Kungörelse (1974:152) om beslutad ny regeringsform

1 kap. Statsskickets grunder

1 § All offentlig makt i Sverige utgår från folket.

Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på 
allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett 
representativt och parlamentariskt statsskick och genom 
kommunal självstyrelse.

Den offentliga makten utövas under lagarna.

2 § Den offentliga makten ska utövas med respekt för alla 
människors lika värde och för den enskilda människans frihet 
och värdighet.

Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd 
ska vara grundläggande mål för den offentliga verksamheten. 
Särskilt ska det allmänna trygga rätten till arbete, bostad 
och utbildning samt verka för social omsorg och trygghet och 
för goda förutsättningar för hälsa.

Det allmänna ska främja en hållbar utveckling som leder till 
en god miljö för nuvarande och kommande generationer.

Det allmänna ska verka för att demokratins idéer blir 
vägledande inom samhällets alla områden samt värna den 
enskildes privatliv och familjeliv.

Det allmänna ska verka för att alla människor ska kunna uppnå 
delaktighet och jämlikhet i samhället och för att barns rätt 
tas till vara. Det allmänna ska motverka diskriminering av 
människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt 
ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, 
funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller andra 
omständigheter som gäller den enskilde som person.

Samiska folkets och etniska, språkliga och religiösa 
minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget 
kultur- och samfundsliv ska främjas. Lag (2010:1408).

3 § Regeringsformen, successionsordningen, 
tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen är 
rikets grundlagar. Lag (1991:1471).

4 § Riksdagen är folkets främsta företrädare.

Riksdagen stiftar lag, beslutar om skatt till staten och 
bestämmer hur statens medel ska användas. Riksdagen granskar 
rikets styrelse och förvaltning. Lag (2010:1408).

5 § Konungen eller drottning som enligt successionsordningen 
innehar Sveriges tron är rikets statschef. Lag (2010:1408).

6 § Regeringen styr riket. Den är ansvarig inför riksdagen. 
Lag (1976:871).

7 § I riket finns kommuner på lokal och regional nivå. Lag 
(2010:1408).

8 § För rättskipningen finns domstolar och för den offentliga 
förvaltningen statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter. 
Lag (1976:871).

9 § Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som 
fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska i sin verksamhet 
beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och 
opartiskhet. Lag (2010:1408).

10 § Sverige är medlem i Europeiska unionen. Sverige deltar 
även inom ramen för Förenta nationerna och Europarådet samt i 
andra sammanhang i internationellt samarbete. Lag (2010:1408).

2 kap. Grundläggande fri- och rättigheter

Opinionsfriheter

1 § Var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad

1. yttrandefrihet: frihet att i tal, skrift eller bild eller 
på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, 
åsikter och känslor,

2. informationsfrihet: frihet att inhämta och ta emot 
upplysningar samt att i övrigt ta del av andras yttranden,

3. mötesfrihet: frihet att anordna och delta i sammankomster 
för upplysning, meningsyttring eller annat liknande syfte 
eller för framförande av konstnärligt verk,

4. demonstrationsfrihet: frihet att anordna och delta i 
demonstrationer på allmän plats,

5. föreningsfrihet: frihet att sammansluta sig med andra för 
allmänna eller enskilda syften, och

6. religionsfrihet: frihet att ensam eller tillsammans med 
andra utöva sin religion.

I fråga om tryckfriheten och motsvarande frihet att yttra sig 
i ljudradio, television och i vissa liknande överföringar, 
offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, 
ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar gäller 
tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen.

I tryckfrihetsförordningen finns också bestämmelser om rätt 
att ta del av allmänna handlingar. Lag (2010:1408).

2 § Ingen får av det allmänna tvingas att ge till känna sin 
åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat 
sådant hänseende. Inte heller får någon av det allmänna 
tvingas att delta i sammankomst för opinionsbildning eller i 
demonstration eller annan meningsyttring eller att tillhöra 
politisk sammanslutning, trossamfund eller annan 
sammanslutning för åskådning som avses i första meningen. Lag 
(2010:1408).

3 § Ingen svensk medborgare får utan samtycke antecknas i ett 
allmänt register enbart på grund av sin politiska åskådning. 
Lag (2010:1408).

Kroppslig integritet och rörelsefrihet

4 § Dödsstraff får inte förekomma. Lag (2010:1408).

5 § Var och en är skyddad mot kroppsstraff. Ingen får heller 
utsättas för tortyr eller för medicinsk påverkan i syfte att 
framtvinga eller hindra yttranden. Lag (2010:1408).

6 § Var och en är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat 
kroppsligt ingrepp även i andra fall än som avses i 4 och 
5 §§. Var och en är dessutom skyddad mot kroppsvisitation, 
husrannsakan och liknande intrång samt mot undersökning av 
brev eller annan förtrolig försändelse och mot hemlig 
avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat 
förtroligt meddelande.

Utöver vad som föreskrivs i första stycket är var och en 
gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den 
personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär 
övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga 
förhållanden. Lag (2010:1408).

7 § Ingen svensk medborgare får landsförvisas eller hindras 
att resa in i riket.

Ingen svensk medborgare som är eller har varit bosatt i riket 
får fråntas sitt medborgarskap. Det får dock föreskrivas att 
barn under arton år i fråga om sitt medborgarskap ska följa 
föräldrarna eller en av dem. Lag (2010:1408).

8 § Var och en är gentemot det allmänna skyddad mot 
frihetsberövanden. Den som är svensk medborgare är även i 
övrigt tillförsäkrad frihet att förflytta sig inom riket och 
att lämna det. Lag (2010:1408).

Rättssäkerhet

9 § Om en annan myndighet än en domstol har berövat någon 
friheten med anledning av brott eller misstanke om brott, ska 
han eller hon kunna få frihetsberövandet prövat av domstol 
utan oskäligt dröjsmål. Detta gäller dock inte när det är 
fråga om att till Sverige flytta över verkställighet av en 
frihetsberövande påföljd enligt en dom i en annan stat.

Även den som av någon annan anledning än som anges i första 
stycket har blivit omhändertagen tvångsvis, ska kunna få 
omhändertagandet prövat av domstol utan oskäligt dröjsmål. Med 
prövning av domstol likställs i sådant fall prövning av en 
nämnd, om nämndens sammansättning är bestämd i lag och 
ordföranden i nämnden ska vara eller ha varit ordinarie 
domare.

Har prövningen inte uppdragits åt en myndighet som är behörig 
enligt första eller andra stycket, ska prövningen göras av 
allmän domstol. Lag (2010:1408).

10 § Ingen får dömas till straff eller annan brottspåföljd för 
en gärning som inte var belagd med brottspåföljd när den 
begicks. Inte heller får någon dömas till svårare 
brottspåföljd för gärningen än den som var föreskriven då. Vad 
som föreskrivs här om brottspåföljd gäller även förverkande 
och annan särskild rättsverkan av brott.

Skatt eller statlig avgift får inte tas ut i vidare mån än som 
följer av föreskrifter som gällde när den omständighet 
inträffade som utlöste skatt- eller avgiftsskyldigheten. 
Finner riksdagen att det finns särskilda skäl för det, får en 
lag dock innebära att skatt eller statlig avgift tas ut trots 
att lagen inte hade trätt i kraft när omständigheten 
inträffade, om regeringen eller ett riksdagsutskott då hade 
lämnat ett förslag om det till riksdagen. Med förslag 
jämställs ett meddelande i skrivelse från regeringen till 
riksdagen om att ett sådant förslag är att vänta. Vidare får 
riksdagen föreskriva undantag från första meningen, om 
riksdagen finner att det av särskilda skäl krävs i samband med 
krig, krigsfara eller svår ekonomisk kris. Lag (2010:1408).

11 § Domstol får inte inrättas för en redan begången gärning 
och inte heller för en viss tvist eller i övrigt för ett visst 
mål.

En rättegång ska genomföras rättvist och inom skälig tid. 
Förhandling vid domstol ska vara offentlig. Lag (2010:1408).

Skydd mot diskriminering

12 § Lag eller annan föreskrift får inte innebära att någon 
missgynnas därför att han eller hon tillhör en minoritet med 
hänsyn till etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande 
förhållande eller med hänsyn till sexuell läggning. Lag 
(2010:1408).

13 § Lag eller annan föreskrift får inte innebära att någon 
missgynnas på grund av sitt kön, om inte föreskriften utgör 
ett led i strävanden att åstadkomma jämställdhet mellan män 
och kvinnor eller avser värnplikt eller motsvarande 
tjänsteplikt. Lag (2010:1408).

Stridsåtgärder på arbetsmarknaden

14 § En förening av arbetstagare samt arbetsgivare och en 
förening av arbetsgivare har rätt att vidta stridsåtgärder på 
arbetsmarknaden, om inte annat följer av lag eller avtal. Lag 
(2010:1408).

Egendomsskydd och allemansrätt

15 § Vars och ens egendom är tryggad genom att ingen kan 
tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon 
enskild genom expropriation eller något annat sådant 
förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen 
av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose 
angelägna allmänna intressen.

Den som genom expropriation eller något annat sådant 
förfogande tvingas avstå sin egendom ska vara tillförsäkrad 
full ersättning för förlusten. Ersättning ska också vara 
tillförsäkrad den för vilken det allmänna inskränker 
användningen av mark eller byggnad på sådant sätt att pågående 
markanvändning inom berörd del av fastigheten avsevärt 
försvåras eller att skada uppkommer som är betydande i 
förhållande till värdet på denna del av fastigheten. 
Ersättningen ska bestämmas enligt grunder som anges i lag.

Vid inskränkningar i användningen av mark eller byggnad som 
sker av hälsoskydds-, miljöskydds- eller säkerhetsskäl gäller 
dock vad som följer av lag i fråga om rätt till ersättning.

Alla ska ha tillgång till naturen enligt allemansrätten 
oberoende av vad som föreskrivits ovan. Lag (2010:1408). 

Upphovsrätt

16 § Författare, konstnärer och fotografer äger rätt till sina 
verk enligt bestämmelser som meddelas i lag. Lag (2010:1408).

Näringsfrihet

17 § Begränsningar i rätten att driva näring eller utöva yrke 
får införas endast för att skydda angelägna allmänna intressen 
och aldrig i syfte enbart att ekonomiskt gynna vissa personer 
eller företag.

Samernas rätt att bedriva renskötsel regleras i lag. Lag 
(2010:1408).

Utbildning och forskning

18 § Alla barn som omfattas av den allmänna skolplikten har 
rätt till kostnadsfri grundläggande utbildning i allmän skola. 
Det allmänna ska svara också för att högre utbildning finns.

