Lag (1968:430) om mervärdeskatt 

1 § Mervärdeskatt erläggs enligt bestämmelserna i denna lag till staten
vid omsättning inom landet och vid import. Lag (1990:576).
                            (Se vidare anvisningarna.)

Skattskyldighet m.m.

2 § Skattskyldig är den som inom landet i yrkesmässig  verksamhet
omsätter

1) skattepliktig vara eller tjänst,

2) vara eller tjänst som anges i 8 § 9, 12, 14, 16, 20 och 21.

Skattskyldig är vidare den som i yrkesmässig verksamhet omsätter sådan vara
eller tjänst som anges i första stycket genom export. Skattskyldig är också
i de fall som anges i 60 § den som importerar tjänst.

Skattemyndigheten kan efter ansökan av fastighetsägare besluta att denne
skall vara skattskyldig för uthyrning helt eller delvis av sådan byggnad
eller annan anläggning som utgör fastighet enligt denna lag för
stadigvarande användning i verksamhet som medför skattskyldighet. Detsamma
gäller vid uthyrning åt staten eller en kommun, även om uthyrningen sker
för verksamhet som inte medför skattskyldighet. Vad som har sagts om
uthyrning tillämpas även i fråga om upplåtelse av bostadsrätt.

Överlåts fastighet som avses i tredje stycket eller del därav utan vederlag
inträder förvärvaren på tillträdesdagen i den tidigare ägarens ställe vad
gäller rättigheter och skyldigheter enligt denna lag.

När särskilda skäl föreligger, kan skattemyndigheten besluta att den som
påbörjat verksamhet skall vara skattskyldig redan innan skattskyldighet
enligt första eller andra stycket föreligger. Lag (1993:642).
				(Se vidare anvisningarna.)

2 a § Med export förstås enligt denna lag att vara levereras eller tjänst
tillhandahålls utom landet.

Som export räknas även, om inte annat följer av sjunde stycket eller
anvisningarna, leverans av vara inom landet

1) om direkt utförsel av varan ombesörjs av speditör eller fraktförare,

2) till utländsk företagare, som hämtar varan här i landet för direkt
utförsel, om varan är avsedd för verksamhet som företagaren bedriver i
utlandet,

3) i frihamn om varan ej är avsedd att användas i frihamnen,

4) till fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik eller för bruk eller
omsättning på sådant fartyg eller luftfartyg,

5) för försäljning i exportbutik enligt 46 § andra stycket tullagen
(1987:1065),

6) om varan är personbil eller motorcykel som vid leveransen är införd
i exportvagnsförteckning.

Som export räknas även, om inte annat följer av anvisningarna,

1) tjänst som avser fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik, härunder
inbegripet upplåtelse av hamn eller flygplats, eller tjänst som avser
utrustning eller annan vara för användning på sådant fartyg eller
luftfartyg,

2) annan tjänst än uthyrning, om tjänsten avser vara, som införts till
landet endast för tjänsteprestationen i fråga för att därefter utföras ur
landet,

3) förmedling av vara eller av tjänst åt utländsk uppdragsgivare,

4) transport direkt till eller från utlandet eller förmedling av sådan
transport,

5) transport eller annan tjänst inom landet som avser importvara eller
exportvara och som speditör eller fraktförare tillhandahåller utländsk
uppdragsgivare i samband med importen eller utförseln,

6) lastning, lossning eller annan tjänst i hamn- eller flygplatsverksamhet
med avseende på vara från eller till utrikes ort,

7) kontroll eller analys av vara åt utländsk uppdragsgivare,

8) lagring eller förvaring av vara åt utländsk uppdragsgivare,

9) annonsering eller annan reklam åt utländsk uppdragsgivare,

10) tjänst som avser fastighet i annat land,

11) produktutveckling, projektering, ritning, konstruktion eller
därmed jämförlig tjänst åt utländsk uppdragsgivare,

12) upplåtelse eller överlåtelse åt utländsk användare av rätt till patent,
nyttjanderätt till konstruktion eller uppfinning, mönsterrätt,
varumärkesrätt, rätt som omfattas av lagen (1960:729) om upphovsrätt till
litterära och konstnärliga verk eller av lagen (1960:730) om rätt till
fotografisk bild samt rätt att utnyttja sådana system och program för
automatisk databehandling som inte är skyddade genom förstnämnda lag,

13) automatisk databehandling samt utarbetande av system eller program
för automatisk databehandling åt utländsk uppdragsgivare,

14) tillhandahållande av information åt utländsk uppdragsgivare,

15) skrivtjänst och översättningstjänst åt utländsk uppdragsgivare,

16) annan tjänst av ekonomisk, juridisk, administrativ eller därmed
jämförbar art åt utländsk uppdragsgivare,

17) upplåtelse för trafik av bro eller tunnel mellan Sverige och annat
land.

Även omsättning av vara eller tjänst på fartyg eller luftfartyg i utrikes
trafik räknas som export. Detsamma gäller reparation och leverans av vara,
när tillhandahållandet sker åt utländsk företagare, som ej är skattskyldig,
inom ramen för garantiåtagande som gjorts av denne.

Som export räknas vidare bärgning och reparation av lastbil, buss eller
släpvagn till sådant fordon eller leverans av utrustning till sådant fordon,
om fordonet är registrerat eller hemmahörande i annat land och tillhanda-
hållandet sker i anslutning till fordonets användning för yrkesmässig
transport här i landet.

Har skattskyldig levererat vara här i landet till köpare som är bosatt utom
landet anses leveransen, om ej annat följer av anvisningarna, ha skett genom
export under förutsättning att säljaren i sina räkenskaper har antingen ett
intyg, utfärdat av en av skattemyndigheten godkänd intygsgivare, som visar
att köparen i nära anslutning till leveransen har medfört varan vid utresa
ur landet, eller handling som visar att köparen i nära anslutning till
leveransen har medfört varan vid inresa i annat land. Finns särskilda skäl
kan skattemyndigheten medge att leverans som avses i första meningen anses
ha skett genom export även om där angivna handlingar inte förekommer.

