Lag (1985:620) om vissa torvfyndigheter 

Inledande bestämmelser

1 § För undersökning och bearbetning av fyndigheter av torv för att
utvinna energi fordras särskilt tillstånd (koncession), om inte annat
följer av 3 §.

2 § Koncession skall avse antingen undersökning
(undersökningskoncession) eller bearbetning (bearbetningskoncession).

3 § Fastighetsägaren har rätt att företa undersökning utan koncession,
om inte koncession har meddelats någon annan. Denna rätt får överlåtas.

Fastighetsägaren får också utan koncession tillgodogöra sig torv för att
utvinna energi för husbehov, om inte någon annan har beviljats
bearbetningskoncession för fyndigheten.

4 § Undersökningskoncession får förenas med rätt för
innehavaren att få företräde framför andra till
bearbetningskoncession för fyndigheten. Lag (1998:825).

5 § Frågor om koncession prövas av länsstyrelsen i det län där det
område som avses med ansökningen eller större delen därav ligger.

Den som söker koncession skall betala ansökningsavgift enligt
föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som
regeringen bestämmer.

6 § I fråga om verksamhet som avses i denna lag gäller också
tillämpliga föreskrifter i miljöbalken, plan- och bygglagen
(2010:900) och andra författningar. Lag (2010:908).

7 § Koncession får meddelas endast om det från allmän
synpunkt är lämpligt att verksamheten kommer till stånd och
sökanden från sådan synpunkt är lämplig att bedriva
verksamheten.

Koncession får inte strida mot en detaljplan eller
områdesbestämmelser. Om syftet med planen eller
bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser
göras.

Vid koncessionsprövning ska bestämmelserna i 2–4 kap. och
5 kap. 3 § miljöbalken tillämpas.

Vid prövning av bearbetningskoncession ska man därutöver
tillämpa bestämmelserna i 6 kap., 9 kap. 6 g och 6 h §§ och
16 kap. 12 § första stycket 1 och 13 § miljöbalken,
bestämmelserna i 1–3 kap. och 7 kap. 21–27 och 29 §§ lagen
(1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet
samt föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa
bestämmelser.

Bearbetningskoncession får meddelas endast om det görs
sannolikt att fyndigheten kan tillgodogöras ekonomiskt.
Lag (2013:759).

8 § Om någon har beviljats koncession för ett visst område, får inte
någon annan beviljas koncession för samma område.

9 § Inom ett område som omfattas av undersökningstillstånd eller
bearbetningskoncession enligt minerallagen (1991:45) får någon annan än
tillstånds- eller koncessionshavaren inte utan särskilda skäl beviljas
koncession enligt denna lag. Lag (1991:47).

10 § Har två eller flera ansökt om koncession för samma område, skall
länsstyrelsen pröva vilken av dem som från allmän synpunkt bör ges
företräde. Avser ansökningarna undersökningskoncession, skall även
beaktas om någon av sökandena utfört undersökningsarbete inom området.

Villkor i samband med koncession

11 § Koncession skall avse ett bestämt område och gälla en viss tid.

Undersökningskoncession skall meddelas för en tid av högst två år från
beslutet, om inte särskilda skäl föranleder annat.

12 § En koncession skall förenas med de villkor som behövs för
att skydda allmänna intressen och enskild rätt, såsom att
skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter
och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten
och andra resurser.

Meddelas bearbetningskoncession för någon annan än
fastighetsägaren i fråga om en fyndighet från vilken denne
utvinner torv för sitt husbehov, skall koncessionen, om inte
särskilda skäl föranleder annat, förenas med villkor som gör
det möjligt för fastighetsägaren att på skäliga villkor få torv
för sitt husbehov även i fortsättningen. Lag (1998:825).

13 § En koncession får för sin giltighet göras beroende av att
säkerhet ställs för att koncessionshavaren skall fullgöra
skyldigheten enligt 34 § att ta bort anläggningar och vidta
andra åtgärder för återställning. Vid ingrepp i naturen av
större omfattning skall säkerhet ställas, om det inte är
uppenbart att det saknas anledning till detta. Staten,
kommuner, landsting och kommunalförbund behöver inte ställa
säkerhet.

