Kungörelse (1958:122) angående tillämpning av en mellan Sverige, Danmark, Finland och Norge träffad överenskommelse om upphävande av passkontrollen vid de internordiska gränserna 

Kungl. Maj:t har funnit gott giva vederbörande till känna att den mellan
Sverige, Danmark, Finland och Norge den 12 juli 1957 träffade
överenskommelsen om upphävande av passkontrollen vid de internordiska
gränserna i svensk text av den lydelse härvid fogad bilaga utvisar --
skall lända till efterrättelse från och med den 1 maj 1958.


Bilaga

Överenskommelse
mellan Sverige, Danmark, Finland och Norge om upphävande av
passkontrollen vid de internordiska gränserna

De fördragsslutande staterna,

som funnit det önskvärt att skapa en friare samfärdsel mellan de
nordiska staterna,

som tidigare infört fullständig passfrihet för medborgare i de nordiska
staterna,

som äro eniga om att tillåta utlänningar att resa direkt från en nordisk
stat till en annan sådan stat över ett godkänt gränsövergångsställe utan
att undergå passkontroll och

som i det väsentliga vilja eftersträva att använda viseringstvång i
samma omfattning och vilja söka åstadkomma en likartad praxis
beträffande meddelande av visering för affärs-, studie-, turistresor och
liknande kortvariga resor, ha enats om följande:

Artikel 1

Med utlänning förstås i denna överenskommelse envar, som icke är
medborgare i Sverige, Danmark, Finland eller Norge.

Med nordisk stat förstås i denna överenskommelse Sverige, Danmark (med
undantag av Grönland och Färöarna), Finland och Norge (med undantag av
Svalbard och Jan Mayen).

Med nordisk yttergräns förstås i denna överenskommelse

a) landgräns mellan nordisk stat och icke-nordisk stat,

b) i nordisk stat belägen flygplats, som har regelmässig flygförbindelse
med icke-nordisk stat,

c) i nordisk stat belägen hamn, som har regelmässig båt- eller
färjförbindelse med icke-nordisk stat,

d) i nordisk stat belägen hamn och flygplats, som har icke-regelmässig
anlöpning av fartyg eller luftfartyg från icke-nordisk stat eller från
vilken fartyg eller luftfartyg avgår till icke-nordisk stat.

Artikel 2

Envar av de fördragsslutande staterna skall företaga passkontroll vid
sina nordiska yttergränser. Passkontrollen företages i överensstämmelse
med de riktlinjer, som äro angivna i bilaga 1 till denna
överenskommelse.

Envar av de fördragsslutande staterna skall använda kontrollkort (in-
och utresekort) som hjälpmedel vid kontroll av

a) utlänning, som är viseringspliktig i någon av de fördragsslutande
staterna, såvida denna kräver kontrollkort,

b) utlänning, som av en fördragsslutande stat i samband med beslut om
hans avlägsnande från vederbörande stat förbjudits att återvända dit
utan särskilt tillstånd.

Kontrollkorten (in- och utresekort) skola ha format och innehåll, som
framgår av bilaga 2 till denna överenskommelse.

Artikel 3

Inresekortet skall behållas av inresestaten. Äger utlänningen enligt i
passet infört tillstånd rätt att uppehålla sig i någon annan nordisk
stat i mer än tre månader, skall inresekortet sändas till denna stat.
Därest det framgår av passet, att sådant tillstånd har meddelats
utlänningen i flera av de nordiska staterna, skall inresekortet sändas
till den stat, vars tillstånd utlöper senast.

Tillåter en fördragsslutande stat utlänning att uppehålla sig inom
staten mer än tre månader efter utgången av den vid inresan till nordisk
stat tillåtna uppehållstiden, skall kortet sändas till denna stat.

Det åvilar den stat, som innehar kontrollkortet, att handhava kontrollen
av att den tillåtna uppehållstiden icke överskrides.

Utresekortet skall sändas till den stat, som vid tidpunkten för utresan
handhar kontrollen av vederbörande utlänning.