Forskningens frihet är skyddad enligt bestämmelser som 
meddelas i lag. Lag (2010:1408).

Europakonventionen

19 § Lag eller annan föreskrift får inte meddelas i strid med 
Sveriges åtaganden på grund av den europeiska konventionen 
angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de 
grundläggande friheterna. Lag (2010:1408).

Förutsättningar för begränsningar av fri- och rättigheter

20 § Följande fri- och rättigheter får, i den utsträckning som 
medges i 21-24 §§, begränsas genom lag:

1. yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten, 
demonstrationsfriheten och föreningsfriheten (1 § första 
stycket 1-5),

2. skyddet mot annat kroppsligt ingrepp än som avses i 4 och 
5 §§, mot kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång, 
mot intrång i förtroliga försändelser och meddelanden samt i 
övrigt mot intrång som innebär övervakning och kartläggning av 
den enskildes personliga förhållanden (6 §),

3. rörelsefriheten (8 §), och

4. offentligheten vid domstolsförhandling (11 § andra stycket 
andra meningen).

Efter bemyndigande i lag får de i första stycket angivna fri- 
och rättigheterna begränsas genom annan författning i de fall 
som anges i 8 kap. 5 § och i fråga om förbud att röja sådant 
som någon fått kännedom om i allmän tjänst eller under 
utövande av tjänsteplikt. I samma ordning får mötesfriheten 
och demonstrationsfriheten begränsas även i de fall som anges 
i 24 § första stycket andra meningen. Lag (2010:1408).

21 § Begränsningar enligt 20 § får göras endast för att 
tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt 
samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är 
nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den 
och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot 
den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens 
grundvalar. Begränsningen får inte göras enbart på grund av 
politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Lag 
(2010:1408).

22 § Ett förslag till lag enligt 20 § ska, om det inte avslås 
av riksdagen, på yrkande av lägst tio av dess ledamöter vila i 
minst tolv månader från det att det första utskottsyttrandet 
över förslaget anmäldes i riksdagens kammare. Riksdagen får 
dock anta förslaget direkt, om minst fem sjättedelar av de 
röstande enas om beslutet.

Första stycket gäller inte förslag till lag om fortsatt 
giltighet i högst två år av lag. Det gäller inte heller 
förslag till lag som enbart rör

1. förbud att röja sådant som någon har fått kännedom om i 
allmän tjänst eller under utövande av tjänsteplikt och vars 
hemlighållande är nödvändigt med hänsyn till något av de 
intressen som anges i 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen,

2. husrannsakan eller liknande intrång, eller

3. frihetsstraff som påföljd för viss gärning.

Konstitutionsutskottet prövar för riksdagens del om första 
stycket är tillämpligt i fråga om ett visst lagförslag. Lag 
(2010:1408).

23 § Yttrandefriheten och informationsfriheten får begränsas 
med hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän 
ordning och säkerhet, enskildas anseende, privatlivets helgd 
eller förebyggandet och beivrandet av brott. Vidare får 
friheten att yttra sig i näringsverksamhet begränsas. I övrigt 
får begränsningar av yttrandefriheten och informationsfriheten 
göras endast om särskilt viktiga skäl föranleder det.

Vid bedömandet av vilka begränsningar som får göras med stöd 
av första stycket ska särskilt beaktas vikten av vidaste 
möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet i politiska, 
religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella 
angelägenheter.

Att meddela föreskrifter som utan avseende på yttrandens 
innehåll närmare reglerar ett visst sätt att sprida eller ta 
emot yttranden anses inte som en begränsning av 
yttrandefriheten och informationsfriheten. Lag (2010:1408).

24 § Mötesfriheten och demonstrationsfriheten får begränsas av 
hänsyn till ordning och säkerhet vid sammankomsten eller 
demonstrationen eller till trafiken. I övrigt får dessa 
friheter begränsas endast av hänsyn till rikets säkerhet eller 
för att motverka farsot.

Föreningsfriheten får begränsas endast när det gäller 
sammanslutningar som ägnar sig åt eller understöder terrorism 
eller vilkas verksamhet är av militär eller liknande natur 
eller innebär förföljelse av en folkgrupp på grund av etniskt 
ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande. Lag 
(2022:1565).

25 § För andra än svenska medborgare här i riket får särskilda 
begränsningar göras genom lag i fråga om följande fri- och 
rättigheter:

1. yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten, 
demonstrationsfriheten, föreningsfriheten och 
religionsfriheten (1 § första stycket),

2. skyddet mot tvång att ge till känna åskådning (2 § första 
meningen),

3. skyddet mot kroppsligt ingrepp även i annat fall än som 
avses i 4 och 5 §§, mot kroppsvisitation, husrannsakan och 
liknande intrång, mot intrång i förtroliga försändelser och 
meddelanden samt i övrigt mot intrång som innebär övervakning 
och kartläggning av den enskildes personliga förhållanden 
(6 §),

4. skyddet mot frihetsberövande (8 § första meningen),

5. rätten till domstolsprövning av frihetsberövande av annan 
anledning än brott eller misstanke om brott (9 § andra och 
tredje styckena),

6. offentligheten vid domstolsförhandling (11 § andra stycket 
andra meningen),

7. författares, konstnärers och fotografers rätt till sina 
verk (16 §),

8. rätten att driva näring eller utöva yrke (17 §),

9. skyddet för forskningens frihet (18 § andra stycket), och

10. skyddet mot ingrepp på grund av åskådning (21 § tredje 
meningen).

På sådana föreskrifter om särskilda begränsningar som avses i 
första stycket ska 22 § första stycket, andra stycket första 
meningen samt tredje stycket tillämpas. Lag (2010:1408).

3 kap. Riksdagen

Riksdagens bildande och sammansättning

1 § Riksdagen utses genom fria, hemliga och direkta val.

Vid sådant val sker röstning på parti med möjlighet för 
väljarna att lämna särskild personröst. Lag (2014:1385).

2 § Riksdagen består av en kammare med 349 ledamöter. För 
ledamöterna ska det finnas ersättare. Lag (2010:1408).

Ordinarie val

3 § Ordinarie val till riksdagen hålls vart fjärde år. Lag 
(2010:1408).

Rösträtt och valbarhet

4 § Rösträtt vid val till riksdagen har varje svensk 
medborgare som är eller någon gång har varit bosatt i riket 
och har fyllt arton år.

Endast den som uppfyller villkoren för rösträtt kan vara 
ledamot av riksdagen eller ersättare för ledamot.

Frågan om någon har rösträtt avgörs på grundval av en före 
valet upprättad röstlängd. Lag (2010:1408).

Valkretsar

5 § För val till riksdagen är riket indelat i valkretsar. Lag 
(2010:1408).

Mandatfördelningen mellan valkretsarna

6 § Av mandaten i riksdagen är 310 fasta valkretsmandat och 
39 utjämningsmandat.

De fasta valkretsmandaten fördelas mellan valkretsarna på 
grundval av en beräkning av förhållandet mellan antalet 
röstberättigade i varje valkrets och antalet röstberättigade i 
hela riket. Fördelningen fastställs för fyra år i sänder. Lag 
(2010:1408).

Mandatfördelningen mellan partierna

7 § Mandaten fördelas mellan partier som anmält sitt 
deltagande i valet i enlighet med bestämmelser som meddelas i 
särskild lag.

Endast partier som har fått minst fyra procent av rösterna i 
hela riket får delta i fördelningen av mandaten. Ett parti som 
har fått färre röster får dock delta i fördelningen av de 
fasta valkretsmandaten i en valkrets där partiet har fått 
minst tolv procent av rösterna. Lag (2014:1385).

8 § De fasta valkretsmandaten fördelas på varje valkrets 
proportionellt mellan partierna på grundval av valresultatet i 
valkretsen.

Om ett parti vid fördelningen av fasta valkretsmandat enligt 
första stycket har fått fler mandat i hela riket än vad som 
motsvarar en proportionell representation i riksdagen för 
partiet ska överskjutande mandat återföras och fördelas mellan 
övriga partier enligt bestämmelser som meddelas i särskild 
lag.

Utjämningsmandaten fördelas mellan partierna så, att 
fördelningen av alla mandat i riksdagen, med undantag av de 
fasta valkretsmandat som har tillfallit ett parti med mindre 
än fyra procent av rösterna, blir proportionell mot röstetalet 
i hela riket för de partier som deltar i fördelningen. Om ett 
parti vid fördelningen av de fasta valkretsmandaten har fått 
så många mandat som motsvarar den proportionella 
representationen i riksdagen för partiet, bortses vid 
fördelningen av utjämningsmandaten från partiet och de fasta 
valkretsmandat som det har fått. Sedan utjämningsmandaten har 
fördelats mellan partierna, tillförs de valkretsar.

Vid mandatfördelningen mellan partierna används 
uddatalsmetoden med första divisorn jämkad till 1,2. Lag 
(2014:1385).

9 § För varje mandat som ett parti har fått utses en 
riksdagsledamot samt ersättare för honom eller henne. Lag 
(2010:1408).

Valperiod

10 § Varje val gäller för tiden från det att den nyvalda 
riksdagen har samlats till dess den närmast därefter valda 
riksdagen samlas.

Den nyvalda riksdagen samlas på den femtonde dagen efter 
valdagen, dock tidigast på den fjärde dagen efter det att 
valresultatet har kungjorts. Lag (2010:1408).

Extra val

11 § Regeringen får besluta om extra val till riksdagen mellan 
ordinarie val. Extra val ska hållas inom tre månader efter 
beslutet.

Efter val till riksdagen får regeringen inte besluta om extra 
val förrän tre månader har gått från den nyvalda riksdagens 
första sammanträde. Regeringen får inte heller besluta om 
extra val under den tid då dess ledamöter, efter det att 
samtliga har entledigats, uppehåller sina befattningar till 
dess en ny regering ska tillträda.

Bestämmelser om extra val i visst fall finns i 6 kap. 5 §. Lag 
(2010:1408).

Överklagande av val

12 § Val till riksdagen får överklagas hos en av riksdagen 
utsedd valprövningsnämnd. Nämndens beslut får inte överklagas.

Den som har valts till riksdagsledamot utövar sitt uppdrag 
även om valet har överklagats. Ändras valet, intar en ny 
ledamot sin plats så snart ändringen har kungjorts. Det gäller 
också för ersättare.

Valprövningsnämnden består av en ordförande, som ska vara 
eller ha varit ordinarie domare och som inte får tillhöra 
riksdagen, och sex andra ledamöter. Ledamöterna väljs efter 
varje ordinarie val, så snart valet har vunnit laga kraft, för 
tiden till dess nytt val till nämnden har ägt rum. Ordföranden 
väljs särskilt. Lag (2010:1408).

