Kungörelse (1943:137) om tillämpningen av lagen den 13 mars 1942 (nr 87) med  särskilda bestämmelser angående stats- och  kommunalmyndigheterna och deras verksamhet vid  krig eller krigsfara m.m. 

Inledande bestämmelser

1 § Bestämmelserna i 2 -- 19 §§ skola träda i tillämpning i den mån
Kungl. Maj:t därom förordnar. Dock skola sådana förberedande
åtgärder omedelbart vidtagas, som särskilt angivas i denna kungörelse
eller som eljest befinnas erforderliga för dess tillämpning.

2 § Myndighet skall vid krig eller krigsfara, vari riket befinner sig,
så ock eljest under utomordentliga, av krig föranledda förhållanden i
möjligaste mån anpassa sin verksamhet efter det rådande läget. Härvid
skall, med beaktande av i denna kungörelse eller eljest meddelade
föreskrifter, iakttagas, att organisation, arbetsformer och förfarande
i största möjliga utsträckning förenklas samt att remissförfarandet så
långt ske kan inskränkes. Ärendena skola handläggas allt eftersom
deras skyndsamma avgörande äger betydelse för det allmänna; därvid
skola ärenden, som angå eller äga samband med försvar eller
folkförsörjning, äga företräde framför andra ärenden.

Det åligger myndighet att planlägga de ändringar eller inskränkningar
i verksamheten samt de övriga åtgärder, som kunna antagas bliva
erforderliga under olika i första stycket angivna förhållanden.
Särskild uppmärksamhet skall härvid ägnas frågan i vad mån ärenden,
som ej angå eller äga samband med försvar eller folkförsörjning, kunna
tills vidare nedläggas och personal därigenom frigöras för andra
uppgifter. Inom kommun skall planläggningen ske under inseende av den
kommunala myndighet, som enligt 11 § må utöva kommunens
beslutanderätt.

Bestämmelser angående centrala statsmyndigheter,
förvaltningsdomstolar, universitet och domkapitel samt statliga
styrelser, direktioner och nämnder

3 § Beträffande centrala statsmyndigheter, förvaltningsdomstolar,
universitet och domkapitel samt statliga styrelser, direktioner och
nämnder skall vad i 4 -- 9 §§ stadgas lända till efterrättelse, om ej
annat i laga ordning bestämmes. Om länsstyrelse skall gälla vad därom
är särskilt föreskrivet.

4 § Möter på grund av förhållanden, som avses i 2 §, hinder eller
avsevärd svårighet för myndigheten att avgöra ärenden i den
sammansättning eller med det antal ledamöter eller i den ordning, som
eljest är stadgad, må förordnande om erforderliga avvikelser
därutinnan meddelas av myndighetens chef eller annan, som är satt att
leda myndighetens verksamhet.

I den mån anordnandet av myndighetens arbete beror av bestämmelser,
som tillkommit annorledes än genom samfällt beslut av Kungl. Maj:t och
riksdagen, skall vad i första stycket sägs gälla även när eljest på
grund av förhållanden, som avses i 2 §, hinder eller avsevärd
svårighet möter för bestämmelsernas tillämpning.

5 § Finner myndigheten till följd av förhållanden, som avses i 2 §,
det vara för verksamhetens upprätthållande erforderligt, att vissa på
myndigheten ankommande uppgifter övertagas av myndigheten underställd
statsmyndighet eller att uppgifter, som tillkomma myndigheten
underställd  statsmyndighet, övertagas av annan sådan myndighet eller
av den överordnade myndigheten själv, må denna därom förordna.

6 § Där myndigheten finner, att till följd av förhållanden, som avses
i 2 §, arbetsuppgifter, som tillkomma myndigheten eller denna
underställd statsmyndighet, böra övertagas av myndigheten icke
underställd statsmyndighet eller av kommunalmyndighet eller att
myndigheten eller denna underställd statsmyndighet bör övertaga
arbetsuppgifter från statsmyndighet, som icke är underställd
myndigheten, eller från kommunalmyndighet, skall, såvitt ej särskilda
föreskrifter för sådant fall äro meddelade, framställning därom göras
hos Kungl. Maj:t. I trängande fall må i avvaktan på Kungl. Maj:ts
beslut förordnande i nu nämnda hänseende, efter erforderligt samråd,
där så kan ske, med därav berörda myndigheter, meddelas av central
statsmyndighet.

Central statsmyndighet, som är överordnad kristidsnämnd, må, där på
grund av förhållanden, som avses i 2 §, så befinnes nödvändigt, utan
iakttagande av vad i första stycket sägs förordna, att nämnden skall
övertaga uppgifter från den förordnande myndigheten eller denna
underställd statsmyndighet.

