Kungörelse (1946:679) angående  kommissionärer hos myndigheter  tillhörande statsförvaltningen 

1 § Hos patent- och registreringsverket, länsstyrelserna och
skattemyndigheterna får finnas en eller flera kommissionärer med
uppgift att biträda allmänheten i de avseenden som anges i denna
kungörelse och som inte omfattas av myndighetens serviceskyldighet
enligt förvaltningslagen (1986:223). Förordning (1990:1241).

2 § Kommissionär förordnas av vederbörande myndighet. Därtill utses
tjänsteman hos myndigheten eller annan lämplig person.

Kommissionärs verksamhetsområde må begränsas att omfatta viss
avdelning hos myndigheten eller vissa grupper av ärenden. Förordnas
flera  kommissionärer, skall myndigheten, såframt ej särskilda skäl
till annat föranleda, fastställa visst verksamhetsområde för varje
kommissionär eller på annat sätt fördela uppdragen mellan dem.

Förordnande för kommissionär må när som helst återkallas.

3 § Kommissionär är skyldig att åtaga sig uppdrag

1. att uppsätta ansökningar, anmälningar och andra handlingar, som
skola ingivas till myndigheten;

2. att ombesörja komplettering av handlingar, som skola ingivas till
myndigheten, samt att till densamma ingiva handlingar och inbetala
medel;

3. att i ärende, som är anhängigt hos myndigheten, verkställa sådan
komplettering av handlingar, varom myndigheten ej själv föranstaltar;

4. att ombesörja delgivning och därmed jämförlig åtgärd i ärende som
nyss nämnts;

5. att, i den mån ej myndigheten gör detta, underrätta om ärendes
fortgång och i samband därmed lämna upplysningar rörande innehållet i
inkomna yttranden, angående lämnat tillfälle att avgiva påminnelser
m.m.;

6. att på grundval av hos myndigheten förvarade, för allmänheten
tillgängliga handlingar upprätta sammanställningar, verkställa
utredningar och dylikt; samt

7. att, i den mån ej biträde lämnas i tjänsteväg, eljest med råd och
upplysningar eller på annat sätt bistå i frågor, som beröra
myndighetens verksamhetsområde.

Kommissionär är dock ej skyldig att åtaga sig uppdrag, som kräver
särskild sakkunskap eller är av vidlyftig beskaffenhet. I frågor,
vilka angå parter med motsatta intressen, må kommissionär icke utan
myndighetens medgivande åtaga sig uppdrag, som avses under 1, 6 eller
7.

4 § Finner kommissionär, att uppdrag som lämnats honom uppenbarligen
tillhör annan myndighets verksamhetsområde, skall han omedelbart
överlämna ärendet till kommissionär hos denna myndighet eller, där
kommissionär ej finnes, till myndigheten samt underrätta
uppdragsgivaren därom.

Anser sig kommissionär eljest icke kunna mottaga uppdrag, skall han
omedelbart underrätta uppdragsgivaren därom. Kan besked från
uppdragsgivaren icke utan olägenhet avvaktas, böra handlingarna i
ärendet genast överlämnas till myndigheten.

Avser uppdrag allenast sådant biträde, som utan förmedling av
kommissionär lämnas av den myndighet, där kommissionären är anställd,
skola handlingarna i ärendet ofördröjligen överlämnas till
myndigheten.

5 § Har någon direkt hos myndigheten gjort framställning, som finnes
icke böra föranleda åtgärd annat än genom förmedling av
kommissionären, eller uppkommer eljest vid handläggning av ärende hos
myndigheten behov av kommissionärens medverkan, må ärendet överlämnas
till denne.

6 § Kommissionär är berättigad till arvode enligt vad i 7 § stadgas
samt till ersättning för utgifter, för vilka han haft fog. Dock är
meddellös person befriad från att erlägga arvode, där han med behörigt
bevis styrker sin fattigdom eller den eljest är känd.

7 § För utförande av uppdrag, som avses i 3 § första stycket under 2,
3, 4 eller 5, skall arvode utgå med en krona 50 öre; dock utgår ej
arvode  för ingivande av handlingar till myndigheten. För inbetalning
till myndigheten av medel må arvode ej beräknas i annat fall, än då
åtgärden innefattar för ärendes behandling erforderlig förskottering
av felande avgiftsbelopp.