Leverans av varor till fartyg på linjer mellan Sverige, Danmark, Finland
och Norge för försäljning från kiosk eller liknande försäljningsställe
ombord räknas som export enligt andra stycket 3) eller 4) endast då fråga
är om spritdrycker, vin, starköl, öl, tobaksvaror, parfymer, kosmetiska
preparat och toalettmedel samt choklad- och konfektyrvaror. Lag (1993:642)
			(Se vidare anvisningarna.)

3 § Delägare i enkelt bolag, s. k. gruvbolag eller partrederi är
skattskyldig i förhållande till sin andel i bolaget eller rederiet. Efter
ansökan av samtliga delägare kan skattemyndigheten besluta att den av
delägarna som dessa föreslår tills vidare skall anses som skattskyldig för
bolagets eller rederiets hela skattepliktiga verksamhet.

I fråga om kommanditbolag och annat handelsbolag är bolaget skattskyldigt.
Har skattskyldig avlidit är dödsboet skattskyldigt. Har skattskyldig
försatts i konkurs är konkursboet skattskyldigt.

För verksamhet som bedrivs av statligt affärsverk är verket skattskyldigt.
När i lagen talas om staten avses inte sådant verk. Lag (1990:576).

4 § Skattskyldighet inträder när vara levereras, tjänst tillhandahålls
eller uttag sker. Erhålls dessförinnan vederlag helt eller delvis för
beställd vara eller tjänst inträder skattskyldighet för vederlaget när
det inflyter kontant eller på annat sätt kommer den skattskyldige till
godo, om inte annat följer av andra stycket. Vid upplåtelse av
avverkningsrätt till skog inträder skattskyldighet, i de fall som avses
i punkt 1 femte stycket av anvisningarna till 24 § kommunalskattelagen
(1928:370), när betalning tas emot.

Bestämmelserna i första stycket andra meningen gäller dock endast om den
beställda varan eller tjänsten är skattepliktig då vederlaget erhålls.
Lag (1990:576).

(Se vidare anvisningarna.)

5 § Redovisning för mervärdeskatt sker löpande för bestämda tidsperioder
(redovisningsperioder).

Redovisning skall ske för varje verksamhet för sig. En kommun skall i
redovisningshänseende anses driva en verksamhet. Skattemyndigheten kan
besluta om undantag från dessa bestämmelser.

Med utgående skatt förstås sådan skatt som belöper på skattepliktig
omsättning i skattskyldigs verksamhet. Med ingående skatt förstås sådan
skatt som belöper på förvärv eller import för skattskyldigs verksamhet.

Som utgående skatt redovisas också sådan skatt som enligt 60 § skall
erläggas vid import av tjänst. Lag (1990:576).

(Se vidare anvisningarna.)

5 a § Redovisningsskyldighet inträder när affärshändelse, genom vilken
skattskyldighet har inträtt, enligt god redovisningssed bokförs eller
borde ha bokförts, om ej annat följer av andra--fjärde styckena eller
av 5 b §. Är den skattskyldige varken bokföringsskyldig enligt
bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föra räkenskaper enligt
jordbruksbokföringslagen (1979:141) inträder dock redovisningsskyldighet
när skattskyldighet inträder enligt 4 §.

Vid tillhandahållande mot kredit kan skattemyndigheten, när principerna
för den skattskyldiges bokföring föranleder det, medge att
redovisningsskyldigheten för annan fordran än sådan som avses i tredje
stycket inträder först vid beskattningsårets utgång, dock senast när
betalning inflyter eller fordringen diskonteras eller överlåts.

Har vara sålts med förbehåll om återtaganderätt enligt lagen (1978:599)
om avbetalningsköp mellan näringsidkare m. fl. inträder
redovisningsskyldigheten när faktura eller motsvarande handling enligt
god redovisningssed har utfärdats eller borde ha utfärdats.

Försätts skattskyldig i konkurs inträder redovisningsskyldighet för
konkursgäldenären för alla affärshändelser för vilka skattskyldighet
men ej redovisningsskyldighet har inträtt före konkursutbrottet. Den som
övertar skattskyldigs verksamhet eller del därav är redovisningsskyldig
för affärshändelse som inträffar efter övertagandet, i den mån
redovisningsskyldighet ej har inträtt för den tidigare ägaren.
Lag (1990:330).

(Se vidare anvisningarna.)

5 b § Vid uttag av tjänst som sträcker sig över mer än en
redovisningsperiod skall, om ej annat framgår av andra eller tredje
stycket, till varje redovisningsperiod hänföras den del av tjänsten
som har utförts under perioden.

Utför den som bedriver yrkesmässig byggnadsverksamhet tjänst som till
större delen avser ny-, till- eller ombyggnad av fastighet i egen regi
inträder redovisningsskyldighet för skatt som hänför sig till uttag av
tjänst senast två månader efter det att den fastighet eller del därav
som uttaget avser har kunnat tas i bruk.

Har den som utför byggnads- eller anläggningsentreprenad uppburit
betalning i förskott eller a conto inträder redovisningsskyldighet för
skatt som belöper på sådan betalning senast två månader efter
slutbesiktning eller därmed jämförlig åtgärd, om ej annat följer av 5 a §
fjärde stycket. Motsvarande gäller i fråga om betalning i förskott eller
a conto för vad som enligt denna lag räknas som leverans av vara och som
tillhandahålls enligt avtal som avser byggnads- eller
anläggningsentreprenad. Lag (1979:304).

6 § Avvecklas en verksamhet, för vilken redovisningsskyldighet föreligger
skall redovisning av skatt fullgöras till och med den redovisningsperiod
under vilken avvecklingen slutförts. Lag (1990:576).

Skatteplikt

7 § Varor och tjänster är skattepliktiga om inte annat följer av 8 §.