Om det kan antas att den ställda säkerheten inte är
tillräcklig, får länsstyrelsen bestämma att ytterligare
säkerhet skall ställas.

I fråga om beskaffenheten av säkerheten gäller 2 kap. 25 §
utsökningsbalken. Säkerheten skall prövas av länsstyrelsen och
förvaras av denna. Lag (1998:825).

14 § Länsstyrelsen får förena koncessionen med ytterligare
eller ändrade villkor, om det genom verksamheten har
uppkommit en olägenhet av någon betydelse som inte förutsågs
när koncessionen meddelades eller om verksamheten med någon
betydelse medverkar till att en miljökvalitetsnorm enligt 5
kap. miljöbalken inte följs.

Villkor enligt första stycket får inte vara så ingripande
att verksamheten inte längre kan bedrivas eller att den
avsevärt försvåras. Lag (2010:887).

Överlåtelse, frånträdande och återkallelse av koncession

15 § Koncession får överlåtas endast med länsstyrelsens tillstånd.

16 § Anmäler koncessionshavaren till länsstyrelsen att han önskar
frånträda sin rätt, upphör denna sex månader efter det anmälan kom in,
om ej annat följer av koncessionen.

Önskar koncessionshavaren avstå endast från viss del av
koncessionsområdet, skall han ansöka om detta hos länsstyrelsen.

17 § Koncession får återkallas av länsstyrelsen, om koncessionshavaren
åsidosätter villkor som har förenats med koncessionen. Även i annat fall
får koncessionen återkallas, om synnerliga skäl föreligger. I sådant
fall har koncessionshavaren rätt att få ersättning av staten för förlust
till följd av åtgärd som han vidtagit med anledning av koncessionen.

Förberedande undersökning

18 § Behöver någon som förberedelse för en ansökan om
koncession utföra undersökning på annans mark och medger inte
markägaren detta, får länsstyrelsen i det län där marken eller
större delen därav ligger efter ansökan lämna tillstånd till
sådan undersökning under viss tid.

Undersökningen skall utföras så, att minsta skada och intrång
vållas. Byggnad får uppföras och väg byggas endast om
markägaren har samtyckt till det eller länsstyrelsen har lämnat
tillstånd till åtgärden. Föranleder undersökningen skada eller
intrång, skall ersättning lämnas. Tvist om ersättning prövas av
den mark- och miljödomstol inom vars område marken eller större
delen därav ligger.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
föreskriva att ansökningsavgift skall betalas för ansökan som
anges i första stycket. Lag (2010:932).

Undersökningsarbete

19 § Den som innehar undersökningskoncession får inom koncessionsområdet
utföra undersökningsarbete för att utröna möjligheterna att av
torvfyndigheten utvinna energi.

20 § Undersökningsarbete får omfatta endast sådana åtgärder som behövs
för att vinna närmare kännedom om torvfyndighetens storlek, beskaffenhet
och utvinningsbarhet.

Koncessionshavaren får inte inom koncessionsområdet uppföra annan
byggnad än sådan som är oundgängligen nödvändig för
undersökningsarbetet, såvida inte markens ägare och innehavare av
nyttjanderätt eller servitut avseende marken medger det. I den mån det
behövs får han utan medgivande bygga väg inom området eller begagna
befintlig väg till och inom området. Efter tillstånd av länsstyrelsen
får han också bygga nödvändig väg till området.

Åtgärderna skall utföras så, att minsta skada och intrång vållas.

21 § Koncessionshavaren får använda torv som utvunnits under
undersökningsarbetet endast i den mån det behövs för att undersöka
torvens beskaffenhet och lämplighet för bearbetning.

22 § Skada eller intrång, som föranleds av undersökningsarbete
skall ersättas av koncessionshavaren. Tvist om ersättning
prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område marken
eller större delen därav ligger.

Innan arbetet påbörjas skall koncessionshavaren ställa säkerhet
för ersättningsskyldighet enligt första stycket, om inte den
ersättningsberättigade avstår från säkerhet. Säkerheten skall
ställas hos länsstyrelsen, om inte parterna kommer överens om
annat. Staten, kommun, landstingskommun och kommunalförbund
behöver inte ställa säkerhet. Lag (2010:932).