Ytterligare bestämmelser

13 § Ytterligare bestämmelser om det som anges i 3-12 §§ och 
om utseende av ersättare för riksdagsledamöterna meddelas i 
riksdagsordningen eller annan särskild lag. Lag (2014:1385).

4 kap. Riksdagsarbetet

Riksmöte

1 § Riksdagen sammanträder till riksmöte varje år. Riksmötet 
hålls i Stockholm, om inte riksdagen eller talmannen bestämmer 
annat av hänsyn till riksdagens säkerhet eller frihet. Lag 
(2010:1408).

Talmannen

2 § Riksdagen väljer inom sig för varje valperiod en talman 
samt en förste, en andre och en tredje vice talman. Lag 
(2010:1408).

Utskotten

3 § Riksdagen väljer inom sig utskott, däribland ett 
konstitutionsutskott och ett finansutskott, enligt 
bestämmelser i riksdagsordningen. Lag (2010:1408).

Rätten att väcka förslag

4 § Regeringen och varje riksdagsledamot får, i enlighet med 
bestämmelser i riksdagsordningen, väcka förslag i fråga om 
allt som kan komma under riksdagens prövning, om inte annat 
anges i denna regeringsform. Lag (2010:1408).

Ärendenas beredning

5 § Ett ärende som har väckts av regeringen eller en 
riksdagsledamot bereds av ett utskott innan det avgörs, om 
inte annat anges i denna regeringsform. Lag (2010:1408).

Ärendenas avgörande

6 § När ett ärende ska avgöras i kammaren, får varje 
riksdagsledamot och varje statsråd yttra sig i enlighet med de 
närmare bestämmelser som meddelas i riksdagsordningen.

I riksdagsordningen meddelas också bestämmelser om jäv. Lag 
(2010:1408).

7 § Vid omröstning i kammaren gäller som riksdagens beslut den 
mening som mer än hälften av de röstande enas om, om inte 
något annat anges i denna regeringsform eller, när det gäller 
frågor som hör till förfarandet i riksdagen, i 
huvudbestämmelse i riksdagsordningen. Bestämmelser om 
förfarandet vid lika röstetal meddelas i riksdagsordningen. 
Lag (2010:1408).

Uppföljning och utvärdering

8 § Varje utskott följer upp och utvärderar riksdagsbeslut 
inom utskottets ämnesområde. Lag (2010:1408).

Offentlighet i kammaren

9 § Sammanträden i kammaren är offentliga.

Ett sammanträde får dock hållas inom stängda dörrar enligt 
bestämmelser i riksdagsordningen. Lag (2010:1408).

Ledamöternas ställning

10 § Riksdagsledamöter och ersättare får fullgöra uppdrag som 
ledamot utan att hindras av tjänsteuppgift eller annan sådan 
skyldighet. Lag (2010:1408).

11 § En riksdagsledamot eller en ersättare får inte lämna sitt 
uppdrag utan att riksdagen har medgett det.

När det finns anledning till det, ska Valprövningsnämnden 
självmant pröva om en ledamot eller en ersättare är behörig 
enligt 3 kap. 4 § andra stycket. Den som förklaras obehörig är 
därmed skild från sitt uppdrag.

En ledamot eller en ersättare får i annat fall skiljas från 
uppdraget endast om han eller hon genom brott har visat sig 
uppenbart olämplig för uppdraget. Beslut om detta fattas av 
domstol. Lag (2010:1408).

12 § Talan får inte väckas mot den som utövar eller har utövat 
uppdrag som riksdagsledamot på grund av hans eller hennes 
yttranden eller gärningar under utövandet av uppdraget, utan 
att riksdagen har medgett det genom ett beslut som minst fem 
sjättedelar av de röstande har enats om. Utan ett sådant 
medgivande får en sådan person inte heller berövas friheten 
eller hindras från att resa inom riket på grund av yttranden 
eller gärningar under utövandet av uppdraget.

Misstänks en riksdagsledamot för brott i annat fall, ska 
bestämmelser i lag om gripande, anhållande eller häktning 
tillämpas endast om han eller hon erkänner brottet eller har 
tagits på bar gärning eller om det är fråga om ett brott för 
vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i 
två år. Lag (2010:1408).

13 § Under den tid som en riksdagsledamot är riksdagens talman 
eller tillhör regeringen utövas hans eller hennes uppdrag som 
riksdagsledamot av en ersättare. Riksdagen kan i 
riksdagsordningen föreskriva att en ersättare ska träda i en 
riksdagsledamots ställe när han eller hon är ledig.

Bestämmelserna i 10 § och 12 § första stycket gäller även för 
talmannen och hans eller hennes uppdrag.

För en ersättare som utövar uppdrag som riksdagsledamot gäller 
bestämmelserna om ledamot. Lag (2010:1408).

Ytterligare bestämmelser

14 § Ytterligare bestämmelser om riksdagsarbetet meddelas i 
riksdagsordningen. Lag (2010:1408).

5 kap. Statschefen

1 § Av 1 kap. 5 § framgår att konungen eller drottning som 
enligt successionsordningen innehar Sveriges tron är rikets 
statschef. Lag (2010:1408).

2 § Som statschef får endast den tjänstgöra som är svensk 
medborgare och har fyllt arton år. Han eller hon får inte 
samtidigt vara statsråd eller utöva uppdrag som talman eller 
riksdagsledamot. Lag (2010:1408).

3 § Statschefen ska hållas underrättad om rikets 
angelägenheter av statsministern. När det behövs sammanträder 
regeringen i konselj under statschefens ordförandeskap.

Innan statschefen reser utomlands ska han eller hon samråda 
med statsministern. Lag (2010:1408).

4 § Om konungen eller drottning som är statschef är förhindrad 
att fullgöra sina uppgifter, inträder enligt gällande 
tronföljd medlem av konungahuset, som inte är förhindrad, för 
att som tillfällig riksföreståndare fullgöra statschefens 
uppgifter. Lag (2010:1408).

5 § Om konungahuset utslocknar väljer riksdagen en 
riksföreståndare som ska fullgöra statschefens uppgifter tills 
vidare. Riksdagen väljer samtidigt en vice riksföreståndare.

Detsamma gäller om konungen eller drottning som är statschef 
dör eller avgår och tronföljaren ännu inte har fyllt arton år. 
Lag (2010:1408).

6 § Om konungen eller drottning som är statschef under en 
sammanhängande tid av sex månader inte har fullgjort eller 
kunnat fullgöra sina uppgifter, ska regeringen anmäla det till 
riksdagen. Riksdagen beslutar om konungen eller drottningen 
ska anses ha avgått. Lag (2010:1408).

7 § Riksdagen kan välja någon att efter regeringens 
förordnande tjänstgöra som tillfällig riksföreståndare när 
ingen med behörighet enligt 4 eller 5 § kan tjänstgöra.

Talmannen eller, om han eller hon har förhinder, vice talman 
tjänstgör efter regeringens förordnande som tillfällig 
riksföreståndare, när ingen annan behörig kan tjänstgöra. Lag 
(2010:1408).

8 § Konungen eller drottning som är statschef kan inte åtalas 
för sina gärningar. En riksföreståndare kan inte åtalas för 
sina gärningar som statschef. Lag (2010:1408).

6 kap. Regeringen

Regeringens sammansättning

1 § Regeringen består av statsministern och övriga statsråd.

Statsministern utses enligt bestämmelserna i 4-6 §§. 
Statsministern tillsätter övriga statsråd. Lag (2010:1408).

2 § Statsråden ska vara svenska medborgare.

Ett statsråd får inte inneha någon anställning. Han eller hon 
får inte heller inneha något uppdrag eller utöva någon 
verksamhet som kan rubba förtroendet för honom eller henne. 
Lag (2010:1408).

Statsministeromröstning efter val

3 § En nyvald riksdag ska senast två veckor efter det att den 
samlats genom omröstning pröva frågan om statsministern har 
tillräckligt stöd i riksdagen. Om mer än hälften av riksdagens 
ledamöter röstar nej, ska statsministern entledigas.

Omröstningen ska inte hållas om statsministern redan har 
entledigats. Lag (2010:1408).

Regeringsbildningen

4 § När en statsminister ska utses, kallar talmannen 
företrädare för varje partigrupp inom riksdagen till samråd. 
Talmannen överlägger med vice talmännen och lämnar sedan 
förslag till riksdagen.

Riksdagen ska inom fyra dagar, utan beredning i utskott, pröva 
förslaget genom omröstning. Om mer än hälften av riksdagens 
ledamöter röstar mot förslaget, är det förkastat. I annat fall 
är det godkänt. Lag (2010:1408).

5 § Förkastar riksdagen talmannens förslag, ska förfarandet 
enligt 4 § upprepas. Har riksdagen fyra gånger förkastat 
talmannens förslag, ska förfarandet avbrytas och återupptas 
först sedan val till riksdagen har hållits. Om inte ordinarie 
val ändå ska hållas inom tre månader, ska extra val hållas 
inom samma tid. Lag (2010:1408).

6 § När riksdagen har godkänt ett förslag om ny statsminister, 
ska han eller hon så snart det kan ske anmäla de övriga 
statsråden för riksdagen. Därefter äger regeringsskifte rum 
vid en särskild konselj inför statschefen eller, om 
statschefen har förhinder, inför talmannen. Talmannen ska 
alltid kallas till konseljen.

Talmannen utfärdar förordnande för statsministern på 
riksdagens vägnar. Lag (2010:1408).

Entledigande av statsministern eller annat statsråd

7 § Förklarar riksdagen att statsministern eller något annat 
statsråd inte har riksdagens förtroende, ska talmannen 
entlediga statsrådet. Om regeringen kan besluta om extra val 
till riksdagen och gör det inom en vecka från 
misstroendeförklaringen, ska något entledigande dock inte ske.

I 3 § finns bestämmelser om entledigande av statsministern med 
anledning av en statsministeromröstning efter val. Lag 
(2010:1408).

8 § Ett statsråd ska entledigas om han eller hon begär det, 
statsministern av talmannen och ett annat statsråd av 
statsministern. Statsministern får även i andra fall entlediga 
statsråd. Lag (2010:1408).

9 § Om statsministern entledigas eller dör, ska talmannen 
entlediga de övriga statsråden. Lag (2010:1408).