Med vara förstås enligt denna lag materiellt ting som inte är fastighet
samt gas, värme, kyla och elektrisk kraft. Som fastighet anses även
byggnad, ledning, stängsel eller liknande anläggning som för stadigvarande
bruk anbragts i eller ovan jord och som tillhör annan än ägaren till
jorden. Som fastighet anses däremot inte egendom som avses i 2 kap. 3 §
jordabalken (industritillbehör). Som fastighet anses inte heller annan
maskin, utrustning eller särskild inredning än industritillbehör, om den
tillförts sådan byggnad eller del av byggnad, som är inrättad för annat
än bostadsändamål och om den anskaffats för att direkt nyttjas i särskild
verksamhet som bedrivs på fastigheten. Sådan utrustning för vatten,
avlopp, sanitet, värme, elektricitet eller liknande varmed byggnad för
bostadsändamål normalt förses anses dock som fastighet om utrustningen
enligt 2 kap. 2 § jordabalken hör till byggnad.

Växande skog, odling och annan växtlighet anses som vara vid omsättning
utan samband med avyttring av marken.

Med tjänst förstås annat som kan tillhandahållas i yrkesmässig verksamhet
än vara eller fastighet. Lag (1990:576).

(Se vidare anvisningarna.)


8 § Från skatteplikt undantas

1) sjukvård, tandvård och social omsorg,

2) utbildning,

3) bank- och finansieringstjänster samt värdepappershandel och därmed
jämförlig verksamhet,

4) försäkringstjänster,

5) i punkt 7 av anvisningarna angivna varor och tjänster inom
kulturverksamheten,

6) överlåtelse eller upplåtelse av arrende, hyresrätt, bostadsrätt,
tomträtt, servitutsrätt eller annan rättighet till fastighet eller del
av fastighet om inte annat följer av anvisningarna,

8) frimärke, dock inte vid omsättning eller import i särskild för butiks-
försäljning avsedd förpackning, samt sedel och mynt som är eller har varit
gällande betalningsmedel, dock inte guldmynt präglade 1967 eller senare
som omsätts efter sitt metallvärde,

9) allmän nyhetstidning,

10) periodiskt medlemsblad eller periodisk personaltidning, när varan till-
handahålls utan vederlag eller till utgivaren, medlem eller anställd eller
införs till landet under motsvarande förutsättningar, annan periodisk
publikation som väsentligen framstår som organ för sammanslutning med
huvudsakligt syfte att verka för religiöst, nykterhetsfrämjande, politiskt,
miljövårdande, idrottsligt eller försvarsfrämjande ändamål eller att
företräda handikappade eller arbetshindrade medlemmar samt utländsk
periodisk publikation av annat slag när prenumeration på sådan publikation
förmedlas mellan prenumerant och utländsk utgivare eller när sådan
publikation inkommer direkt till prenumerant,

11) införing eller ackvisition av annons i publikation av sådant slag som
anges i 10,

12) framställning av publikation av sådant slag som anges i 10 samt tjänst
som framställaren tillhandahåller i samband därmed såsom distribution av
upplagan,

13) verksamhet hos Sveriges Radio AB, Sveriges Television AB eller Sveriges
Utbildningsradio AB eller hos helägt dotterbolag till ett eller flera av
bolagen för produktion och utsändning av radio- och televisionsprogram, i
den mån verksamheten finansieras genom TV-avgiften eller statsanslag,

14) läkemedel som utlämnas enligt recept eller säljs till sjukhus eller
införs till landet i anslutning till sådan utlämning eller försäljning,

15) organ, blod eller modersmjölk från människa,

16) flygbensin och flygfotogen,

17) lotterier, däri inräknat vadhållning och andra former av spel,

18) varulager, inventarium och annan tillgång som tillhör verksamhet, när
tillgången överlåts i samband med överlåtelse av verksamheten eller del
därav eller övertas i samband med fusion eller liknande förfarande, allt
under förutsättning att förvärvaren är skattskyldig,

19) tjänst som avser gravöppning eller gravskötsel när tjänsten
tillhandahålls av huvudmannen för allmän begravningsplats,

20) fartyg för livräddning samt del, tillbehör, utrustning och bränsle till
sådant fartyg. Undantaget omfattar även underhåll, reparation och annan
tjänst avseende sådant fartyg eller del, tillbehör eller utrustning till
sådant fartyg. Undantaget gäller under förutsättning att fartyget ställs
till förfogande för Svenska Sällskapet för Räddning af Skeppsbrutne,

21) skepp för yrkesmässig sjöfart eller yrkesmässigt fiske, fartyg för
bogsering eller bärgning, luftfartyg för yrkesmässig person- eller
godsbefordran och tjänst avseende sådant fartyg eller luftfartyg samt del,
tillbehör eller utrustning till sådant fartyg eller luftfartyg, när varan
säljs eller uthyrs till den som äger fartyget eller luftfartyget eller den
som varaktigt nyttjar detta enligt avtal med ägaren eller när varan införs
till landet för ägarens eller nyttjanderättshavarens räkning,

22) tillhandahållande av lokal eller annan anläggning eller del därav för
sport- eller idrottsutövning samt upplåtelse i samband därmed av
verksamhetstillbehör eller annan inredning för sport- eller idrottsutövning.
Lag (1994:41).
             (Se vidare anvisningarna.)

9 § har upphävts genom lag (1979:304).

10 § har upphävts genom lag (1990:576).

11 § har upphävts genom lag (1990:576).

12 § har upphävts genom lag (1990:576).

Skattesats, beskattningsvärde m.m.

13 § Skatten utgår med 25 procent av beskattningsvärdet om inte annat
följer av andra eller tredje stycket.

Skatten utgår med 21 procent av beskattningsvärdet för

1) serveringstjänster,

2) omsättning och import av sådana livsmedel och livsmedelstillsatser
som avses i 1 § livsmedelslagen (1971:511) med undantag för

a. vatten från vattenverk,

b. spritdrycker, vin och starköl som tillhandahålls av det
detaljhandelsbolag som avses i 15 § andra stycket lagen (1977:293) om
handel med drycker samt

c. tobaksvaror.

Skatten utgår med 12 procent av beskattningsvärdet för

1) rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet samt upplåtelse
av campingplats och motsvarande i campingverksamhet,

2) personbefordran utom sådan befordran där resemomentet är av underordnad
betydelse,

3) transport i skidliftar samt

4) sådan befordran av brev i postverksamhet som avses i 3 §  postlagen
(1993:1684). Lag (1994:41).