Bearbetning

23 § Den som innehar bearbetningskoncession får inom
koncessionsområdet undersöka, bearbeta och tillgodogöra sig
torv för att utvinna energi.

Koncessionshavaren får undersöka och bearbeta torv för annat
syfte än att utvinna energi i den mån det behövs för att
arbetet skall kunna bedrivas på ett ändamålsenligt sätt.

Koncessionshavaren får tillgodogöra sig torv som bearbetats
enligt andra stycket, i den mån markägaren inte inom sex
månader efter tillsägelse hämtar torven och ersätter på denna
nedlagda kostnader. Tvist om sådan ersättning prövas av den
mark- och miljödomstol inom vars område marken eller större
delen därav ligger. Väcks talan, räknas nämnda tid från det att
ersättningsbeloppet slutligt bestämts. Lag (2010:932).

24 § Koncessionshavaren får ej börja bearbetningen och därmed
sammanhängande verksamhet, såsom att uppföra byggnad eller anlägga väg,
transportbana eller ledning eller att lägga upp torv eller
avfallsprodukter, utan att markägare som berörs av åtgärderna har
medgett det eller att mark för ändamålet har anvisats enligt 26 § första
stycket och marken får tillträdas enligt 26 § andra stycket eller 32 §
jämförd med 5 eller 6 kap. expropriationslagen (1972:719).

25 § Gäller för samma område både koncession för bearbetning av torv och
en eller flera sådana rättigheter som anges i 9 §, får arbete som utförs
med stöd av rättighet som tillkommit först inte hindras eller uppehållas
av arbete som utförs med stöd av rättighet som tillkommit senare.

26 § I den mån medgivande att påbörja bearbetningen och därmed
sammanhängande verksamhet inte lämnats av berörda markägare, skall
länsstyrelsen anvisa den mark som behövs.

Har koncessionshavaren hos länsstyrelsen ställt säkerhet för den
ersättningsskyldighet som avses i 27 §, får den anvisade marken genast
tillträdas, om inte länsstyrelsen förordnar annat. Staten, kommun,
landstingskommun och kommunalförbund behöver inte ställa säkerhet.

Ersättning till följd av att mark tas i anspråk för bearbetning
m.m.

27 § Ägare till mark som tas i anspråk för bearbetning eller
härmed sammanhängande verksamhet är berättigad att av
koncessionshavaren få intrångsersättning och annan ersättning
för skada. Samma rätt till ersättning har innehavare av
nyttjanderätt eller annan särskild rätt till fastighet som
berörs av ianspråktagandet.

Beträffande ersättningen gäller 4 kap. expropriationslagen
(1972:719) i tillämpliga delar. Lag (2010:823).

28 § Uppstår till följd av att mark tas i anspråk synnerligt men för
någon fastighet eller del därav, skall koncessionshavaren lösa det
område som lider sådant men, om ägaren begär det.

29 § Kan överenskommelse ej träffas om ersättning enligt 27 §
eller löseskilling enligt 28 §, prövas tvisten av den mark- och
miljlödomstol inom vars område marken eller större delen därav
ligger. Annan än koncessionshavaren får ej väcka talan innan
tillträde har skett. Lag (2010:932).

30 § Ersättning enligt 27 § som ej avser personlig skada skall nedsättas
hos länsstyrelsen, om fastigheten så minskat i värde att den kan antas
ej utgöra full säkerhet för borgenärer, som hade panträtt i fastigheten
när rätten till ersättning uppkom. Nedsättning skall ske hos
länsstyrelsen i det län där marken eller större delen därav ligger.

31 § Om borgenär som avses i 30 § lider förlust till följd av
att nedsättning ej skett, är han berättigad att av
koncessionshavaren få gottgörelse för förlusten. Detsamma
gäller, om borgenären lider förlust genom att ersättning, som
ej prövats av domstol, blivit för lågt beräknad.

Tvist om gottgörelse prövas av mark- och miljödomstol som anges
i 29 §. Lag (2010:932).