Ställföreträdare för statsministern

10 § Statsministern kan bland de övriga statsråden utse någon 
att i egenskap av ställföreträdare vid förhinder för 
statsministern fullgöra hans eller hennes uppgifter. Har någon 
ställföreträdare inte utsetts eller har också 
ställföreträdaren förhinder, fullgörs statsministerns 
uppgifter i stället av den av de tjänstgörande statsråden som 
har varit statsråd längst tid. Om två eller flera har varit 
statsråd lika länge, har den äldste av dem företräde. Lag 
(2010:1408).

Övergångsregering

11 § Har regeringens samtliga ledamöter entledigats, 
uppehåller de sina befattningar till dess en ny regering har 
tillträtt. Har ett annat statsråd än statsministern 
entledigats på egen begäran, uppehåller han eller hon sin 
befattning till dess en efterträdare har tillträtt, om 
statsministern begär det. Lag (2010:1408).

Förhinder för talmannen

12 § Om talmannen har förhinder övertar en vice talman de 
uppgifter som talmannen har enligt detta kapitel. Lag 
(2010:1408).

7 kap. Regeringsarbetet

Regeringskansliet och dess uppgifter

1 § För att bereda regeringsärenden och för att biträda 
regeringen och statsråden i deras verksamhet i övrigt ska det 
finnas ett regeringskansli. I detta ingår departement för 
olika verksamhetsgrenar. Regeringen fördelar ärendena mellan 
departementen. Statsministern utser bland statsråden chefer 
för departementen. Lag (2010:1408).

Ärendenas beredning

2 § Vid beredningen av regeringsärenden ska behövliga 
upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. 
Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som 
behövs inhämtas från kommuner. Även sammanslutningar och 
enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att 
yttra sig. Lag (2010:1408).

3 § Regeringsärenden avgörs av regeringen vid 
regeringssammanträde.

Regeringsärenden som gäller verkställighet inom försvarsmakten 
av författningar eller särskilda regeringsbeslut kan dock, i 
den omfattning som anges i lag, under statsministerns 
överinseende avgöras av chefen för det departement som 
ärendena hör till. Lag (2010:1408).

4 § Statsministern kallar övriga statsråd till 
regeringssammanträde och är ordförande vid sammanträdet. Minst 
fem statsråd ska delta i regeringssammanträdet. Lag 
(2010:1408).

5 § Vid ett regeringssammanträde är departementschefen 
föredragande i de ärenden som hör till hans eller hennes 
departement. Statsministern kan dock förordna att ett ärende 
eller en grupp av ärenden, som hör till ett visst departement, 
ska föredras av ett annat statsråd än departementschefen. Lag 
(2010:1408).

Protokoll och skiljaktig mening

6 § Vid regeringssammanträden ska protokoll föras. Skiljaktiga 
meningar ska antecknas i protokollet. Lag (2010:1408).

7 § Författningar, förslag till riksdagen och andra beslut som 
ska expedieras ska för att bli gällande skrivas under eller på 
annat sätt bekräftas av statsministern eller ett annat 
statsråd på regeringens vägnar. Regeringen kan dock genom 
förordning föreskriva att en tjänsteman i särskilda fall ska 
få skriva under eller på annat sätt bekräfta beslut som ska 
expedieras.

Besluten ska bekräftas genom ett förfarande som uppfyller höga 
krav på säkerhet. Lag (2022:1600).

8 kap. Lagar och andra föreskrifter

1 § Föreskrifter meddelas av riksdagen genom lag och av 
regeringen genom förordning. Föreskrifter kan också, efter 
bemyndigande av riksdagen eller regeringen, meddelas av andra 
myndigheter än regeringen och av kommuner.

Ett bemyndigande att meddela föreskrifter ska alltid ges i lag 
eller förordning. Lag (2010:1408).

Föreskrifter som meddelas genom lag

2 § Föreskrifter ska meddelas genom lag om de avser

1. enskildas personliga ställning och deras personliga och 
ekonomiska förhållanden inbördes,

2. förhållandet mellan enskilda och det allmänna under 
förutsättning att föreskrifterna gäller skyldigheter för 
enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga 
eller ekonomiska förhållanden,

3. grunderna för kommunernas organisation och 
verksamhetsformer och för den kommunala beskattningen samt 
kommunernas befogenheter i övrigt och deras åligganden,

4. trossamfund och grunderna för Svenska kyrkan som 
trossamfund,

5. rådgivande folkomröstning i hela riket och förfarandet vid 
folkomröstning i en grundlagsfråga, eller

6. val till Europaparlamentet.

Även av andra bestämmelser i denna regeringsform och av annan 
grundlag följer att föreskrifter av visst innehåll ska 
meddelas genom lag. Lag (2010:1408).

Föreskrifter som meddelas av regeringen

3 § Riksdagen kan bemyndiga regeringen att meddela 
föreskrifter enligt 2 § första stycket 2 och 3. Föreskrifterna 
får dock inte avse

1. annan rättsverkan av brott än böter,

2. skatt, utom tull på införsel av varor, eller

3. konkurs eller utsökning.

Riksdagen kan i lag, som innehåller ett bemyndigande enligt 
första stycket, föreskriva även annan rättsverkan av brott än 
böter för överträdelse av en föreskrift som meddelas av 
regeringen med stöd av bemyndigandet. Lag (2010:1408).

4 § Riksdagen kan bemyndiga regeringen att meddela 
föreskrifter enligt 2 § första stycket 1-3 om anstånd med att 
fullgöra förpliktelser. Lag (2010:1408).

5 § Riksdagen kan i en lag bemyndiga regeringen att meddela 
föreskrifter om

1. när lagen ska träda i kraft,

2. när delar av lagen ska börja eller upphöra att tillämpas, 
eller

3. tillämpning av lagen i förhållande till ett annat land 
eller en mellanfolklig organisation. Lag (2010:1408).

6 § Föreskrifter som regeringen meddelat med stöd av ett 
bemyndigande enligt denna regeringsform ska underställas 
riksdagen för prövning om riksdagen bestämmer det. Lag 
(2010:1408).

7 § Regeringen får utöver vad som följer av 3-5 §§ meddela

1. föreskrifter om verkställighet av lag, och

2. föreskrifter som inte enligt grundlag ska meddelas av 
riksdagen.

Regeringens föreskrifter enligt första stycket får inte avse 
riksdagen eller dess myndigheter. Regeringen får inte heller 
med stöd av bestämmelsen i första stycket 2 meddela 
föreskrifter som avser den kommunala beskattningen. Lag 
(2010:1408).

8 § Att regeringen får meddela föreskrifter i ett visst ämne 
hindrar inte att riksdagen meddelar föreskrifter i samma ämne. 
Lag (2010:1408).

Föreskrifter som meddelas av andra än riksdagen och regeringen

9 § Riksdagen kan bemyndiga en kommun att meddela föreskrifter 
enligt 2 § första stycket 2 om föreskrifterna avser

1. avgifter, eller

2. skatt som syftar till att reglera trafikförhållanden i 
kommunen. Lag (2010:1408).

10 § Om riksdagen enligt detta kapitel bemyndigar regeringen 
att meddela föreskrifter i ett visst ämne, kan riksdagen också 
medge att regeringen bemyndigar en förvaltningsmyndighet eller 
en kommun att meddela föreskrifter i ämnet. Lag (2010:1408).

11 § Regeringen får bemyndiga en myndighet under regeringen 
eller någon av riksdagens myndigheter att meddela föreskrifter 
enligt 7 §. Ett bemyndigande till riksdagens myndigheter får 
dock inte avse förhållanden inom riksdagen eller dess 
myndigheter. Lag (2010:1408).

12 § Föreskrifter som en myndighet under regeringen meddelat 
med stöd av ett bemyndigande enligt 10 eller 11 § ska 
underställas regeringen för prövning om regeringen bestämmer 
det. Lag (2010:1408).

13 § Riksdagen kan bemyndiga Riksbanken att meddela 
föreskrifter inom dess ansvarsområden enligt 9 kap. och dess 
övriga uppgifter i fråga om det finansiella systemet, 
kontanter och andra betalningsmedel, fredstida krissituationer 
och höjd beredskap och internationell verksamhet.

Riksdagen kan bemyndiga riksdagens myndigheter att meddela 
föreskrifter som avser förhållanden inom riksdagen eller dess 
myndigheter. Lag (2022:1566).

Stiftande av grundlag och riksdagsordningen

14 § Grundlag stiftas genom två likalydande beslut. Genom det 
första beslutet antas grundlagsförslaget som vilande. Det 
andra beslutet får inte fattas tidigare än att det efter det 
första beslutet har hållits val till riksdagen i hela riket 
och den nyvalda riksdagen har samlats. Det ska dessutom gå 
minst nio månader mellan den tidpunkt då ärendet första gången 
anmäldes i riksdagens kammare och valet, om inte 
konstitutionsutskottet beslutar om undantag. Ett sådant beslut 
ska fattas senast vid ärendets beredning och minst fem 
sjättedelar av ledamöterna måste rösta för beslutet. Lag 
(2010:1408).

15 § Riksdagen får inte såsom vilande anta ett förslag om 
stiftande av grundlag som är oförenligt med ett annat vilande 
grundlagsförslag, utan att samtidigt avslå det först antagna 
förslaget. Lag (2010:1408).

16 § Folkomröstning om ett vilande grundlagsförslag ska 
hållas, om det yrkas av minst en tiondel av riksdagens 
ledamöter och minst en tredjedel av ledamöterna röstar för 
yrkandet. Ett sådant yrkande ska framställas inom femton dagar 
från det att riksdagen antog grundlagsförslaget som vilande. 
Yrkandet ska inte beredas i utskott.

Folkomröstningen ska hållas samtidigt med det val till 
riksdagen som avses i 14 §. Vid omröstningen får de som har 
rösträtt vid valet förklara om de godtar det vilande 
grundlagsförslaget eller inte. Förslaget är förkastat, om de 
som röstat mot förslaget är fler än de som röstat för 
förslaget och de som röstat mot till antalet är fler än 
hälften av dem som har avgett godkända röster vid 
riksdagsvalet. I annat fall tar riksdagen upp förslaget till 
slutlig prövning. Lag (2010:1408).

17 § Riksdagsordningen stiftas på det sätt som anges i 14 § 
första-tredje meningarna och 15 §. Den kan också stiftas genom 
endast ett beslut, om minst tre fjärdedelar av de röstande och 
mer än hälften av riksdagens ledamöter röstar för beslutet.

Tilläggsbestämmelser i riksdagsordningen meddelas dock i samma 
ordning som lag i allmänhet.

Första stycket tillämpas också vid stiftande av sådan lag som 
avses i 2 § första stycket 4. Lag (2010:1408).

