Förordning (1980:789) om åtgärder mot förorening från fartyg

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter som ansluter till lagen
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg.
Förordning (1996:528).

2 § Transportstyrelsen får, efter att ha gett Havs- och 
vattenmyndigheten och Naturvårdsverket tillfälle att yttra 
sig, meddela föreskrifter om 

1. vad som vid tillämpningen av lagen (1980:424) om åtgärder 
mot förorening från fartyg och denna förordning förstås med 

a) oljetankfartyg, och 

b) andra skadliga ämnen än olja och skadliga flytande ämnen i 
bulk, och

2. förbud att från fartyg släppa ut andra skadliga ämnen än 
flytande ämnen i bulk. Förordning (2023:184).

3 § Med avfall från fartyg avses, vid tillämpning av 
bestämmelserna om lämnande och mottagande av avfall från 
fartyg, 

1. allt avfall, inbegripet lastrester, som uppstår under ett 
fartygs drift eller under lastning, lossning och rengöring, 
och som omfattas av tillämpningsområdet för bilagorna I, II, 
IV, V och VI till 1973 års internationella konvention till 
förhindrande av förorening från fartyg (Marpolkonventionen) i 
lydelsen enligt resolution MEPC.330(76), och 

2. passivt uppfiskat avfall. Förordning (2023:184).

4 § Med hamn avses, vid tillämpning av bestämmelserna om 
lämnande och mottagande av avfall från fartyg, 

1. en plats eller ett geografiskt område som har skapats genom 
sådana förbättringsarbeten och med sådan utrustning som 
huvudsakligen utformats så att det blir möjligt att ta emot 
fartyg, inbegripet ankarplatser inom hamnen, och 

2. en sådan plats som avses i 3 kap. 1-3 §§ lagen (1980:424) 
om åtgärder mot förorening från fartyg och i föreskrifter som 
har meddelats med stöd av de bestämmelserna.
Förordning (2023:184).

2 kap. Förbud mot förorening från fartyg

Utsläpp av olja

Definitioner

1 § Med MARPOL 73/78 avses i detta kapitel 1973 års
internationella konvention till förhindrande av förorening från
fartyg och 1978 års tilläggsprotokoll till denna konvention.
Förordning (2006:1321).

2 § Med olja avses petroleum i varje form, inbegripet råolja,
eldningsolja, sludge, oljeavfall och raffinerade produkter med
undantag för petrokemiska produkter som är skadliga flytande
ämnen enligt 17 §. Som olja anses också oljehaltiga
blandningar.

Som olja anses de ämnen som förtecknas i MARPOL 73/78, Annex I,
Appendix I, dock bara i den mån de omfattas av definitionen i
första stycket. Förordning (2006:1321).

3 § Med specialområde avses när det gäller bestämmelser om
utsläpp av olja Adenvikenområdet, Antarktisområdet,
Gulfområdet, Medelhavsområdet, det nordvästeuropeiska
havsområdet, Omanområdet, Rödahavsområdet, Svartahavsområdet
och Östersjöområdet. Dessa områden avgränsas så att med

Adenvikenområdet förstås den del av Adenviken mellan Röda havet
och Arabiska havet som i väster begränsas av loxodromen mellan
Ras si Ane (12°28',5N; 043°19',6E) och Husn Murad (12°40',4N;
043°30',2E) och i öster av loxodromen mellan Ras Asir (11°50'N;
051°16',9E) och Ras Fartak (15°35'N; 052°13',8E),

Antarktisområdet förstås havsområdet söder om latituden 60 S,

Gulfområdet förstås havsområdet nordväst om loxodromen mellan
Ras al Hadd (22°30'N; 059°48'E) och Ras al Fasteh (25°04'N;
61°25'E),

Medelhavsområdet förstås det egentliga Medelhavet med vikar och
hav, begränsat mot Svarta havet av latituden 41 N och i väst av
Gibraltarsund vid meridianen 05°36'W,

nordvästeuropeiska havsområdet förstås Nordsjön, Irländska
sjön, Keltiska sjön, Engelska kanalen och del av nordöstra
Atlanten omedelbart väster om Irland, begränsat av punkterna

48°27'N på Frankrikes kust

48°27'N; 6°25'W

49°52'N; 7°44'W

50°30'N; 12°W

56°30'N; 12°W

62°N; 3°W

62°N på Norges kust

57°44.8'N på Danmarks och Sveriges kust,

Omanområdet förstås sjöområdet begränsat av punkterna

22°30',00N; 59°48',00E

23°47',27N; 60°35',73E

22°40',62N; 62°25',29E

21°47',40N; 63°22',22E

20°30',37N; 62°52',41E

19°45',90N; 62°25',97E

18°49',92N; 62°02',94E

17°44',36N; 61°05',53E

16°43',71N; 60°25',62E

16°03',90N; 59°32',24E

15°15',20N; 58°58',52E

14°36',93N; 58°10',23E

14°18',93N; 57°27',03E

14°11',53N; 56°53',75E

13°53',80N; 56°19',24E

13°45',86N; 55°54',53E

14°27',38N; 54°51',42E

14°40',10N; 54°27',35E

14°46',21N; 54°08',56E

15°20',74N; 53°38',33E

15°48',69N; 53°32',07E

16°23',02N; 53°14',82E

16°39',06N; 53°06',52E,

Rödahavsområdet förstås det egentliga Röda havet med Suezviken
och Aqabaviken, begränsat i söder av loxodromer mellan Ras si
Ane (12°8',5N; 43°19',6E) och Husn Murad (12°40',4N;
45°30',2E),

Svartahavsområdet förstås det egentliga Svarta havet, begränsat
mot Medelhavet genom latituden 41°N,

Östersjöområdet förstås allt vattenområde i den egentliga
Östersjön med Bottniska viken, Finska viken och inloppet till
Östersjön upp till latituden genom Skagen i Skagerrak vid
57°44',8N. Förordning (2006:1321).

4 § Med rent barlastvatten avses vatten i en tank som, sedan
den senast använts för transport av olja, har rengjorts så att
barlast från den inte ger upphov till

1. synliga spår av olja på vattenytan eller på omgivande
stränder om barlasten släpps ut från ett stillaliggande fartyg
i rent, lugnt vatten i klart väder under dagtid, eller

2. oljeslam eller emulsion under vattenytan eller på omgivande
stränder.

Om barlasten släpps ut genom ett godkänt övervaknings- och
kontrollsystem för oljeutsläpp, som visar att oljeinnehållet i
utflödet inte överstiger 15 ppm, skall dock barlasten betraktas
som ren även om synliga spår av olja upptäcks.

Med rent länsvatten avses vatten med ett oljeinnehåll på 15 ppm
eller mindre. Förordning (2006:1321).

Förbud mot utsläpp av olja

5 § I 2 kap. 2 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening
från fartyg finns bestämmelser om förbud mot utsläpp av olja
från fartyg inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon
samt Östersjöområdet utanför dessa vattenområden.

Utöver vad som sägs i 2 kap. 2 § lagen om åtgärder mot
förorening från fartyg får fartyg inte släppa ut olja inom inre
vatten, territorialhav eller ekonomisk zon som tillhör en annan
medlemsstat i Europeiska unionen.

Fartyg får inte släppa ut olja på det fria havet.

Utöver vad som sägs i 2 kap. 2 § lagen om åtgärder mot
förorening från fartyg eller i andra och tredje styckena får
svenska fartyg inte släppa ut olja inom specialområde.

Vid överträdelse av förbud mot utsläpp av olja inom områden som
avses i andra eller tredje stycket skall
vattenföroreningsavgift enligt 8 kap. lagen (1980:424) om
åtgärder mot förorening från fartyg inte tas ut.
Förordning (2006:1321).

6 § Bestämmelser om utsläpp av olja eller oljehaltig blandning
inom Antarktisområdet finns i lagen (2006:924) om Antarktis.
Förordning (2006:1321).

7 § Olja som inte får släppas ut i havet skall behållas ombord
för att lämnas till mottagningsanordning.
Förordning (2006:1321).

Undantag från förbud mot utsläpp av olja

8 § Förbuden i 2 kap. 2 § första stycket lagen (1980:424) om
åtgärder mot förorening från fartyg och förbuden i 5 § gäller
inte i fråga om fritidsfartyg. Förordning (2006:1321).

9 § Trots förbuden mot utsläpp av olja i 2 kap. 2 § första 
stycket lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från 
fartyg och förbuden i 5 § får utsläpp göras av

1. rent barlastvatten, eller 

2. rent länsvatten, om det släpps ut enligt bestämmelserna i 
11 och 13 §§.

Med rent barlastvatten avses även segregerad barlast. 

Utsläpp av barlastvatten får dock inte göras i strid mot 
barlastvattenlagen (2009:1165) eller mot föreskrifter som har 
meddelats i anslutning till den lagen. Förordning (2017:75).