Det åligger myndigheten att i erforderlig omfattning fastställa
särskild taxa för utförande av uppdrag, som avses i 3 § första stycket
under 1, 6 och 7, samt att i övrigt meddela de föreskrifter, som
prövas nödiga för arvodenas bestämmande.

Arvode må ej utgå för muntliga råd eller upplysningar, där uppdragets
utförande tagit blott ringa tid i anspråk.

8 § Kommissionär är berättigad att förskottsvis uppbära stadgat
arvode jämte ersättning för porto, telefon- och telegramavgifter samt
andra särskilda avgifter.

Har uppdragsgivare icke inbetalt erforderligt förskott och vill
kommisionären icke förskottera vad som fattas, är kommissionären
pliktig att skyndsamt underrätta uppdragsgivaren om det felande
beloppet. För sådan underrättelse utgår ej arvode. Förskotterar
kommissionären vad som fattas, äger han utlösa expedition, som i
ärendet utfärdas för uppdragsgivaren.

För uttagande av felande belopp må kommissionär översända handlingar
mot postförskott. För dylik åtgärd utgår ej arvode. Översändande av
värdehandlingar skall ske under rekommendation eller assurans, såframt
ej annat begärts.

9 § De belopp, som kommissionär fordrar i arvode och ersättning för
utgifter, skola post för post upptagas i räkning, som tillställes
uppdragsgivaren.

Åtnöjes ej uppdragsgivare med debitering, äger han inom en månad efter
räkningens mottagande hos myndigheten påkalla prövning av
debiteringen. Räkning skall innehålla upplysning om den rätt, som
sålundatillkommer uppdragsgivaren. Över myndighetens beslut må klagan
ej föras.

10 § Mottagningstid för kommissionär bestämmes av myndigheten.

11 § Kommissionär är pliktig att för tjänsten hava särskilt
postgirokonto, där ej myndigheten på grund av
kommissionärsverksamhetens ringaomfattning medgiver befrielse
härifrån.

12 § Kommissionär skall föra diarium enligt formulär, som fastställes
av myndigheten. I diariet antecknas för varje ärende mottagna medel,
vidtagna åtgärder samt alla uppdragsgivaren debiterade belopp, dock
att, där vid utskrivande av räkningar så förfares, att vad som tecknas
å dem kopieras på därtill hörande, i löpande följd numrerade
kopieblad, räkningarnas nummer må upptagas i diariet i stället för
debiterade belopp.

Kommissionär är skyldig att när som helst för myndigheten förete sina
räkenskapshandlingar för granskning.

13 § Det åligger myndigheten att hava uppsikt över kommissionärs
verksamhet. Där ej särskilda förhållanden till annat föranleda, skall
myndigheten uppdraga åt en befattningshavare hos myndigheten i högre
tjänsteställning att öva den närmaste tillsynen över verksamheten.

Kommissionärs räkenskapshandlingar skola granskas av därtill förordnad
eller eljest behörig tjänsteman minst en gång varje halvår eller, där
verksamheten är av ringa omfattning minst en gång om året. Om verk
ställd granskning skall anteckning göras i kommissionärens diarium.

14 § Har upphört att gälla genom förordning (1975:754).

15 § Har myndighet kommissionär, må ej hos myndigheten anställd
tjänsteman, som icke är förordnad till kommissionär, mot ersättning
utföra uppdrag, som avses i 3 § första stycket, i annat fall än där
vederbörande kommissionär med hänsyn till att uppdrag kräver särskild
sakkunskap eller är av vidlyftig beskaffenhet icke är villig att åtaga
sig detsamma; dock må myndigheten, om särskilda skäl äro därtill,
beträffande visst uppdrag medgiva undantag från vad nu sagts.

Övergångsbestämmelser

1986:1258

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1987. De kommissionärer,
som vid utgången av år 1986 finns hos andra myndigheter än de som
nämns i den nya lydelsen av 1 §, får fortsätta sin verksamhet till
utgången av juni 1987.