14 § Beskattningsvärdet utgörs av vederlaget och, vid uttag, av saluvärdet.
Vid uttag för försäljning från fartyg i fall som avses i 2 a § sjunde
stycket, av andra än där uppräknade varor, skall dock beskattningsvärdet
utgöras av varans inköpsvärde. Lag (1990:576).

(Se vidare anvisningarna.)

15 § Redovisning av skatt för viss redovisningsperiod skall omfatta
affärshändelser genom vilka redovisningsskyldighet har inträtt enligt
5 a §.

Uppkommer förlust på fordran, för vilken utgående skatt har redovisats,
får ett mot denna skatt svarande belopp avdragas i redovisningen för den
period då förlusten uppkommer. Inflyter därefter betalning för sådan
fordran skall beloppet åter upptagas i redovisningen. Återtages vara med
stöd av förbehåll om återtaganderätt enligt konsumentkreditlagen (1992:830)
eller lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m. fl.
får avdrag göras för vad säljaren vid avräkning gottskriver köparen för
värdet av den återtagna varan, endast om det kan visas att köparen helt
saknat rätt till avdrag för ingående skatt som hänför sig till dennes
förvärv av varan.

Lämnas återbäring, bonus eller annan rabatt, som icke utgör s.k.
villkorlig rabatt, i efterhand och avser förmånen skattepliktig omsättning,
för vilken utgående skatt redovisats, får belopp motsvarande den del av den
tidigare redovisade skatten som belöpt på den utgivna förmånen avdragas i
den ordning som gäller för den skattskyldiges redovisning av utgående skatt.
Utges förmånen till skattskyldig skall avdraget grundas på kreditnota eller
motsvarande handling. Av handlingen skall framgå minskningen av både
vederlag och skatt.

Handling som avses i tredje stycket skall ligga till grund även för
avdrag för annan kundkreditering som avser skattepliktig omsättning.

Uthyr eller upplåter den som är skattskyldig enligt 2 § tredje stycket,
inom tre år från utgången av det kalenderår under vilket skattskyldighet
inträtt enligt meddelat beslut, fastigheten eller del därav till annan än
som anges i 2 § tredje stycket, skall beloppet av åtnjutna avdrag för
ingående skatt för ifrågavarande fastighet eller del därav återföras. Sker
sådan uthyrning eller upplåtelse sedan tre men inte sex år har förflutit
från  utgången av det kalenderår under vilket skattskyldighet har inträtt
enligt meddelat beslut skall återföring göras med hälften av det belopp
som nu sagts.

Vad som sägs i femte stycket tillämpas även när fastighetsägaren tar uthyrd
eller upplåten fastighet eller del därav i anspråk för användning i
verksamhet som ej medför skattskyldighet samt när uthyrd eller upplåten
fastighet säljs.

Återföring skall ske i deklarationen för den redovisningsperiod under
vilken den skattepliktiga uthyrningen eller upplåtelsen har upphört eller
fastigheten har sålts.

Exporteras en vara av det slag som anges nedan, skall den ingående
mervärdeskatt som hänför sig till förvärvet av varan återföras, om den
skattskyldige inte visar att varan har innehafts endast av skattskyldiga.
De varor som avses är

1) andra varor än sådana som avses i 18 § fjärde stycket och som helt
eller till väsentlig del består av guld, silver eller platina,

2) naturpärlor, naturliga och syntetiska ädelstenar,

3) varor, som helt eller till väsentlig del består av koppar, mässing,
tenn, brons eller nysilver,

4) vapen med undantag av sådana skjutvapen som omfattas av vapenlagen
(1973:1176 ),

5) alster av bildkonst,

6) konstalster av glas, porslin eller annan keramik,

7) möbler,

8) fartyg eller luftfartyg.

Återföring enligt åttonde stycket skall ske i deklarationen för den
redovisningsperiod under vilken varan har exporterats.

Redovisningen av skatt, som hänför sig till omsättning enligt punkt 2
första stycket g) av anvisningarna till 2 § och som avser nyttjande
av personbil, får anstå till den sista redovisningsperioden under det
kalenderår nyttjandet har skett. Lag (1992:832).
				(Se vidare anvisningarna.)

16 § Skattskyldig skall, om inte annat följer av andra eller sjätte
stycket, utfärda faktura eller därmed jämförlig handling för varje
omsättning för vilken skatt utgår. Av handlingen skall framgå vederlaget,
skattens belopp och övrigt som har betydelse för skattskyldighet och
avdragsrätt enligt 17 §.

Första stycket gäller icke för detaljhandel eller därmed jämförlig
verksamhet och ej heller omsättning, för vilken avräkning mellan köpare
och säljare sker enligt avräkningsnota som upprättas av köparen.

På frankeringsmärke eller liknande kvitto behöver skattens belopp
icke anges.

Faktura skall, om köparen begär det, utfärdas vid försäljning till
skattskyldig köpare av fastighet, som utgör lagertillgång i
byggnadsverksamhet och däri har tillförts skattepliktig tjänst utan att
därefter ha tagits i bruk av säljaren. Av fakturan skall framgå utgående
skatt som säljaren redovisat eller har att redovisa för gjorda uttag av
skattepliktiga tjänster för fastigheten.

Säljer den som är skattskyldig enligt 2 § tredje stycket fastighet skall
han, om köparen begär det, utfärda intyg om storleken av den ingående
skatt som han enligt 15 § femte stycket återfört och som inbetalats till
staten på grund av fastighetsförsäljningen.

Uppbär skattskyldig, som utför byggnads- eller anläggningsentreprenad
betalning i förskott eller a conto får faktura eller därmed jämförlig
handling utvisande skattens belopp enligt första stycket utfärdas först
när redovisningsskyldighet inträder enligt 5 b § tredje stycket.
Lag (1993:642).
				(Se vidare anvisningarna.)

Avdragsrätt

17 § Skattskyldig får med de begränsningar som anges i 18 och 60 §§ vid
redovisning av skatt göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till
förvärv eller import för verksamhet som medför skattskyldighet.

I fråga om rätt att göra avdrag för ingående skatt i statlig och kommunal
verksamhet gäller dock bestämmelserna i 18 a §.

