutförts. 
Vårdgivaren kan på patientens begäran anmäla hos 
Försäkringskassan att en ny ersättningsperiod ska påbörjas 
innan den tidigare ersättningsperioden har löpt ut.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan 
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om 
anmälan enligt tredje stycket samt om när en ny 
ersättningsperiod ska börja löpa.

Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen vid 
extraordinära händelser i fredstid meddela sådana föreskrifter 
om beräkning av tandvårdsersättning som avviker från 
bestämmelserna om ersättningsperioder i första och tredje 
styckena. Lag (2020:712).

4 a § Vid beräkning av tandvårdsersättning enligt 4 § ska
sådana kostnader för tandvård, läkemedel eller övriga
vårdprodukter som lagts till grund för beslut om ersättning
enligt 10 § lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till
följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet medräknas. Lag (2013:517).

5 § Tandvårdsersättning får inte lämnas för sådana
tandvårdsåtgärder som omfattas av ett avtal om
abonnemangstandvård enligt 2 §.

Tandvårdsersättning får inte heller lämnas för
tandvårdsåtgärder till den del dessa betalas med
tandvårdsbidrag. Lag (2011:1189).

6 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer,
meddelar föreskrifter om

1. vilket belopp som patientens sammanlagda tandvårdskostnader
under ersättningsperioden ska överstiga för att
tandvårdsersättning ska kunna lämnas,

2. med vilken andel av patientens sammanlagda kostnader
överstigande beloppet enligt 1 som tandvårdsersättning ska
lämnas, samt

3. referenspriser för ersättningsberättigande
tandvårdsåtgärder.

3 kap. Vårdgivare

Förutsättningar för att få statligt tandvårdsstöd

1 § För att en vårdgivare ska kunna få ersättning enligt denna
lag ska vårdgivaren vara ansluten till Försäkringskassans
elektroniska system för statligt tandvårdsstöd.

Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får
meddela föreskrifter om kraven för och upphörande av anslutning
till det elektroniska systemet för statligt tandvårdsstöd.

Vårdgivarens uppgiftsskyldighet

2 § Vårdgivaren är på begäran av Försäkringskassan eller
domstol skyldig att i ärenden om statligt tandvårdsstöd lämna
upplysningar samt visa upp journal och övrigt material som rör
undersökning eller behandling av en patient.

3 § Vårdgivaren ska till Försäkringskassan lämna uppgifter
om

1. utförd tandvård, och

2. innehållet i ingångna avtal om abonnemangstandvård
enligt 2 kap. 2 § och om ett sådant avtal har upphört att
gälla i förtid.

Vårdgivaren ska till Socialstyrelsen lämna uppgifter om
sina patienters tandhälsa.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om vårdgivarens
uppgiftsskyldighet i förhållande till Försäkringskassan
och Socialstyrelsen och om den information som vårdgivaren
ska lämna till en patient. Lag (2011:1189).

4 kap. Övriga bestämmelser

Försäkringskassans uppgiftsskyldighet

1 § Försäkringskassan ska på begäran av en vårdgivare
tillhandahålla de uppgifter som vårdgivaren behöver för att
kunna beräkna en patients kostnad för tandvården.

Återbetalningsskyldighet

2 § Om en vårdgivare har fått ersättning enligt denna lag
med ett för högt belopp, får Försäkringskassan kräva
tillbaka den ersättning som felaktigt har betalats ut.
Försäkringskassan får, i stället för att kräva
återbetalning, räkna av beloppet från en annan fordran som
vårdgivaren har på ersättning enligt denna lag.

Första stycket gäller inte särskilt tandvårdsbidrag, om
vårdgivaren har haft skälig anledning att anta att
patienten varit berättigad till sådant bidrag.
Lag (2011:1189).

3 § Försäkringskassan får kräva tillbaka den ersättning som har
lämnats till en vårdgivare som har utfört en protetisk
behandling som behöver göras om, under förutsättning att den
nya behandlingen

1. inte är ersättningsberättigande enligt vad som anges i
föreskrifter som meddelats med stöd av 1 kap. 3 § tredje
stycket, och

2. utförs av en annan vårdgivare än den som utförde den
behandling som behöver göras om.

Försäkringskassan får, i stället för att kräva återbetalning,
räkna av beloppet från en annan fordran som vårdgivaren har på
ersättning enligt denna lag.

Försäkringskassan får lämna ersättning till den vårdgivare som
gör om behandlingen.

4 § Om patienten har lämnat ofullständiga eller oriktiga
uppgifter som medfört att vårdgivaren inte har fått begärd
ersättning från Försäkringskassan, får vårdgivaren kräva
patienten på det belopp som utgör skillnaden mellan begärd och
erhållen ersättning.

Förhandsprövning

5 § I fall som avses i 3 § första stycket, ska behovet av att
göra om den protetiska behandlingen förhandsprövas av
Försäkringskassan innan den nya behandlingen påbörjas.

5 a § Försäkringskassan ska på ansökan av en patient eller
en vårdgivare göra en förhandsprövning av om
förutsättningarna för särskilt tandvårdsbidrag enligt
2 kap. 1 a § första stycket 2 är uppfyllda.
Lag (2011:1189).

6 § Försäkringskassan får besluta att en vårdgivare, för att 
kunna få ersättning för vissa tandvårdsåtgärder, i varje 
enskilt fall ska begära förhandsprövning hos 
Försäkringskassan, om

1. vårdgivaren i väsentlig utsträckning har åsidosatt 
bestämmelserna i denna lag, eller i föreskrifter som 
meddelats med stöd av lagen, om vårdgivares skyldigheter 
eller förutsättningarna för ersättning, och

2. det finns skäl att anta att vårdgivaren kommer att 
fortsätta att i väsentlig utsträckning åsidosätta 
bestämmelserna. 

