Lag (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m.

Har upphävts genom lag (2024:782).
1 § Denna lag reglerar förfarandet vid prövning av fråga om förverkande
av egendom till det allmänna eller om annan särskild rättsverkan av
brott, när frågan inte rör någon som är tilltalad för brott. Lagen
gäller, om inte annat följer av särskilda bestämmelser i lag eller annan
författning. Lag (1989:137).

2 § En fråga som avses i 1 § prövas, om inte annat följer av 3
eller 5 §, av tingsrätten efter särskild talan. Om inte annat
framgår av denna lag, gäller för sådan talan i tillämpliga
delar reglerna i rättegångsbalken om åtal för brott på vilket
inte kan följa svårare straff än böter. Målet får dock avgöras
utan huvudförhandling, om en sådan förhandling inte behövs med
hänsyn till utredningen i målet och inte heller begärs av någon
av parterna.

Utfärdas stämning, skall den mot vilken talan riktas föreläggas
att inställa sig till huvudförhandling eller yttra sig
skriftligen vid påföljd att egendomen annars kan förklaras
förverkad. Uteblir han från förhandlingen eller yttrar han sig
inte, skall egendomen förklaras förverkad, om det inte framgår
att talan är ogrundad.

Innan ett mål avgörs utan huvudförhandling, skall parterna ges
tillfälle att slutföra sin talan, om det inte är uppenbart
obehövligt. Lag (2006:285).

3 § Avser saken förverkande av beslagtagen egendom, får
frågan om förverkande prövas av åklagaren. Om värdet av det
som ska förverkas uppgår till betydande belopp eller om det
finns andra särskilda skäl, ska dock frågan om förverkande
prövas av rätten.

Åklagarens beslut i fråga om förverkande ska meddelas
skriftligen. Den som drabbats av beslaget får inom en månad
från det att han eller hon fick del av förverkandebeslutet
anmäla missnöje med det hos åklagaren.

Anmäls missnöje, ska beslutet om förverkande inte längre
gälla. Om åklagaren inte häver beslaget, ska han eller hon
väcka talan om egendomens förverkande. Har talan inte väckts
inom en månad från det att anmälan kom in, ska beslaget anses
hävt.

Uppgår värdet av det som ska förverkas till mindre än en
tiondel av det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken som gällde då beslaget verkställdes
eller saknar egendomen saluvärde, får också en polisman eller
annan anställd vid Polismyndigheten som myndigheten har
utsett besluta om förverkande, om det är uppenbart att
förutsättningarna för ett förverkande är uppfyllda. I detta
fall gäller andra och tredje styckena. Missnöjesanmälan ska
dock ges in till den myndighet där den som beslutat om
förverkandet är anställd. Om myndigheten anser att talan om
förverkande bör föras, ska ärendet överlämnas till
åklagare.

Regeringen eller den myndighet som regeringen
bestämmer meddelar närmare föreskrifter om rätten att besluta
om förverkande enligt fjärde stycket. Lag (2014:1411).

4 § Avser saken förverkande av beslagtagen egendom, får
kungörelsedelgivning av beslutet eller stämningen ske enligt de
förutsättningar som anges i 48 § delgivningslagen (2010:1932).
Dessa regler får också tillämpas, om den från vilken
förverkande sker är okänd.

Om värdet av den beslagtagna egendomen uppskattas till mindre
än en tiondel av det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken som gällde då beslaget verkställdes
eller om egendomen saknar saluvärde, får delgivning ske genom
att beslutet eller stämningen anslås hos den myndighet som har
meddelat beslutet eller utfärdat stämningen. Lag (2010:1947).

5 § Företagsbot får föreläggas företag genom 
strafföreläggande. I sådana fall gäller 48 kap. 2-5, 6-8, 10 
och 12 a §§ rättegångsbalken i tillämpliga delar och det som 
sägs där om den misstänkte gäller i stället företaget.

Ett strafföreläggande om företagsbot godkänns genom att 
företaget

1. undertecknar en förklaring om att det erkänner de 
omständigheter som ligger till grund för föreläggandet och 
godtar den företagsbot som tagits upp i föreläggandet, och

2. lämnar förklaringen till den mottagare som är behörig att 
ta emot förklaringen enligt föreskrifter som meddelas av 
regeringen.

Föreläggandet kan också godkännas genom att hela beloppet 
betalas till den myndighet som regeringen föreskriver. En 
sådan betalning ska inte anses som ett godkännande, om det 
framgår att företaget inte har avsett att godkänna 
föreläggandet.

Ett godkännande är utan verkan om det sker sedan åklagaren har 
väckt talan om företagsbot. Lag (2019:831).


Övergångsbestämmelser

2010:1947

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2011.

2. Äldre bestämmelser gäller om ett beslut om delgivning enligt
15–17 §§ delgivningslagen (1970:428) har fattats före den 1
april 2011 eller om en handling har skickats eller lämnats före
denna tidpunkt.