10 § Förbuden mot utsläpp av olja i 2 kap. 2 § första
stycket lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från
fartyg och förbuden i 5 § gäller inte i fråga om

1. utsläpp som är nödvändiga för fartygets säkerhet eller
för att rädda människoliv till sjöss,

2. utsläpp som är en följd av skada på fartyget eller dess
utrustning om

– alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits efter
det att skadan inträffat eller utsläppet upptäckts i syfte
att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet
enligt vad som föreskrivs i 2 kap. 4 § lagen (1980:424) om
åtgärder mot förorening från fartyg, och

– redaren eller befälhavaren inte handlat grovt vårdslöst
och med insikt om att en skada troligen skulle bli följden
eller handlat med avsikt att orsaka skada, eller

3. utsläpp av ämnen som innehåller olja, när utsläppet
görs av Kustbevakningen eller av kommuner eller av någon
på deras uppdrag i syfte att bekämpa ett annat utsläpp.

Första stycket 2 gäller förutom redaren och fartygets
befälhavare även besättningen. Första stycket 2 gäller
inte inom inre vatten eller territorialhav som tillhör
Sverige eller en annan medlemsstat i Europeiska unionen.
Förordning (2010:1153).

Undantag från förbud mot utsläpp av olja inom specialområden
utom Antarktisområdet

11 § Olja och oljehaltig blandning från maskinrum på ett fartyg
med en bruttodräktighet av minst 400 får släppas ut inom
Sveriges inre vatten, territorialhav och ekonomiska zon samt
inom specialområden utom Antarktisområdet under förutsättning
att:

1. fartyget är under gång,

2. fartyget är försett med och har i drift ett behandlings- och
kontrollsystem för länsvatten samt med automatisk
stoppanordning enligt Transportstyrelsens föreskrifter och
allmänna råd om åtgärder mot förorening från fartyg,

3. utflödet har ett oljeinnehåll som utan utspädning uppgår
till högst 15 ppm,

4. den oljehaltiga blandningen, när det gäller oljetankfartyg,
inte kommer från lastpumprum, och

5. den oljehaltiga blandningen, när det gäller oljetankfartyg,
inte är blandad med oljelastrester. Förordning (2008:1127).

12 § Olja och oljehaltig blandning från maskinrum på ett fartyg
med en bruttodräktighet under 400 får släppas ut inom Sveriges
inre vatten, territorialhav och ekonomiska zon samt
specialområden utom Antarktisområdet under förutsättning att:

1. fartyget är under gång,

2. fartyget är försett med och har i drift ett behandlings- och
kontrollsystem för länsvatten enligt Transportstyrelsens
föreskrifter och allmänna råd om åtgärder mot förorening från
fartyg,

3. utflödet har ett oljeinnehåll som utan utspädning uppgår
till högst 15 ppm,

4. den oljehaltiga blandningen, när det gäller oljetankfartyg,
inte kommer från lastpumprum, och

5. den oljehaltiga blandningen, när det gäller oljetankfartyg,
inte är blandad med oljelastrester. Förordning (2008:1127).

Undantag från förbud mot utsläpp av olja utanför specialområden

13 § Olja eller oljehaltig blandning från maskinrum på ett
fartyg med en bruttodräktighet av minst 400 får släppas ut
utanför specialområden under förutsättning att:

1. fartyget är under gång,

2. fartyget är försett med och har i drift ett behandlings- och
kontrollsystem enligt Transportstyrelsens föreskrifter och
allmänna råd om åtgärder mot förorening från fartyg,

3. utflödet har ett oljeinnehåll som utan utspädning uppgår
till högst 15 ppm,

4. den oljehaltiga blandningen, när det gäller oljetankfartyg,
inte kommer från lastpumprum, och

5. den oljehaltiga blandningen, när det gäller oljetankfartyg,
inte är blandad med oljelastrester. Förordning (2008:1127).

14 § Olja eller oljehaltig blandning från ett oljetankfartygs
lasttanksutrymmen får släppas ut utanför specialområden under
förutsättning att:

1. fartyget befinner sig mer än 50 nautiska mil från närmaste
land,

2. fartyget är under gång,

3. den momentana oljeutläppshastigheten inte vid något
tillfälle överstiger 30 liter per nautisk mil,

4. den sammanlagda mängden olja i utsläppet uppgår till högst
1/15 000 i fråga om oljetankfartyg levererade senast den 31
december 1979 eller, i fråga om oljetankfartyg levererade efter
den 31 december 1979, 1/ 30 000 av den last i vilken oljan
ingick, och

5. fartyget har i drift ett övervaknings- och kontrollsystem
för oljeutsläpp och ett sloptanksarrangemang enligt
Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om åtgärder
mot förorening från fartyg. Förordning (2008:1127).

Utsläpp av kemikalier

15 § Utsläpp av olja får inte innehålla kemikalier eller andra
ämnen i mängder eller koncentrationer som innebär risker för
den marina miljön. Utsläpp får inte heller innehålla kemikalier
eller andra ämnen som tillsatts i syfte att kringgå de villkor
för utsläpp som anges i detta kapitel. Förordning (2006:1321).

Utsläpp av skadliga flytande ämnen i bulk

Definitioner

16 § Med IBC-koden avses den internationella koden för
konstruktion och utrustning av fartyg som till sjöss
transporterar skadliga flytande kemikalier i bulk, antagen av
den internationella sjöfartsorganisationen, IMO.
Förordning (2006:1321).

17 § Skadliga flytande ämnen indelas i de fyra kategorierna

X: skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid
tankrengöring eller barlastlänsning, kan antas utgöra en
allvarlig risk för marina resurser eller människors hälsa och
som därför berättigar till förbud mot utsläpp i den marina
miljön,

Y: skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid
tankrengöring eller barlastlänsning, kan antas utgöra en risk
för marina resurser eller människors hälsa, eller kan medföra
skada på skönhets- och rekreationsvärden eller annat behörigt
utnyttjande av havet och som därför berättigar till en
begränsning av kvaliteten på och mängden av utsläppet i den
marina miljön,

Z: skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid
tankrengöring eller barlastlänsning, kan antas utgöra en mindre
risk för marina resurser eller människors hälsa och därför
berättigar till mindre stränga begränsningar av kvaliteten på
och mängden av utsläppet i den marina miljön,

andra substanser (AS): ämnen som återfinns i kolumnen för
föroreningskategorier i kapitel 18 i IBC-koden och som vid en
bedömning har befunnits falla utanför kategori X, Y eller Z.

Till skadliga flytande ämnen skall räknas de ämnen som
förtecknats i tabellerna i kapitel 17 och 18 i IBC-koden eller
i till denna kod hänförlig förteckning av ämnen som
klassificerats som kategori X, Y eller Z men ännu inte införts
i koden, dock bara i den mån de omfattas av definitionen i
första stycket. Förordning (2006:1321).

18 § Transportstyrelsen klassificerar provisoriskt ämnen som
skadliga flytande ämnen av kategori X, Y eller Z som inte
klassificerats på det sätt som anges i 17 § andra stycket. En
sådan klassificering skall omfattas av förbuden mot utsläpp av
skadliga flytande ämnen bara i den mån den överensstämmer med
definitionerna enligt 17 § första stycket.
Förordning (2008:1127).

19 § Med rent barlastvatten avses vatten som tagits in i en
tank som sedan den senast använts för transport av en last som
innehåller ett ämne av kategori X, Y eller Z omsorgsfullt har
rengjorts, varefter resterna lämnats i land eller släppts ut
och tanken tömts enligt de förutsättningar Transportstyrelsen
får meddela föreskrifter om. Förordning (2008:1127).

Förbud mot utsläpp av skadliga flytande ämnen

20 § Fartyg får inte släppa ut skadliga flytande ämnen av
kategori X, Y eller Z inom inre vatten, territorialhav eller
ekonomisk zon som tillhör Sverige eller en annan medlemsstat i
Europeiska unionen.

Fartyg får inte släppa ut skadliga flytande ämnen av kategori
X, Y eller Z på det fria havet.

Förbuden i första och andra styckena gäller även när
barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller
blandningar innehåller dessa ämnen. Förordning (2006:1321).

21 § Bestämmelser om utsläpp av skadliga flytande ämnen i
Antarktisområdet finns i lagen (2006:924) om Antarktis.
Förordning (2006:1321).

Undantag från förbud mot utsläpp av skadliga flytande ämnen

22 § Förbuden i 20 § mot utsläpp av skadliga flytande
ämnen gäller inte i fråga om

1. utsläpp som är nödvändiga för fartygets säkerhet eller
för att rädda människoliv till sjöss,

2. utsläpp som är en följd av en skada på fartyget eller
dess utrustning om

– alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits efter
det att skadan inträffat eller utsläppet upptäckts i syfte
att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet
enligt vad som föreskrivs i 2 kap. 4 § lagen (1980:424) om
åtgärder mot förorening från fartyg, och

– redaren eller befälhavaren inte handlat grovt vårdslöst
och med insikt om att en skada troligen skulle bli följden
eller handlat med avsikt att orsaka skada, eller

3. utsläpp som görs av Kustbevakningen eller av kommuner
eller av någon på deras uppdrag i syfte att bekämpa ett
annat utsläpp.

Första stycket 2 gäller förutom redaren och fartygets
befälhavare även besättningen. Första stycket 2 gäller
inte inom inre vatten eller territorialhav som tillhör
Sverige eller en annan medlemsstat i Europeiska unionen.
Förordning (2010:1153).