32 § I mål om ersättning enligt 27 § eller gottgörelse enligt 31 § och i
ärende om fördelning av ersättning som nedsatts enligt 30 § gäller, om
ej annat är föreskrivet i denna lag, 5--7 kap. expropriationslagen
(1972:719) i tillämpliga delar.

33 § I mål om inlösen enligt 28 § gäller, om inte annat är
föreskrivet i denna lag, expropriationslagen (1972:719) i
tillämpliga delar. Lag (2010:823).

Verkan av att koncession upphör

34 § När en koncession upphör skall koncessionshavaren ta bort
anläggningar och vidta andra åtgärder för återställning, om
detta är motiverat från allmän eller enskild synpunkt.

I den mån skyldighet att vidta sådana åtgärder inte har
bestämts genom villkor i koncessionen, skall frågan prövas av
länsstyrelsen i samband med att koncessionen upphör.

Bestämmelsen i första stycket innebär inte någon inskränkning i
koncessionshavarens skyldigheter enligt 2 kap. 8 § eller 10
kap. miljöbalken. Lag (1998:825).

Vissa särskilda åligganden för koncessionshavaren

35 § Sveriges geologiska undersökning eller annan myndighet som
regeringen bestämmer skall på begäran beredas tillfälle att följa
koncessionshavarens arbete i geologiskt hänseende och ta del av de
geologiska resultaten av arbetet.

Tillsyn, handräckning, ansvar m. m.

36 § Länsstyrelsen utövar tillsyn över undersökning och bearbetning som
utförs enligt denna lag.

Den som utövar verksamhet enligt lagen skall på begäran att lämna
länsstyrelsen de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen.
Om det behövs skall länsstyrelsen bestämma villkor, som tryggar att
verksamheten utövas i överensstämmelse med föreskrifterna i lagen.

Länsstyrelsen äger tillträde till arbetsplats och därtill hörande
anläggningar för att inspektera verksamhet som omfattas av denna lag.

37 § Vid tvist angående fråga som avses i 25 § tillämpas 8 kap. 7 §
minerallagen (1991:45). Lag (1991:47).

38 § Påbörjas undersökningsarbete utan att vad som i 22 § andra stycket
föreskrivs om ställande av säkerhet iakttagits eller utförs anläggning i
strid med 18 § andra stycket eller 20 § andra stycket, får
kronofogdemyndigheten på ansökan av den som äger eller innehar marken
meddela särskild handräckning för att arbetet skall inställas eller att
anläggningen skall tas bort på undersökarens bekostnad.

I fråga om sådan handräckning som avses i första stycket finns
bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och
handräckning. Lag (1991:870).

39 § Iakttar en koncessionshavare inte villkor som har
förenats med koncessionen eller uppfyller inte koncessions-
havaren skyldigheten enligt 34 § att vidta åtgärder för
återställning eller vad som begärs med stöd av 35 § eller 36 §
andra stycket, får länsstyrelsen vid vite förelägga honom att
fullgöra sina skyldigheter.

Under samma förutsättning får kronofogdemyndigheten på ansökan
av länsstyrelsen eller, i fall som nämns i 35 §, myndighet som
avses där meddela särskild handräckning för att åstadkomma
rättelse på bekostnad av koncessionshavaren. I fråga om sådan
handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om
betalningsföreläggande och handräckning. Lag (1998:825).

40 § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den som
uppsåtligen eller av oaktsamhet

1. påbörjar undersökningsarbete utan att iaktta vad som i 22 § andra
stycket föreskrivs om ställande av säkerhet,

2. bearbetar en torvfyndighet utan att ha erhållit
bearbetningskoncession, om sådan krävs.

Till sådan påföljd döms också den som vid fullgörande av
uppgiftsskyldighet som är förenad med koncession eller som avses i 36 §
andra stycket lämnar oriktig uppgift, om detta sker uppsåtligen eller av
grov oaktsamhet.

I fall som avses i första stycket 2 får torv som bearbetats förklaras
förverkad.