Rätt till avdrag föreligger för den redovisningsperiod då förvärvet eller
import en enligt god redovisningssed borde ha bokförts om inte annat följer
av fjärde eller femte stycket. Har medgivande enligt 5 a § andra stycket
erhållits får avdrag för andra förvärv än sådana som avses i fjärde eller
femte stycket göras först vid beskattningsårets utgång eller när betalning
dessförinnan har erlagts. Avdrag för ingående skatt som hänför sig till
förskotts- eller a conto-likvid får göras under den redovisningsperiod då
betalning har erlagts eller, i fråga om byggnads- eller
anläggningsentreprenad, när faktura med uppgift om skattens belopp har
mottagits. Har skattskyldig försatts i konkurs inträder avdragsrätt senast
vid konkursutbrottet i fråga om ingående skatt, som hänför sig till
förvärv, import eller förskotts- eller a conto-likvid före konkursutbrottet.

Har vara förvärvats genom kreditköp med förbehåll från säljaren om
återtaganderätt enligt lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan
näringsidkare m. fl. får avdrag för den ingående skatten, oavsett
principerna för den skattskyldiges bokföring, göras för den
redovisningsperiod under vilken faktura eller motsvarande handling har
mottagits .

Vid förvärv av avverkningsrätt till skog får avdrag för ingående skatt
göras endast för vad som har betalats under redovisningsperioden. Rätten
till avdrag för ingående mervärdeskatt som tas ut vid införsel till landet
inträder tidigast när en av tullverket utfärdad tullräkning har mottagits
av den skattskyldige. Har skattskyldig övertagit annan skattskyldigs
verksamhet eller del därav äger han rätt till avdrag för ingående skatt
som hänför sig till den tidigare ägarens förvärv för verksamheten, i den
mån denne skulle haft rätt till avdrag om skatten hade betalats av honom.

Delägare i samfällighet för vattenreglering, väghållning eller liknande
ändamål får avdraga ingående skatt som hänför sig till samfällighetens
förvärv med vad som belöper på hans andel i samfälligheten. Vad som nu
har sagts gäller endast i den mån i samfälligheten deltagande fastighet
används i verksamhet som medför skattskyldighet.

Äger ett svenskt aktiebolag, en svensk ekonomisk förening eller en svensk
ömsesidig skadeförsäkringsanstalt (moderföretag) mer än nio tiondelar av
aktierna i ett eller flera svenska aktiebolag (helägda dotterbolag) och
tillhandahåller ett av företagen något annat av företagen en tjänst som
inte är skattepliktig får det andra företaget göra avdrag för den skatt
som belöper på det förstnämnda företagets förvärv eller införsel för
tillhandahållande av tjänsten, i den mån avdragsrätt hade förelegat om
förvärvet eller införseln hade gjorts av det skattskyldiga företaget. Vad
nu har sagts gäller även aktiebolag vars aktier till mer än nio tiondelar
ägs av ett eller flera helägda dotterbolag.

Förvärvar skattskyldig mot vederlag skattepliktig vara inom landet från
den som inte är skattskyldig för omsättning av varan, skall som ingående
mervärdeskatt för den skattskyldige anses 20 procent av vederlaget. Om
förvärvet avser sådan vara för vilken skatt utgår med 21 procent av
beskattningsvärdet enligt 13 § andra stycket, skall som ingående
mervärdeskatt dock anses 17,36 procent av vederlaget. Vad nu sagts gäller
även den som är skattskyldig för förmedling som avses i punkt 3 första
stycket av anvisningarna till 2 §. Redovisar skattskyldig olika verksamheter
var för sig får överskjutande ingående skatt i en verksamhet kvittas mot
utgående skatt i annan verksamhet.

Om återbetalning av överskjutande ingående skatt som ej kunnat kvittas
föreskriv s i 49 §.
                                (Se vidare anvisningarna.)
Lag (1993:772).

18 § Avdragsrätt föreligger icke för ingående skatt som belöper på

1) stadigvarande bostad,

2) anskaffning av personbil eller motorcykel för annan verksamhet än sådan
som avser yrkesmässig personbefordran, återförsäljning eller uthyrning,

3) utgifter för representation och liknande ändamål för vilka avdrag vid
inkomsttaxeringen inte medges enligt punkt 1 tredje stycket av anvisningarna
till 20 § kommunalskattelagen (1928:370).

Avdragsrätt föreligger inte för ingående skatt som belöper på hyra av
personbil eller motorcykel för annat ändamål än yrkesmässig personbefordran
eller återuthyrning i det fall fordonet endast i ringa omfattning används
i verksamhet som medför skattskyldighet.

Medför verksamhet endast delvis skattskyldighet, får ingående skatt vilken
hänför sig till förvärv eller införsel som till mer än 95 procent avser den
del av verksamheten som medför skattskyldighet avdragas utan uppdelning
efter skälig grund. Föreligger skattskyldighet för mer än 95 procent av
omsättningen, får ingående skatt som ej överstiger 1 000 kronor för visst
förvärv eller viss införsel avdragas utan uppdelning efter skälig grund.

Avdragsrätt föreligger inte för ingående skatt enligt 17 § åttonde stycket
vid förvärv av en vara som helt eller till väsentlig del består av guld,
silver eller platina, om varans inköpspris understiger 175 procent av
metallvärdet på inköpsdagen av det guld, silver eller platina som ingår i
varan. Detsamma gäller i fråga om skrot, avfall eller annan liknande vara,
som innehåller guld, silver eller platina.

Avdragsrätt föreligger inte heller för ingående skatt på försäljning från
fartyg enligt 2 a § sjunde stycket. Lag (1993:642).

18 a § Staten har inte avdragsrätt för ingående skatt.

En kommun har utöver vad som följer av 17 § första stycket rätt att göra
avdrag även för ingående skatt som hänför sig till en verksamhet som inte
medför skattskyldighet. I övrigt gäller bestämmelserna i 17 och 18 §§ i
tillämpliga delar. Lag (1990:576).