Utsläppsnormer

23 § Förbuden i 20 § mot utsläpp av skadliga flytande ämnen
gäller inte om följande utsläppskrav är uppfyllda:

1. den ifrågavarande tanken eller tankarna skall, så långt det
är praktiskt möjligt, tömmas enligt de utsläppsmetoder som
framgår av fartygets lasthanteringsmanual,

2. fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop
när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller
minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget
framdrivningsmaskineri,

3. utsläppet skall ske under vattenlinjen genom ett eller flera
undervattensutlopp och inte överstiga den högsta hastighet som
undervattensutsläppsöppningen är konstruerad för, och

4. utsläppet skall ske på ett avstånd av minst 12 nautiska mil
från närmaste land där vattendjupet är minst 25 meter.
Förordning (2006:1321).

24 § Kravet i 23 § 3 gäller inte fartyg byggda före den 1
januari 2007 vid utsläpp av ämnen av kategori Z eller av
barlastvatten, tankspolvätska eller andra blandningar som
innehåller sådana ämnen. Förordning (2006:1321).

25 § Transportstyrelsen får föreskriva om eller i enskilda fall
besluta om undantag från kravet i 23 § 4 för utsläpp av ämnen
av kategori Z för svenska fartyg sysselsatta i fart inom
Sveriges inre vatten, territorialhav eller ekonomiska zon.
Transportstyrelsen får också föreskriva om eller i enskilda
fall besluta om undantag för svenska fartyg utanför dessa
vattenområden samt för utländska fartyg på svenskt inre vatten,
territorialhav eller svensk ekonomisk zon under förutsättning
att sådan överenskommelse träffats mellan de berörda
kuststaterna. Förordning (2008:1127).

Utsläpp av rester av ämnen av kategori X

26 § En tank som ett ämne av kategori X har lossats från skall
spolas innan fartyget lämnar lossningshamnen. Tankspolvätskan
skall lämnas till en mottagningsanordning i land.
Transportstyrelsen meddelar föreskrifter om tankspolning och
ilandlämning.

Allt vatten som därefter tillförs tanken får släppas ut i havet
enligt utsläppsnormerna i 23 och 24 §§. Förordning (2008:1127).

Utsläpp av rester av ämnen av kategorierna Y och Z

27 § Utsläpp av lastrester av ämnen av kategori Y eller Z skall
ske i enlighet med bestämmelserna i 23 § samt de rengörings-
och utsläppsmetoder som anges i MARPOL 73/78, Annex II,
appendix IV, addendum A.

Om lossning av ett ämne av kategori Y eller Z inte utförs
enligt lasthanteringsmanualen skall tankspolning ske innan
fartyget lämnar lossningshamnen. Transportstyrelsen meddelar
föreskrifter om tankspolning och ilandlämning.

För ämnen med hög viskositet eller stelnande ämnen av kategori
Y gäller att

1. tankspolning skall ske,

2. tankspolvätskan skall lämnas till en mottagningsanordning
till dess tanken är tom, och

3. allt vatten som därefter tillförs tanken får släppas ut i
havet enligt utsläppsnormerna i 23 och 24 §§.
Förordning (2008:1127).

Ventilation av lastrester

28 § Lastrester som innehåller skadliga ämnen får avlägsnas
genom mekanisk ventilation om det sker i enlighet med
lasthanteringsmanualen. Vatten som förs in i tanken efter en
sådan behandling anses vara rent och omfattas inte av
utsläppskraven i detta kapitel. Förordning (2006:1321).

Driftskrav för intag och tömning av barlastvatten

29 § Efter lossning får lasttankar barlastas. Om så krävs
enligt detta kapitel eller Transportstyrelsens föreskrifter
och allmänna råd om åtgärder mot förorening från fartyg
skall tankarna spolas innan de får barlastas. Tömning av
sådan barlast skall göras i enlighet med 23 och 24 §§.
Förordning (2008:1127).

30 § Om ett fartyg befinner sig minst 12 nautiska mil från
närmaste land och vattendjupet är minst 25 meter får barlast
som tillförs en lasttank släppas ut i havet oavsett
utsläppshastigheten, fartygets hastighet och utsläppsöppningens
placering under de förutsättningar som Transportstyrelsen får
meddela föreskrifter om. Förordning (2008:1127).

31 § Tömning i havet av ren eller segregerad barlast omfattas
inte av kraven för utsläpp av skadliga flytande ämnen.
Förordning (2006:1321).

32 § Utsläpp av barlastvatten enligt 29–31 §§ får dock inte 
göras i strid mot barlastvattenlagen (2009:1165) eller mot 
föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen.
Förordning (2017:75).

33 § /Ny beteckning 34 § U:2025-07-01/
Innan Transportstyrelsen meddelar föreskrifter med stöd 
av detta kapitel ska myndigheten ge Havs- och 
vattenmyndigheten och Naturvårdsverket tillfälle att yttra 
sig. Förordning (2023:184).

/Rubriken träder i kraft I:2025-07-01/
Förbud mot utsläpp från avgasreningssystem

33 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Utsläpp till vatten är förbjudet inom Sveriges 
sjöterritorium från ett avgasreningssystem som används i öppet 
läge ombord på ett fartyg för att minska svavelutsläpp till 
luft. Förordning (2025:23).

33 § /Upphör att gälla U:2029-01-01/
Utsläpp till vatten är förbjudet inom Sveriges 
sjöterritorium från ett avgasreningssystem som används i öppet 
läge ombord på ett fartyg för att minska svavelutsläpp till 
luft. Förordning (2025:23).

33 § /Träder i kraft I:2029-01-01/
Utsläpp till vatten är förbjudet inom Sveriges 
sjöterritorium från ett avgasreningssystem som används ombord 
på ett fartyg för att minska svavelutsläpp till luft.
Förordning (2025:24).

/Rubriken träder i kraft I:2025-07-01/
Samråd innan Transportstyrelsen meddelar föreskrifter

34 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Innan Transportstyrelsen meddelar föreskrifter med stöd 
av detta kapitel ska myndigheten ge Havs- och 
vattenmyndigheten och Naturvårdsverket tillfälle att yttra 
sig. Förordning (2025:23).

3 kap. Mottagning av avfall från fartyg

1 § Transportstyrelsen får, om det finns särskilda skäl och 
efter att ha gett Havs- och vattenmyndigheten och 
Naturvårdsverket tillfälle att yttra sig, medge i enskilda 
fall att en behandlingsanordning enligt 3 kap. 1 § första 
stycket lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från 
fartyg får användas även om den är belägen på en annan plats 
än där olja lastas eller oljetankfartyg repareras.
Förordning (2023:184).

2 § Utöver vad som föreskrivs i 3 kap. 1 § första stycket 
lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg ska 
det finnas anordningar för mottagning av oljehaltigt barlast- 
eller tankspolvatten på sådana platser inom Sveriges 
territorium där 

1. oljetankfartyg lastas med annat än olja,

2. fartyg som får föra vatten i bränsletank vanligen lastas,

3. fartyg som får föra vatten i bränsletank vanligen bunkras, 
eller

4. annat fartyg än oljetankfartyg repareras.

Transportstyrelsen får, efter att ha gett Havs- och 
vattenmyndigheten och Naturvårdsverket tillfälle att yttra 
sig, meddela föreskrifter om att det på de platser som avses i 
första stycket även ska finnas anordningar för behandling av 
det förorenade vattnet. 

Ansvarig för att det förorenade vattnet kan tas emot och i 
förekommande fall behandlas är i de fall som avses i första 
stycket 1 avlastaren, 2 hamnens innehavare, 3 den som driver 
bunkringsverksamheten och 4 den som driver 
reparationsverksamheten. Förordning (2023:184).

3 § Anordningar för mottagning av barlastvatten eller tankspolvätska som
innehåller lastrester av andra skadliga flytande kemikalier än olja
(bulkkemikalier) skall finnas på de platser inom Sveriges territorium
där

1. dylika kemikalier lossas, om det efter lossningen från fartygens
tankar i dessa finns kvar sådana lastrester av bulkkemikalierna som inte
får släppas ut från fartyg,

2. tankfartyg lastas, om det från tank som skall lastas måste avlägsnas
barlastvatten eller tankspolvätska innehållande lastrester av
bulkkemikalier för att lastning skall kunna ske,

3. tankfartyg som har använts för transport av sådana kemikalier
repareras, om barlastvatten eller tankspolvätska innehållande lastrester
av bulkkemikalier måste avlägsnas från fartyget för att reparation skall
kunna utföras.

Ansvarig för att det finns behövliga mottagningsanordningar är i de fall
som avses i första stycket 1 den som mottager kemikalierna, 2 avlastaren
och 3 den som driver reparationsverksamheten. Förordning (1985:829).

4 § Finner Transportstyrelsen att anordningar för mottagning av
förorenat barlast- och tankspolvatten behövs även på andra
platser än vad som sägs i 3 kap. 1 § första stycket lagen
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, samt 3 kap.
2 och 3 §§ denna förordning, får styrelsen meddela föreskrifter
om detta. Transportstyrelsen får då även meddela föreskrifter om
vem som svarar för dessa anordningar. Förordning (2008:1127).

5 § Mottagningsanordningar för annat avfall från fartyg än
förorenat barlast- och tankspolvatten skall finnas i alla
hamnar.