Artikel 4

Därest en fördragsslutande stat vill upphäva eller införa viseringstvång
i förhållande till icke-nordisk stat eller företaga andra väsentliga
ändringar i sina viseringsöverenskommelser med icke-nordisk stat, skall
förstnämnda stat på förhand underrätta de övriga fördragsslutande
staterna om de tilltänkta åtgärderna, såvida icke tvingande skäl gör det
nödvändigt att omedelbart genomföra dessa. I så fall skola de övriga
fördragsslutande staterna underrättas snarast möjligt efter åtgärdernas
genomförande.

Vad ovan sagts skall även gälla införandet av andra generella
bestämmelser angående utlänningars in- och utresa samt uppehåll i
vederbörande stat.

Artikel 5

Envar fördragsslutande stat skall kräva, att viseringsfri utlänning som
önskar uppehålla sig i vederbörande stat utöver tre månader efter det
han inrest i nordisk stat från icke-nordisk stat, söker
uppehållstillstånd i den nordiska stat, där han vistas vid utgången av
tremånadersfristen.

Har utlänning erhållit uppehållstillstånd i en nordisk stat, är detta
endast giltigt för vistelse i denna stat. Under den tid
uppehållstillståndet gäller skola övriga fördragsslutande stater, i
vilka utlänningen är viseringsfri, tillåta honom att utan
uppehållstillstånd vistas inom vederbörande stat under en tid av tre
månader. Vad nu sagts gäller icke om utlänningen har för avsikt att
vistas i staten utöver denna tid eller därstädes vill söka eller mottaga
arbete eller driva självständig näring och det enligt den ifrågavarande
statens lagstiftning därför kräves att uppehållstillstånd sökes tidigare
än vid tremånadersfristens utgång.

Vid tillämpningen av bestämmelserna i första stycket skall den
uppehållstillståndsfria tiden räknas från och med inresedagen, dock att
om utlänningen före senaste inresan tidigare vistats i nordisk stat, å
den uppehållstillståndsfria tiden skall avräknas tiden för utlänningens
vistelse i nordisk stat under tiden sex månader före senaste inresan.

Vid tillämpningen av bestämmelserna i andra stycket skall den
uppehållstillståndsfria tiden räknas från och med inresedagen i
vederbörande stat, dock att om utlänningen före senaste inresan tidigare
vistats i denna stat, å den uppehållstillståndsfria tiden skall avräknas
tiden för utlänningens vistelse i samma stat under tiden sex månader
före senaste inresan.

Artikel 6

De fördragsslutande staterna böra vid sina nordiska yttergränser avvisa
envar utlänning

a) som icke innehar giltigt pass eller annan legitimationshandling, som
av vederbörande myndigheter i de fördragsslutande staterna godtagits att
gälla såsom pass,

b) som saknar föreskrivet inrese- eller arbetstillstånd avseende
inresestaten ävensom den eller de övriga nordiska stater som utlänningen
har för avsikt att besöka,

c) som må antagas sakna erforderliga medel för sitt uppehälle i den
eller de fördragsslutande stater där han ämnar vistas samt för sin
hemresa,

d) som må antagas icke komma att ärligen försörja sig,

e) som tidigare dömts till frihetsstraff och kan antagas komma att begå
straffbar gärning i nordisk stat, eller som på grund av sin tidigare
verksamhet eller eljest skäligen kan befaras komma att bedriva sabotage,
spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i någon av de
fördragsslutande staterna,

f) som är uppförd i någon av de fördragsslutande staternas förteckningar
över utvisade utlänningar.

För övrigt kan envar utlänning avvisas, som av andra grunder anses icke
böra givas tillåtelse att inresa i en eller flera av de fördragsslutande
staterna.

Bestämmelserna i mom. b) - f) avse icke utlänning, som ämnar resa till
en fördragsslutande stat, till vilken han har inresetillstånd eller i
vilken han har vistelsetillstånd, som giver honom rätt att inresa.

