Lag (1966:413) om vapenfri tjänst 

Allmänna bestämmelser

1 § En värnpliktig skall efter ansökan få tillstånd att göra vapenfri
tjänst i stället för värnpliktstjänstgöring, om han kan antas ha en
sådan allvarlig personlig övertygelse rörande bruk av vapen mot annan
som är oförenlig med värnpliktstjänstgöringen.

En värnpliktig som har fått tillstånd till vapenfri tjänst kallas
vapenfri tjänstepliktig. Lag (1991:719).

1a § En ansökan om tillstånd till vapenfri tjänst skall vara skriftlig
och innehålla en försäkran av sökanden att han har en sådan inställning
till bruk av vapen som avses i 1 §. Ansökningen skall också innehålla
uppgifter till ledning för uttagning till tjänstgöring enligt 4 §. Lag
(1991:719).

1b § En ansökan som görs inom sex månader från det att sökanden har
genomgått inskrivningsprövning som värnpliktig skall bifallas utan
ytterligare utredning, om det inte finns särskilda skäl att närmare
pröva sökandens inställning till bruk av vapen mot annan.

Om sökanden har skrivits in som värnpliktig utan att ha inställt sig för
inskrivningsprövning, skall vad som sägs i första stycket gälla om
ansökningen görs inom sex månader efter det att sökanden har fått del av
inskrivningsnämndens beslut om inskrivning. Lag (1991:719).

1c § En ansökan som görs senare än vad som anges i 1 b § skall, utöver
vad som följer av 1 a §, innehålla en redogörelse för de förhållanden
som sökanden vill åberopa till stöd för sitt påstående att han har en
sådan inställning till bruk av vapen som avses i 1 §. Lag (1991:719).

1d § En ansökan om vapenfri tjänst får inte avslås utan att sökanden
fått möjlighet att lämna uppgifter muntligt i ärendet. Lag (1991:719).

2 § Vapenfri tjänstepliktig skall fullgöra tjänst i verksamhet,
som är betydelsefull för samhället under beredskap och krig.
Tjänsten skall fullgöras hos någon statlig eller kommunal
myndighet, hos någon myndighet hos  ett landsting eller hos bolag,
förening eller stiftelse som regeringen bestämmer.

Det får överlämnas till ett bolag, en förening eller en stiftelse som
avses i första stycket att fatta beslut i fråga om förmåner och
ledighet för vapenfria tjänstepliktiga som fullgör vapenfri tjänst hos
bolaget, föreningen eller stiftelsen. Lag (1993:1279).

3 § Vapenfri tjänstepliktig får icke övas i bruk av vapen eller åläggas
bära vapen eller ammunition.

Söker den som fullgör värnpliktstjänstgöring tillstånd att fullgöra
vapenfri tjänst och har han icke tidigare gjort sådan ansökan, äger
bestämmelsen i första stycket tillämpning på honom till dess ansökningen
avgjorts slutligt. Lämnas ansökningen utan bifall, skall tjänstgöring
under den tid då bestämmelsen varit tillämplig på den värnpliktige icke
tillgodoräknas honom som fullgjord värnpliktstjänstgöring.

Andra stycket skall ha motsvarande tillämpning på den som tidigare har
ansökt om tillstånd att fullgöra vapenfri tjänst, om ansökningen har
avgjorts slutligt före den 1 juli 1978 eller om han har avslutat
grundutbildning efter det att den tidigare ansökningen lämnats utan
bifall. Lag (1978:524).

4 § Vapenfri tjänstepliktig som avses i 2 § första stycket skall uttagas
för den tjänstgöring för vilken han kan anses bäst lämpad. I den mån det
kan ske skall hänsyn tagas till den tjänstepliktiges önskemål. Vapenfri
tjänstepliktig får icke åläggas att tjänstgöra inom försvarsmakten, om
han icke förklarat sig villig därtill.

Vapenfristyrelsen beslutar om uttagning enligt första stycket. Styrelsen
har också tillsyn över vapenfria tjänstepliktigas utbildning och
tjänstgöring. Lag (1989:277).

Tjänstgöringstid m.m.

5 § Vapenfria tjänstepliktiga är skyldiga att fullgöra
grundutbildning och repetitionsutbildning. Grundutbildningen
skall vara högst 320 dagar. Repetitionsutbildningen skall omfatta
högst fem övningar om vardera högst 30 dagar eller, i fråga om
särskilda befattningar enligt regeringens bestämmande, högst 40
dagar. Den sammanlagda utbildningstiden skall vara högst 380
dagar.