Registrering

19 § Skattskyldig, som bedriver verksamhet i vilken den skattepliktiga
omsättningen för beskattningsåret överstiger 200 000 kronor, skall anmäla
sig för registrering hos skattemyndigheten i det län, där hans hemorts-
kommun är belägen. Skattskyldig som inte är skyldig att lämna
självdeklaration enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och
kontrolluppgifter skall dock alltid anmäla sig för registrering.

Anmälan för registrering göres på blankett enligt fastställt formulär.
Driver någon flera verksamheter lämnas anmälan för varje särskild
verksamhet.

Om möjligt skall anmälan göras senast två veckor innan verksamhet som
medför anmälningsplikt påbörjas eller övertas. Vid ändring i förhållande
som upptagits i anmälningshandling skall skattemyndigheten underrättas
inom två veckor.

Skattemyndigheten beslutar om registrering och utfärdar särskilt bevis
om verkställd registrering. Vid registreringen tilldelas den redovisnings-
skyldige ett registreringsnummer.

Skattemyndigheten kan, om särskilda skäl föreligger, besluta om
registrering även om den skattepliktiga omsättningen inte överstiger
200 000 kronor.

En registrering kvarstår till dess skattemyndigheten beslutar att den
skall upphöra.

För att avgöra om anmälningsplikt föreligger får skattemyndigheten infordra
uppgifter från näringsidkare som inte har anmält sig för registrering.
Lag (1990:576).

(Se vidare anvisningarna.)

20 § Underlåter någon att i behörig ordning göra anmälan eller lämna
underrättelse eller uppgift enligt 19 § kan skattemyndigheten förelägga
honom att vid vite fullgöra sin skyldighet. Lag (1990:330).

Deklarationsskyldighet m.m.

21 § Skattskyldig som inte är anmälningspliktig enligt 19 § och inte heller
registrerats enligt 19 § femte stycket skall redovisa utgående och ingående
skatt i allmän självdeklaration för beskattningsåret. I fråga om förfarandet
vid beskattningen av sådan skattskyldig gäller inte bestämmelserna i 22--57
och 64 a--71 §§, utan i stället bestämmelserna i lagen (1990:325) om själv-
deklaration och kontrolluppgifter, taxeringslagen (1990:324) och uppbörds-
lagen (1953:272). Lag (1991:696).

22 § I annat fall än som avses i 21 § skall en särskild deklaration lämnas
för varje verksamhet för vilken särskild registrering skall ske. Deklaration
lämnas för varje redovisningsperiod så länge registreringen kvarstår. Redo-
visningsperiod omfattar två kalendermånader. Redovisningsperioder är januari
och februari, mars och april, maj och juni, juli och augusti, september och
oktober samt november och december.

Kan det antas att ingående skatt för viss skattskyldig regelmässigt kommer
att överstiga utgående skatt med minst 1 000 kronor varje månad kan
skattemyndigheten besluta att redovisningsperiod tills vidare skall vara
en kalendermånad. För sådan skattskyldig som registrerats trots att den
skattepliktiga omsättningen inte överstiger 200 000 kronor kan
skattemyndigheten besluta att redovisningsperioden skall vara helt
beskattningsår.

Deklaration skall lämnas till skattemyndigheten i det län, där den skatt-
skyldige registrerats, senast den 5 i andra månaden efter utgången av den
redovisningsperiod som deklarationen avser, om ej annat följer av anvis-
ningarna. Sker inbetalning av skatt enligt 42 § andra stycket i behörig
ordning, anses deklarationen ha lämnats till skattemyndigheten den dag
inbetalningskort eller gireringshandlingar kommit in till Posten Aktiebolag
eller, om staten har ingått avtal om förmedling av skatteinbetalningen med
en bank, till banken.

Deklaration skall avges på heder och samvete samt avfattas på blankett
enligt fastställt formulär.

Efter föreläggande skall deklaration lämnas även av den som inte enligt
första stycket är deklarationsskyldig.

Bestämmelserna i 4 kap. 2 § lagen (1990:325) om självdeklaration och
kontrolluppgifter gäller i tillämpliga delar i fråga om deklaration
för mervärdeskatt. Lag (1993:1705).

22 a § Visar den deklarationsskyldige att hinder på grund av särskilda
omständigheter möter att lämna deklaration inom föreskriven tid, får
skattemyndigheten medge honom anstånd med att lämna deklarationen.

Ansökan om anstånd skall ha kommit in till skattemyndigheten senast den
dag då deklarationen skulle ha lämnats.

Ändras förutsättningarna för anståndet innan anståndstiden har gått ut
skall anståndet omprövas. Lag (1990:330).

23 § Underlåter den som är deklarationsskyldig enligt 22 § första
stycket att lämna deklaration eller är deklaration ofullständig, kan
skattemyndigheten förelägga den deklarationsskyldige att fullgöra vad
som brister.

Föreläggande enligt första stycket eller enligt 22 § femte stycket får
förenas med vite. Lag (1990:330).

24 § Deklarationsskyldig skall i skälig omfattning genom räkenskaper,
anteckningar eller på annat lämpligt sätt sörja för att underlag finns
för fullgörande av deklarationsskyldigheten, för kontroll av deklaration
och för beskattningen.

Underlaget skall bevaras under sju år efter utgången av det kalenderår
under vilket beskattningsåret gått till ända.

Om skyldighet i vissa fall att föra räkenskaper gäller särskilda
bestämmelser. Lag (1990:330).

Skattekontroll

25 § Bestämmelserna i 3 kap. 17 § taxeringslagen (1990:324) gäller i
tillämpliga delar i fråga om uppgifter i deklarationer för mervärdeskatt
och andra handlingar som har avlämnats till ledning för beskattningen
eller upprättats eller för granskning omhändertagits av en myndighet vid
skattekontroll.

Handlingar som avses i första stycket skall förvaras hos skattemyndigheten.
Om inte regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver
något annat, skall handlingarna förstöras sju år efter utgången av det
kalenderår under vilket beskattningsåret gått ut. Lag (1990:330).

26 § Skattemyndigheten får förelägga den deklarationsskyldige att i den
omfattning som anges i föreläggandet lämna de upplysningar som behövs för
kontroll av deklarationen eller annars för beskattningen.