Ändring och upphävande av lag

18 § En lag får inte ändras eller upphävas på annat sätt än 
genom lag.

I fråga om ändring eller upphävande av grundlag eller 
riksdagsordningen tillämpas 14-17 §§. Vid ändring eller 
upphävande av sådan lag som avses i 2 § första stycket 4 
tillämpas 17 § första stycket. Lag (2010:1408).

Utfärdande och kungörande av föreskrifter

19 § En beslutad lag ska utfärdas av regeringen så snart som 
möjligt. En lag med sådana föreskrifter om riksdagen eller 
dess myndigheter som inte ska tas in i grundlag eller 
riksdagsordningen kan dock utfärdas av riksdagen.

Lagar ska kungöras så snart som möjligt. Detsamma gäller 
förordningar, om inte annat anges i lag. Lag (2010:1408).

Lagrådet

20 § För att lämna yttranden över lagförslag ska det finnas 
ett lagråd, där det ingår domare eller, vid behov, tidigare 
domare i Högsta domstolen och Högsta förvaltningsdomstolen. 
Närmare bestämmelser om Lagrådets sammansättning och 
tjänstgöring meddelas i lag. Lag (2010:1408).

21 § Yttrande från Lagrådet inhämtas av regeringen eller, 
enligt vad som närmare anges i riksdagsordningen, av ett 
riksdagsutskott eller ett annat riksdagsorgan.

Ett yttrande ska inhämtas innan riksdagen beslutar

1. grundlag om tryckfriheten eller om motsvarande frihet att 
yttra sig i ljudradio, television och vissa liknande 
överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt 
tekniska upptagningar,

2. lag om begränsning av rätten att ta del av allmänna 
handlingar,

3. lag som avses i 2 kap. 14-16 §§, 20 § eller 25 §,

4. lag om behandling av personuppgifter som är helt eller 
delvis automatiserad,

5. lag om kommunal beskattning eller lag som innebär 
åligganden för kommunerna,

6. lag som avses i 2 § första stycket 1 eller 2 eller lag som 
avses i 11 eller 12 kap., eller

7. lag som ändrar eller upphäver en lag enligt 1-6.

Bestämmelserna i andra stycket gäller dock inte, om Lagrådets 
granskning skulle sakna betydelse på grund av frågans 
beskaffenhet eller skulle fördröja lagstiftningsfrågans 
behandling så att avsevärt men uppkommer. Föreslår regeringen 
att riksdagen ska meddela lag i något av de ämnen som avses i 
andra stycket och har Lagrådets yttrande dessförinnan inte 
inhämtats, ska regeringen samtidigt redovisa skälen för detta 
för riksdagen. Att Lagrådet inte har hörts över ett lagförslag 
utgör aldrig hinder mot att lagen tillämpas. Lag (2022:1529).

22 § Lagrådets granskning ska avse

1. hur förslaget förhåller sig till grundlagarna och 
rättsordningen i övrigt,

2. hur förslagets föreskrifter förhåller sig till varandra,

3. hur förslaget förhåller sig till rättssäkerhetens krav,

4. om förslaget är utformat så att lagen kan antas tillgodose 
de syften som har angetts, och

5. vilka problem som kan uppstå vid tillämpningen. Lag 
(2010:1408).

9 kap. Finansmakten

Beslut om statens inkomster och utgifter

1 § Riksdagen beslutar om skatter och avgifter till staten 
samt om statens budget. Lag (2010:1408).

Förslag till budget

2 § Regeringen lämnar en budgetproposition till riksdagen. Lag 
(2010:1408).

Beslut om budget

3 § Riksdagen beslutar om budget för det följande budgetåret 
eller, om det finns särskilda skäl, för en annan budgetperiod. 
Riksdagen beslutar därvid om en beräkning av statens inkomster 
och om anslag för bestämda ändamål.

Riksdagen kan besluta att ett särskilt anslag ska utgå för en 
annan tid än budgetperioden.

Riksdagen kan besluta att statens inkomster får tas i anspråk 
för bestämda ändamål på annat sätt än genom beslut om anslag. 
Lag (2010:1408).

4 § Under budgetperioden kan riksdagen besluta om en ny 
beräkning av statens inkomster och om nya eller ändrade 
anslag. Lag (2010:1408).

5 § Om riksdagen inte har beslutat om en budget före 
budgetperiodens början, beslutar riksdagen i den omfattning 
som behövs om anslag för tiden till dess en budget har 
beslutats. Riksdagen kan uppdra åt finansutskottet att fatta 
ett sådant beslut på riksdagens vägnar.

Om riksdagen inte har beslutat om anslag enligt första stycket 
för ett visst ändamål, ska den senaste budgeten, med de 
ändringar som följer av andra beslut av riksdagen, gälla till 
dess anslag beslutats. Lag (2010:1408).

Riktlinjebeslut

6 § Riksdagen kan besluta om riktlinjer för statens verksamhet 
även för tid efter den följande budgetperioden. Lag 
(2010:1408).

Användning av anslag och inkomster

7 § Anslag och inkomster får inte användas på annat sätt än 
vad riksdagen har bestämt. Lag (2010:1408).

Statens tillgångar och åtaganden

8 § Regeringen förvaltar och förfogar över statens tillgångar, 
om de inte avser riksdagens myndigheter eller i lag har 
avsatts till särskild förvaltning.

Regeringen får inte utan att riksdagen har medgett det ta upp 
lån eller göra andra ekonomiska åtaganden för staten. Lag 
(2010:1408).

9 § Riksdagen beslutar om grunder för förvaltningen av och 
förfogandet över statens tillgångar. Riksdagen kan också 
besluta att en åtgärd av ett visst slag inte får vidtas utan 
att riksdagen har medgett det. Lag (2010:1408).

Årsredovisning för staten

10 § Regeringen lämnar efter budgetperiodens slut en 
årsredovisning för staten till riksdagen. Lag (2010:1408).

Ytterligare bestämmelser om budgeten

11 § Ytterligare bestämmelser om riksdagens och regeringens 
befogenheter och skyldigheter i fråga om budgeten meddelas i 
riksdagsordningen eller särskild lag. Lag (2010:1408).

Valutapolitiken

12 § Regeringen har ansvaret för övergripande valutapolitiska 
frågor. Övriga bestämmelser om valutapolitiken meddelas i lag. 
Lag (2010:1408).

Riksbanken

13 § Riksbanken är rikets centralbank och en myndighet under 
riksdagen. Riksbanken ansvarar för att

1. utforma och genomföra penningpolitiken,

2. genomföra valutainterventioner,

3. inneha och förvalta en valutareserv,

4. främja ett väl fungerande betalningssystem, och

5. utföra andra grundläggande uppgifter som följer av särskild 
lag. Lag (2022:1566).

14 § Endast Riksbanken har rätt att ge ut sedlar och mynt. 
Föreskrifter om utgivning och giltighet av sedlar och mynt 
meddelas genom lag. Lag (2022:1566).

15 § Ingen myndighet får bestämma hur Riksbanken ska besluta i 
frågor som den ansvarar för enligt 13 §. Inom dessa 
ansvarsområden får Riksbanken inte heller begära eller ta emot 
instruktioner från någon. Lag (2022:1566).

16 § Riksbanken har elva fullmäktige, som väljs av riksdagen. 
Riksbanken leds av en direktion, som utses av fullmäktige.

Riksdagen prövar om ledamöterna i fullmäktige och direktionen 
ska beviljas ansvarsfrihet. Om riksdagen vägrar en fullmäktig 
ansvarsfrihet är han eller hon därmed skild från sitt uppdrag. 
Fullmäktige får skilja en ledamot av direktionen från 
anställningen endast om ledamoten inte längre uppfyller de 
krav som ställs för att han eller hon ska kunna utföra sina 
uppgifter eller om han eller hon gjort sig skyldig till 
allvarlig försummelse.

Föreskrifter om val av fullmäktige och om Riksbankens ledning 
och verksamhet meddelas genom lag. Lag (2022:1566).

10 kap. Internationella förhållanden

Regeringens behörighet att ingå internationella 
överenskommelser

1 § Överenskommelser med andra stater eller med mellanfolkliga 
organisationer ingås av regeringen. Lag (2010:1408).

2 § Regeringen får ge en förvaltningsmyndighet i uppdrag att 
ingå en internationell överenskommelse i en fråga där 
överenskommelsen inte kräver riksdagens eller Utrikesnämndens 
medverkan. Lag (2010:1408).

Riksdagens godkännande av internationella överenskommelser

3 § Riksdagens godkännande krävs innan regeringen ingår en för 
riket bindande internationell överenskommelse som

1. förutsätter att en lag ändras eller upphävs eller att en ny 
lag stiftas, eller

2. i övrigt gäller ett ämne som riksdagen ska besluta om.

Om det riksdagsbeslut som avses i första stycket 1 eller 2 ska 
fattas enligt en särskild ordning, ska denna följas även vid 
riksdagens godkännande av överenskommelsen.

Även i andra fall krävs riksdagens godkännande innan 
regeringen ingår en för riket bindande internationell 
överenskommelse, om överenskommelsen är av större vikt. 
Regeringen kan dock avstå från att inhämta riksdagens 
godkännande, om rikets intresse kräver det. Regeringen ska då 
i stället överlägga med Utrikesnämnden innan överenskommelsen 
ingås. Lag (2010:1408).

4 § En överenskommelse som avses i 3 § och som ingås inom 
ramen för samarbetet i Europeiska unionen kan godkännas av 
riksdagen, även om överenskommelsen inte finns i slutligt 
skick. Lag (2010:1408).

Andra internationella förpliktelser samt uppsägning

5 § Bestämmelserna i 1-4 §§ tillämpas även på andra former av 
internationella förpliktelser för riket än överenskommelser 
samt på uppsägning av internationella överenskommelser eller 
förpliktelser. Lag (2010:1408).

Överlåtelse av beslutanderätt inom EU-samarbetet

6 § Inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen kan 
riksdagen överlåta beslutanderätt som inte rör principerna för 
statsskicket. Sådan överlåtelse förutsätter att fri- och 
rättighetsskyddet inom det samarbetsområde till vilket 
överlåtelsen sker motsvarar det som ges i denna regeringsform 
och i den europeiska konventionen angående skydd för de 
mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

Riksdagen kan besluta om sådan överlåtelse, om minst tre 
fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av riksdagens 
ledamöter röstar för det. Riksdagens beslut kan också fattas i 
den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Överlåtelse 
kan beslutas först efter riksdagens godkännande av 
överenskommelse enligt 3 §. Lag (2010:1408).