Artikel 7

Bestämmelserna i artiklarna 2 och 6 äro icke tillämpliga på utlänning
som ankommer från icke-nordisk stat som besättningsman på fartyg.
Bestämmelsen i artikel 2 skall heller icke tillämpas beträffande
utlänning, som avreser till icke-nordisk stat som besättningsman på
fartyg. Dock skall utlänning, som ankommit från icke-nordisk stat som
besättningsman på fartyg och avmönstras i någon nordisk stat,
inresebehandlas i enlighet med artiklarna 2 och 6. Vidare skall
utlänning, som i någon nordisk stat påmönstras fartyg, som icke
uteslutande går i fart mellan nordiska stater, utresebehandlas enligt
reglerna i artikel 2.

Envar fördragsslutande stat har rätt att bestämma att besättningsman
utan särskilt tillstånd må uppehålla sig i land under fartygets
sedvanliga uppehåll i en hamn.

De i denna artikel givna bestämmelserna äga motsvarande tillämpning på
personer tillhörande luftfartygs utländska besättning.

Artikel 8

Därest en fördragsslutande stat företager stickprovskontroll vid sin
gräns mot annan nordisk stat, skall utlänning kunna åläggas att uppvisa
sitt pass och lämna de upplysningar som begäras.

Varje fördragsslutande stat kan vid gränsen till annan fördragsslutande
stat avvisa annan utlänning än sådan, som har tillstånd att inresa i
vederbörande stat.

Artikel 9

Fördragsslutande stat skall icke tillåta utlänning, som är utvisad från
annan fördragsslutande stat, att inresa utan särskilt tillstånd. Sådant
tillstånd erfordras dock icke om en fördragsslutande stat vill genom
annan fördragsslutande stat transitera en utlänning, som blivit utvisad
från förstnämnda stat.

Har utlänning, som utvisats från en nordisk stat, uppehållstillstånd i
annan sådan stat, är denna stat pliktig att på anmodan emottaga
utlänningen.

Artikel 10

Envar av de fördragsslutande staterna förpliktar sig att återtaga
utlänning, som i överensstämmelse med artikel 6 mom. a), mom. b), såvitt
angår inresetillstånd, och mom. f) borde ha avistats av vederbörande
stat vid dennas yttergräns och som utan tillstånd inrest från denna stat
till annan nordisk stat.

Likaledes förbinder sig envar fördragsslutande stat att återtaga
utlänning, som utan giltigt pass och utan särskilt tillstånd, där sådant
är erforderligt, inrest direkt från vederbörande stat till annan nordisk
stat.

Vad ovan sagts skall icke gälla utlänning, som har uppehållit sig i den
stat, som kräver tillbakasändning, under minst ett år räknat från
tidpunkten för hans olovliga inresa i staten, eller som efter olovlig
inresa har fått uppehålls- och/eller arbetstillstånd där.

Artikel 11

Envar av de fördragsslutande staterna förbinder sig att giva varandra
underrättelser och företaga efterforskning i överensstämmelse med de
regler, som äro angivna i bilaga 3 till denna överenskommelse.

Artikel 12

Vad i denna överenskommelse sägs om utvisad utlänning skall gälla jämväl
utlänning som enligt finsk eller svensk lagstiftning förvisats eller
förpassats med förbud att återvända utan särskilt tillstånd.

Artikel 13

För att samordna kontrollen av utlänningar i de fördragsslutande
staterna och i övrigt upptaga och dryfta ärenden, som äro av betydelse
för det gemensamma passkontrollområdet i de nordiska staterna,
tillsättes ett samarbetsutskott (Nordiska utlänningsutskottet).
Utskottet skall bestå av en representant för envar av de
fördragsslutande staterna. Representanterna kunna, om det visar sig
erforderligt, tillkalla särskilda sakkunniga.

Artikel 14

Efter förhandlingar kan Islands regering ansluta sig till denna
överenskommelse. Överenskommelsen kan likaledes efter förhandlingar
utvidgas till att omfatta Färöarna och Grönland.

Artikel 15

Överenskommelsen skall ratificeras och ratifikationsinstrumenten
deponeras i Köpenhamn.