I de hamnar där hamnavgift eller motsvarande generell avgift
tas ut för utnyttjande av hamnen ansvarar den som tar ut
avgiften för att mottagningsanordningar finns tillgängliga och
uppfyller de krav som ställs i denna förordning eller i
föreskrifter som meddelats med stöd av denna förordning. I
övriga hamnar ansvarar fastighetsägaren för
mottagningsanordningarna. Förordning (2000:1151).

5 a § Mottagningsanordningar behöver trots 5 § inte finnas 

1. på en plats som normalt endast används av och har utrymme 
för högst 25 fritidsbåtar, 

2. vid en brygga eller annan anordning som normalt endast 
används av fritidsbåtar för transport till och från bostäder 
där avfallet kan antas bli omhändertaget, 

3. vid en brygga eller annan anordning för fritidsbåtar som 
ligger i direkt anslutning till ett bostadsområde och som 
normalt endast används av boende i området och deras besökare, 
om det kan antas att avfallet omhändertas i bostadsområdet, 

4. vid en brygga eller annan anordning i anslutning till en 
restaurang, affär, nöjesfält, turistattraktion eller annan 
liknande inrättning och som normalt endast används för att 
besöka eller uträtta ärenden hos inrättningen,

5. i en naturhamn, 

6. vid en brygga eller annan anordning som endast används i 
inrikestrafik för mycket kort tilläggning för att hämta och 
lämna i första hand passagerare, 

7. i ett vägfärjeläge, eller 

8. vid en brygga som används tillfälligt vid slussning eller 
broöppning. Förordning (2023:184).

6 § I fråga om en anordning som avses i 2 § ska 3 kap. 6 § 
första stycket och andra stycket första meningen lagen 
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg tillämpas.
Förordning (2023:184).

7 § Den som avser att avlämna barlastvatten eller 
tankspolvätska, som innehåller lastrester av bulkkemikalier, 
till en mottagningsanordning som avses i 3 § ska lämna 
uppgifter till den som ansvarar för anordningen om ämnen i 
vattnet eller vätskan som har betydelse för behandlingen.
Förordning (2023:184).

8 § Transportstyrelsen får, efter att ha gett Havs- och 
vattenmyndigheten och Naturvårdsverket tillfälle att yttra 
sig, meddela föreskrifter om att en fartygstank, från vilken 
lossats bulkkemikalier som Transportstyrelsen bestämmer, ska 
rengöras från lastrester. Tankspolvätska från rengöringen ska 
avlämnas till en mottagningsanordning som avses i 3 § första 
stycket 1 innan fartyget avgår. Den som svarar för anordningen 
är skyldig att ta emot tankspolvätskan om fartyget har lossats 
hos honom eller henne. Förordning (2023:184).

9 § Tankfartyg får inte

1. lastas hos den som svarar för att det finns behövlig
mottagningsanordning som avses i 3 § första stycket 2, om denne inte
från tank som skall lastas mottager sådant barlastvatten eller sådan
tankspolvätska innehållande lastrester av bulkkemikalier som måste
avlägsnas för att lastningen skall kunna ske,

2. repareras hos den som svarar för att det finns behövlig
mottagningsanordning som avses i 3 § första stycket 3, om denne inte
mottager sådant barlastvatten eller sådan tankspolvätska innehållande
lastrester av bulkkemikalier som måste avlägsnas från fartyget för att
reparationen skall kunna utföras. Förordning (1983:59).

10 § Innan ett fartyg avgår från en svensk hamn ska det till 
en mottagningsanordning avlämna allt avfall från fartyget som 
det är förbjudet att släppa ut. Förordning (2023:184).

11 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om

1. skyldighet att i förväg anmäla det avfall som ska lämnas 
från ett fartyg till en mottagningsanordning och att spara 
anmälningarna ombord på fartyget, 

2. skyldighet för den som ansvarar för en anordning för 
mottagning av avfall från fartyg att

a) vidta åtgärder enligt 3 kap. 8 § 3 lagen (1980:424) om 
åtgärder mot förorening från fartyg i samband med mottagningen 
och hanteringen av sådant avfall från fartyg som innehåller 
skadliga ämnen,

b) ta ut avgift för mottagandet av avfallet som grundas på 
kostnaderna för mottagandet, och 

c) lämna kvitto på mottaget avfall,

3. skyldighet att ombord på fartyg spara kvitton på avfall som 
lämnats till en mottagningsanordning och att vidarebefordra 
uppgifter från kvittona, och

4. skyldighet att lämna uppgifter om verksamhet på sådana 
platser som avses i 3 kap. 1 § första stycket lagen om 
åtgärder mot förorening från fartyg eller som omfattas av 
föreskrifter som har meddelats med stöd av 3 kap. 1-3 §§ den 
lagen. 

Föreskrifter enligt första stycket 1 får inte avse sådant 
uppgiftslämnande om ämnen i oljehaltigt barlast- och 
tankspolvatten som regleras i 3 kap. 6 § lagen om åtgärder mot 
förorening från fartyg eller i föreskrifter som har meddelats 
med stöd av den bestämmelsen.

Innan Transportstyrelsen meddelar sådana föreskrifter som 
avses i första stycket 1 och 2 a, ska myndigheten ge 
Försvarsmakten tillfälle att yttra sig om det behövs med 
hänsyn till ärendets beskaffenhet. Förordning (2023:184).

12 § Den som ansvarar för en anordning för mottagning av 
avfall från fartyg ska upprätta och inneha en godkänd plan för 
mottagningen och hanteringen av sådant avfall 
(avfallshanteringsplan). Förordning (2023:184).

13 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om

1. vad som krävs för att en avfallshanteringsplan ska 
godkännas och om förfarandet för prövningen av huruvida planen 
ska godkännas, och

2. skyldighet för den som enligt 12 § ska upprätta och inneha 
en avfallshanteringsplan att informera om innehållet i planen 
och rapportera uppgifter från den. Förordning (2023:184).

14 § I 9 kap. miljöbalken, i förordningen (1998:899) om 
miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd och i 
miljöprövningsförordningen (2013:251) finns bestämmelser om 
tillstånds- och anmälningsplikt i fråga om mottagnings- och 
behandlingsanordningar. Förordning (2023:184).

15 § I avfallsförordningen (2020:614) och i andra föreskrifter 
som har meddelats med stöd av miljöbalken finns bestämmelser 
om utsortering, separat insamling och annan hantering av 
avfall. Förordning (2023:184).

4 kap. Fartygs konstruktion, m. m.

1 § Transportstyrelsen får, efter att ha gett Havs- och 
vattenmyndigheten och Naturvårdsverket tillfälle att yttra 
sig, meddela föreskrifter om fartygs konstruktion, utrustning 
och drift för att förebygga eller begränsa förorening samt om 
certifikat som visar att sådana föreskrifter är uppfyllda.
Förordning (2023:184).

2 § Svenska oljetankfartyg med en bruttodräktighet av minst
150 och andra svenska fartyg med en bruttodräktighet av minst
400 som används i internationell resa skall vara försedda med
internationellt oljeskyddscertifikat enligt 1978 års protokoll
till 1973 års internationella konvention till förhindrande av
förorening från fartyg (MARPOL 73/78). Sådant certifikat får
utfärdas att gälla högst fem år.

Svenska fartyg som avses i regel 2 i bilaga IV till MARPOL
73/78 och som används i internationell resa skall vara försedda
med ett internationellt föroreningsskyddscertifikat för
toalettavfall. Sådant certifikat får utfärdas att gälla högst
fem år.

Svenska kemikalietankfartyg som används i internationell resa
skall vara försedda med ett internationellt
föroreningsskyddscertifikat för transport av skadliga flytande
ämnen i bulk enligt MARPOL 73/78. Sådant certifikat får
utfärdas att gälla högst fem år. Förordning (2003:441).

3 § Föreskrifter om certifikat som avses i 2 § och om kontroll
av certifikat eller motsvarande handlingar meddelas av
Transportstyrelsen. Förordning (2008:1127).

4 § Föreskrifter om andra certifikat och handlingar än som avses i 2 §,
vilka visar att sådana föreskrifter om fartygs konstruktion, utrustning
och drift som meddelats med stöd av 1 § är uppfyllda, meddelas av
Transportstyrelsen. Förordning (2008:1127).

5 § För svenska fartyg utfärdas certifikat som avses i 4 kap. 1 §
lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg och andra
motsvarande handlingar av Transportstyrelsen.

Transportstyrelsen skall förklara ett sådant certifikat som avses i
2 § ogiltigt, om

1. fartyget, dess utrustning eller driftförhållanden har ändrats på
så väsentligt sätt att ändringen kan medföra påtaglig risk för
förorening,

2. föreläggande som avses i 7 kap. 4 § andra stycket lagen om
åtgärder mot förorening från fartyg åsidosätts,

3. fartyget inte undergår föreskriven tillsynsförrättning,

4. fartyget har upphört att vara svenskt. Förordning (2008:1127).

6 § Svenska fartyg som avses i 2 § första stycket får inte användas
till sjöfart, om de saknar internationellt oljeskyddscertifikat.
Detsamma gäller utländska fartyg av samma storlek inom Sveriges
sjöterritorium och ekonomiska zon. Dessa får dock i stället för
certifikat ha en motsvarande handling utfärdad av behörig utländsk
myndighet.