Skattemyndigheten får vidare förelägga den deklarationsskyldige att visa
upp kontrakt, kontoutdrag, räkningar, kvitton eller liknande handlingar
som behövs för kontroll av deklarationen.

Ett föreläggande får förenas med vite, om det finns anledning att anta
att den deklarationsskyldige annars inte följer föreläggandet.

Bestämmelserna i 3 kap. 6 § taxeringslagen (1990:324) gäller i fråga om
befrielse från skyldigheten att lämna upplysningar eller visa upp
handling. Lag (1990:330).

26 a § Om den som granskar en registreringsanmälan eller en deklaration
finner att lämnade uppgifter bör kontrolleras genom avstämning mot räken-
skaper, anteckningar eller andra handlingar får han efter överenskommelse
med uppgiftslämnaren göra en sådan avstämning vid besök hos denne eller
annars vid personligt sammanträffande. Överenskommelse får även träffas om
besiktning av lokaler, inventarier, lager eller annat som är av betydelse
för skattekontrollen. Lag (1984:357).

27 § Skattemyndigheten får förelägga näringsidkare att lämna uppgift om
skattepliktig vara eller tjänst som han förvärvat av, sålt till eller
tillhandahållit annan näringsidkare. Bestämmelserna om befrielse från
uppgiftsskyldighet i 3 kap. 3 § och 4 kap. 6 § tredje stycket lagen
(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter gäller i
tillämpliga delar.

Bestämmelserna i 3 kap. 16 § taxeringslagen (1990:324) gäller i
tillämpliga delar i fråga om kontroll av mervärdeskatt. Lag (1990:330).

28 § För kontroll av att deklarations- eller uppgiftsskyldigheten har
fullgjorts riktigt och fullständigt eller för att på annat sätt få
upplysning till ledning för beskattningen, får skatterevision göras hos
den som är deklarations- eller uppgiftsskyldig. Skatterevision får också
göras hos den som har anmält sig för registrering för kontroll av att
lämnade uppgifter är riktiga och fullständiga.

Beslut om skatterevision meddelas av skattemyndigheten eller
riksskatteverket.

I övrigt gäller i fråga om skatterevision i tillämpliga delar
bestämmelserna om taxeringsrevision i 3 kap. 8--14 §§ taxeringslagen
(1990:324). Lag (1990:330).

29 § Riksskatteverket får meddela föreläggande enligt 26 eller 27 §.
Lag (1990:330).

Beskattningsbeslut

30 § Beskattningsbeslut fattas för varje redovisningsperiod med ledning
av deklaration och övriga tillgängliga handlingar.

Kan inte skatten beräknas tillförlitligt med ledning av handling som
avses i första stycket får beskattningsbeslutet fattas efter skälig
grund. Lag (1990:330).

31 § har upphävts genom lag (1979:304).

32 § Har den skattskyldige lämnat deklaration inom den tid som anges i
22 § eller inom den tid som anges i ett beslut om anstånd med att lämna
deklaration anses beskattningsbeslut ha fattats i enlighet med
deklarationen.

Om deklarationen inte har kommit in till skattemyndigheten inom den tid
som anges i första stycket, anses skatten genom beskattningsbeslut ha
bestämts till noll kronor. Kommer deklarationen in till skattemyndigheten
vid en senare tidpunkt anses beslut i stället ha fattats i enlighet med
deklarationen, om inte ett omprövningsbeslut har meddelats dessförinnan.
Lag (1990:330).

Omprövning

33 § Skattemyndigheten skall ompröva ett beskattningsbeslut i en fråga som
kan ha betydelse för beskattningen, om den skattskyldige begär det eller
om det finns andra skäl. Att omprövning skall ske när den skattskyldige
överklagat ett beskattningsbeslut framgår av 54 §.

Skattemyndigheten får avstå från att på eget initiativ ompröva ett
beslut, om omprövningen skulle avse endast ett mindre belopp.

Om en fråga som avses i första stycket har avgjorts av allmän
förvaltningsdomstol, får skattemyndigheten inte ompröva frågan.
Lag (1990:330).

Omprövning på begäran av den skattskyldige

34 § Vill den skattskyldige begära omprövning, skall han göra detta
skriftligt. Begäran skall ha kommit in till skattemyndigheten senast
sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret
har gått ut.

Om den skattskyldige gör sannolikt att han inte inom två månader före
utgången av den tid som anges i första stycket fått kännedom om ett
beskattningsbeslut som är till hans nackdel eller annan handling med
uppgift om skattens storlek, får han ändå begära omprövning. Begäran
skall ha kommit in inom två månader från den dag han fick sådan
kännedom.

Har den skattskyldige inom den tid som anges i första eller andra
stycket gett in skrivelsen med begäran om omprövning till en annan
skattemyndighet än den som fattat beslutet eller till en allmän
förvaltningsdomstol, får ärendet ändå prövas. Skrivelsen skall då
omedelbart översändas till den skattemyndighet som fattat beslutet
med uppgift om den dag då handlingen kom in till myndigheten eller
domstolen. Lag (1990:330).

34 a § Om en begäran om omprövning inte är egenhändigt undertecknad av
den skattskyldige eller hans ombud, får skattemyndigheten utfärda
föreläggande om att undertecknande skall ske med påföljd att omprövning
annars inte görs. Lag (1990:330).

34 b § Trots bestämmelsen i 33 § tredje stycket får en fråga som har
avgjorts av länsrätt eller kammarrätt genom beslut som vunnit laga kraft
omprövas, om beslutet avviker från rättstillämpningen i ett
regeringsrättsavgörande som har meddelats därefter. Lag (1990:330).

Omprövning på initiativ av skattemyndigheten

35 § Omprövar skattemyndigheten självmant ett beslut får omprövningsbeslut
som är till den skattskyldiges fördel meddelas senast under sjätte året
efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut.

Ett sådant omprövningsbeslut får meddelas även efter den tid som anges i
första stycket om det föranleds av skattemyndighets beskattningsbeslut
eller allmän förvaltningsdomstols beslut i mål om skatt enligt denna lag
avseende annan redovisningsperiod eller annan skattskyldig. Lag (1990:330).