Den som har gjort sig skyldig till gärning som avses i första stycket 2
får förpliktas att ersätta kostnad som föranleds därav.

Brott som avses i första stycket 1 får åtalas av allmän åklagare endast
om målsäganden anger brottet till åtal.

41 § Länsstyrelsens beslut enligt denna lag får överklagas hos
regeringen genom besvär. Statens naturvårdsverk får överklaga sådant
beslut.

42 § Med särskild rätt till fastighet förstås i denna lag nyttjanderätt,
servitut, renskötselrätt och rätt till elektrisk kraft samt liknande
rätt. Lag (1993:39).

43 § Har säkerhet som skall ställas enligt denna lag inte godkänts av
den till vars förmån den ställs, prövas säkerheten av länsstyrelsen.

Borgen får godkännas av länsstyrelsen endast om borgensman svarar som
för egen skuld och, om två eller flera tecknat borgen gemensamt, de
svarar solidariskt.

Övergångsbestämmelser

1985:620

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985.

2. Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till föreskrift
som ersatts genom bestämmelse i denna lag, skall i stället den nya
bestämmelsen tillämpas.

3. Vad som enligt denna lag gäller om ägare av fastighet skall tillämpas
även på den som innehar fastighet med ständig besittningsrätt eller
fideikommissrätt.

4. Bestämmelserna i denna lag om borgenär som har panträtt i fastighet
tillämpas även på den som har rätt till avkomst eller förmån som avses i
8 § lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken, om rättigheten
inte är att anse som sådan särskild rätt som avses i 42 § denna lag.

5. Den som vid utgången av juni 1985 bedriver torvtäkt för vilken
koncession inte behövs enligt lagen (1974:890) om vissa
mineralfyndigheter men för vilken koncession därefter behövs enligt
denna lag får utan koncession fortsätta verksamheten till utgången av
juni 1986 samt, under förutsättning att ansökan om koncession gjorts
före nämnda tidpunkt, till dess ansökningen har slutligt prövats.

6. I övergångsbestämmelserna till lagen (1985:624) om ändring i lagen
(1974:890) om vissa mineralfyndigheter finns bestämmelser rörande
ansökningar om koncession för undersökning eller bearbetning av
torvfyndighet för att utvinna energi, som gjorts före den 1 juli 1985,
och vissa andra mål och ärenden som avser sådana torvfyndigheter.

1991:47

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

Beträffande koncessioner enligt lagen (1974:890) om vissa
mineralfyndigheter och beträffande inmutningar och utmål gäller äldre
bestämmelser.

1991:870

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan
väckts före ikraftträdandet.

1993:689

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993.

2. Koncessionsvillkor som har meddelats med stöd av det upphävda
andra stycket i 12 § upphör att gälla vid utgången av 1993.
Skyldigheter enligt sådana villkor som har uppkommit dessförinnan
skall dock fullgöras.

1998:825

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

2. Ett ärende skall handläggas och bedömas enligt äldre
bestämmelser, om ärendet har inletts före denna lags
ikraftträdande. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i
miljöbalken skall dock tillämpas omedelbart.

3. En säkerhet som har ställts enligt 13 § i äldre lydelse
skall bestå.

2010:823

1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2010.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ersättning med
anledning av en bearbetningskoncession som har beviljats före
ikraftträdandet, om talan om ersättning eller inlösen har
väckts före den 1 augusti 2015. I ett sådant fall
ska hänvisningarna till expropriationslagen (1972:719) avse
den lagens lydelse vid utgången av juli 2010.

2016:993

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2017.

2. Tillstånd (koncession) som har meddelats enligt den 
upphävda lagen gäller fortfarande. Tillstånden ska anses 
meddelade med stöd av motsvarande bestämmelser i miljöbalken 
eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av 
miljöbalken.

3. För tillstånd (koncessioner) som har meddelats enligt den 
upphävda lagen gäller 19–33 och 37 §§ i den upphävda lagen 
fortfarande.

4. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för mål och ärenden 
som har inletts före den 1 januari 2017 och för mål och 
ärenden som avser överklagande av beslut i ett sådant mål 
eller ärende till dess målet eller ärendet är slutligt 
avgjort.