PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1985:190) med vissa bestämmelser om särskilt räntebidrag m.m. för år 1985

1 § Särskilt räntebidrag enligt 36 § bostadsfinansieringsförordningen 
(1974:946), punkterna 8 och 9 i övergångsbestämmelserna till samma 
förordning och 33 § bostadslånekungörelsen (1967:552) samt särskilt 
räntelån enligt räntelånekungörelsen (1967:553) lämnas med iakttagande 
av bestämmelserna i denna förordning. 

2 § Särskilt räntebidrag eller särskilt räntelån lämnas i fråga om 
hus, i vilka lägenheterna är upplåtna med hyres- eller bostadsrätt, 
om 

1. huset har uppförts eller byggts om efter år 1957 med stöd av 
statligt tertiärlån eller med stöd av statligt bostadslån som har 
betalats ut före utgången av år 1984 och som -- såvitt gäller 
ombyggnad -- avser annat än energibesparande åtgärder eller åtgärder 
för att minska radondotterhalten, 

2. huset har uppförts år 1957 eller tidigare med stöd av tilläggslån 
för anordnande av studentbostäder eller 

3. huset i annat fall än som avses i 1 eller 2 har uppförts efter år 
1957 och lån har lämnats enligt räntelånekungörelsen (1967:553). 

3 § I fråga om en- eller tvåbostadshus som upplåts med hyresrätt 
lämnas särskilt räntebidrag eller särskilt räntelån endast om 
låntagarens intäkt av fastigheten vid beräkning av inkomstskatt 
bestäms på annat sätt än som anges i 24 § 2 mom. kommunalskattelagen 
(1928:370). 

4 § Särskilt räntebidrag och särskilda räntelån beräknas på grundval 
av samma bidrags- eller räntelåneunderlag som tillämpas vid beräkning 
av låntagarens övriga räntebidrag eller räntelån för år 1985. Det 
särskilda räntebidraget eller räntelånet skall motsvara produkten av 
detta underlag och den räntesats som anges i följande 
sammanställning. 

--------------------------------------------------------------------- 
Låntagaren är           Räntesats, procentenheter 
                        År för husets färdigställande 
                        --------------------------------------------- 

                             1961- 1966- 1971- 1976- 1979- 1981- 1984 
                       -1960 1965  1970  1975  1978  1980  1983 
--------------------------------------------------------------------- 

1. kommun, 
landstingskommun, 
allmännyttigt 
bostadsföretag eller 
bostadsföretag i 
vilket 
landstingskommun 
äger ett bestämmande 
inflytande, 
bostadsrättsförening, 
studentbostadsföret 
ag eller Stockholms 
kooperativa 
bostadsförening 
eller annan juridisk 
person vars intäkt 
av fastigheten vid 
beräkning av 
inkomstskatt skall 
bestämmas enligt 2 § 
7 mom. lagen 
(1947:576) om 
statlig 
inkomstskatt           1,80  1,40  1,30  1,20  1,00  0,85  0,55  0,40 
2. annan juridisk 
person än som 
avses i 1              2,95  2,30  2,10  1,95  1,65  1,40  0,90  0,65 
3. enskild person      3,80  2,95  2,75  2,55  2,10  1,80  1,15  0,85 
---------------------------------------------------------------------- 

5 § Särskilt räntebidrag och särskilt räntelån betalas ut av 
bostadsstyrelsen den 28 juni 1985.
Förordning (1985:191) om sänkning av vissa räntesatser som tillämpas vid beräkning av räntebidrag och räntelån för bostadshus m.m.

1 § Den 1 januari 1986 skall följande räntesatser och procenttal
sänkas:

1. Den garanterade räntesats som tillämpas vid beräkning av
räntebidrag eller betalning av ränta och amortering i fråga om sådana
bostadslån enligt bostadsfinansieringsförordningen (1974:946) som har
betalats ut till låntagaren före utgången av år 1984 eller, om lånet
avser småhus som anges i punkt 1 i sammanställningen i 2 §, före
utgången av år 1985. Om bostadslånet avser ombyggnad gäller som
ytterligare förutsättning för sänkningen att lånet avser annat än
energibesparande åtgärder eller åtgärder för att minska
radondotterhalten.

2. Den garanterade räntesats och det procenttal för annuitet som
tillämpas vid beräkning av räntebidrag eller betalning av ränta och
amortering i fråga om bostadslån enligt bostadslånekungörelsen
(1967:552) och i fråga om tilläggslån för anordnande av
studentbostäder.

3. Det procenttal för basränta som tillämpas vid beräkning av räntelån
enligt räntelånekungörelsen (1967:553) och räntebidrag i fråga om
sådana bostadslån eller tertiärlån som avses i punkt 9 i
övergångsbestämmelserna till bostadsfinansieringsförordningen.

2 § De räntesatser och procenttal som avses i 1 § skall sänkas med det
antal procentenheter som anges i följande sammanställning.

Sammanställningen är inte med här
Förordning (1985:200) om järnvägs befordringsskyldighet m.m.

1 § Denna förordning gäller i anslutning till järnvägstrafiklagen
(1985:192).

2 § Om annat inte följer av lag eller annan författning eller av vad
som föreskrivs i denna förordning, får en järnväg inte vägra att mot
fastställd avgift i mån av utrymme befordra resande med personförande
tåg som har upptagits i en offentlig tidtabell.

3 § Järnvägen får vägra att befordra den som uppträder berusad eller
stör ordningen och den som genom sitt uppträdande äventyrar eller kan
befaras äventyra säkerheten i järnvägsdriften. Detsamma gäller den som
inte rättar sig efter tillsägelse som järnvägspersonal meddelar i
tjänsten.

4 § Järnvägen skall ange de tåg med vilka inskrivet resgods befordras
och de platser från eller till vilka sådan befordran sker. I den
omfattning som järnvägen sålunda har angett är den skyldig att åta sig
befordran av inskrivet resgods. Vad som föreskrivs i 2 § om
förutsättningarna för befordringsskyldighet tillämpas dock.

5 § Järnvägen är skyldig att åta sig befordran av gods på de linjer
och under de förutsättningar i övrigt som regeringen anger i särskilda
föreskrifter om villkor för ersättning av allmänna medel för driften
av vissa järnvägslinjer.

6 § Har järnvägen tagit emot gods till befordran på flera järnvägar,
får efterföljande järnväg inte utan synnerliga skäl vägra sin
medverkan i befordringen enligt befordringsavtalet.