Svenska kemikalietankfartyg som avses i 2 § tredje stycket får inte
användas till sjöfart, om de saknar internationellt
föroreningsskyddscertifikat för transport av skadliga flytande ämnen
i bulk. Detsamma gäller utländska kemikalietankfartyg inom Sveriges
sjöterritorium och ekonomiska zon. Dessa får dock i stället för
certifikat ha en motsvarande handling utfärdad av behörig utländsk
myndighet.

Transportstyrelsen får föreskriva eller i enskilda fall medge undantag
från förbud som avses i första eller andra stycket, om det på annat
sätt visas att fartyget uppfyller föreskrifterna i MARPOL 73/78 eller
om det i övrigt föreligger särskilda skäl. Förordning (2008:1127).

7 § Transportstyrelsen skall lämna Internationella
sjöfartsorganisationen (IMO) sådana uppgifter om fartygs
konstruktion, utrustning och drift som enligt MARPOL 73/78
eller 2001 års internationella konvention om kontroll av
skadliga påväxthindrande system på fartyg skall lämnas av
administrationen. Förordning (2008:1127).

8 § Transportstyrelsen får, efter att ha gett Havs- och 
vattenmyndigheten och Naturvårdsverket tillfälle att yttra 
sig, meddela föreskrifter om hur skadliga ämnen som 
transporteras till sjöss i förpackad form eller i 
fraktcontainrar eller på liknande sätt ska hanteras för att 
förorening ska förebyggas eller begränsas. 
Förordning (2023:184).

9 § Svenska fartyg får inte användas till sjöfart om de inte i
fråga om konstruktion, utrustning och drift uppfyller
föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 § eller som följer
av förordning (EG) nr 782/2003 om förbud mot tennorganiska
föreningar på fartyg.

Första stycket gäller även utländska fartyg inom Sveriges
sjöterritorium eller ekonomiska zon. Förordning (2003:441).

10 § Bestämmelser om besiktning och certifiering av
påväxthindrande system på fartyg finns i förordning (EG) nr
782/2003 om förbud mot tennorganiska föreningar på fartyg.
Förordning (2003:441).

11 § För fartyg som omfattas av bestämmelserna i förordning
(EG) nr 782/2003 om förbud mot tennorganiska föreningar på
fartyg och i 2001 års internationella konvention om kontroll av
skadliga påväxthindrande system på fartyg utfärdas certifikat
och motsvarande handlingar av Transportstyrelsen.

Transportstyrelsen skall förklara ett sådant certifikat som avses
i första stycket ogiltigt om fartygets påväxthindrande system har
ändrats eller ersatts utan att en besiktning av systemet har
utförts enligt den nämnda förordningen. Förordning (2008:1127).

12 § Föreskrifter som behövs för tillämpningen av förordning
(EG) nr 782/2003 om förbud mot tennorganiska föreningar på
fartyg meddelas av Transportstyrelsen. Förordning (2008:1127).

5 kap. Dagböcker m. m.

1 § På svenskt oljetankfartyg med en bruttodräktighet av minst 150 och
på annat svenskt fartyg med en bruttodräktighet av minst 400 skall
befälhavaren föra oljedagbok. På oljetankfartyg som är mindre än nu
sagts skall föras motsvarande anteckningar av mindre omfattning i
enlighet med vad som föreskrivs av Transportstyrelsen.
Förordning (2008:1127).

2 § På svenskt kemikalietankfartyg skall befälhavaren föra lastdagbok.
Förordning (1983:59).

3 § Oljedagboken och lastdagboken skall förvaras på sådant sätt att de
är lätt tillgängliga för granskning. De skall bevaras i minst tre år
efter dagen för den senaste anteckningen. Under denna tid skall de
förvaras på fartyget eller hos den som var fartygets redare eller ägare
vid tiden för den senaste anteckningen. Förordning (1987:53).

4 § Transportstyrelsen får, efter att ha gett Kustbevakningen 
och Polismyndigheten tillfälle att yttra sig, meddela 
föreskrifter om andra dagböcker och handlingar som gäller 
hanteringen av skadliga ämnen ombord på svenska fartyg än de 
som avses i 1 och 2 §§, och om kontrollen av dessa.
Förordning (2023:184).

5 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om kontrollen av
dagböcker och andra handlingar som gäller hanteringen av
skadliga ämnen ombord på utländska fartyg. Förordning (2008:1127).

6 kap. Tillsyn

1 § Tillsyn över efterlevnaden av de bestämmelser som har
meddelats med stöd av 4 kap. 1 § och över efterlevnaden av
förordning (EG) nr 782/2003 om förbud mot tennorganiska
föreningar på fartyg utövas av Transportstyrelsen. I fråga om
fartyg som ägs eller brukas av svenska staten och används för
annat ändamål än att befordra gods eller passagerare i allmän
trafik utövas dock tillsynen av den myndighet under vars
förvaltning fartyget står.

Sådan tillsyn som enligt första stycket utövas av
Transportstyrelsen utövas även av Kustbevakningen i den
utsträckning som Transportstyrelsen beslutar i samråd med
Kustbevakningen.

Tillsyn utom riket får utövas av sådana utlandsmyndigheter som
har förordnats att utöva tillsyn enligt fartygssäkerhetslagen
(2003:364). Förordning (2008:1127).

2 § Transportstyrelsen får träffa avtal med en sådan organisation
som anges i 1 kap. 5 § fartygssäkerhetslagen (2003:364) om
undersökning av svenska fartyg och utrustning eller utfärdande
av certifikat för svenska fartyg.

Transportstyrelsen skall i styrelsens författningssamling
tillkännage med vilka organisationer som avtal har träffats.
Förordning (2008:1127).

3 § Svenska oljetankfartyg med en bruttodräktighet av minst 150, svenska
kemikalietankfartyg samt andra svenska fartyg med en bruttodräktighet av
minst 400 skall genomgå sådana besiktningar som anges i 4--7 §§.
Förordning (1985:828).

4 § Innan ett fartyg som avses i 3 § sätts i trafik eller innan
ett internationellt oljeskyddscertifikat eller
föroreningsskyddscertifikat för transport av skadliga flytande
ämnen i bulk utfärdas första gången skall fartyget genomgå en
första besiktning.

Besiktningen syftar till att säkerställa att fartygets
konstruktiva delar och dess utrustning, system, anordningar,
arrangemang och material uppfyller de krav som följer av
föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 kap. 1 §.
Förordning (2003:441).

5 § Fartyg som avses i 3 § skall genomgå en förnyad besiktning inom 60
månader efter den första besiktningen eller närmast föregående förnyade
besiktning.

Förnyad besiktning har samma syfte som anges i 4 § andra stycket.
Förordning (1983:59).

6 § Fartyg som avses i 3 § skall genomgå mellanbesiktning minst 24
månader och högst 36 månader efter den första besiktningen eller den
senast genomgångna förnyade besiktningen, om Transportstyrelsen inte
beslutar annat.

Mellanbesiktning syftar till att säkerställa att fartygets utrustning
och tillhörande pump- och rörledningssystem uppfyller de föreskrifter
som har meddelats med stöd av 4 kap. 1 §. Förordning (2008:1127).

7 § Fartyg som avses i 3 § skall genomgå årlig besiktning inom 12 eller,
om Transportstyrelsen medger det, 15 månader efter senast genomgången
första besiktning, förnyad besiktning, mellanbesiktning eller årlig
besiktning. Årlig besiktning syftar till att säkerställa att fartyget
och dess utrustning i alla avseenden befinner sig i ett
tillfredsställande skick. Förordning (2008:1127).

8 § Svenska fartyg som avses i regel 2 a) i bilaga IV till MARPOL 73/78
och som används i internationell resa skall genomgå sådana besiktningar
som anges i 9 och 10 §§. Förordning (1983:59).

9 § Innan ett fartyg som avses i 8 § sätts i trafik eller innan
internationellt föroreningsskyddscertifikat för toalettavfall utfärdas
första gången skall fartyget genomgå en första besiktning. Förordning
(1983:59).

10 § Fartyg som avses i 8 § skall genomgå en förnyad besiktning inom 60
månader efter den första besiktningen eller närmast föregående förnyade
besiktning. Förordning (1983:59).

11 § Besiktningarna enligt 9 och 10 §§ syftar till att säkerställa att
den utrustning och de anordningar och arrangemang som skall förhindra
förorening genom toalettavfall från fartyg uppfyller de föreskrifter som
har meddelats med stöd av 4 kap. 1 §. Förordning (1983:59).

12 § Besiktningar enligt detta kapitel skall i den mån det är
möjligt utföras i samband med att fartygen genomgår
tillsynsförrättningar enligt fartygssäkerhetslagen (2003:364).
Förordning (2003:441).

13 § I fråga om annat fartyg än sådant som avses i 3 eller 8 §
skall i samband med en tillsynsförrättning enligt
fartygssäkerhetslagen (2003:364) säkerställas att fartygets
konstruktiva delar och dess utrustning, system, anordningar,
arrangemang och material uppfyller de föreskrifter som har
meddelats med stöd av 4 kap. 1 §. Förordning (2003:441).

14 § Transportstyrelsen ska ge kommunerna vägledning i frågor 
som rör de uppgifter som kommunerna har enligt lagen 
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg.
Förordning (2023:184).

15 § Transportstyrelsen ska utöva tillsyn över att 3 kap. 
lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg och 
föreskrifter som har meddelats i anslutning till de 
bestämmelserna följs. 

