Förordning (2010:1031) om handläggning av ärenden om brott av anställda inom polisen m.m.

Förordningens tillämpningsområde

1 § Denna förordning innehåller särskilda bestämmelser om
polisens handläggning av vissa ärenden som gäller anställda
inom polisen, vissa uppdragstagare hos polisen och studenter
vid polisprogrammet. Av 7 § framgår att förordningen i vissa
delar är tillämplig även vid handläggningen av andra ärenden.

2 § Det som i förordningen anges om anställda inom polisen
gäller även anställda vid Statens kriminaltekniska
laboratorium.

Felaktigt handlande i samband med arbetet

3 § Förordningen tillämpas vid polisens handläggning av
ärenden där

1. det i en anmälan till polisen har påståtts att en anställd
inom polisen har gjort sig skyldig till något brott som har
samband med arbetet eller på något annat sätt har handlat
felaktigt i sin myndighetsutövning,

2. en person har skadats allvarligt antingen under sin
vistelse i en polisarrest eller genom något som en anställd
inom polisen har gjort i tjänsten, eller

3. det i något annat fall kan bli fråga om att inleda
förundersökning mot en anställd inom polisen för brott som
har samband med arbetet.

Det som anges om en anställd inom polisen i första stycket
gäller även en person som inte är anställd inom polisen men
som med stöd av ett särskilt förordnande från
polismyndigheten utför arbete för polisen under ledning av en
polis.

4 § Förordningen gäller dock inte sådana ärenden som anges i
3 § om

1. det är fråga om ett annat brott mot trafikförfattningar än
brott mot 1 § andra stycket eller 3–5 §§ lagen (1951:649) om
straff för vissa trafikbrott,

2. det inte inträffat någon allvarlig skada som anges i 3 §,
och

3. polismyndigheten beslutar att utfärda ett föreläggande om
ordningsbot eller att inleda förundersökning.

Ett beslut om att lägga ned en sådan förundersökning som
avses i första stycket 3 ska fattas av åklagare.

Brott som inte har samband med arbetet

5 § Förordningen tillämpas också vid polisens handläggning av
ärenden där det har uppstått en fråga om att

1. en anställd inom polisen har gjort sig skyldig till något
brott som inte har samband med arbetet, eller

2. en student vid polisprogrammet har gjort sig skyldig till
något brott.

6 § Förordningen gäller dock inte sådana ärenden som anges i
5 § om

1. endast penningböter är föreskrivet för brottet, och

2. polismyndigheten beslutar att utfärda ett föreläggande om
ordningsbot eller att inleda förundersökning.

Ett beslut om att lägga ned en sådan förundersökning som
avses i första stycket 2 ska fattas av åklagare.

Utredningar i andra ärenden

7 § Utöver vad som anges i 3 och 5 §§ tillämpas förordningen
vid polisens handläggning av de ärenden som vid
Åklagarmyndigheten handläggs av de åklagare som är särskilt
avdelade för utredning av ärenden om brott av anställda inom
polisen, åklagare, domare och vissa andra offentliga
befattningshavare. Detsamma gäller vid polisens handläggning
av de ärenden som handläggs av riksåklagaren, om
riksåklagaren inte bestämmer annat.

Kriminalunderrättelseverksamhet

8 § Förordningen tillämpas också vid sådan
kriminalunderrättelseverksamhet som syftar till att klarlägga
om en anställd inom polisen, en sådan uppdragstagare som
avses i 3 § andra stycket eller en student vid
polisprogrammet utövar eller kan komma att utöva allvarlig
brottslig verksamhet.

Handläggningen

9 § Ärenden som anges i 3, 5, 7 och 8 §§ handläggs vid
Rikspolisstyrelsen.

Brottsutredningar

10 § Ett sådant ärende som avses i 3 eller 5 § ska omedelbart
överlämnas till åklagare för prövning av om en
förundersökning ska inledas.

En sådan förundersökning ska bedrivas med särskild
skyndsamhet.

11 § Den myndighet där anmälan har gjorts eller där frågan om
att inleda en förundersökning har uppstått ska omedelbart
vidta de åtgärder som brådskar och som inte utan olägenhet
kan skjutas upp.