7 § Statens järnvägar fastställer utformningen av fraktsedlar enligt 3
kap. 3 § andra stycket andra meningen järnvägstrafiklagen (1985:192).

8 § Den som i ett järnvägsfordon eller inom en järnvägs område tar
till vara kvarglömd eller förlorad egendom är skyldig att överlämna
egendomen till järnvägen.

Föreskrifterna i 4 kap. 6 och 7 §§ järnvägstrafiklagen (1985:192) om
förfarandet med inskrivet resgods som inte har avhämtats tillämpas på
egendom som har överlämnats till järnvägen enligt första stycket.
Förordning (1985:201) om behandling av föremål som har upphittats i spårvägs-, tunnelbane- eller busstrafik

Regeringen föreskriver att 8 § förordningen (1985:200) om järnvägs
befordringsskyldighet m. m. skall tillämpas även på föremål som har
tagits till vara i spårvagn eller tunnelbanevagn eller på någon annan
plats inom områden för spårväg eller tunnelbana eller i buss i linje-
eller beställningstrafik eller inom områden som hör till företag som
bedriver sådan trafik.
Lag (1985:242) om särskild  skattereduktion för år 1985 

1 § Särskild skattereduktion enligt denna lag medges vid 1986 års
taxering och vid beräkning av sjömansskatt för år 1985.

2 § Särskild skattereduktion medges skattskyldig som har haft intäkt
av tjänst i form av kontant lön eller annan sådan ersättning, som
enligt 11 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall anses
som inkomst av anställning, överstigande 20 000 kronor.

Med intäkt som avses i första stycket likställs inkomst ombord enligt
lagen (1958:295) om sjömansskatt samt enligt 1 § 2 mom. nyssnämnda lag
skattepliktig dagpenning.

3 § Särskild skattereduktion uppgår till 600 kronor, dock högst en
procent av det belopp varmed summan av intäkter som avses i 2 §
överstiger 20 000 kronor.

4 § Arbetsgivare, som vid utbetalning av lön eller annan ersättning,
som avses i 2 § första stycket, för juni månad 1985 skall göra avdrag
för preliminär A-skatt enligt uppbördslagen (1953:272), skall sätta
ned avdraget med 600 kronor eller, om anställningen har avsett endast
en del av månaden, motsvarande del av 600 kronor. Har nedsättningen
inte kunnat verkställas för juni månad, får den ske snarast möjligt
därefter.

Vad som sägs i första stycket gäller också i fråga om redare som skall
göra avdrag för sjömansskatt enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt.

5 § Vid debitering av skatt enligt uppbördslagen (1953:272) skall den
särskilda skattereduktionen minskas med belopp, varmed sjömansskatten
har satts ned enligt 4 §. Har nedsättning av sjömansskatten inte skett
med fullt belopp och kan återstoden inte avräknas vid debiteringen får
sjömannen ansöka om jämkning på sätt anges i 12 § 2 mom. och 13 §
lagen (1958:295) om sjömansskatt.

6 § I fråga om särskild skattereduktion tillämpas 2 § 4 mom. femte
stycket och sjätte stycket andra meningen uppbördslagen (1953:272)
samt vad som föreskrivs om skattereduktion för fackföreningsavgift i 2
§ 2 mom. uppbördslagen och 4 § lagen (1970:172) om begränsning av
skatt i vissa fall. Bestämmelserna om särskild skattereduktion iakttas
vid återbetalning av preliminär skatt enligt 45 § 2 mom. uppbördslagen
samt vid debitering av slutlig skatt och tillkommande skatt. Särskild
skattereduktion skall tillgodoräknas före andra former av
skattereduktion.

7 § Redare skall vid redovisning av skatt enligt 14 § 1 mom. lagen
(1958:295) om sjömansskatt ange om och i vilken mån skatten har satts
ned enligt 4 §.
Lag (1985:250) med tillfälliga bestämmelser  för beskattningen av viss försäkringsrörelse 

Vid 1985 års taxering till kommunal och statlig inkomstskatt skall vid
tillämpning av vad som föreskrivs i 30 § 2 mom. andra stycket
kommunalskattelagen (1928:370) i lagrummets lydelse enligt lagen
(1984:101) om ändring i kommunalskattelagen de försäkringstekniska
skulderna i fråga om sjuk- och olycksfallsförsäkring ökas med en
femtedel.
Förordning (1985:255) om undantag från skyldigheten att ledigkungöra vissa tjänster vid arbetsmarknadsverket

1 § Denna förordning gäller sådana tjänstetillsättningar vid
arbetsmarknadsverket som sker i samband med arbetsmarknadsstyrelsens
omorganisation och avvecklingen av verkets egenregiverksamhet.
Förordning (1986:220).

2 § Bestämmelsen i 4 kap. 4 § första stycket lagen (1976:600)
om offentlig anställning att en tjänst som en myndighet tillsätter
skall kungöras ledig till ansökan gäller inte, om tjänsten tillsätts
med den som innehar en tjänst med förordnande tills vidare
utan tidsbegränsning vid arbetsmarknadsverket och tjänsten i
fråga om lönesättning motsvarar eller i det närmaste motsvarar
den nya tjänsten. Förordning (1986:220).

3 § Omplaceringsförordningen (1984:110) tillämpas inte när en
tjänst tillsätts enligt 2 §. Förordning (1986:220).

Övergångsbestämmelser

1985:255

Denna förordning träder i kraft en vecka efter den dag, då
förordningen enligt uppgift på den har utkommit från trycket i Sensk
författningssamling och gäller till utgången av juni 1986.

1986:220

Denna förordning träder i kraft en vecka efter den dag då förordningen
enligt uppgift på den utkom från trycket i Svensk författningssamling
och gäller till utgången av september 1987.
Förordning (1985:261) om statsbidrag till museer och utställningar

1 § Statens kulturråd får lämna statsbidrag till museer och 
utställningar. 

2 § Rådet beslutar om fördelningen av de medel som är tillgängliga under 
ett budgetår. 

3 § Rådet får besluta villkor för bidragen. Sådana villkor får förbindas 
med skyldighet för mottagaren att betala tillbaka det belopp som 
betalats ut eller en del av det, om villkoren inte uppfylls. 

4 § Rådets beslut enligt denna förordning får inte överklagas.
Förordning (1985:28) om särskild  uppbörd av viss vägtrafikskatt 

1 § I fråga om uppbörd av skatt enligt vägtrafikskattelagen (1973:601)
i samband med de ändringar av skattesatserna för fordonsskatt och
kilometerskatt som träder i kraft den 1 mars 1985 gäller följande.