Transportstyrelsens tillsyn omfattar dock inte

1. mottagnings- och behandlingsanordningar som uteslutande 
används av örlogsfartyg, eller 

2. tillsyn som kommunen ska utöva enligt 6 kap. 5 a § lagen om 
åtgärder mot förorening från fartyg. Förordning (2023:184).

16 § Innan Transportstyrelsen beslutar om ett föreläggande 
enligt 6 kap. 5 b § första stycket 2 lagen (1980:424) om 
åtgärder mot förorening från fartyg och som avser en 
skyldighet för den som ansvarar för en mottagningsanordning, 
ska Transportstyrelsen samråda med den kommun eller den 
myndighet som enligt miljöbalken eller enligt föreskrifter som 
har meddelats med stöd av miljöbalken har det operativa 
tillsynsansvaret över den verksamhet som föreläggandet avser.
Förordning (2023:184).

17 § Transportstyrelsen får meddela

1. föreskrifter om sådana undantag från skyldigheten att 
begränsa inspektion av utländska fartyg som avses i 6 kap. 3 § 
tredje stycket lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening 
från fartyg,

2. föreskrifter om sådana avgifter till staten som avses i 
6 kap. 8 § första stycket lagen om åtgärder mot förorening 
från fartyg, och

3. ytterligare föreskrifter om tillsyn över att lagen om 
åtgärder mot förorening från fartyg och föreskrifter som 
meddelats i anslutning till lagen följs. 

Avgifter till staten enligt första stycket 2 får bestämmas upp 
till full kostnadstäckning. Förordning (2023:184).

18 § Transportstyrelsen får till den behöriga myndigheten i en 
stat som har anslutit sig till 2001 års internationella 
konvention om kontroll av skadliga påväxthindrande system på 
fartyg överlämna en begäran om att den myndigheten skall utföra 
en besiktning av ett svensk fartyg och utfärda ett intyg enligt
nämnda konvention. Om en sådan begäran överlämnas skall vad som
anges i bilaga 4, regel 3 och 4 i konventionen gälla.
Förordning (2023:184).

7 kap. Särskilda åtgärder mot föroreningar

1 § Transportstyrelsen får, efter att ha gett Havs- och 
vattenmyndigheten, Kustbevakningen, Naturvårdsverket, 
Sjöfartsverket och, om det behövs med hänsyn till ärendets 
beskaffenhet, Försvarsmakten, tillfälle att yttra sig, meddela 
föreskrifter om 

1. förbud eller begränsning av trafik enligt 7 kap. 1 § lagen 
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, och 

2. läktring av skadliga ämnen enligt 7 kap. 2 § samma lag.
Förordning (2023:184).

2 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om 
rapportering och uppgiftslämnande enligt 7 kap. 3 § lagen 
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg. 

Innan Transportstyrelsen meddelar sådana föreskrifter om 
rapportering som avses i 7 kap. 3 § 1 lagen om åtgärder mot 
förorening från fartyg ska myndigheten ge Havs- och 
vattenmyndigheten, Försvarsmakten, Kustbevakningen, 
Naturvårdsverket och Sveriges meteorologiska och hydrologiska 
institut tillfälle att yttra sig. 

Innan Transportstyrelsen meddelar sådana föreskrifter om 
uppgiftslämnande som avses i 7 kap. 3 § 2 lagen om åtgärder 
mot förorening från fartyg ska myndigheten ge Havs- och 
vattenmyndigheten, Kustbevakningen, Naturvårdsverket och 
Sjöfartsverket tillfälle att yttra sig. Förordning (2023:184).

3 § Beslut enligt 7 kap. 4 eller 5 § lagen (1980:424) om åtgärder
mot förorening från fartyg får meddelas av Kustbevakningen, om
Transportstyrelsens beslut inte kan avvaktas med hänsyn till att
det behövs snara åtgärder för att förebygga, begränsa eller
bekämpa föroreningar. Förordning (2008:1127).

4 § Vid tillämpningen av 7 kap. 5 § lagen (1980:424) om 
åtgärder mot förorening från fartyg ska, i de fall som avses i 
artikel I punkt 1 i 1969 års internationella konvention om 
ingripande på det fria havet vid olyckor som är ägnade att 
leda till förorening genom olja (ingreppskonventionen) och i 
artikel I i 1973 års protokoll om ingripande på det fria havet 
vid havsföroreningar genom andra ämnen än olja 
(ingreppsprotokollet), artiklarna I punkt 2, II, III och V i 
ingreppskonventionen iakttas. 

Genom Utrikesdepartementets försorg sker samråd som avses i 
artikel III a i ingreppskonventionen. Detsamma gäller 
underrättelser enligt artikel III f till andra mottagare än 
fysiska och juridiska personer. Transportstyrelsen ska lämna 
underrättelser enligt artikel III b i konventionen och sådana 
underrättelser enligt artikel III f som är ställda till 
fysiska eller juridiska personer. Transportstyrelsen får, 
efter att ha gett Havs- och vattenmyndigheten, 
Kustbevakningen och Naturvårdsverket tillfälle att yttra sig, 
besluta om samråd enligt artikel III c i konventionen.
Förordning (2023:184).

5 § Ett förbud enligt 7 kap. 6 eller 6 b § lagen (1980:424) om
åtgärder mot förorening från fartyg får meddelas av
Kustbevakningen, om Transportstyrelsens beslut inte kan avvaktas
med hänsyn till att det behövs snara åtgärder.
Förordning (2008:1127).

6 § Ett beslut enligt 7 kap. 4, 5, 6 eller 6 b § lagen
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg eller enligt
8 § denna förordning skall genast tillställas befälhavaren och
fartygets redare eller ägare.

En skriftlig underrättelse om omständigheterna kring ett sådant
ingripande mot ett utländskt fartyg skall genast lämnas till
konsuln eller den närmaste diplomatiske representanten för den
stat där fartyget är registrerat.

När ett beslut har meddelats med stöd av 7 kap. 4 § första
stycket 1 eller 4, eller 5 § 1, 2, 5 eller 7 lagen om åtgärder
mot förorening från fartyg skall den beslutande myndigheten
även underrätta berörda hamnar. Förordning (2003:441).

6 a § Transportstyrelsen ska underrätta

1. berörda svenska myndigheter och svenska hamnar om
förbud för ett fartyg att anlöpa hamn enligt 8 eller 8 a §
och om när ett sådant förbud har upphört att gälla,

2. berörda svenska myndigheter, den behöriga myndigheten i
flaggstaten och de behöriga myndigheterna i övriga stater
inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) om ett
förbud för ett fartyg att anlöpa hamn enligt 8 eller 8 a §
och om skälen för förbudet,

3. den behöriga myndigheten i den stat där
reparationsvarvet är beläget om sådant villkor som avses i
8 § första stycket 2,

4. den behöriga myndigheten i den stat som har anvisat ett
fartyg till ett reparationsvarv i Sverige eller som har
anvisat ett svenskt fartyg till ett reparationsvarv i en
stat inom EES om de åtgärder som har vidtagits i Sverige,
och

5. den behöriga myndigheten i den stat i vars hamn ett
svenskt fartyg befinner sig om Transportstyrelsen fått
uppgift om att fartygets påväxthindrande system inte
uppfyller vad som krävs enligt den internationella
konventionen om kontroll av skadliga påväxthindrande
system på fartyg. Förordning (2010:1364).

7 § Transportstyrelsen får, efter att ha gett Havs- och 
vattenmyndigheten, Kustbevakningen och Naturvårdsverket 
tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om märkning av 
olja enligt 7 kap. 11 § första stycket lagen (1980:424) om 
åtgärder mot förorening från fartyg. Förordning (2023:184).

8 § Transportstyrelsen skall förbjuda ett fartyg att anlöpa svensk
hamn, om

1. fartyget lämnar en hamn i strid med ett förbud som har
meddelats med stöd av 7 kap. 4 eller 5 § lagen (1980:424) om
åtgärder mot förorening från fartyg,

2. fartyget av tillsynsmyndigheten har tillåtits att gå till
ett reparationsvarv men inte uppfyller villkoren för resan
eller fortsätter den utan att anlöpa varvet, eller

3. fartyget inte uppfyller de krav i fråga om påväxthindrande
system som finns i förordning (EG) nr 782/2003 om tennorganiska
föreningar på fartyg.

Vad som sagts i första stycket gäller i samma utsträckning om
motsvarande beslut har fattats av en behörig myndighet i en
annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i
en annan stat som har undertecknat Paris Memorandum of
Understanding on Port State Control (Paris MOU).
Förordning (2008:1127).

8 a § Transportstyrelsen ska förbjuda ett fartyg att
anlöpa svensk hamn om fartyget är upptaget i ett register
som omfattas av den svarta lista som publiceras i den
årliga Paris MOU-rapporten och det under de senaste 36
månaderna har fattats beslut om minst tre förbud för
fartygets resa eller mot användning i reguljär trafik
enligt 6 kap. 6 § fartygssäkerhetslagen (2003:364). Samma
sak gäller om fartyget är upptaget i ett register som
omfattas av den grå lista som publiceras i den årliga
Paris MOU-rapporten och minst tre sådana förbud har
fattats under de senaste 24 månaderna.