Överenskommelsen träder i kraft så snart samtliga
ratifikationsinstrument äro deponerade, dock tidigast den 1 januari
1958.

Envar av de fördragsslutande staterna kan uppsäga överenskommelsen med
en frist av 6 månader.

Varje fördragsslutande stat kan med omedelbar verkan sätta
överenskommelsen ur kraft i förhållande till en eller flera av de övriga
staterna i händelse av krig eller krigsfara eller så framt andra
särskilda internationella eller nationella förhållanden göra detta
nödvändigt. De berörda staternas regeringar skola i sådant fall
omedelbart underrättas om de vidtagna åtgärderna.

Till bekräftelse härav ha de respektive staternas befullmäktigade ombud
undertecknat förestående överenskommelse och försett densamma med sina
sigill.

Som skedde i Köpenhamn den 12 juli 1957 i ett exemplar på svenska,
danska, finska och norska språken, av vilket danska utrikesdepartementet
skall överlämna bestyrkta avskrifter till de övriga fördragsslutande
staternas regeringar.



Bilaga 1

Allmänna riktlinjer för passkontrollen

Kontrollen över in- och utresande skall vid landgränsen ske på där
befintliga passkontrollstationer. Järnvägsresenärer kunna
passkontrolleras även under tågets gång från och till gränsen. Båt- och
flygpassagerare skola passkontrolleras i den nordiska hamn eller på den
nordiska flygplats, där passageraren av- respektive påstiger. När
passagerare vid utresa till icke-nordisk stat passerar nordisk hamn
eller flygplats skall det i den sist anlöpta nordiska hamnen eller
flygplatsen kontrolleras att han är utresebehandlad.

Vid utförandet av inresekontrollen skall passkontrollanten noggrant
granska passet och särskilt uppmärksamma dess giltighetstid och att det
gäller för den eller de nordiska stater, som passinnehavaren har för
avsikt att besöka, samt att identitet föreligger mellan passinnehavaren
och den person, för vilken passet är utfärdat. Han skall vidare ha sin
uppmärksamhet riktad på att passet kan vara falskt eller förfalskat.
Erfordras inresetillstånd, skall han förvissa sig om att sådant
föreligger och tillse att den resande i föreskrivet fall avlämnar
inresekort eller uppgifter till sådant. Passkontrollanten skall vidare
undersöka om den resande förekommer i någon av de fördragsslutande
staternas förteckningar över utvisade utlänningar. Sådan slagning
behöver dock icke ske beträffande gränsbor och andra personer, som äro
väl kända av passkontrollpersonalen, ävensom personer beträffande vilka
det är uppenbart att en sådan undersökning icke är nödvändig.
Passkontrollanten bör även ha sin uppmärksamhet inriktad på gällande
avvisningsbestämmelser och om anledning därtill gives utfråga den
resande eller vidtaga andra åtgärder för att utröna om den resande skall
tillåtas inresa. Tillåtes inresa förses hans pass med inresestämpel
angivande datum och namnet på passkontrollorten. Avvisas den resande må
anteckning härom göras i hans pass.

Vid utresekontroll skall passkontrollanten noggrant granska passet samt
om särskild anledning därtill föreligger undersöka om den resande är
efterlyst eller det eljest finnes skäl att vägra honom utresa. Tillåtes
utresa förses den resandes pass med utresestämpel angivande utreseorten
och datum för utresan.

Bilaga 2

Kontrollkort vid in- och utresa

Formulären finns inte med här



Bilaga 3

Riktlinjer för underrättelser och efterforskningar mellan de olika
staterna

I. Underrättelser

De fördragsslutande staterna skola giva varandra underrättelse i
nedannämnda fall.

1:o) Då sådan utlänning som nämnts i artikel 2 a) och b) under uppehåll
i nordisk stat ansöker om förlängd visering eller om uppehållstillstånd
i annan stat än den kontrollen påvilar (kontrollstaten), skall den stat
som mottager ansökan underrätta kontrollstaten om detta. Då ansökan är
avgjord, skall beslutet meddelas kontrollstaten. Medför ett bifall till
ansökan, att kontrollen enligt bestämmelserna i artikel 3 övergår till
den beviljande staten, skall detta samtidigt bekräftas.