2 § Bestämmelserna i vägtrafikskatteförordningen (1973:776) tillämpas
vid uppbörd m. m. enligt denna förordning, om inte annat följer av 3 -
- 10 §§.

Fordonsskatt

3 § Har före den 1 mars 1985 fordonsskatt påförts för tiden därefter
enligt de äldre skattesatserna skall tillkommande skattebelopp betalas
för tiden från och med den 1 mars 1985 till utgången av skatteåret
eller, om fordonsskatt påförts för skatteperiod, till utgången av
skatteperioden.

4 § Skatt som avses i 3 § förfaller till betalning den 1 april 1985.
Avser sådan skatt endast mars månad 1985, uppbärs den i samband med
ordinarie uppbörd av fordonsskatt.

5 § Den som vid ingången av mars 1985 är skattskyldig för ett visst
fordon är skyldig att betala tillkommande skatt enligt 3 §.

6 § Trafiksäkerhetsverket skall till den skattskyldige sända en avi
med inbetalningskort på den tillkommande skatten. Om den skattskyldige
inte har fått någon sådan avi, skall han senast den 22 mars 1985
anmäla detta till länsstyrelsen.

Vad som sägs i första stycket gäller inte om den tillkommande skatten
endast avser mars månad 1985.

7 § En avi som är försedd med ett kvitto på skatten gäller som
särskilt skattekvitto.

Kilometerskatt

8 § Ägaren av ett fordon skall, om fordonet är kilometerskattepliktigt
eller har varit kilometerskattepliktigt under någon del av tiden från
föregående ordinarie avstämpling till utgången av februari 1985, lämna
uppgift till ledning för beräkning av kilometerskatt. Uppgiften skall
ha kommit in till trafiksäkerhetsverket senast den 4 mars 1985.

9 § Trafiksäkerhetsverket skall till varje ägare av ett sådant fordon
som avses i 8 § sända en blankett (stämpelkort) som skall användas för
att lämna uppgift som där sägs. För fordon som blir
kilometerskattepliktiga efter den 20 februari 1985 sänder dock
beskattningsmyndigheten ut blanketten.

10 § Har ägaren inte fått någon blankett enligt 9 § skall han senast
den 21 februari 1985 anmäla detta till länsstyrelsen.
Tillkännagivande (1985:286) av uppgift om Riksbankens diskonto

/Har utgått genom SFS 2018:1780./
Regeringen ger till känna att riksbankens diskonto från och
med den 14 maj 1985 är elva och en halv procent.
Förordning (1985:289) om betalning  av viss vägtrafikskatt m.m. 

1 § Vid ordinarie uppbörd av sådan fordonsskatt och kilometerskatt som
skulle ha betalats senast vid utgången av maj 1985, får den
skattskyldige, i stället för vad som anges i 16 §
vägtrafikskatteförordningen (1973:776), betala skatten senast den 20
juni 1985.

2 § Vid tillfällig uppbörd av fordonsskatt för fordon för vilka
skatteplikt inträtt under tiden den 22 april--den 20 maj 1985 skall, i
stället för vad som anges i 21 § andra stycket
vägtrafikskatteförordningen (1973:776), postförskottsförsändelsen
lösas senast den 10 juni 1985. Detsamma gäller vid tillfällig uppbörd
av kilometerskatt för fordon som under tiden den 22 april--den 20 maj
1985 har upphört att vara kilometerskattepliktigt av annan anledning
än avställning.

Om fordonsägaren i samband med att avställning för ett fordon upphört
under tiden den 22 april--den 20 maj 1985 förklarat att han önskat ta
fordonet i bruk omedelbart, skall skatten betalas senast den 10 juni
1985.

3 § Har under tiden den 2--19 maj 1985 ett kilometerskattepliktigt
fordon förts ut till eller in i riket från ett annat land än Norge
eller Finland utan att särskild blankett stämplats och lämnats till
tullmyndighet, får vid avräkning av kilometerskatt körsträckan i
utlandet styrkas på annat sätt. Avräkningen medges efter särskild
ansökan, som skall ha kommit in till länsstyrelsen senast den 30 juni
1985 eller, i fråga om fordon som förts in till landet efter den 1
juni, senast en månad efter det fordonet fördes in.

Riksskatteverket får meddela närmare föreskrifter i fråga om ansökan
enligt första stycket.
Lag (1985:293) om tidpunkten för beslut om  taxering vid 1985 års särskilda fastighetstaxering 

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att i stället för
tidpunkten den 31 maj i 28 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen
(1979:1152) vid 1985 års särskilda fastighetstaxering skall gälla
den 14 juni.
Förordning (1985:294) om ändring av tidpunkt vid 1985 års särskilda fastighetstaxering 

Regeringen föreskriver att i stället för tidpunkten den 1 juni i 13
kap. 4 § fastighetstaxeringsförordningen (1979:1193) vid 1985 års
särskilda fastighetstaxering skall gälla den 17 juni.
Förordning (1985:305) med instruktion för  lantbruksråd och lantbruksattaché 

1 § Vad som i denna förordning sägs om lantbruksråd gäller även 
lantbruksattaché. 

2 § Lantbruksråd förordnas av regeringen. Förordnandet avser 
tjänstgöring för viss tid vid en utlandsmyndighet. Lantbruksrådet är 
underställd chefen för utlandsmyndigheten. 

3 § Lantbruksrådet skall bevaka frågor inom jordbruksdepartementets 
ansvarsområde. Lantbruksrådet skall särskilt 

1. följa och bevaka utvecklingen och viktigare händelser samt 
fortlöpande lämna information härom till jordbruksdepartementet, 

2. bistå vid handläggningen av såväl bilaterala som multilaterala 
ärenden, 

3. sprida kunskap om svenska förhållanden, 

4. lämna svenska myndigheter begärd information, 

5. informera och bistå officiella delegationer, 

6. såvitt möjligt lämna andra delegationer och studiebesökare samt 
organisationer i Sverige information och bistånd, 

7. verka för avsättning av svenska produkter och i övrigt ta till vara 
svenska handelsintressen, 

8. i övrigt fullgöra de uppgifter som regeringen i särskilt fall 
bestämmer. 

4 § Lantbruksrådet skall hålla chefen för utlandsmyndigheten underrättad 
om sin verksamhet och sina uppdrag. Lantbruksrådet skall vara rådgivare 
åt chefen för utlandsmyndigheten och i frågor av utrikespolitisk natur 
följa de direktiv som denne meddelar. 