Inkallas värnpliktiga med stöd av 27 § 2 mom. eller 28 § 1 mom.
värnpliktslagen (1941:967), får även vapenfri tjänstepliktig kallas
till tjänstgöring. Tjänstgöringstiden får icke överstiga
etthundraåttio dagar, om tjänstgöringen föranleds av inkallelse av
värnpliktiga med stöd av 27 § 2 mom. värnpliktslagen.

Om tillgodoräkning av fullgjord värnpliktstjänstgöring vid
beräkning av tiden för tjänstgöring enligt denna lag och av fullgjord
vapenfri tjänst vid beräkning av tiden för värnpliktstjänstgöring
meddelar regeringen bestämmelser. Lag (1994:1608).

6 § Vapenfristyrelsen bestämmer när vapenfri tjänstepliktig skall
tjänstgöra. Styrelsen får överlåta denna uppgift på annan statlig
myndighet i fråga om tjänstgöring där. Lag (1989:277).

7 § Som tjänstgöringstid tillgodoräknas tid under vilken vapenfri
tjänstepliktig varit frånvarande från tjänstgöring till följd av sjukdom
eller skada vartill tjänstgöringen kan antagas ha varit orsak.

Regeringen äger bestämma, att tid för frånvaro från tjänstgöring av
annan anledning än som avses i första stycket får tillgodoräknas som
tjänstgöringstid.  Lag (1975:556).

7 a § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får medge att
vapenfri tjänstepliktig, som har tjänstgjort i biståndsarbete utomlands,
skall tillgodoräkna den tjänstgöringen som fullgjord del av
grundutbildning enligt denna lag. Lag (1981:418).

8 § Vapenfri tjänstepliktig skall efterkomma kallelse till tjänstgöring.
Är han av laga förfall hindrad att inställa sig, skall han så snart det
kan ske anmäla förfallet till den som utfärdat kallelsen.

Vapenfri tjänstepliktig skall ställa sig till efterrättelse de
tjänstgöringsföreskrifter som meddelas av vapenfristyrelsen eller
myndighet hos vilken han tjänstgör. Lag (1989:277).

8 a § En vapenfri tjänstepliktig har rätt till samma förmåner i samband
med tjänstgöring som enligt 33 § första stycket värnpliktslagen
(1941:967) tillkommer värnpliktiga i samband med värnpliktstjänstgöring.

Bestämmelser om rätt till ersättning för skada eller sjukdom som den
vapenfrie tjänstepliktige ådrar sig under tjänstgöring finns i lagen
(1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig
ersättning vid ideell skada m. m. Lag (1991:1491).

9 § Ändras vapenfri tjänstepliktigs postadress skall han genast vidtaga
sådan åtgärd att postförsändelse från vapenfristyrelsen eller myndighet
hos vilken han tjänstgör kan komma honom till handa utan dröjsmål.

Vapenfri tjänstepliktig skall utkvittera postförsändelse från
vapenfristyrelsen eller myndighet hos vilken han tjänstgör, ta del av
försändelsens innehåll samt på anmodan lämna myndigheten de upplysningar
som fordras om personliga förhållanden av betydelse för hans
tjänstgöring. Lag (1989:277).

Prövning av tillståndsärende m.m.

10 § Ansökan om tillstånd att fullgöra vapenfri tjänst prövas av
vapenfristyrelsen. Lag (1989:277).

11 § har upphävts genom lag (1989:277).

12 § har upphävts genom lag (1989:277).

13 § Ett beslut om tillstånd till vapenfri tjänst får upphävas endast om
den tjänstepliktige ansöker om det och det föreligger särskilda skäl. En
sådan ansökan prövas av värnpliktsverket. Lag (1991:719).

Ansvarsbestämmelser m.m.

14 § Vapenfri tjänstepliktig, som olovligen avviker eller uteblir från
tjänstgöringsstället, dömes till böter eller fängelse i högst sex
månader.

Begås brott som avses i första stycket under höjd beredskap, döms till
böter eller fängelse i högst två år. Lag (1992:1405.