Därest utlänning, varom här är fråga, utan att tillstånd meddelas honom
kvarhålles eller tillåtes förbliva i annan stat än kontrollstaten, skall
sistnämnda stat likaledes underrättas härom.

2:o) Då en i mom 1:o) nämnd utlänning under vistelse i en nordisk stat
beviljas förstgångsvisering för vistelse i annan nordisk stat, skall den
stat, som beviljar visering, underrätta kontrollstaten. Medför
beviljandet av visering att kontrollen enligt bestämmelserna i artikel 3
övergår till den beviljande staten, skall detta samtidigt bekräftas.

3:o) Då en utlänning, som är utvisad från någon nordisk stat, meddelas
inresetillstånd till annan nordisk stat, skall denna underrätta den
eller de stater, varifrån utlänningen är utvisad.

4:o) Då en nordisk stat genom flyttningsanmälan eller på annat sätt får
kännedom om att viss utlänning avrest till annan nordisk stat för att
taga varaktigt uppehåll därstädes, skall sistnämnda stat underrättas
härom.

5:o) Då annan än under mom. 1:o) nämnd utlänning ansöker om
uppehållstillstånd i en nordisk stat, och har eller omedelbart
dessförinnan haft uppehållstillstånd i annan nordisk stat, skall
sistnämnda stat underrättas.

6:o) I underrättelse att en utlänning önskas upptagen i eller struken ur
övriga staters förteckningar över utvisade utlänningar skall såvitt
möjligt grunden till begäran i korthet angivas.

II. Efterforskning

A. Utlänning som är skyldig att lämna kontrollkort.

Inkommer icke utresekort till kontrollstaten i rätt tid och föreligger
ej heller meddelande om att utlänningen ansökt om tillstånd att
uppehålla sig i någon av de nordiska staterna, skall kontrollstaten
vidtaga åtgärder för utlänningens efterforskande. I första hand skall
därvid förfrågan om utlänningen göras i den stat, där det på grund av
beträffande honom föreliggande uppgifter är sannolikt att han vistas.
Saknas uppgifter om utlänningen i den tillfrågade staten, och föreligger
ej heller sannolika skäl att han uppehåller sig i kontrollstaten, skall
efterforskningen fullföljas genom förfrågningar hos övriga nordiska
stater. Anträffas utlänningen i någon stat eller åvägabringas
upplysningar, som göra det sannolikt att han lämnat de nordiska
staterna, skola samtliga tillfrågade stater ofördröjligen underrättas.

Efterforskning skall ske

1) vid direkt förfrågan endast i viss stat, inom en vecka efter
tillståndstidens utgång;

2) i övriga fall

a) då fråga är om en i förhållande till samtliga nordiska stater
viseringsskyldig utlänning eller en i artikel 9 åsyftad viseringsfri
utlänning, som innehar särskilt inresetillstånd för en eller flera
nordiska stater, inom 14 dagar efter det längst gällande tillståndets
utgång;

b) då fråga är om en gentemot endast någon av de nordiska staterna
viseringsskyldig utlänning, inom fyra månader från dagen för inresan i
nordisk stat.

Förfrågan bör innehålla uppgifter om utlänningens namn, födelsedatum,
födelseort, medborgarskap och yrke, datum för inresan i nordisk stat,
viseringar eller tillstånd ävensom andra upplysningar av betydelse. Det
åligger varje stat, som mottagit förfrågan angående en utlänning, att
ofördröjligen vidtaga åtgärder för dennes efterforskande (efterlysning).


B. Annan utlänning än som avses under A.

På begäran av fördragsslutande stat äro övriga stater skyldiga att
verkställa efterforskning jämväl av annan utlänning än sådan som avses
under punkt A här ovan. Efterforskning skall ske ofördröjligen efter det
framställning därom gjorts.

Framställning om efterforskning skall innehålla så fullständiga
uppgifter som möjligt angående utlänningen.