Förordning (1990:983) om nedsättning  av socialavgifter 

Inledning

1 § I denna förordning finns bestämmelser i anslutning till lagen
(1990:912) om nedsättning av socialavgifter. Förordning (1991:2004).

/r3/ Nedsättning av avgifter

2 § En arbetsgivare eller en försäkrad vars verksamhet huvudsakligen
hänför sig till sådan verksamhet som nämns i 2 § första stycket eller
fjärde stycket andra meningen 2 lagen (1990:912) om nedsättning av
socialavgifter, skall beviljas nedsättning av avgifter för hela sin
verksamhet om övriga förutsättningar för detta är uppfyllda.

Om verksamheten bara i mindre omfattning hänför sig till sådan
verksamhet som avses i första stycket, får nedsättning beviljas endast
efter särskild prövning. Nedsättning får då beviljas bara om följande
villkor är uppfyllda.

1. Arbetsgivaren eller den försäkrade påverkas på grund av lagens
bestämmelser i mer betydande grad av konkurrens.

2. Den del av verksamheten som berättigar till nedsättning skall kunna
avgränsas från den övriga.

Nedsättning får beviljas bara för den del av avgifterna som hänför sig
till den nedsättningsberättigade verksamheten. Förordning (1992:242).

2 a § För arbete som avses i 2 § andra stycket eller fjärde stycket
andra meningen 3 lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgifter, får
nedsättning av avgifter beviljas endast om arbetet kan avgränsas från
arbetsgivarens eller den försäkrades övriga verksamhet.

Om arbete som sägs i första stycket ingår i stödberättigad verksamhet
enligt 2 § första stycket eller fjärde stycket andra meningen 2 lagen om
nedsättning av socialavgifter, tillämpas 2 § i stället för denna
paragraf. Förordning (1992:242).

3 § Skattemyndigheten i det län där verksamheten berdrivs eller skall
bedrivas prövar frågor enligt 2 § andra stycket.

/r3/ Befrielse från avgifter

4 § Frågor om befrielse från avgifter enligt 7 eller 8 § lagen
(1990:912) om nedsättning av socialavgifter prövas av länsstyrelsen i
Norrbottens län. I ärenden som rör etablering av verksamhet som tillhör
en arbetsgivare med fast driftställe utanför Norrbottens län skall
länsstyrelsen samråda med närings- och teknikutvecklingsverket. Om
ärendet gäller ett statligt bolag skall det dock prövas av regeringen.
Förordning (1991:2004).

5 § Befrielse från avgifter enligt 7 eller 8 § lagen (1990:912) om
nedsättning av socialavgifter får inte medges, om arbetsgivare eller
försäkrad etablerar sin verksamhet i Svappavaara samhälle innan frågan
om befrielse har avgjorts. Detta gäller dock inte om länsstyrelsen har
medgett att etableringen får ske innan frågan om befrielse har avgjorts.
Sådant medgivande får lämnas endast om det finns särskilda skäl.
Medgivandet får inte lämnas sedan etableringen har ägt rum. Förordning
(1991:2004).

/r3/ Överklagande

6 § Länsstyrelsens beslut enligt denna förordning får överklagas hos
närings- och teknikutvecklingsverket. Förordning (1991:2004).

Övergångsbestämmelser

1990:983

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991, då förordningen
(1983:1056) om nedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i
Norrbottens län skall upphöra att gälla.

2. Den nya förordningen tillämpas i ärenden som prövas enligt lagen
(1990:912) om nedsättning av socialavgifter. Förordning (1991:2004).

3. Den gamla förordningen skall tillämpas på ärenden som prövas enligt
den upphävda lagen (1983:1055) om nedsättning av socialavgifter och
allmän löneavgift i Norrbottens län. Länsstyrelsen i Norrbottens län
skall dock pröva de frågor som enligt den gamla förordningen skall
prövas av länsarbetsnämnden i Norrbottens län. Ansökan skall också ges
in till länsstyrelsen i Norrbottens län. Vid tillämpning av den gamla
förordningen skall vad där sägs om länsskattemyndighet i stället avse
skattemyndighet. Förordning (1990:1291).

1991:2004

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1992. Äldre bestämmelser
tillämpas fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden
före den 1 januari 1992.

1992:242

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1992. Äldre bestämmelser
gäller fortfarande i fråga om avgifter som avser tid före
ikraftträdandet.

Omfattar beskattningsår tid såväl före som efter utgången av juni 1992,
skall -- om den avgiftsskyldige inte visar annat -- så stor del av
beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden före utgången av
juni 1992 som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret
som infaller under denna tid och hela beskattningsåret.