Överlåtelse av beslutanderätt utanför EU-samarbetet

7 § I andra fall än de som avses i 6 § kan beslutanderätt som 
direkt grundar sig på denna regeringsform och som avser 
meddelande av föreskrifter, användningen av statens 
tillgångar, rättskipnings- eller förvaltningsuppgifter eller 
ingående eller uppsägning av internationella överenskommelser 
eller förpliktelser, i begränsad omfattning överlåtas till en 
mellanfolklig organisation för fredligt samarbete, till vilken 
riket är eller ska bli anslutet, eller till en mellanfolklig 
domstol.

Beslutanderätt som avser frågor om stiftande, ändring eller 
upphävande av grundlag, riksdagsordningen eller lag om val 
till riksdagen eller frågor om begränsning av någon av de fri- 
och rättigheter som avses i 2 kap. får inte överlåtas enligt 
första stycket.

Riksdagen fattar beslut om överlåtelse i den ordning som anges 
i 6 § andra stycket. Lag (2010:1408).

8 § Rättskipnings- eller förvaltningsuppgifter som inte direkt 
grundar sig på denna regeringsform kan, i andra fall än de som 
avses i 6 §, genom beslut av riksdagen överlåtas till en annan 
stat, till en mellanfolklig organisation eller till en 
utländsk eller internationell inrättning eller samfällighet. 
Riksdagen får i lag bemyndiga regeringen eller någon annan 
myndighet att i särskilda fall besluta om en sådan 
överlåtelse.

Innefattar uppgiften myndighetsutövning, fattar riksdagen 
beslut om överlåtelse eller bemyndigande i den ordning som 
anges i 6 § andra stycket. Lag (2010:1408).

Framtida ändringar i internationella överenskommelser

9 § Föreskrivs i lag att en internationell överenskommelse ska 
gälla som svensk rätt, får riksdagen besluta att även en 
framtida, för riket bindande ändring i överenskommelsen ska 
gälla som svensk rätt. Ett sådant beslut får endast avse 
framtida ändringar av begränsad omfattning. Beslutet fattas i 
den ordning som anges i 6 § andra stycket. Lag (2010:1408).

Riksdagens rätt till information och samråd om EU-samarbetet

10 § Regeringen ska fortlöpande informera riksdagen och 
samråda med organ som utses av riksdagen om vad som sker inom 
ramen för samarbetet i Europeiska unionen. Närmare 
bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas 
i riksdagsordningen. Lag (2010:1408).

Utrikesnämnden

11 § Regeringen ska fortlöpande hålla Utrikesnämnden 
underrättad om de utrikespolitiska förhållanden som kan få 
betydelse för riket och överlägga med nämnden om dessa så ofta 
som det behövs. I alla utrikesärenden av större vikt ska 
regeringen före avgörandet överlägga med nämnden, om det kan 
ske. Lag (2010:1408).

12 § Utrikesnämnden består av talmannen samt nio andra 
ledamöter, som riksdagen väljer inom sig. Närmare bestämmelser 
om Utrikesnämndens sammansättning meddelas i 
riksdagsordningen.

Utrikesnämnden sammanträder på kallelse av regeringen. 
Regeringen är skyldig att sammankalla nämnden om minst fyra av 
nämndens ledamöter begär överläggning i en viss fråga. 
Ordförande vid sammanträde med nämnden är statschefen eller, 
om han eller hon har förhinder, statsministern.

Ledamot av Utrikesnämnden och den som i övrigt är knuten till 
nämnden ska visa varsamhet i fråga om meddelanden till andra 
om vad han eller hon har fått kännedom om i denna egenskap. 
Ordföranden kan besluta om ovillkorlig tystnadsplikt. Lag 
(2010:1408).

Statliga myndigheters underrättelseskyldighet

13 § Chefen för det departement som har hand om 
utrikesärendena ska hållas underrättad, när en fråga som är av 
betydelse för förhållandet till en annan stat eller till en 
mellanfolklig organisation uppkommer hos en statlig myndighet. 
Lag (2010:1408).

Mellanfolkliga brottmålsdomstolar

14 § Bestämmelserna i 2 kap. 7 §, 4 kap. 12 §, 5 kap. 8 §, 
11 kap. 8 § och 13 kap. 3 § utgör inte hinder mot att Sverige 
uppfyller sina åtaganden med anledning av Romstadgan för 
Internationella brottmålsdomstolen eller i förhållande till 
andra mellanfolkliga brottmålsdomstolar. Lag (2010:1408).

11 kap. Rättskipningen

Domstolarna

1 § Högsta domstolen, hovrätterna och tingsrätterna är 
allmänna domstolar. Högsta förvaltningsdomstolen, 
kammarrätterna och förvaltningsrätterna är allmänna 
förvaltningsdomstolar. Rätten att få ett mål prövat av Högsta 
domstolen, Högsta förvaltningsdomstolen, hovrätt eller 
kammarrätt kan begränsas genom lag.

Andra domstolar inrättas med stöd av lag. I 2 kap. 11 § första 
stycket finns bestämmelser om förbud mot inrättande av 
domstolar i vissa fall.

I Högsta domstolen och Högsta förvaltningsdomstolen får endast 
den som är eller har varit ordinarie domare i någon av 
domstolarna tjänstgöra som ledamot. Vid övriga domstolar ska 
det finnas ordinarie domare. Undantag härifrån får dock göras 
i lag i fråga om domstolar som har inrättats för 
handläggningen av en viss bestämd grupp eller vissa bestämda 
grupper av mål. Lag (2010:1408).

2 § Bestämmelser om domstolarnas rättskipningsuppgifter, om 
huvuddragen i deras organisation och om rättegången, i andra 
hänseenden än som berörs i denna regeringsform, meddelas i 
lag. Lag (2010:1408).

Rättskipningens självständighet

3 § Ingen myndighet, inte heller riksdagen, får bestämma hur 
en domstol ska döma i det enskilda fallet eller hur en domstol 
i övrigt ska tillämpa en rättsregel i ett särskilt fall. Ingen 
annan myndighet får heller bestämma hur dömande uppgifter ska 
fördelas mellan enskilda domare. Lag (2010:1408).

4 § Rättskipningsuppgifter får inte fullgöras av riksdagen i 
vidare mån än vad som följer av grundlag eller 
riksdagsordningen. Lag (2010:1408).

5 § Rättstvister mellan enskilda får inte utan stöd av lag 
avgöras av andra myndigheter än domstolar. Lag (2010:1408).

Utnämningen av ordinarie domare

6 § Ordinarie domare utnämns av regeringen.

Vid utnämningen ska avseende fästas endast vid sakliga 
grunder, såsom förtjänst och skicklighet.

Bestämmelser om grunderna för förfarandet vid utnämningen av 
ordinarie domare meddelas i lag. Lag (2010:1408).

Ordinarie domares rättsställning

7 § Den som har utnämnts till ordinarie domare får skiljas 
från anställningen endast om

1. han eller hon genom brott eller grovt eller upprepat 
åsidosättande av skyldigheterna i anställningen har visat sig 
uppenbart olämplig att inneha anställningen, eller

2. han eller hon har uppnått gällande pensionsålder eller 
enligt lag är skyldig att avgå på grund av varaktig förlust av 
arbetsförmågan.

Om det krävs av organisatoriska skäl, får den som har utnämnts 
till ordinarie domare förflyttas till en annan jämställd 
domaranställning. Lag (2010:1408).

8 § Åtal för brott i utövningen av en anställning som ledamot 
av Högsta domstolen eller Högsta förvaltningsdomstolen väcks i 
Högsta domstolen.

Högsta förvaltningsdomstolen prövar om en ledamot av Högsta 
domstolen ska skiljas eller avstängas från sin anställning 
eller vara skyldig att genomgå en läkarundersökning. Om en 
sådan talan avser en ledamot av Högsta förvaltningsdomstolen, 
prövas den av Högsta domstolen.

Talan enligt första och andra styckena väcks av riksdagens 
ombudsman eller justitiekanslern. Lag (2010:1408).

9 § Har en ordinarie domare skilts från anställningen genom 
beslut av en annan myndighet än en domstol, ska han eller hon 
kunna begära att beslutet prövas av domstol. Vid en sådan 
prövning ska ordinarie domare ingå i domstolen. Detta gäller 
också beslut varigenom en ordinarie domare har avstängts från 
utövning av sin anställning, ålagts att genomgå en 
läkarundersökning eller meddelats en disciplinpåföljd. Lag 
(2010:1408).

10 § Grundläggande bestämmelser om ordinarie domares 
rättsställning i övrigt meddelas i lag. Lag (2010:1408).

Krav på medborgarskap

11 § Ordinarie domare ska vara svenska medborgare. I övrigt 
får krav på svenskt medborgarskap för behörighet att utöva 
rättskipningsuppgifter uppställas endast i lag eller enligt 
förutsättningar som anges i lag. Lag (2010:1408).

Andra anställda vid domstolarna

12 § För andra anställda vid domstolarna än de ordinarie 
domarna tillämpas 12 kap. 5-7 §§. Lag (2010:1408).

Resning och återställande av försutten tid

13 § Resning i ett avgjort ärende samt återställande av 
försutten tid beviljas av Högsta förvaltningsdomstolen eller, 
om det anges i lag, av en lägre förvaltningsdomstol, när det 
gäller ett ärende för vilket regeringen, förvaltningsdomstol 
eller förvaltningsmyndighet är högsta instans. I annat fall 
beviljas resning och återställande av försutten tid av Högsta 
domstolen eller, om det anges i lag, av en annan domstol som 
inte är en förvaltningsdomstol.

Närmare bestämmelser om resning och återställande av försutten 
tid får meddelas i lag. Lag (2010:1408).

Lagprövning

14 § Finner en domstol att en föreskrift står i strid med en 
bestämmelse i grundlag eller annan överordnad författning får 
föreskriften inte tillämpas. Detsamma gäller om stadgad 
ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid 
föreskriftens tillkomst.

Vid prövning enligt första stycket av en lag ska det särskilt 
beaktas att riksdagen är folkets främsta företrädare och att 
grundlag går före lag. Lag (2010:1408).

12 kap. Förvaltningen

Den statliga förvaltningsorganisationen

1 § Under regeringen lyder Justitiekanslern och andra statliga 
förvaltningsmyndigheter som inte enligt denna regeringsform 
eller annan lag är myndigheter under riksdagen. Lag 
(2010:1408).

Förvaltningens självständighet

2 § Ingen myndighet, inte heller riksdagen eller en kommuns 
beslutande organ, får bestämma hur en förvaltningsmyndighet i 
ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör 
myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller 
som rör tillämpningen av lag. Lag (2010:1408).