Förbudet mot tillträde enligt första stycket ska börja
gälla så snart fartyget lämnar den hamn eller ankarplats
där det hölls kvar för tredje gången och där
tillträdesförbudet utfärdades.

Transportstyrelsen ska också förbjuda ett fartyg att
anlöpa svensk hamn om fartyget har vägrats tillträde till
hamn vid två tillfällen tidigare och det därefter fattas
beslut om förbud för fartygets resa enligt 6 kap. 3 §
fartygssäkerhetslagen. Förordning (2010:1364).

8 b § Ett förbud som har meddelats med stöd av 8 § första
stycket 1 eller 2 ska bestå till dess att redaren,
fartygets ägare eller den som är ansvarig för
fartygstransporten har visat den myndighet som förbjudit
fartygets resa att bristen är avhjälpt.

Ett förbud som har meddelats med stöd av 8 § första
stycket 3 ska bestå till dess att redaren, fartygets ägare
eller den som är ansvarig för fartygstransporten har visat
den myndighet som avses i 6 kap. 1 § att bristen är
avhjälpt.

Ett förbud som har meddelats enligt 8 a § ska bestå till
dess att den myndighet som har utfärdat förbudet häver det
i enlighet med artikel 16.2 och 3 i Europaparlamentets och
rådets direktiv 2009/16/EG om hamnstatskontroll.
Förordning (2010:1364).

9 § Transportstyrelsen får, trots vad som anges i 8 §, tillåta ett
fartyg att anlöpa en anvisad hamn

1. om force majeure eller säkerhetsskäl gör det nödvändigt,

2. för att minska risken för föroreningar, eller

3. för att fartygets brister skall avhjälpas, förutsatt att
lämpliga åtgärder har vidtagits för att garantera ett säkert
anlöp till hamnen. Förordning (2008:1127).

10 § Fartygets ägare eller redare ska ersätta kostnader
som uppstår för en tillsynsmyndighet i samband med
kvarhållande av ett fartyg enligt lagen (1980:424) om
åtgärder mot förorening från fartyg eller föreskrifter som
har meddelats med stöd av lagen. Förordning (2010:1364).

8 kap. Överklagande m. m.

1 § Beslut enligt 9 kap. 1 § lagen (1980:424) om åtgärder mot
förorening från fartyg ska underställas behörig
befattningshavare hos Transportstyrelsen.
Förordning (2008:1127).

2 § Ett beslut enligt 7 kap. 4 § första stycket, 5 eller 6 §, 6
a § andra stycket eller 6 b § lagen (1980:424) om åtgärder mot
förorening från fartyg eller enligt 7 kap. 8 § denna förordning
som har meddelats inom Transportstyrelsen av någon annan än
sådan befattningshavare som anges i 8 kap. 1 § ska genast
underställas denne. Förordning (2008:1127).

3 § Har upphävts genom förordning (2019:88).

4 § Har upphävts genom förordning (2019:88).

5 § Beslut enligt 8 kap. 6 § första stycket lagen (1980:424) om
åtgärder mot förorening från fartyg får meddelas av Transportstyrelsen,
om Kustbevakningens beslut inte kan avvaktas med hänsyn till att det
behövs snara åtgärder för att säkra bevisning. Förordning (2008:1127).

6 § Myndighets beslut varigenom någon har påförts
vattenföroreningsavgift skall delges fartygets befälhavare samt, om
det är möjligt, den beslutet avser.

Beslutas förbud eller föreläggande med stöd av 8 kap. 6 § första
stycket eller 7 § första stycket lagen (1980:424) om åtgärder mot
förorening från fartyg, skall myndigheten vidta sådana åtgärder som
anges i 7 kap. 6 §. Förordning (1996:528).

8 a kap.

1 § Detta kapitel innehåller bestämmelser om de 
sanktionsavgifter som ska påföras enligt 6 kap. 11 a § lagen 
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg.
Förordning (2023:184).

2 § Vid underlåtelse att se till att det finns en anordning 
för mottagning av avfall från fartyg är sanktionsavgiften

- 40 000 kronor, om skyldigheten avser en sådan plats som 
avses i 3 kap. 9 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening 
från fartyg, och

- 135 000 kronor, om skyldigheten avser en annan plats.
Förordning (2023:184).

3 § Vid underlåtelse att upprätta eller inneha en godkänd 
avfallshanteringsplan är sanktionsavgiften

- 15 000 kronor, om skyldigheten avser en sådan plats som 
avses i 3 kap. 9 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening 
från fartyg, och

- 50 000 kronor, om skyldigheten avser en annan plats.
Förordning (2023:184).

4 § Vid underlåtelse att anmäla det avfall som ska lämnas i en 
mottagningsanordning är sanktionsavgiften 15 000 kronor.
Förordning (2023:184).

5 § Vid underlåtelse att lämna avfall från ett fartyg till en 
mottagningsanordning är sanktionsavgiften

- 2 500 kronor, om fartygets bruttodräktighet inte är större 
än 50,

- 10 000 kronor, om fartygets bruttodräktighet är större än 50 
men inte större än 500,

- 15 000 kronor, om fartygets bruttodräktighet är större än 
500 men inte större än 3 000,

- 20 000 kronor, om fartygets bruttodräktighet är större än 3 
000 men inte större än 15 000,

- 35 000 kronor, om fartygets bruttodräktighet är större än 
15 000 men inte större än 50 000, och

- 50 000 kronor, om fartygets bruttodräktighet är större än 
50 000.
Förordning (2023:184).

6 § Vid underlåtelse att lämna kvitto för mottaget avfall är 
sanktionsavgiften 10 000 kronor. Förordning (2023:184).

7 § Vid underlåtelse att vidarebefordra uppgifter från kvitton 
för avlämnat avfall är sanktionsavgiften 10 000 kronor.
Förordning (2023:184).

8 § Vid underlåtelse att spara förhandsanmälan eller kvitton 
för avlämnat avfall ombord är sanktionsavgiften 10 000 kronor.
Förordning (2023:184).

9 § Sanktionsavgiften ska betalas till 

1. Transportstyrelsen, om beslutet att påföra avgiften har 
fattats av Transportstyrelsen, och 

2. Kammarkollegiet, om beslutet att påföra avgiften har 
fattats av en kommun. Förordning (2023:184).

10 § Den myndighet som avgiften enligt 9 § ska betalas till 
ska lämna avgiften för indrivning om avgiften inte betalas 
inom den tid som gäller enligt 6 kap. 11 f § lagen (1980:424) 
om åtgärder mot förorening från fartyg. Förordning (2023:184).

9 kap. Övrigt

1 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om undantag 
och i enskilda fall besluta om undantag från 

1. förbudet att släppa ut olja enligt 2 kap. 2 § första 
stycket lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från 
fartyg, 

2. kraven på att det ska finnas anordningar för mottagning och 
behandling av barlast- eller tankspolvatten eller 
tankspolvätska enligt 3 kap. 1 § första stycket lagen om 
åtgärder mot förorening från fartyg eller 3 kap. 2 eller 3 § 
denna förordning, 

3. kravet på att det ska finnas mottagningsanordningar för 
annat avfall från fartyg enligt 3 kap. 5 § denna förordning 
utöver undantagen i 3 kap. 5 a §, 

4. kravet att lämna avfall innan ett fartyg avgår från en 
svensk hamn enligt 3 kap. 10 § denna förordning, och 

5. kraven att föra oljedagbok eller lastdagbok enligt 5 kap. 1 
eller 2 § denna förordning. 

Ett beslut om undantag får förenas med villkor.

Innan Transportstyrelsen meddelar föreskrifter om undantag 
enligt första stycket ska myndigheten ge Försvarsmakten 
tillfälle att yttra sig om det behövs med hänsyn till ärendets 
beskaffenhet. I fråga om föreskrifter enligt första stycket 1, 
2, 3 eller 4 ska Havs- och vattenmyndigheten och 
Naturvårdsverket ges tillfälle att yttra sig. I fråga om 
föreskrifter enligt första stycket 5 ska Kustbevakningen och 
Polismyndigheten ges tillfälle att yttra sig. 
Förordning (2023:184). 

2 § Lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg är
tillämplig på svenska statsfartyg som inte används i
affärsdrift. Svenska örlogsfartyg undantas dock från
tillämpningen av 4-6 kap. samt 7 kap. 4-11 §§ lagen.

I fråga om örlogsfartyg meddelar Försvarsmakten i stället för
Transportstyrelsen

1. föreskrifter som anges i 2 kap. denna förordning,

2. beslut i frågor som anges i 9 kap. 1 § denna förordning, när
det gäller undantag från bestämmelsen i 2 kap. 2 § första
stycket lagen om åtgärder mot förorening från fartyg.

I fråga om mottagnings- och behandlingsanordningar som
uteslutande används av örlogsfartyg meddelar Försvarsmakten i
stället för Transportstyrelsen

1. beslut i frågor som anges i 3 kap. denna förordning,

2. beslut i frågor som anges i 9 kap. 1 § denna förordning, när
det gäller undantag från bestämmelserna i 3 kap. 1 § första
stycket lagen om åtgärder mot förorening från fartyg eller 3
kap. 2, 3 eller 5 § denna förordning. Förordning (2008:1127).

3 § Har upphävts genom förordning (2023:184).