7 § Sker genom förordnande, som meddelas enligt 4, 5 eller 6 §,
avvikelse från vad eljest i lag eller författning är föreskrivet,
eller meddelas utan att sådan avvikelse skett förordnande enligt 6 §
första stycket andra punkten, skall anmälan om förordnande så snart
ske kan göras hos Kungl.  Maj:t, så ock, om förordnandet meddelats av
myndighet, som är underställd annan statsmyndighet, hos den
överordnade myndigheten.

Förordnande, som avses i 4, 5 eller 6 §, skall på lämpligt sätt
bringas till allmänhetens kännedom.

8 § Utövas ledningen av myndighetens verksamhet av särskild styrelse,
direktion eller nämnd, skall befogenhet enligt 4, 5 eller 6 §
tillkomma dess ordförande, såframt ej styrelsen, direktionen eller
nämnden utsett annan person att utöva sådan befogenhet.

9 § Arbetar myndigheten på avdelningar, förlagda till skilda orter,
skola, såvitt angår avdelning som förlagts till ort, där myndighetens
chef ej uppehåller sig, de uppgifter, som eljest tillkomma denne,
fullgöras av den till tjänsteställningen främste befattningshavaren å
avdelningen eller, därest myndighetens chef uppdragit åt annan
befattningshavare att fullgöra nämnda uppgifter, av denne.

Bestämmelser angående myndigheter, som handhava kommunala
förvaltningsuppgifter

10 § Beträffande handhavandet av förvaltningsuppgifter, som enligt lag
eller författning ankomma å kommunalmyndighet, skall vad i 11 -- 13 §§
stadgas lända till efterrättelse.

Med kommun förstås i denna kungörelse kommun som avses i kommunallagen
(1953:753) eller kommunallagen (1957:50) för Stockholm,
kommunalförbund, landstingskommun, församling, pastorat samt annan,
borgerlig eller kyrklig, kommunal förvaltningsenhet. Kungörelse
(1973:865).

11 § Möter på grund av förhållanden, som avses i 2 §, hinder eller
avsevärd svårighet för hållande av sammanträde med kommunal stämma
eller representation och kan med beslut av kommunen ej anstå, skall,
efter anmälan av den som har att sammankalla stämman eller
representationen eller, vad angår landsting, av länsstyrelsen i länet
efter samråd, där så kan ske, med landstingets ordförande, kommunens
beslutanderätt för tiden intill dess enligt ny anmälan stämman eller
representationen förklaras kunna åter sammanträda utövas

i kommun som avses i kommunallagen (1953:753) eller kommunallagen
(1957:50) för Stockholm av kommunstyrelsen,

i kommunalförbund av förbundets styrelse,

i landstingskommun av landstingets förvaltningsutskott,

i församling eller kyrklig samfällighet av kyrkorådet eller, därest
flera kyrkoråd finnas, av det kyrkoråd, som stämman eller
representationen därtill utser,

i pastorat av kyrkorådet samt

i annan kommun med självständig stämma eller representation av det
förvaltande och verkställande organet eller, om flera sådana finnas,
det av dem, som stämman eller representationen därtill utser.

Ej må myndighet, som enligt vad i första stycket sägs äger utöva
kommunens beslutanderätt, förrätta val av ledamot eller suppleant för
tjänstgöring inom myndigheten eller av revisor eller revisorssuppleant
för granskning av förvaltning, för vilken myndigheten har att
redovisa, eller besluta om beviljande av ansvarsfrihet för
förvaltningen.

Kan ej anmälan om hinder eller svårighet för hållande av sammanträde
göras efter vad i första stycket sägs, må nämnda omständighet icke
utgöra hinder för myndighet, som enligt första stycket eljest vore
därtill behörig, att utöva kommunens beslutanderätt. Kungörelse
(1973:865).

12 § Myndighet, som handhar förvaltning och verkställighet, må, då det
finnes påkallat av förhållanden, som avses i 2 §, fatta beslut i
förvaltnings- och verkställighetsfrågor med mindre antal ledamöter än
eljest är stadgat; dock skall, förutom ordföranden, minst en ledamot
närvara, såframt ej oundgängligen kräves att ordföranden ensam
beslutar för myndigheten.

I trängande fall må vad i första stycket sägs gälla jämväl vid
utövande jämlikt 11 § av kommunens beslutanderätt.