5 § Rapporter eller skrivelser från lantbruksrådet till 
jordbruksdepartementet skall i kopia lämnas till chefen för 
utlandsmyndigheten. 

Information som begärts av myndigheter eller organisationer skall lämnas 
direkt till beställaren. I frågor av allmänt intresse skall en kopia av 
den skriftliga informationen lämnas till jordbruksdepartementet. 

Beträffande skriftväxling gäller i övrigt de bestämmelser som har 
fastställts för utlandsmyndigheten. 

6 § Lantbruksrådet skall varje år före den 1 mars till 
jordbruksdepartementet komma in med en redogörelse för verksamheten 
under det närmast föregående kalenderåret. 

7 § Chefen för utlandsmyndigheten skall underrättas om tjänsteresor som 
lantbruksrådet avser att företa. För tjänsteresor utom 
verksamhetsområdet krävs tillstånd av jordbruksdepartementet. 

8 § Semester beviljas av chefen för utlandsmyndigheten. Annan ledighet 
beviljas av utrikesdepartementet. 

Utrikesdepartementet skall underrätta jordbruksdepartementet om ledighet 
som har beviljats lantbruksrådet.
Tillkännagivande (1985:312) om avtal  mellan Sverige och Danmark om handeln  mellan Sverige och Grönland 

Regeringen ger till känna att Sverige och Danmark den 4 december
1984 träffat avtal om handeln mellan Sverige och Grönland. Avtalet,
som träder i kraft den 1 juli 1985, har den lydelse som framgår av
bilaga till detta tillkännagivande.

Bilaga

Avtal mellan Sverige och Danmark om handeln mellan Sverige och
Grönland

Sveriges och Danmarks regeringar, vilka i samband med
Grönlands utträde ur de europeiska gemenskaperna önskar
befästa den ordning som uppnåtts på handelns område mellan
Sverige och Grönland, först inom ramen för EFTA-samarbetet
och därefter på grundval av frihandelsavtalen mellan Sverige
och de europeiska gemenskaperna, har, till främjande av detta
syfte, enats om följande:

Artikel 1

Detta avtal syftar till att genom utvidgning av den ömsesidiga handeln
befordra en harmonisk utveckling av de ekonomiska förbindelserna
mellan Sverige och Grönland.

Artikel 2

För detta avtal skall preambler och bestämmelser i avtalet mellan
Konungariket Sverige och Europeiska ekonomiska gemenskapen respektive
i avtalet mellan Konungariket Sverige, å ena sidan, samt Europeiska
kol- och stålgemenskapens medlemsstater och Europeiska kol- och
stålgemenskapen, å andra sidan, jämte till avtalen fogade protokoll,
tolkningsförklaringar, skriftväxlingar och till dessa gjorda ensidiga
uttalanden äga motsvarande tillämpning. Varuområdet skall vara
detsamma som gällt hittills enligt dessa överenskommelser.

Artikel 3

Grönland kan i samma omfattning som i förhållande till de europeiska
gemenskaperna införa tullar eller kvantitativa restriktioner som synes
nödvändiga med hänsyn till Grönlands omedelbara utvecklingsbehov.
Danmark skall meddela Sverige om införande eller ändring av sådana
beslut i Grönland.

Artikel 4

Alla frågor rörande detta avtals tillämpning dryftas mellan
avtalsparterna, som sammanträder när ena parten begär detta. Därvid
kan de också överenskomma om ändring av varuområdet.

Artikel 5

Vardera avtalsslutande parten kan uppsäga detta avtal genom
underrättelse till den andra avtalsslutande parten. Avtalet upphör att
gälla tolv månader efter dagen för sådan underrättelse.

Artikel 6

Detta avtal skall godkännas av de avtalsslutande parterna enligt deras
härför förutsedda förfaranden.

Avtalet träder i kraft den 1 januari 1985 under förutsättning att de
avtalsslutande parterna före denna dag har underrättat varandra om att
dessa förfaranden har slutförts.

Om så ej sker före denna dag, skall avtalet träda i kraft senast den
första dagen i den andra månaden efter sådan underrättelse.

Detta avtal är upprättat i två exemplar på svenska och danska språken,
vilka båda texter har lika giltighet.

Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud
undertecknat detta avtal.

Som skedde i Stockholm den 4 december 1984.

För Sveriges regering
Carl Johan Åberg

För Danmarks regering
Anker Svart
Förordning (1985:315) om frihandel i  varuutbytet med Grönland 

Regeringen föreskriver att bestämmelserna i frihandelsförordningen
(1977:1194) rörande varuutbytet med Europeiska ekonomiska gemenskapen
(EEC) och Europeiska kol- och stålgemenskapen (CECA) jämte dess
medlemsstater skall tillämpas i fråga om motsvarande varuutbyte mellan
Sverige och Grönland.
Förordning (1985:317) om tillämpningen av det allmänna pensionsavtalet på timlärare

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning innehåller vissa tillägg till och undantag från det
allmänna pensionsavtalet för statliga och vissa andra tjänstemän
(pensionsavtalet) och avser anställning som timlärare enligt
tjänsteförteckningsavtal för undervisningsområdet (TFU).

Förordningen tillämpas inte på timlärare vid privatskolor och
riksinternatskolor.

Definitioner

2 § I förordningen jämställs med termin

vid folkhögskola: en kurs som omfattar minst 15 veckor,

vid arbetsmarknadsutbildning (AMU): en kalendertid som omfattar sex
månader i följd,

vid undervisning i övrigt som inte är knuten till termin: en tidsperiod
som svarar mot termin.

3 § Med hel termin jämställs anställning eller anställningar under en
hel termin eller en motsvarande tidsperiod i vilken det fattas högst sju
dagar.

Särskilda förutsättningar för pensionsrätt

4 § Anställning som timlärare skall ha avsett en hel termin för att
pensionsrätt skall föreligga. Kravet på hel termin skall anses uppfyllt
även beträffande timläraranställning under del av en termin, om
timläraren under återstoden av terminen haft annan anställning som
omfattas av statliga tjänstepensionsbestämmelser och som avsett minst 40
procents tjänstgöring.

5 § Anställning enligt 4 § skall anses ha omfattat hela
kalenderhalvåret.

Pensioneringsperiod

6 § Som pensioneringsperiod tillämpas samma pensioneringsperiod som
gäller för närmast jämförlig lönegradsplacerad lärartjänst.

Pensionslön

7 § Pensionslönen utgörs av den löneplanslön som ligger till grund för
beräkning av timlärarens arvode.