4 § Beslut som meddelas av Försvarsmakten med stöd av denna
förordning ska meddelas efter samråd med Transportstyrelsen,
Naturvårdsverket och Havs- och vattenmyndigheten.
Förordning (2011:654).

5 § När föreskrifter meddelas och undantag medges med stöd av
denna förordning skall i tillämpliga delar iakttas

1. sådana bestämmelser i internationella överenskommelser som
är bindande för Sverige,

2. i den mån regeringen så förordnar, andra bestämmelser i
internationella överenskommelser. Förordning (2000:1151).

6 § Andra föreskrifter som meddelas med stöd av lagen (1980:424)
om åtgärder mot förorening från fartyg eller denna förordning än
sådana som meddelas av Försvarsmakten skall tas in i publikationen
Underrättelser för sjöfarande. Förordning (1996:528).

7 § Underrättelser enligt 11 kap. 7 § lagen (1980:424) om 
åtgärder mot förorening från fartyg ska lämnas av 
förundersökningsledaren. Förordning (2019:88).

8 § Om en förundersökning har inletts angående ett brott mot en
bestämmelse om förbud mot utsläpp av olja eller andra skadliga
ämnen och kan det skäligen befaras att brottet har begåtts på
ett utländskt fartyg, skall förundersökningsledaren anmäla
ärendet till Riksåklagaren. Riksåklagaren beslutar om den stat
där fartyget är registrerat skall tillställas utredningen i
syfte att lagföringen i stället skall ske där
(flaggstatsrapport).

Riksåklagaren meddelar närmare föreskrifter om sådan
flaggstatsrapport som avses i denna paragraf.
Förordning (2001:1292).

9 § En flaggstatsrapport enligt 8 § skall sändas till
Justitiedepartementet som vidarebefordrar handlingarna till den
behöriga myndigheten i den stat där fartyget är registrerat.

Om handlingar som skall sändas till en främmande stat behöver
översättas ombesörjs detta av Justitiedepartementet.
Förordning (2001:1292).

10 § Om en förundersökning angående något annat brott enligt
lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg ombord
på ett utländskt fartyg än ett otillåtet utsläpp har lagts ned
skall förundersökningsledaren anmäla ärendet till
Transportstyrelsen. Transportstyrelsen beslutar om den stat där
fartyget är registrerat skall tillställas utredningen i syfte
att lagföring skall ske där (flaggstatsrapport).

Om handlingar som skall skickas till en främmande stat behöver
översättas ombesörjs detta av Transportstyrelsen, som därefter
vidarebefordrar handlingarna till den behöriga myndigheten i
den stat där fartyget är registrerat.

Transportstyrelsen meddelar närmare föreskrifter i fråga om
sådan flaggstatsrapport som avses i denna paragraf.
Förordning (2008:1127).

11 § En flaggstatsrapport enligt 8 eller 10 § skall innehålla
en begäran om att den stat där fartyget är registrerat skall
återrapportera vilka åtgärder som vidtas med anledning av
flaggstatsrapporten. Den skall dessutom innehålla en begäran om
återrapportering efter sex månader även om några åtgärder då
inte har vidtagits. Förordning (2001:1292).

12 § Om det följer av en internationell överenskommelse 
som Sverige efter riksdagens godkännande har tillträtt eller 
annars är skyldigt att följa, får en flaggstatsrapport eller 
annan underrättelse till följd av ett brott enligt lagen 
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg sändas till 
en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation.
Förordning (2018:379).

13 § Rättsliga och andra åtgärder som har vidtagits av en annan
myndighet än Kustbevakningen med anledning av ett förbjudet
utsläpp av olja eller andra skadliga ämnen från ett fartyg inom
svenskt sjöterritorium eller svensk ekonomisk zon skall anmälas
till Kustbevakningen. Förordning (2001:1292).

14 § En flaggstatsrapport som överlämnas till Sverige från en
annan stat med anledning av ett brott begånget på ett svenskt
fartyg skall sändas via Justitiedepartementet till
Riksåklagaren, som prövar vilka vidare åtgärder som skall
vidtas. Justitiedepartementet underrättar även
Transportstyrelsen om flaggstatsrapporten.

Åklagaren skall underrätta Transportstyrelsen om åtal väcks
och översända en kopia av domen eller beslutet när målet
slutligt har avgjorts. Förordning (2008:1217).

15 § Transportstyrelsen är behörig myndighet att pröva sådana 
frågor och fullgöra de uppgifter som Sverige har enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 530/2012 av 
den 13 juni 2012 om ett påskyndat införande av krav på 
dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg 
med enkelskrov, i den ursprungliga lydelsen. 
Förordning (2023:184).

16 § Kustbevakningen utses till kontaktpunkt att fullgöra
sådant utbyte av information som åligger en medlemsstat enligt
artikel 9 i rådets rambeslut 2005/667/RIF av den 12 juli 2005
om förstärkning av det straffrättsliga regelverket för
bekämpande av föroreningar orsakade av fartyg.
Förordning (2006:1321).

17 § Transportstyrelsen ska fullgöra de uppgifter som Sverige 
har enligt artiklarna 4.3, 5.2 andra stycket, 5.5 andra 
stycket, 7.2 andra stycket, 8.7, 9.2, 9.3, 13.3 och 14.2 i 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/883 av den 17 
april 2019 om mottagningsanordningar i hamn för avlämning av 
avfall från fartyg, om ändring av direktiv 2010/65/EU och om 
upphävande av direktiv 2000/59/EG, i den ursprungliga 
lydelsen. Förordning (2023:184).

18 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om 
verkställigheten av lagen (1980:424) om åtgärder mot 
förorening från fartyg och denna förordning.

Innan Transportstyrelsen meddelar sådana föreskrifter om 
verkställigheten som avser 

1. kraven på mottagningsanordningar enligt 3 kap. 7 § lagen om 
åtgärder mot förorening från fartyg, uppgiftslämnande enligt 
3 kap. 7 § denna förordning eller kravet på 
avfallshanteringsplan enligt 3 kap. 12 § denna förordning, ska 
myndigheten ge Havs- och vattenmyndigheten, Naturvårdsverket 
och, om det behövs med hänsyn till ärendets beskaffenhet, 
Försvarsmakten, tillfälle att yttra sig, 

2. skyldigheten att lämna avfall innan ett fartyg avgår från 
svensk hamn enligt 3 kap. 10 § denna förordning, ska 
myndigheten ge Försvarsmakten tillfälle att yttra sig om det 
behövs med hänsyn till ärendets beskaffenhet, 

3. dagböcker och anteckningar som avses i 5 kap. 1 och 2 §§ 
denna förordning, ska myndigheten ge Kustbevakningen och 
Polismyndigheten tillfälle att yttra sig. 
Förordning (2023:184).


Övergångsbestämmelser

1983:59

Denna förordning träder i kraft,

1. såvitt avser 3 kap. 6 § första stycket och 10 § samt 7 kap. 1 §
första stycket, den 1 mars 1983,

2. såvitt avser 7 kap. 4 §, den 30 mars 1983,

3. såvitt avser 4 kap. med undantag för 2 § andra stycket, 5 kap. 1 §, 6
kap. 1--7 och 12--14 §§ samt 9 kap. 5 §, den 2 oktober 1983,

4. såvitt avser 4 kap. 2 § andra stycket och 6 kap. 8--11 §§, den dag då
bilaga IV till MARPOL 73/78 träder i kraft, och

5. i övrigt den 1 januari 1986.

I fråga om avgift för mottagning eller behandling av oljehaltigt
barlast- eller tankspolvatten och mottagning eller annan hantering av
avfall, som anges i 3 kap. 3 § lagen (1980:424) om åtgärder mot
vattenförorening från fartyg och som avlämnats före den 1 mars 1983,
gäller dock de förutvarande 3 kap. 5 och 6 §§.

För sådana fartyg som, enligt vad sjöfartsverket föreskriver, är
existerande fartyg träder bestämmelserna i 4 kap. 2 § första stycket och
6 kap. 3--7 §§ i kraft den 2 oktober 1984.

Fartyg som avses i 6 kap. 3 § och som inte skall förses med
internationellt oljeskyddscertifikat skall genomgå första besiktning vid
tidpunkt motsvarande den som gäller för fartyg som skall förses med
sådant certifikat. Förordning (1984:270).

1985:828

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1986. Följande
föreskrifter träder dock i kraft den 6 april 1987:

1. föreskrifterna i 4 kap. 2 § tredje stycket och 6 kap. 3 och 4 §§,
såvitt avser svenska kemikalietankfartyg som används enbart i
internationell resa utanför Östersjöområdet, och

2. föreskrifterna i 4 kap. 6 § andra stycket, såvitt avser svenska
kemikalietankfartyg som används enbart i internationell resa utanför
Östersjöområdet samt utländska kemikalietankfartyg.

I fråga om tidpunkten för ikraftträdandet av 4 kap. 2 § andra stycket
gäller vad som föreskrivs i förordningen (1983:59) om ändring i
förordningen (1980:789) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg.
Förordning (1987:52).

2008:1127

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2009.
Föreskrifter som har meddelats av Sjöfartsverket anses vid
tillämpningen av förordningen vara meddelade av
Transportstyrelsen.

2017:603

1. Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 2017.

2. Bestämmelserna i den nya lydelsen ska dock tillämpas för 
tid från och med den 1 januari 2017.