Förordning (1996:221) om svenska försäkringsföretags skadeförsäkringsverksamhet i Schweiz

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om svenska
försäkringsföretag som driver direkt
skadeförsäkringsverksamhet i Schweiz genom filial, agentur
eller annat liknande driftställe. Förordning (2011:259).

2 § Förordningen gäller inte för

1. ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar, om

a) bolagsordningen eller stadgarna medger uttag av extra
bidrag eller minskning av förmåner,

b) verksamheten inte omfattar kredit- eller borgensförsäkring
eller annan ansvarsförsäkring än sådan som
försäkringsföretaget enligt 2 kap. 11 § andra stycket
försäkringsrörelselagen (2010:2043) behandlar som underordnad,

c) den årliga premieinkomsten från skadeförsäkringsrörelsen
inte överstiger ett belopp som motsvarar fem miljoner euro,
och

d) minst hälften av premieinkomsten kommer från
försäkringsföretagets delägare eller medlemmar,

2. ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar som
enligt avtal med ett annat sådant försäkringsföretag fullt ut
återförsäkrar alla sina avtal om direkt skadeförsäkring eller
överlåter samtliga sina förpliktelser enligt
försäkringsavtalen,

3. lokala skadeförsäkringsbolag som endast meddelar sådan
försäkring som avses i 2 kap. 11 § första stycket klass 18
försäkringsrörelselagen (assistans) i form av naturaförmåner
och vilkas årliga premieinkomst inte överstiger ett belopp
motsvarande 200 000 euro, och

4. återförsäkring. Förordning (2011:259).

3 § Finansinspektionen ska, på begäran av ett
försäkringsföretag som avser att driva verksamhet för vilken
denna förordning är tillämplig, utfärda ett intyg som utvisar
att företaget har tillräcklig kapitalbas enligt 2 kap. 10 §
samt 7 kap. försäkringsrörelselagen (2010:2043). Dessutom ska
intyget innehålla uppgifter om

- vilka försäkringsklasser som företagets tillstånd omfattar,

- vilka risker som företaget faktiskt försäkrar, samt

- de finansiella medel som företaget avsatt för att täcka de
uppskattade kostnaderna för uppbyggnad av administration och
övriga nödvändiga företagsfunktioner i Schweiz.
Förordning (2011:259).

4 § Finansinspektionen ska senast tre månader efter att
inspektionen från den behöriga myndigheten i Schweiz mottagit
en verksamhetsplan för försäkringsföretaget och en redogörelse
för myndighetens iakttagelser lämna ett yttrande över dessa
uppgifter  till myndigheten. Förordning (2011:259).

5 § För försäkringsföretagets verksamhet i Schweiz ska, i 
stället för bestämmelserna i 5 och 6 kap. 
försäkringsrörelselagen (2010:2043), det landets bestämmelser 
gälla för 

– beräkning av försäkringstekniska avsättningar, 

– placering av tillgångar motsvarande de försäkringstekniska 
avsättningarna, samt 

– lokalisering av dessa tillgångar och begränsning av 
valutakursförluster. 

Den behöriga myndigheten i Schweiz ansvarar för kontrollen av 
att dessa bestämmelser följs. Förordning (2015:702).

6 § Finansinspektionen ska i sin tillsynsverksamhet samarbeta
med den behöriga myndigheten i Schweiz i den utsträckning som
följer av avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och
Schweiz om annan direkt försäkring än livförsäkring.

Finansinspektionen får från den behöriga myndigheten i Schweiz
begära den information som behövs för kontroll av
försäkringsföretagets kapitalbas. Förordning (2011:259).