Har det förekommit två eller flera pensionslöner samtidigt, tillämpas
pensionslönen för den anställning som haft den högsta
sysselsättningsgraden. Vid lika sysselsättningsgrad tillämpas den högsta
pensionslönen.

Verkställighetsföreskrifter

8 § Ytterligare föreskrifter om tillämpningen av denna förordning får
beslutas av statens löne- och pensionsverk.

Övergångsbestämmelser

1991:1435

Den upphävda författningen gäller fortfarande i fråga om rätt till
pensionsförmån som uppkommit före utgången av år 1991.
Detsamma gäller i fråga om rätt till familjepensionsförmån efter
den som har en sådan rätt.
Försäkringsinspektionens Kungörelse (1985:33) om ändring av vissa skadelivräntor

Försäkringsinspektionen får meddela att nedan berörda livräntor fr o m
den 1 februari 1985 skall ökas enligt följande.

1.Livräntor föranledda av händelser, inträffade före utgången av år
1973.

1.1 Trafiklivränta ökas med ytterligare indextillägg, utgörande 12 %
(jfr SFS 1967:667 med ändringar 1973:216 och 1981:1193 samt 1967:666 med
ändring 1973:217).

1.2 Skadelivränta som utgår av statsmedel ökas med ytterligare
indextillägg, utgörande 12 % (jfr SFS 1971:14 med ändringar 1973:218 och
1981:1214).

1.3 Annan ansvarslivränta -- än trafiklivränta och statlig skadelivränta
-- ökas med ytterligare indextillägg, utgörande 5 % (jfr SFS 1973:214
och 1981:1195).

Under 1.1--1.3 angivna indextillägg skall utgå till livräntor som
fastställts före den 1 februari 1985.

2.Livräntor föranledda av händelser, inträffade efter utgången av år
1973.

2.1 Skadeståndslivränta ökas med 5 %. Ändringen avser alla livräntor
enligt lagen (1973:213 med ändring 1981:1194) om ändring av
skadeståndslivräntor som fastställts före den 1 februari 1985 samt
livräntor enligt lagen som genom dom fastställts senare, om första
domstols dom i målet meddelats före nämnda dag.

Enligt 9 § trafikskadelagen (1975:1410) äger vad sålunda förordnats
tillämpning även i fråga om trafikskadeersättning i form av livränta.
Förordning (1985:335) om tillgodoräknande av tid för föräldraledighet vid tillsättningen av statligt reglerade tjänster

Tillämpningsområde m.m.

1 § Denna förordning gäller tillsättningen av statligt reglerade
tjänster.

2 § I förordningen avses med

statligt reglerade tjänster:  tjänster där enligt en lag eller
ett särskilt beslut av riksdagen avlöningsförmånerna fastställs under
medverkan av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer,

sökande:  sökande eller någon annan som förklarar sig vilja
komma i fråga vid en tjänstetillsättning,

föräldraledighet:  sådan tjänstledighet i samband med barns
födelse, adoption, vård eller tillsyn som har beviljats i enlighet med

-- lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m.,

-- tjänstledighetsförordningen (1984:111),

-- motsvarande äldre ordning. Förordning (1991:1748).

Tillgodoräknande

3 § Tiden för föräldraledighet från en anställning skall räknas
sökanden till godo som förtjänst.

Tid för föräldraledighet, som omfattar hela arbetstiden och som
infaller efter det att barnet har uppnått 18 månaders ålder, bör
dock räknas till godo bara med hälften.

Handläggning

4 § En sökande, som påkallar tillgodoräknande enligt denna förordning,
skall i sin ansökan ange ledighetens längd och förläggning,
ledighetens omfattning i förhållande till hel arbetstid samt barnets
eller barnens födelsetid.

Den myndighet där sökanden har varit anställd skall så långt möjligt
bistå honom eller henne med att ta fram uppgifterna om ledigheten.

Övergångsbestämmelser

1985:335

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1985.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1978:61) om
tillgodoräknande av tid för föräldraledighet vid tillsättning av
statligt reglerad tjänst. I ärenden där tillsättningsförfarandet har
inletts före de nya föreskrifternas ikraftträdande gäller dock äldre
föreskrifter.

3. Vid tillämpningen av denna förordning skall tillgodoräknas även tid
för föräldraledighet, som har infallit före ikraftträdandet.
Lag (1985:349) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom Utrikesdepartementets verksamhetsområde

1 § Stiftelsen Svenska institutet prövar

1. frågor om statliga stipendier för att främja journalistutbyte,
internationellt kulturutbyte, internationellt utbyte inom studier och
forskning samt internationellt erfarenhetsutbyte,

2. frågor om statsbidrag till internationellt kulturutbyte inklusive
kulturutbyte med utvecklingsländer, svensk litteratur i utlandet,
internationellt utbyte inom studier och forskning samt internationellt
erfarenhetsutbyte.

2 § Institutet får, i fråga om vid institutet anställd personal, fatta
sådana beslut som avser myndighetsutövning i den mån inte annat är
föreskrivet.

3 § Förvaltningsuppgifter som avses i denna lag utövas enligt
föreskrifter som regeringen beslutar.

Regeringen kan besluta om undantag från föreskrifterna i denna lag.
Förordning (1985:35) om försöksverksamhet med handläggningen av förmynderskapsärenden

1 § Försöksverksamhet enligt denna förordning skall äga rum vid 
Huddinge, Sollentuna, Stockholms, Södra Roslags, Uppsala, Eskilstuna, 
Katrineholms, Norrköpings, Jönköpings, Hässleholms, Helsingborgs, 
Malmö, Halmstads, Karlstads, Härnösands, Östersunds och Umeå 
tingsrätter. Vid dessa tingsrätter gäller denna förordning jämte 
förordningen (1979:572) med tingsrättsinstruktion. 

