Förordning (1981:366) om rätt att i vissa fall begära upplysningar om innehållet i utländsk rätt

1 § Domstolar får hos en främmande stat som är ansluten till den
europeiska konventionen den 7 juni 1968 angående upplysningar om
innehållet i utländsk rätt begära upplysningar om rättsreglerna i den
främmande staten på civil- och handelsrättens samt civilprocessrättens
områden och om den främmande statens domstolsorganisation.
Upplysningar får begäras även i andra frågor som har anknytning till
de huvudfrågor som har angetts i framställningen.

2 § En framställning om upplysningar enligt 1§ måste ha samband med
ett visst mål eller ärende och får inte göras förrän det rättsliga
förfarandet har inletts. Part får upprätta en framställning men
domstolen måste i så fall godkänna den. Godkännandet skall tecknas på
framställningen eller framgå av bilaga till denna.

3 § I förhållande till en främmande stat som är bunden av
kapitel 2 i tilläggsprotokollet den 15 mars 1978 till den i 1 §
nämnda konventionen gäller att en begäran om upplysningar
enligt 1 § får göras även innan det rättsliga förfarandet har
inletts och att begäran får göras även av den som är
rättshjälpsbiträde eller offentligt biträde. Förordning (1997:416).

4 § Domstolar, åklagare, Kriminalvården och övervakningsnämnder
får hos en främmande stat som är bunden av kapitel 1 i
tilläggsprotokollet begära upplysningar om rättsreglerna i den
främmande staten på straffrättens och straffprocessrättens
områden, om domstols- och åklagarorganisationen på dessa
områden samt om reglerna om verkställighet av straffrättsliga
påföljder. En sådan begäran får göras inte bara när ett
straffprocessuellt förfarande har inletts utan även när ett
sådant förfarande avses äga rum. Förordning (2011:143).

5 § En framställning om upplysningar skall ges in till
Justitiedepartementet och innehålla uppgift om från vem framställningen
härrör och om den sak det är fråga om. I framställningen skall så
noggrant som möjligt anges i vilka frågor upplysningar önskas.
Framställningen skall vidare innehålla sådana uppgifter om de faktiska
omständigheterna i saken som behövs för att framställningen skall
förstås rätt och för att ett exakt och fullständigt svar skall kunna
lämnas. Förordning (2000:717).

6 § Framställningen och eventuella bilagor skall avfattas på den
främmande statens officiella språk eller på ett av dess officiella
språk eller åtföljas av en översättning till ett sådant språk. En
framställning till ett annat nordiskt land får dock avfattas på
svenska. Om det behövs, skall Justitiedepartementet låta översätta
framställningen till den främmande statens språk.
Förordning (2000:717).

7 § Justitiedepartementet skall vidarebefordra framställningar till
behörigt mottagande organ i den främmande staten.

Underrättar den främmande statens mottagande organ
Justitiedepartementet om att ett besvarande kommer att föranleda
kostnader, skall departementet vidarebefordra underrättelsen till den
som har gjort framställningen. Denne skall därefter meddela
Justitiedepartementet om framställningen vidhålls eller inte.
Förordning (2000:717).

8 § Justitiedepartementet skall tillställa den som har gjort en
framstälning svaret på denna och i samband därmed uppge de kostnader
som framställningen har föranlett.

Ersättning för uppkomna kostnader skall ofördröjligen översändas till
Justitiedepartementet. Förordning (2000:717).

9 § Har upphävts genom förordning (2014:1065).