Ett beslut om förhandsprövning får gälla högst ett år. 
Beslutet får begränsas till att avse en viss behandlande 
tandläkare eller tandhygienist, en viss mottagning eller en 
viss åtgärd. Lag (2017:431).

7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen
bestämmer meddelar föreskrifter om när förhandsprövning
ska ske i andra fall än som avses i 5-6 §§.
Lag (2011:1189).

Ansökan om och utbetalning av statligt tandvårdsstöd

8 § För att vårdgivaren ska kunna få ersättning enligt denna 
lag, ska ansökan om ersättning ges in till Försäkringskassan 
inom två veckor från det att den tandvårdsåtgärd för vilken 
ersättning begärs har slutförts. Om det finns särskilda skäl, 
kan Försäkringskassan betala ut ersättning även om ansökan 
har kommit in för sent. Lag (2017:431).

8 a § Försäkringskassan ska betala ut ersättning inom två 
veckor från det att ansökan kom in.

Om en vårdgivare inte fullgör sin uppgiftsskyldighet enligt 3 
kap. 2 och 3 §§, får Försäkringskassan vänta med att betala 
ut ersättning till dess att rätten till ersättning har 
utretts. En sådan utredning före utbetalning får begränsas 
till att avse en viss behandlande tandläkare eller 
tandhygienist, en viss mottagning eller en viss åtgärd.

Utöver de fall som anges i andra stycket får 
Försäkringskassan betala ut ersättning senare än den tidpunkt 
som anges i första stycket om det finns särskilda skäl.
Lag (2017:431).

Överklagande m.m.

9 § Om inte annat följer av denna lag, gäller i tillämpliga 
delar följande bestämmelser i socialförsäkringsbalken för 
ärenden om statligt tandvårdsstöd: 

– 107 kap. 9, 10, 12, 17 och 18 §§ om utmätning, preskription 
och skadestånd m.m.,

– 108 kap. 2, 11, 15, 16, 19 och 21 §§ samt 22 § första 
stycket om återbetalningsskyldighet och ränta m.m.,

– 110 kap. 13 §, 14 § 1 och 2 samt 31 § och 115 kap. 4 § om 
uppgiftsskyldighet m.m.,

– 113 kap. 2–17, 19, 20 och 21 §§ om ändring, omprövning och 
överklagande.

Bestämmelserna i 108 kap. 2, 11, 15, 16, 19 och 21 §§ samt 
22 § första stycket socialförsäkringsbalken gäller dock inte 
i förhållande till vårdgivare.

Försäkringskassans beslut gäller omedelbart, om inte något 
annat anges i beslutet. Lag (2017:431).

9 a § För att säkerställa återbetalning av ersättning samt 
betalning av ränta och dröjsmålsränta får egendom som tillhör 
den som är betalningsskyldig tas i anspråk 
(betalningssäkring). Vid betalningssäkring ska bestämmelserna 
i 108 kap. 27-31 §§ socialförsäkringsbalken tillämpas.
Lag (2025:40).

10 § Vårdgivaren får inte överklaga andra beslut av
Försäkringskassan i ärenden om förhandsprövning än sådana som
avses i 6 §. Beslut i ärenden om förhandsprövning enligt 5 §
får dock överklagas av den vårdgivare som har utfört den
behandling som behöver göras om.

11 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer,
meddelar föreskrifter om

1. ansökan om samt beräkning och utbetalning av ersättning
enligt denna lag,

2. abonnemangstandvård, samt

3. förhandsprövning.


Övergångsbestämmelser

2008:145

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2008.

2. För tandvårdsåtgärder som har påbörjats före ikraftträdandet
gäller äldre ersättningsbestämmelser.

3. Om förhandsprövning har begärts före ikraftträdandet, gäller
äldre bestämmelser om förhandsprövning och ersättning för de
tandvårdsåtgärder som omfattas av förhandsprövningen.

4. En förutsättning för att kunna få ersättning enligt äldre
bestämmelser är att vårdgivaren inom fyra månader från det att
tandvårdsåtgärden slutfördes ansöker om ersättning hos
Försäkringskassan. Detta gäller dock inte tandvårdsåtgärder
som omfattas av en förhandsprövning som har begärts före den
1 juli 2008. För tandvårdsåtgärder som har slutförts före den
1 september 2009 får ansökan om ersättning göras hos
Försäkringskassan fram till den 1 september 2011.
Lag (2010:336).

5. Det allmänna tandvårdsbidraget får inte användas för
betalning enligt ett avtal om abonnemangstandvård, om patienten
vid ikraftträdandet redan omfattas av ett gällande avtal om
abonnemangstandvård. Äldre bestämmelser om ersättning gäller
för avtal om abonnemangstandvård som ingåtts före
ikraftträdandet.

2010:1322

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.

2. Äldre bestämmelser såvitt avser punkten 2 gäller
fortfarande för den som omfattas av rådets förordning
(EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av
systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare
eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen.

2011:1189

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2012 i fråga om 3 kap.
3 § och i övrigt den 1 januari 2013.

2013:110

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller för beslut som har meddelats
före ikraftträdandet.

2025:40

1. Denna lag träder i kraft den 1 mars 2025.

2. De nya bestämmelserna tillämpas inte på beslut om 
återbetalning som har fattats före ikraftträdandet.