2 § Domstolsbiträden, som har vunnit tillräcklig kunskap och 
erfarenhet och som har genomgått av domstolsverket föreskriven 
utbildning, får med de undantag som framgår av andra stycket förordnas 
att på eget ansvar handlägga ärenden som kan avgöras utan nämndemän 
och som avser 
1. förordnande av 
-- förmyndare för underårig, dock ej om förmyndaren skall vara 
vårdnadshavare 
-- förmyndare för omyndigförklarad 
-- god man enligt 18 kap. 1 och 2 §§ samt 4 § första stycket 1--4 
föräldrabalken, 
2. entledigande av 
-- förmyndare för underårig, dock ej om förmyndaren är vårdnadshavare 
-- förmyndare för omyndigförklarad 
-- god man som har förordnats enligt 18 kap. 1 och 2 §§ samt 4 § 
första stycket 1--4 föräldrabalken, 
3. inskrivning av 
-- förmynderskap för underårig enligt 12 kap. 1 § första stycket 1 och 
2 föräldrabalken 
-- förmynderskap för omyndigförklarad 
-- godmanskap. 
Ett förordnande enligt första stycket omfattar inte 
1. avvisningsbeslut, 
2. interimistiska beslut, 
3. ärenden som avses i 4 och 5 kap. lagen (1904:26 s. 1) om vissa 
internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och 
förmynderskap, 
4. ärenden som avses i 14 och 15 §§ förordningen (1931:429) om vissa 
internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och 
förmynderskap, 
5. ärenden som i övrigt är av vidlyftig eller svår beskaffenhet eller 
vars handläggning av annan orsak kräver särskild kunskap eller 
erfarenhet. 

3 § Förordnanden meddelas vid Stockholms och Malmö tingsrätter av 
tingsrätten och annars av hovrätten.
Förordning (1985:351) om sommartid 

1 § Sommartid skall gälla i landet under perioderna

1. den 30 mars--28 september 1986,

2. den 29 mars--27 september 1987,

3. den 27 mars--25 september 1988.

Vid tidsangivning skall under perioderna tillämpas svensk normaltid
ökad med en timme. Bestämmelser om sådan tid finns i förordningen
(1979:988) om svensk normaltid.

2 § Sommartiden börjar klockan 02.00 normaltid den första dagen i
varje period. Tiden anges då som klockan 03.00 sommartid.

Sommartiden upphör klockan 03.00 sommartid den sista dagen i varje
period. Tiden anges då som klockan 02.00 normaltid.
Förordning (1985:391) om Talboks- och punktskriftsbibliotekets punktskriftsnämnd 

Inledande bestämmelse

1 § I denna förordning meddelas föreskrifter för talboks- och
punktskriftsbibliotekets punktskriftsnämnd.

Uppgifter

2 § Punktskriftsnämnden har till uppgift att främja och utveckla
punktskriften som skriftspråk för synskadade. Det åligger nämnden
särskilt att

1. utarbeta normer för den svenska punktskriften,

2. medverka till att utveckla enhetliga internationella normer för
punktskriftens återgivning av symboler inom olika ämnesområden.

På begäran av talboks- och punktskriftsbiblioteket skall nämnden ge
råd och upplysningar till biblioteket i frågor som rör punktskrift för
synskadade.

Organisation

3 § Punktskriftsnämnden består av en ordförande och sex andra
ledamöter. För varje ledamot finns en ersättare. Ordföranden, övriga
ledamöter och ersättare utses av regeringen. Nämnden utser inom sig en
vice ordförande.

Biblioteket utser en sekreterare åt nämnden bland sina tjänstemän.

4 § I mån av behov och tillgång på medel får nämnden anlita experter
och sakkunniga.

5 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden.

Bibliotekschefen får närvara vid nämndens sammanträden.

6 § Nämnden är beslutför när ordföranden eller vice
ordföranden och minst tre av de övriga ledamöterna är
närvarande.

Ordföranden, vice ordföranden eller sekreteraren får begära in
förklaringar, upplysningar eller yttranden i ärenden hos
nämnden samt pröva frågor om utlämnande av allmän handling
eller överklagande av nämndens beslut. Förordning (1986:941).

7 § Föredragande i nämnden är sekreteraren eller den som nämnden
utser.

Tillsättning av ledamöter och ersättare

8 § Ordföranden, övriga ledamöter och ersättare förordnas för högst
tre år. Ett förordnande kan förlängas högst en gång om det inte finns
särskilda skäl som föranleder annat.
Lag (1985:400) om behörighet för  Justitiekanslern att överklaga vissa beslut  enligt rättegångsbalken 

Har allmän domstol avvisat en försvarare eller ogillat en
framställning om att avvisa en försvarare, får justitiekanslern, 
vid sidan av den rätt till överklagande som tillkommer annan, 
överklaga beslutet. Detsamma gäller beslut varigenom domstolen har 
återkallat ett förordnande av offentlig försvarare eller ogillat en 
framställning om att ett sådant förordnande skall återkallas.
Förordning (1985:401) om handläggningen av mål som avses i 1 kap. 7 § rättegångsbalken

Prövningen av sådana vidlyftiga eller annars särskilt krävande mål om 
allmänt åtal som avses i 1 kap. 7 § rättegångsbalken skall 
företrädesvis ankomma på de tingsrätter som anges i nedanstående 
förteckning. Tingsrätterna har i fråga om sådana mål de domkretsar som 
anges i förteckningen. 

Tingsrätt                    Domkrets 

Stockholms                  Stockholms län 
                            Gotlands län 
Västerås                    Uppsala län 
                            Västmanlands län 
Norrköpings                 Södermanlands län 
                            Östergötlands län 
Jönköpings                  Jönköpings län 
                            Skaraborgs län 
Kalmar                      Kronobergs län 
                            Kalmar län 
                            Blekinge län 
Malmö                       Kristianstads län 
                            Malmöhus län 
Göteborgs                   Hallands län 
                            Göteborgs och Bohus län 
Vänersborgs                 Älvsborgs län 
Karlstads                   Värmlands län 
                            Örebro län 
Gävle                       Kopparbergs län 
                            Gävleborgs län 
Sundsvalls                  Västernorrlands län 
                            Jämtlands län 
Umeå                        Västerbottens län 
Luleå                       Norrbottens län
Förordning (1985:44) om frisläpp av förnyelsefonder 

1 § Statens industriverk får efter ansökan medge att ett företag tar i
anspråk belopp, som har avsatts till förnyelsefond enligt lagen
(1984:1090) om inbetalning på förnyelsekonto, för utgifter för
utbildning av arbetstagare hos företaget samt för utgifter för
forskning och utvecklingsarbete.

Föreligger beträffande en ansökan någon särskild omständighet, skall
statens industriverk med eget yttrande överlämna ansökningen till
regeringen.

2 § I beslut om medgivande att ta förnyelsefond i anspråk skall anges
den dag då medel på förnyelsekonto tidigast får utbetalas från
riksbanken med stöd av beslutet.