3 § Förvaltningsuppgifter får inte fullgöras av riksdagen i 
vidare mån än vad som följer av grundlag eller 
riksdagsordningen. Lag (2010:1408).

Överlämnande av förvaltningsuppgifter

4 § Förvaltningsuppgifter kan överlämnas åt kommuner.

Förvaltningsuppgifter kan även överlämnas åt andra juridiska 
personer och enskilda individer. Innefattar uppgiften 
myndighetsutövning, får ett överlämnande göras endast med stöd 
av lag. Lag (2010:1408).

Särskilda bestämmelser om statligt anställda

5 § Arbetstagare vid förvaltningsmyndigheter som lyder under 
regeringen anställs av regeringen eller av den myndighet som 
regeringen bestämmer.

Vid beslut om statliga anställningar ska avseende fästas 
endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. 
Lag (2010:1408).

6 § Riksdagens ombudsmän och riksrevisorerna ska vara svenska 
medborgare. Detsamma gäller justitiekanslern. I övrigt får 
krav på svenskt medborgarskap för behörighet att inneha en 
anställning eller utöva ett uppdrag hos staten eller en kommun 
uppställas endast i lag eller enligt förutsättningar som anges 
i lag. Lag (2010:1408).

7 § Grundläggande bestämmelser om statligt anställdas 
rättsställning i andra hänseenden än de som berörs i denna 
regeringsform meddelas i lag. Lag (2010:1408).

Dispens och nåd

8 § Regeringen får medge undantag från föreskrifter i 
förordningar eller från bestämmelser som har meddelats med 
stöd av beslut av regeringen, om inte annat följer av lag 
eller beslut om utgiftsanslag. Lag (2010:1408).

9 § Regeringen får genom nåd efterge eller mildra en 
brottspåföljd eller en annan sådan rättsverkan av brott samt 
efterge eller mildra ett annat liknande ingrepp som avser 
enskildas person eller egendom och som har beslutats av en 
myndighet.

Om det finns synnerliga skäl, får regeringen besluta att 
vidare åtgärder för att utreda eller lagföra en brottslig 
gärning inte ska vidtas. Lag (2010:1408).

Lagprövning

10 § Finner ett offentligt organ att en föreskrift står i 
strid med en bestämmelse i grundlag eller annan överordnad 
författning får föreskriften inte tillämpas. Detsamma gäller 
om stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts 
vid föreskriftens tillkomst.

Vid prövning enligt första stycket av en lag ska det särskilt 
beaktas att riksdagen är folkets främsta företrädare och att 
grundlag går före lag. Lag (2010:1408).

13 kap. Kontrollmakten

Konstitutionsutskottets granskning

1 § Konstitutionsutskottet ska granska statsrådens 
tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Utskottet 
har rätt att för granskningen få ut protokollen över beslut i 
regeringsärenden, handlingar som hör till dessa ärenden samt 
regeringens övriga handlingar som utskottet finner nödvändiga 
för sin granskning.

Andra utskott och varje riksdagsledamot får hos 
konstitutionsutskottet skriftligen väcka frågor om statsrådens 
tjänsteutövning eller handläggningen av regeringsärenden. Lag 
(2010:1408).

2 § När det finns skäl till det, dock minst en gång om året, 
ska konstitutionsutskottet meddela riksdagen vad utskottet vid 
sin granskning har funnit värt att uppmärksamma. Riksdagen kan 
med anledning därav göra en framställning till regeringen. Lag 
(2010:1408).

Åtal mot statsråd

3 § Den som är eller har varit statsråd får dömas för brott i 
utövningen av statsrådstjänsten endast om han eller hon genom 
brottet grovt har åsidosatt sin tjänsteplikt. Åtal beslutas av 
konstitutionsutskottet och prövas av Högsta domstolen. Lag 
(2010:1408).

Misstroendeförklaring

4 § Riksdagen kan förklara att ett statsråd inte har 
riksdagens förtroende. Ett yrkande om en sådan 
misstroendeförklaring ska väckas av minst en tiondel av 
riksdagens ledamöter för att tas upp till prövning. För en 
misstroendeförklaring krävs att mer än hälften av riksdagens 
ledamöter röstar för den.

Ett yrkande om misstroendeförklaring tas inte upp till 
prövning om det väcks under tiden från det att ordinarie val 
har ägt rum eller beslut om extra val har meddelats till dess 
den genom valet utsedda riksdagen samlas. Ett yrkande avseende 
ett statsråd som efter att ha entledigats uppehåller sin 
befattning enligt 6 kap. 11 § får inte i något fall tas upp 
till prövning.

Ett yrkande om misstroendeförklaring ska inte beredas i 
utskott. Lag (2010:1408).

Interpellationer och frågor

5 § En riksdagsledamot får framställa interpellationer och 
frågor till ett statsråd i angelägenheter som rör statsrådets 
tjänsteutövning i enlighet med de närmare bestämmelser som 
meddelas i riksdagsordningen. Lag (2010:1408).

Riksdagens ombudsmän

6 § Riksdagen väljer en eller flera ombudsmän 
(justitieombudsmän), som i enlighet med den instruktion som 
riksdagen beslutar ska utöva tillsyn över tillämpningen i 
offentlig verksamhet av lagar och andra föreskrifter. En 
ombudsman får föra talan i de fall som anges i instruktionen.

Domstolar och förvaltningsmyndigheter samt anställda hos 
staten eller kommuner ska lämna de upplysningar och yttranden 
som en ombudsman begär. Sådan skyldighet har även andra som 
står under en ombudsmans tillsyn. En ombudsman har rätt att få 
tillgång till domstolars och förvaltningsmyndigheters 
protokoll och handlingar. Allmän åklagare ska på begäran 
biträda en ombudsman.

Närmare bestämmelser om ombudsmännen meddelas i 
riksdagsordningen och i annan lag. Lag (2010:1408).

Riksrevisionen

7 § Riksrevisionen är en myndighet under riksdagen med uppgift 
att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Bestämmelser 
om att Riksrevisionens granskning kan avse också annan än 
statlig verksamhet meddelas i lag.

Statliga myndigheter ska lämna den hjälp och de uppgifter och 
upplysningar som Riksrevisionen begär för granskningen. Andra 
som får granskas har en motsvarande skyldighet beträffande den 
del av den egna verksamheten som granskas. Lag (2018:1903).

8 § Riksrevisionen leds av en eller flera riksrevisorer, som 
väljs av riksdagen. Riksdagen får skilja en riksrevisor från 
uppdraget endast om riksrevisorn inte längre uppfyller de krav 
som gäller för uppdraget eller om riksrevisorn har gjort sig 
skyldig till allvarlig försummelse. Minst tre fjärdedelar av 
de röstande och mer än hälften av riksdagens ledamöter måste 
enas om beslutet att skilja en riksrevisor från uppdraget.

En riksrevisor beslutar självständigt, med beaktande av de 
bestämmelser som finns i lag, vad som ska granskas. 
Riksrevisorn beslutar vidare självständigt hur granskningen 
ska bedrivas och om slutsatserna av sin granskning. Lag 
(2018:1903).

9 § Ytterligare bestämmelser om Riksrevisionen meddelas i 
riksdagsordningen och i annan lag. Lag (2010:1408). 

14 kap. Kommunerna

1 § Beslutanderätten i kommunerna utövas av valda 
församlingar. Lag (2010:1408).

2 § Kommunerna sköter lokala och regionala angelägenheter av 
allmänt intresse på den kommunala självstyrelsens grund. 
Närmare bestämmelser om detta finns i lag. På samma grund 
sköter kommunerna även de övriga angelägenheter som bestäms i 
lag. Lag (2010:1408).

3 § En inskränkning i den kommunala självstyrelsen bör inte gå 
utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som 
har föranlett den. Lag (2010:1408).

4 § Kommunerna får ta ut skatt för skötseln av sina 
angelägenheter. Lag (2010:1408).

5 § Kommunerna får i lag åläggas att bidra till kostnaden för 
andra kommuners angelägenheter, om det krävs för att uppnå 
likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Lag (2010:1408).

6 § Föreskrifter om grunderna för ändring i rikets indelning i 
kommuner meddelas i lag. Lag (2010:1408).

15 kap. Krig och krigsfara

Inkallande av riksdagen

1 § Kommer riket i krig eller krigsfara ska regeringen eller 
talmannen kalla riksdagen till sammanträde. Den som utfärdar 
kallelsen kan besluta att riksdagen ska sammanträda någon 
annanstans än i Stockholm. Lag (2010:1408).

Krigsdelegationen

2 § Är riket i krig eller krigsfara, ska en inom riksdagen 
utsedd krigsdelegation träda i riksdagens ställe, om 
förhållandena kräver det.

Om riket är i krig, meddelas beslut att krigsdelegationen ska 
träda i riksdagens ställe av Utrikesnämndens ledamöter enligt 
närmare bestämmelser i riksdagsordningen. Innan beslut 
meddelas ska samråd ske med statsministern, om det är möjligt. 
Hindras nämndens ledamöter av krigsförhållandena att 
sammanträda, meddelas beslutet av regeringen. Om riket är i 
krigsfara, meddelas beslutet av Utrikesnämndens ledamöter i 
förening med statsministern. För ett sådant beslut krävs att 
statsministern och sex av nämndens ledamöter röstar för det.

Krigsdelegationen och regeringen kan i samråd eller var för 
sig besluta att riksdagen ska återta sina befogenheter. 
Beslutet ska fattas så snart förhållandena medger det.

Bestämmelser om krigsdelegationens sammansättning meddelas i 
riksdagsordningen. Lag (2010:1408).

3 § Medan krigsdelegationen är i riksdagens ställe utövar den 
riksdagens befogenheter. Den får dock inte fatta beslut som 
avses i 11 § första stycket första meningen eller andra eller 
fjärde stycket.

Krigsdelegationen beslutar själv om formerna för sin 
verksamhet. Lag (2010:1408).

Regeringsbildning och regeringens arbetsformer

4 § Är riket i krig och kan regeringen till följd av detta 
inte fullgöra sina uppgifter, kan riksdagen besluta om 
bildande av regering och om regeringens arbetsformer. Lag 
(2010:1408).

Regeringens befogenheter

5 § Är riket i krig och kan varken riksdagen eller 
krigsdelegationen till följd av detta fullgöra sina uppgifter, 
ska regeringen fullgöra dessa i den utsträckning det behövs 
för att skydda riket och slutföra kriget.

Regeringen får inte med stöd av första stycket stifta, ändra 
eller upphäva grundlag, riksdagsordningen eller lag om val 
till riksdagen. Lag (2010:1408).