13 § Då det finnes påkallat av förhållanden, som avses i 2 §, må
kommun besluta, att uppgifter, som ankomma på annan förvaltande och
verkställande myndighet än sådan som enligt 11 § må utöva kommunens
beslutanderätt, skola helt eller delvis övertagas av den eller de
kommunala myndigheter kommunen därtill utser. Vad angår uppgifter, som
ankomma på kristidsnämnd, skall vad nu sagts dock gälla endast när det
finnes oundgängligen erforderligt för verksamhetens upprätthållande
och intill dess länsstyrelsen annorledes förordnar.

Anmälan om beslut enligt första stycket skall så snart ske kan göras
hos länsstyrelsen, så ock, därest annan statsmyndighet är närmast
överordnad den kommunalmyndighet, från vilken arbetsuppgift
överflyttats, hos sistnämnda statsmyndighet. Kungörelse (1973:865).

14 § har upphävts genom kungörelse (1973:865).

Bestämmelse angående vissa nämnder

15 § Vad i 12 § är stadgat skall i tillämpliga delar gälla även
beträffande nämnd, vars arbetsuppgifter ej äro att hänföra till
kommunal förvaltning, där nämnden helt eller delvis består av
kommunvalda ledamöter.

Vissa för stats- och kommunalmyndigheter gemensamma bestämmelser

16 § Är beträffande stats- eller kommunalmyndighet i lag eller
författning föreskrivet, att suppleanter skola utses till visst antal,
må sådana utses till det större antal, som finnes erforderligt.
Befogenhet att bestämma om antalet suppleanter tillkommer den
myndighet, som har att utse suppleanter. Är suppleant utsedd för viss
bestämd ledamot eller eljest för någon personligen, skall i enlighet
härmed förfaras även vid utseendet av utökat antal suppleanter.  Utses
enligt vad nu sagts suppleant under löpande tjänstgöringstid, skall
uppdraget avse återstående del av tjänstgöringstiden.

17 § Myndighet, som enligt 9 § andra stycket lagen den 13 mars 1942
upptager fullföljd talan till prövning, oaktat besvärsinlaga ingivits
eller annan åtgärd företagits efter utgången av den därför bestämda
tiden, skall så snart ske kan därom underrätta den myndighet, som har
att ombesörja verkställighet av det överklagade beslutet.

Har med stöd av 9 § tredje stycket omförmälda lag besvärsinlaga, som
eljest enligt lag eller författning skolat ingivas till annan
myndighet än den som har att pröva den fullföljda talan, i stället
ingivits till sistnämnda myndighet, skall denna, om så med hänsyn till
frågan om verkställighet av det överklagade beslutet kan anses
erforderligt, så snart ske kan därom underrätta den myndighet, till
vilken inlagan eljest skolat ingivas.

18 § Befogenhet att enligt 10 § andra stycket lagen den 13 mars 1942
utsätta ny tid för åtgärd, vilken någon har att, annorledes än för
fullföljande av talan, inom viss i lag eller författning föreskriven
tid företaga för bevakande av honom tillkommande rättighet eller
förmån eller fullgörande av honom åliggande skyldighet, tillkommer,

om åtgärden skall företagas hos central statsmyndighet,
förvaltningsdomstol, länsstyrelse eller domkapitel, nämnda myndighet;

om åtgärden skall företagas hos myndighet, som är underställd sådan
statsmyndighet som nyss sagts, den överordnade myndigheten;

om åtgärden skall företagas hos kommunalmyndighet, länsstyrelsen i
länet; samt

i annat fall Kungl. Maj:t eller den myndighet Kungl. Maj:t därtill
utser.

19 § Skall delgivning ske genom militär myndighets försorg, skola
delgivningshandlingarna ingivas eller med posten insändas till
försvarsstaben.  Ansökan om delgivning bör innehålla uppgift om
fullständigt för- och tillnamn å den, som sökes för delgivning, hans
värnpliktsnummer samt senast kända civila bostadsadress eller
fältpostadress eller andra upplysningar, vilka kunna tjäna till
ledning vid efterforskandet av hans uppehållsort.

Bevis om delgivning må icke utfärdas av annan än befälsperson med
lägst fänriks tjänstegrad eller tjänsteklass eller ock
befattningshavare vid militärpolisen.

Närmare föreskrifter angående delgivningsförfarandet meddelas av
överbefälhavaren.

Vad nu sagts skall äga motsvarande tillämpning då stats- eller
kommunalmyndighet önskar genom militär myndighets försorg inhämta
upplysning, huruvida part eller annan haft giltig ursäkt för sin
underlåtenhet att fullgöra vad av myndigheten förelagts honom.
Kungörelse (1972:337)