Vid tillämpning av första stycket gäller

i fråga om omedelbart avdragsgilla omkostnader

1. att utbetalning inte får ske innan utbildningen, forskningen eller
utvecklingsarbetet har påbörjats och

2. att, om utbildningen, forskningen eller utvecklingsarbetet sträcker
sig över en längre period, högst femtio procent av medlen får betalas
ut vid starten och återstoden av medlen när halva perioden har
förflutit;

i fråga om byggnads- och markarbeten

1. att utbetalning inte får ske innan arbetet har påbörjats,

2. att högst femtio procent av de medel som får tas i anspråk enligt
beslutet får betalas ut när arbetet påbörjas och

3. att återstoden av medlen får betalas ut när halva
investeringsperioden har förflutit;

i fråga om anskaffning av inventarier

1. att utbetalning inte får ske innan leverans har skett och

2. att, om inventarierna skall levereras vid olika tidpunkter, högst
femtio procent av medlen får betalas ut vid den första leveransen och
återstoden av medlen när halva investeringsperioden har förflutit.

Statens industriverk får, om det finns särskilda skäl, medge att
utbetalning helt eller delvis får ske vid annan tidpunkt än som anges
i andra stycket.

3 § Statens industriverk får medge att en förnyelsefond helt eller
delvis i beskattningsavseende överförs från ett företag till ett annat
företag för att av sistnämnda företag tas i anspråk i samband med
medgivande enligt 1 §.

4 § Som villkor för medgivande enligt 1 § får statens industriverk
föreskriva att byggnads- eller anläggningsarbeten bedrivs på det sätt
som verket anvisar.

Övergångsbestämmelser

2000:938

Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för 1997 och
tidigare års taxeringar.
Förordning (1985:440) om statsbidrag till  fritidsfisket 

1 § Statsbidrag får i mån av tillgång på medel lämnas enligt denna 
förordning till åtgärder som främjar fritidsfisket. 

2 § Bidrag lämnas inte, om en åtgärd har påbörjats utan särskilt 
medgivande innan frågan om bidrag har avgjorts.

Om det finns särskilda skäl, får undantag göras från första stycket. 
Förordning (1990:478).

3 § Statsbidrag får lämnas till

1. fiskevårdsåtgärder som främjar fritidsfisket,

2. serviceanläggningar för fritidsfiske som är av betydande allmänt 
intresse,

3. fritidsfiskarnas och fiskevattenägarnas riksorganisationer för 
information och andra åtgärder som främjar fritidsfisket.

Som villkor för statsbidrag enligt första stycket 1--2 gäller att 
åtgärden rör vatten där allmänheten får fiska.

Som villkor för statsbidrag enligt första stycket 3 gäller att 
åtgärderna vidtas enligt en plan som har godkänts av fiskeriverket. 
Förordning (1991:556).

4 § Bidrag enligt 3 § första stycket 1--2 lämnas med högst 50 procent, 
eller om det finns särskilda skäl, högst 70 procent av den godkända 
kostnaden för åtgärden. Förordning (1990:478).

5 § Beslut om bidrag får upphävas och bidrag som lämnats ut får 
återkrävas, om bidraget har beviljats på grund av oriktig uppgift från 
bidragstagaren eller denne bryter mot villkoren för bidragen. 

6 § Frågor om bidrag enligt denna förordning prövas av fiskeriverket 
eller, efter bemyndigande av verket, av länsstyrelsen. Förordning 
(1991:556).

7 § Länsstyrelsens beslut enligt denna förordning får överklagas hos 
fiskeriverket. Verkets beslut får inte överklagas. Förordning 
(1991:556).

8 § Fiskeriverket får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för 
verkställigheten av denna förordning. Förordning (1991:556). 

Övergångsbestämmelser 

1985:440 

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1985. Genom förordningen 
upphävs förordningen (1981:537) om statligt stöd till fritidsfisket. 
Äldre föreskrifter gäller i fråga om statligt stöd som har beviljats 
före ikraftträdandet. 

1990:478

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1990. För stöd som har 
beviljats och beslut som har meddelats före ikraftträdandet gäller 
förordningen i dess äldre lydelse.

Om ansökan om bildande av fiskevårdsområde gjorts före den 1 september 
1990 får statsbidrag lämnas till kostnader för att bilda området. För 
sådana statsbidrag gäller 2--4 §§ i dess äldre lydelse.
Förordning (1985:447) om handläggning av ärenden om nedläggning av vagnslasttrafik

1 § Om statens järnvägar planerar att lägga ned vagnslasttrafiken vid 
en järnvägsstation skall chefen för marknadsregionen snarast, dock 
senast åtta månader före den planerade tidpunkten, meddela ett 
preliminärt beslut om nedläggningen och samtidigt underrätta den 
berörda kommunen om beslutet. 

2 § En kommun som med hänsyn till sin trafikförsörjning motsätter sig 
nedläggningen får begära att regeringen prövar frågan. En 
framställning om det skall ges in till kommunikationsdepartementet 
senast sju månader före den planerade tidpunkten för nedläggningen. 
Till framställningen skall fogas en kopia av marknadsregionchefens 
underrättelse. En kopia av framställningen skall sändas till 
marknadsregionchefen. 

3 § Marknadsregionchefens underrättelse till kommunen skall innehålla 
en erinran om vad kommunen enligt 2 § skall göra för att få 
nedläggningen prövad av regeringen. 

4 § När marknadsregionchefen fått kännedom om kommunens framställning 
enligt 2 § skall han snarast lämna uppgifter om den berörda trafikens 
omfattning och ekonomi till statens järnvägars huvudkontor. 

5 § Dessa föreskrifter innebär inte någon inskränkning i rätten att 
enligt förvaltningslagen (1986:223) överklaga statens järnvägars 
beslut i nedläggningsfrågor. Förordning (1986:1079).
Förordning (1985:454) om buss- och  taxivärderingsnämnden 

1 § Denna förordning gäller i anslutning till lagen (1985:450) om
buss- och taxivärderingsnämnden.

2 § I mån av behov får nämnden anlita sekreterare eller annat
biträde.

3 § Ärenden hos buss- och taxivärderingsnämnden avgörs vid sammanträde
med nämnden efter föredragning av ordföranden eller den ordföranden
utser.

Nämnden sammanträder på plats och tid som ordföranden bestämmer.

4 § I ärenden hos nämnden skall protokoll föras när sammanträde hålls
eller när nämnden i annat fall finner att protokoll behövs.

I 19 § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om rätt att få
en avvikande mening antecknad. Förordning (1986:1078).

5 § Nämndens beslut som innebär avgörande av saken skall sättas upp
särskilt. Det undertecknas av ordföranden och tillställs parterna
genom nämndens försorg.