6 § Är riket i krig eller krigsfara eller råder sådana 
extraordinära förhållanden som är föranledda av krig eller av 
krigsfara som riket har befunnit sig i, kan regeringen med 
stöd av bemyndigande i lag genom förordning meddela sådana 
föreskrifter i visst ämne som enligt grundlag annars ska 
meddelas genom lag. Om det behövs med hänsyn till 
försvarsberedskapen, kan regeringen även i annat fall med stöd 
av bemyndigande i lag genom förordning bestämma att en i lag 
meddelad föreskrift om rekvisition eller annat sådant 
förfogande ska börja eller upphöra att tillämpas.

I en lag med ett sådant bemyndigande ska det noga anges under 
vilka förutsättningar bemyndigandet får utnyttjas. 
Bemyndigandet medför inte rätt att stifta, ändra eller upphäva 
grundlag, riksdagsordningen eller lag om val till riksdagen. 
Lag (2010:1408).

Begränsningar av fri- och rättigheter

7 § Är riket i krig eller omedelbar krigsfara, ska 2 kap. 22 § 
första stycket inte tillämpas. Detsamma gäller om 
krigsdelegationen i annat fall har trätt i riksdagens ställe. 
Lag (2010:1408).

Befogenheter för andra myndigheter än regeringen

8 § Är riket i krig eller omedelbar krigsfara, kan regeringen 
med stöd av riksdagens bemyndigande besluta att uppgift som 
enligt grundlag ska fullgöras av regeringen i stället ska 
fullgöras av en annan myndighet. Ett sådant bemyndigande får 
inte omfatta någon befogenhet enligt 5 eller 6 §, om det inte 
endast är fråga om beslut att en lag i ett visst ämne ska 
börja tillämpas. Lag (2010:1408).

Förhållanden under ockupation

9 § Riksdagen eller regeringen får inte fatta beslut på 
ockuperat område. På sådant område får inte heller utövas 
befogenhet som någon har i egenskap av riksdagsledamot eller 
statsråd.

Varje offentligt organ ska på ockuperat område handla på det 
sätt som bäst gagnar försvarsansträngningarna och 
motståndsverksamheten samt civilbefolkningens skydd och 
svenska intressen i övrigt. Inte i något fall får ett 
offentligt organ meddela ett beslut eller vidta en åtgärd som 
i strid mot folkrättens regler ålägger någon av rikets 
medborgare att lämna ockupationsmakten bistånd.

Val till riksdagen eller beslutande kommunala församlingar får 
inte hållas på ockuperat område. Lag (2010:1408).

Statschefen

10 § Är riket i krig, bör statschefen följa regeringen. Om 
statschefen befinner sig på ockuperat område eller på annan 
ort än regeringen, ska han eller hon anses hindrad att 
fullgöra sina uppgifter som statschef. Lag (2010:1408).

Val till riksdagen

11 § Är riket i krig, får val till riksdagen hållas endast 
efter beslut av riksdagen. Är riket i krigsfara, när ordinarie 
val ska hållas, kan riksdagen besluta att skjuta upp valet. 
Ett sådant beslut ska omprövas inom ett år och därefter med 
högst ett års mellanrum. Beslut som avses i detta stycke blir 
gällande endast om minst tre fjärdedelar av riksdagens 
ledamöter röstar för det.

Om riket till någon del är ockuperat, när val ska hållas, 
beslutar riksdagen de jämkningar av reglerna i 3 kap. som 
behövs. Undantag får dock inte göras från 3 kap. 1, 4, 5, 7-9 
och 12 §§. Vad som sägs om riket i 3 kap. 5 §, 7 § andra 
stycket och 8 § andra stycket ska i stället gälla den del av 
riket för vilken val ska hållas. Minst en tiondel av alla 
mandaten ska vara utjämningsmandat.

Ordinarie val, som till följd av första stycket inte hålls på 
föreskriven tid, ska hållas så snart det kan ske sedan kriget 
eller krigsfaran har upphört. Regeringen och talmannen ska i 
samråd eller var för sig se till att de åtgärder som behövs 
för detta blir vidtagna.

Har ordinarie val till följd av denna paragraf hållits på en 
annan tid än när det annars skulle ha ägt rum, ska riksdagen 
bestämma tiden för därnäst följande ordinarie val till den 
månad under fjärde eller femte året efter det först nämnda 
valet, då ordinarie val ska hållas enligt riksdagsordningen. 
Lag (2010:1408).

Beslutanderätten i kommunerna

12 § Om riket är i krig eller krigsfara eller om det råder 
sådana extraordinära förhållanden som är föranledda av krig 
eller av krigsfara som riket har befunnit sig i, utövas 
beslutanderätten i kommunerna på det sätt som anges i lag. Lag 
(2010:1408).

Rikets försvar

13 § Regeringen får sätta in rikets försvarsmakt i enlighet 
med internationell rätt för att möta ett väpnat angrepp mot 
riket eller för att hindra en kränkning av rikets territorium.

Regeringen får uppdra åt försvarsmakten att använda våld i 
enlighet med internationell rätt för att hindra kränkning av 
rikets territorium i fred eller under krig mellan främmande 
stater. Lag (2010:1408).

Krigsförklaring

14 § Förklaring att riket är i krig får, utom vid ett väpnat 
angrepp mot riket, inte ges av regeringen utan riksdagens 
medgivande. Lag (2010:1408).

Vapenstillestånd

15 § Regeringen får ingå överenskommelse om vapenstillestånd 
utan att inhämta riksdagens godkännande och utan att rådgöra 
med Utrikesnämnden, om uppskov med överenskommelsen skulle 
innebära fara för riket. Lag (1979:933).

Insättande av väpnade styrkor

16 § Regeringen får sända svenska väpnade styrkor till andra 
länder eller i övrigt sätta in sådana styrkor för att fullgöra 
en internationell förpliktelse som har godkänts av riksdagen.

Svenska väpnade styrkor får i övrigt sändas till andra länder 
eller sättas in om

1. det är medgett i lag som anger förutsättningarna för 
åtgärden, eller

2. riksdagen medger det i ett särskilt fall. Lag (2010:1408).


Övergångsbestämmelser

1974:152

1. Genom denna regeringsform upphäves den äldre 
regeringsformen. Den äldre regeringsformen skall dock med 
nedan angivna undantag tillämpas i stället för den nya 
regeringsformen till utgången av det år under vilket riksdagen 
slutligt antager denna samt, i de fall som angives nedan, även 
därefter.

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

6. Äldre författning eller föreskrift gäller fortfarande trots 
att den inte har tillkommit i den ordning som skulle ha 
iakttagits vid tillämpning av denna regeringsform. Ett 
bemyndigande, som har beslutats av Konungen och riksdagen 
gemensamt eller av riksdagen ensam, får utnyttjas även efter 
den under 1 angivna tidpunkten, tills riksdagen bestämmer 
något annat.

Bestämmelserna i 8 kap. 18 § i denna regeringsform ska gälla i 
fråga om äldre författning, som har tillkommit genom beslut av 
Konungen och riksdagen gemensamt eller genom beslut av 
riksdagen ensam. Lag (2014:1385).

7. Bestämmelser i äldre lag eller annan författning om 
Konungen eller Kungl. Maj:t skall [...] gälla regeringen, såvida 
det icke följer av författning eller i övrigt framgår av 
omständigheterna att konungen personligen, Högsta domstolen, 
Regeringsrätten eller kammarrätt åsyftas.

Föreskrift som enligt äldre lag eller annan författning skall 
beslutas av Konungen och riksdagen gemensamt skall i stället 
beslutas genom lag. 

8. Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till 
eller avses där eljest föreskrift som har ersatts genom 
bestämmelse i denna regeringsform, tillämpas i stället den nya 
bestämmelsen.

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

14. Genom denna regeringsform görs ej ändring i vad som 
hittills gällt enligt 2 § i den äldre regeringsformen. Lag 
(1985:864).

1976:871

1. Ändringarna i regeringsformen träder i kraft den 1 januari 
1977.

2. Utan hinder av 2 kap. 13 § behåller äldre föreskrifter, som 
innebär särbehandling på grund av kön, sin giltighet tills 
vidare. En sådan föreskrift får ändras, även om ändringen 
innebär fortsatt särbehandling. (Lag 2014:1385).

3. har upphävts genom lag (1998:1700).

4. Utan hinder av 2 kap. 1 § 3 och 14 § första stycket får det 
i lag föreskrivas att filmer och videogram inte får förevisas 
offentligt om de inte dessförinnan har godkänts för sådan 
visning. I lag får det också föreskrivas att offentlig 
uppspelning av rörliga bilder ur en databas inte får ske, om 
inte bilderna dessförinnan har godkänts för sådan uppspelning. 
(Lag 2010:1408).

5. Äldre författning eller föreskrift äger fortsatt giltighet 
utan hinder av att den icke har tillkommit i den ordning som 
skulle ha iakttagits vid tillämpningen av regeringsformen i 
dess nya lydelse.

1979:933

1. Ändringarna i regeringsformen träder i kraft den 1 januari 
1980.

2. Äldre föreskrift om skatt eller avgift skall tillämpas utan 
hinder av 2 kap. 10 § andra stycket.

2010:1408

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.

2. För tiden längst fram till och med den 31 december 2015 
behåller äldre föreskrifter, som innebär betydande intrång i 
den personliga integriteten, sin giltighet utan hinder av 
2 kap. 6 § andra stycket. Sådana föreskrifter får fram till 
dess ändras även om ändringen innebär att intrånget består.

3. Utan hinder av 2 kap. 12 § behåller äldre föreskrifter, som 
innebär särbehandling på grund av sexuell läggning, sin 
giltighet tills vidare. Sådana föreskrifter får ändras även om 
ändringen innebär fortsatt särbehandling.

4. Utan hinder av 11 kap. 3 § behåller äldre föreskrifter om 
fördelning av dömande uppgifter mellan domare sin giltighet 
tills vidare.

5. Äldre föreskrifter och bemyndiganden gäller fortfarande 
utan hinder av att de inte har tillkommit i den ordning som 
anges i regeringsformen i dess nya lydelse.

6. Om det i en lag eller annan författning hänvisas till en 
föreskrift som har ersatts genom en bestämmelse i 
regeringsformen i dess nya lydelse, tillämpas i stället den 
nya bestämmelsen.

2014:1385

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2015.

2. Bestämmelserna i 3 kap. 1, 7, 8 och 13 §§ i den nya 
lydelsen tillämpas första gången vid ordinarie val till 
riksdagen 2018.