15 § Vapenfri tjänstepliktig, som under tjänsteutövning är så påverkad
av alkoholhaltiga drycker eller annat berusningsmedel, att hans förmåga
att fullgöra tjänsten måste antagas vara nedsatt, dömes till böter eller
fängelse i högst ett år.

16 § Vapenfri tjänstepliktig, som av försummelse, oförstånd eller
oskicklighet åsidosätter vad som åligger honom enligt reglemente,
instruktion eller annan allmän bestämmelse, särskild föreskrift eller
tjänstens beskaffenhet, dömes, om ej gärningen är särskilt belagd med
straff, till böter.

Är brottet grovt, dömes till fängelse i högst ett år.

17 § Vapenfri tjänstepliktig, som utan laga förfall underlåter att
fullgöra skyldighet enligt 9 §, döms till penningböter.

Lämnar han vid fullgörande av sådan skyldighet uppsåtligen eller av grov
oaktsamhet oriktig uppgift, dömes till böter eller fängelse i högst sex
månader. Lag (1991:292).

18 § Begår vapenfri tjänstepliktig brott som avses i 14 -- 16 §§ och är
brottet att anse som ringa, kan han i stället för straff meddelas
tillrättavisning i form av varning,

åläggande för visst antal gånger, högst fyra, eller för viss bestämd
tid, högst sju dagar, att utom vanlig ordning utföra handräckningsarbete
eller annan särskild uppgift (extratjänst),

förbud att under viss bestämd tid, högst sju dagar, på fritid vistas
utom förläggningsområde eller, om han icke är förlagd inom sådant
område, utom bostaden (utegångsförbud).

19 § Befogenhet att meddela vapenfri tjänstepliktig tillrättavisning
tillkommer hos staten eller hos kommun anställd civilförsvars-,
räddnings- eller arbetschef i fråga om underställd personal. Med
kommuner likställs  landsting, kommunalförbund, kyrkliga kommuner och
allmänna försäkringskassor.

Innan någon meddelar tillrättavisning, skall han vid förhör med den
felande lämna denne tillfälle att förklara sig. Lag (1992:1405).

20 § Vapenfri tjänstepliktig, som meddelats tillrättavisning, får begära
omprövning av tillrättavisningen. Om han tjänstgör hos statlig
myndighet, skall omprövning begäras hos denna och i annat fall hos
vapenfristyrelsen.

Meddelad tillrättavisning skall omedelbart gå i verkställighet.

Om åtal väckes innan tillrättavisning verkställts till fullo, skall
verkställigheten upphöra. Detsamma gäller om tjänstgöringen upphör. Lag
(1989:277).

21 § Uteblir vapenfri tjänstepliktig utan anmält laga förfall från
tjänstgöring, som ålagts honom, eller avviker han olovligen därifrån,
skall han på framställning av myndighet, som kallat honom till
tjänstgöring, omedelbart hämtas på egen bekostnad genom
polismyndighetens försorg.

21 a § Bestämmelserna i 46 § värnpliktslagen (1941:967) äga motsvarande
tillämpning på vapenfri tjänstepliktig och vapenfri tjänst. Lag
(1978:524).

Överklagande

22 § Beslut av vapenfristyrelsen enligt denna lag i frågor som rör
uttagning, tjänstgöring eller tillstånd till vapenfri tjänst samt beslut
av värnpliktsverket enligt 13 § får överklagas hos totalförsvarets
tjänstepliktsnämnd.

Beslut av totalförsvarets tjänstepliktsnämnd får inte överklagas.

Beslut i ärenden om omprövning av tillrättavisning får inte överklagas.
Lag (1991:719).

23 § har upphävts genom lag (1975:556).

Övergångsbestämmelser

1989:277

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1990, eller vid den tidigare
tidpunkt efter den 1 juli 1989 som regeringen bestämmer.

Vad som föreskrivs om överklagande av beslut av vapenfristyrelsen gäller
också beslut av nämnden för vapenfriutbildning.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om överklagande av
vapenfrinämndens beslut.

1992:525

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992. Äldre bestämmelser gäller dock
för den som påbörjat tjänstgöringen före lagens ikraftträdande.

1994:1608

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. I fråga om
grundutbildning som påbörjats före ikraftträdandet gäller äldre
bestämmelser. Vapenfristyrelsen får dock avkorta
tjänstgöringstiden för den som påbörjat grundutbildning enligt de
äldre bestämmelserna, om den vapenfrie tjänstepliktige medger
det.