6 § Ytterligare föreskrifter om nämndens verksamhetsformer meddelas av
nämnden i arbetsordning.
Förordning (1985:489) om statsbidrag för att återställa handikappanpassade bostäder m.m.

1 § Enligt denna förordning lämnas statsbidrag till ägare av bostadshus 
för kostnader för att ta bort handikappanordningar (återställning) som 
har utförts 

1. i eller i anslutning till hyreslägenheter i flerbostadshus eller 
småhus som hyrs ut, eller 

2. i anslutning till bostadsrättslägenheter i flerbostadshus, om 
anordningarna avser att underlätta för en handikappad person att komma 
in och ut ur lägenheten eller att förflytta sig till och från huset 
eller inom tomten. 

2 § Statsbidrag lämnas under förutsättning att 

1. återställningen avser en anpassningsåtgärd som har utförts med stöd 
av bidrag enligt förordningen (1982:639) om bostadsanpassningsbidrag 
eller förordningen (1987:1050) om statskommunalt 
bostadsanpassningsbidrag, 

2. anpassningsåtgärden på grund av ändrade förhållanden inte längre kan 
utnyttjas för sitt ändamål och åtgärden är till nackdel för andra 
boende, 

3. husägaren erhåller ett kommunalt bidrag med 50 procent av den kostnad 
för återställningen som kommunen godkänner, 

4. den godkända kostnaden för återställningen vid ett och samma 
tillfälle överstiger 5 000 kronor. Förordning (1987:1052).

3 § För statsbidrag i fall som avses i 1 § 1 gäller som ytterligare 
förutsättning att husägaren har tillförsäkrat kommunen rätt att när den 
handikappanpassade lägenheten blir ledig anvisa den till bostadssökande 
och att kommunen vid den tidpunkt då lägenheten blir ledig inte har 
kunnat anvisa den till annan person. 

4 § Statsbidrag lämnas med 50 procent av den kostnad för återställningen 
som kommunen godkänner. 

5 § Bidragsverksamheten handhas av bostadsstyrelsen och kommunerna. 

I kommunen handhas bidragsverksamheten av ett förmedlingsorgan. 
Kommunstyrelsen är förmedlingsorgan, om inte kommunen har beslutat att 
någon annan kommunal nämnd skall ha hand om verksamheten. 

6 § Ansökningar om bidrag prövas av förmedlingsorganet. 

Beslut om bidrag skall innehålla uppgift om bidragsbelopp och villkoren 
för bidraget. 

Kommunen skall på det sätt som bostadsstyrelsen bestämmer förbinda sig 
att lämna sådant bidrag som avses i 2 § 3. 

7 § Statsbidraget betalas ut sedan återställningen har utförts och 
blivit godkänd av förmedlingsorganet. 

Ansökan om utbetalning ges in till förmedlingsorganet som beslutar om 
utbetalning. Kopia av beslutet sänds till bostadsstyrelsen jämte de 
handlingar som styrelsen bestämmer. 

8 § Bostadsstyrelsen prövar att det inte föreligger hinder för 
utbetalning av statsbidraget på grund av bestämmelserna i 2 § 3 och 7 § 
första stycket och lämnar därefter bidraget till kommunen som betalar ut 
det och det kommunala bidraget till husägaren. 

9 § Förmedlingsorganets beslut i frågor enligt denna förordning får inte 
överklagas. 

Bostadsstyrelsens beslut får överklagas hos regeringen genom besvär.
Tillkännagivande (1985:493) om befrielse  i vissa fall för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnader, m.m. 

Utländska medborgare och utländska juridiska personer är, i den 
utsträckning som anges nedan, på grund av internationella 
överenskommelser som avses i 5 § lagen (1980:307) om skyldighet för 
utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnader befriade 
från skyldigheten att ställa säkerhet enligt nämnda lag och har samma 
rätt att kräva säkerhet enligt den lagen som svenska medborgare och 
svenska juridiska personer. 

Befriade från skyldigheten att ställa säkerhet är 

1. medborgare i Danmark med Färöarna och Grönland, Island eller 
Japan, 

2. medborgare i en stat som är ansluten till någon av 
Haag-konventionerna den 17 juli 1905 och den 1 mars 1954 angående 
vissa till civilprocessen hörande ämnen samt juridiska personer, 
bildade i en sådan stat enligt dess lag, i mål eller ärenden som inte 
rör ansvar för brott, om medborgaren eller den juridiska personen har 
hemvist i en stat som är ansluten till någon av de nämnda Haag- 
konventionerna, 

3. medborgare i en stat som är ansluten till den europeiska 
bosättningskonventionen den 13 december 1955, 

4. medborgare i en stat som är ansluten till New York-konventionen den 
20 juni 1956 om indrivning av underhållsbidrag i utlandet, i mål eller 
ärenden angående underhållsbidrag som har anhängiggjorts enligt 
bestämmelserna i nämnda konvention, 

5. utländska medborgare och utländska juridiska personer i rättegång 
som avser tillämpning av lagen (1965:723) om erkännande och 
verkställighet av vissa utländska domar och beslut angående underhåll 
till barn eller tillämpning av lagen (1976:108) om erkännande och 
verkställighet av utländskt avgörande angående underhållsskyldighet, 

6. medborgare i en stat som är ansluten till Genève-konventionen den 
19 maj 1956 om fraktavtalet vid internationell godsbefordran på väg 
samt juridiska personer, bildade i en sådan stat enligt dess lag, i 
rättegång med anledning av godsbefordran som avses i konventionen, om 
medborgaren eller den juridiska personen har hemvist eller idkar 
rörelse med fast driftsställe i en stat som är ansluten till 
konventionen, 

7. utländska medborgare och utländska juridiska personer vid talan som 
grundas på fördraget den 9 maj 1980 om internationell järnvägstrafik 
(COTIF). 

Franska medborgare och juridiska personer, bildade i Frankrike enligt 
fransk lag och med hemvist i Frankrike, har i rättegång som inte rör 
ansvar för brott samma befogenhet att kräva säkerhet som tillkommer 
svenska medborgare och svenska juridiska personer enligt lagen 
(1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet för 
rättegångskostnader.
Förordning (1985:494) om anmälan av särskilda utgivare för radio- och kassettidningar, m.m.

Regeringen föreskriver att anmälningar av sådana särskilda utgivare 
och ställföreträdare som avses i 17 och 18 §§ lagen (1982:521) om
ansvarighet för radio- och kassettidningar skall göras till
taltidningskommittén (U 1982:05) .