12 § Förhör med en anställd inom polisen, en sådan
uppdragstagare som anges i 3 § andra stycket eller en student
vid polisprogrammet ska hållas av åklagaren eller av en polis
som är verksam vid Rikspolisstyrelsen.

Om ett förhör inte utan olägenhet kan skjutas upp, får
förhöret hållas av en polis som tjänstgör vid en annan
myndighet än Rikspolisstyrelsen. Den som håller förhöret i
ett sådant fall ska, om inte åklagaren av särskilda skäl
bestämmer något annat, tjänstgöra vid en annan myndighet och
ha högre tjänsteställning än den som hörs.

13 § En polismyndighet ska, om det i ett ärende finns behov
av en kriminalteknisk undersökning, lämna Rikspolisstyrelsen
det biträde som behövs.

En polismyndighet ska också, om det i ett ärende finns behov
av utredningspersonal med särskild kompetens, lämna biträde
till Rikspolisstyrelsen om inte särskilda skäl talar mot det.

Kriminalunderrättelseverksamhet

14 § Uppstår fråga om att en anställd inom polisen, en sådan
uppdragstagare som avses i 3 § andra stycket eller en student
vid polisprogrammet utövar eller kan komma att utöva
allvarlig brottslig verksamhet, ska ärendet genast lämnas
över till Rikspolisstyrelsen. Styrelsen ska omedelbart lämna
ärendet vidare till åklagare för prövning av om en
förundersökning ska inledas.

Finner åklagaren att det inte finns grund för att inleda en
förundersökning, ansvarar Rikspolisstyrelsen för det vidare
arbetet med att klarlägga om allvarlig brottslig verksamhet
har utövats eller kan komma att utövas. Rikspolisstyrelsen
kan i ett sådant ärende begära biträde av en polismyndighet.

Åklagaren ska i varje ärende fortlöpande informeras om
resultatet av verksamheten för att kunna ta ställning till om
en förundersökning ska inledas. Även den berörda
polismyndigheten ska fortlöpande ges samma information.

Uppgiftsskyldighet

14 a § Vid handläggningen av ett ärende som anges i 3, 5, 7
eller 8 § har Rikspolisstyrelsen rätt att ta del av uppgifter
som finns hos en polismyndighet och som behövs för
handläggningen av ärendet.

Första stycket gäller inte uppgifter hos Säkerhetspolisen vid
handläggningen av ett ärende som anges i 8 §.
Förordning (2010:1747).

Information till berörda myndigheter och styrelser

15 § Rikspolisstyrelsen ska underrätta berörda myndigheter om
sådana inkomna ärenden som anges i 3 och 5 §§ och som gäller
myndighetens anställda och uppdragstagare. Underrättelse ska
även lämnas när ett ärende har slutbehandlats.

Rikspolisstyrelsen ska också snarast underrätta den myndighet
där den misstänkta personen är anställd eller tjänstgör om
omständigheter som kan vara av betydelse för bedömningen av
om en befattningshavare bör sägas upp, avskedas eller
avstängas från sin tjänst eller inte längre förordnas på
grund av misstanke om brottslig gärning eller annat grovt
olämpligt beteende.

Av polisförordningen (1998:1558) framgår att en polisstyrelse
får utse en eller flera av sina ledamöter eller en eller
flera av de valda ledamöterna i en polisnämnd att särskilt
följa utredningar i ärenden som anges i 3 §.

16 § Rikspolisstyrelsen ska fortlöpande informera dess
styrelse om inkomna och avslutade ärenden enligt 3 eller 5 §.

Av förordningen (1989:773) med instruktion för
Rikspolisstyrelsen framgår att Rikspolisstyrelsens styrelse
ska utse en eller flera av sina ledamöter att särskilt följa
utredningar i ärenden som anges i 3 eller 5 §.

17 § Möjligheten för ledamöter av polisstyrelsen och
Rikspolisstyrelsens styrelse att få följa förundersökning i
vissa fall följer av 7 a § förundersökningskungörelsen
(1947:948).