36 § Ett omprövningsbeslut som är till nackdel för den skattskyldige får,
utom i fall som avses i andra stycket och i 38 §, inte meddelas senare än
under andra året efter utgången av det kalenderår under vilket
beskattningsåret har gått ut.

Har den skattskyldige inte gett in deklaration i rätt tid, får ett
omprövningsbeslut som är till hans nackdel meddelas efter utgången av
den tid som anges i första stycket. Ett sådant omprövningsbeslut får
meddelas inom ett år från den dag deklarationen kom in till skattemyndig-
heten, dock senast under sjätte året efter utgången av det kalenderår
under vilket beskattningsåret har gått ut. Lag (1990:330).

Efterbeskattning

37 § Skattemyndigheten får meddela ett omprövningsbeslut som är till
nackdel för den skattskyldige efter utgången av den tid som anges i 36 §
första stycket under de förutsättningar och på det sätt som anges i
38--40 §§ (efterbeskattning). Lag (1990:330).

38 § Efterbeskattning får ske om den skattskyldige

1. i deklaration eller på annat sätt under förfarandet lämnat oriktig
uppgift till ledning för beskattningen,

2. lämnat oriktig uppgift i mål om skatt eller

3. underlåtit att lämna deklaration eller infordrad uppgift

och den oriktiga uppgiften eller underlåtenheten medfört att ett
beskattningsbeslut blivit felaktigt eller inte fattats.

Efterbeskattning får också ske

1. vid rättelse av felräkning, misskrivning eller annat uppenbart
förbiseende,

2. när en ändring föranleds av beslut som anges i 35 § andra stycket.

Efterbeskattning som avser annat än omprövning enligt andra stycket 2
får ske endast om den avser belopp av någon betydelse. Efterbeskattning
får inte ske om beslutet med hänsyn till omständigheterna skulle framstå
som uppenbart oskäligt eller om skattemyndigheten tidigare fattat beslut
om efterbeskattning avseende samma fråga. Lag (1991:1905).

39 § Skattemyndighetens beslut om efterbeskattning skall meddelas senast
under sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket beskatt-
ningsåret har gått ut, om inte annat anges i 40 §. Lag (1990:330).

40 § Beslut om efterbeskattning enligt 38 § andra stycket 2 får meddelas
även efter den tid som anges i 39 § men senast sex månader efter det
beslut som föranleder ändringen.

Beslut om efterbeskattning på grund av oriktig uppgift i omprövningsärende
eller mål om skatt får meddelas efter den tid som anges i 39 § men senast
inom ett år efter utgången av den månad då skattemyndighetens eller
domstolens beslut i ärendet eller målet har vunnit laga kraft.

Om den skattskyldige har avlidit, får beslut om efterbeskattning inte
meddelas efter utgången av det andra året efter det kalenderår då
bouppteckningen efter honom lämnats in för registrering.

Har den skattskyldige, på sätt anges i 14 § andra stycket skattebrottslagen
(1971:69), delgetts underrättelse om misstanke om brott som avser
mervärdeskatt för honom eller har åtal väckts mot honom för sådant brott,
får beslut om efterbeskattning meddelas för den redovisningsperiod som
brottet avser även efter utgången av i 39 § angiven tid. Detsamma gäller,
om tiden för att ådöma den skattskyldige påföljd för sådant brott har
förlängts genom beslut enligt 14 a § skattebrottslagen.

Beslut om efterbeskattning får i fall som avses i 12 § skattebrottslagen
också meddelas efter utgången av den tid som anges i 39 §.

Beslut om efterbeskattning enligt fjärde stycket skall meddelas före
utgången av kalenderåret efter det då någon av de där angivna åtgärderna
först vidtogs. Beslut om efterbeskattning enligt femte stycket skall
meddelas före utgången av kalenderåret efter det år då åtgärd som avses
i 12 § skattebrottslagen vidtogs. Har den skattskyldige avlidit, skall
dock beslut om efterbeskattning meddelas inom sex månader från
dödsfallet.

Beslut om efterbeskattning enligt fjärde stycket skall, utom i fall som
avses i 12 § skattebrottslagen, undanröjas av skattemyndigheten, om åtal
inte väcks på grundval av den förundersökning som föranlett underrättelsen
om brottsmisstanke eller beslutet om tidsförlängning eller, om åtal har
väckts, åtalet läggs ned eller inte bifalls till någon del.

Vad som sägs i fjärde--sjunde styckena tillämpas också beträffande en
juridisk persons beskattning om åtgärd som avses i fjärde stycket har
vidtagits mot den som har företrätt den juridiska personen eller om fall
som avses i 12 § skattebrottslagen föreligger beträffande honom.
Lag (1990:330).

Beslut om skatteberäkning

40 a § Skattemyndigheten skall snarast efter det att en domstol meddelat
beslut i ett mål om skatt fatta det beslut om skatteberäkning som föranleds
av domstolens beslut. Lag (1990:330).

Gemensamma bestämmelser om beskattningsbeslut m.m.

40 b § Efter utgången av den tid inom vilken deklaration för den sista
redovisningsperioden under beskattningsåret skall lämnas enligt 22 § får
sådan ändring av beskattningsbeslut som berör mer än en redovisningsperiod
under beskattningsåret hänföras till den sista redovisningsperioden under
beskattningsåret. Lag (1990:330).

41 § Beskattningsbeslut och beslut i annat beskattningsärende meddelas av
skattemyndigheten i det län där den skattskyldige är registrerad eller, om
han inte är registrerad, där han bort vara registrerad.

Bestämmelserna i 2 kap. 2 § tredje stycket taxeringslagen (1990:324) gäller
även i fråga om beslut i beskattningsärende.

Om ett beskattningsärende har ett nära samband med ett taxeringsärende som
enligt 2 kap. 4 § taxeringslagen skall avgöras i skattenämnd och det är
lämpligt att ärendena prövas i ett sammanhang, får även beskattningsärendet
avgöras i skattenämnd. Lag (1990:1319).

Inbetalning av skatt

42 § Skatt för viss redovisningsperiod förfaller till betalning den dag då
deklarationen senast skall lämnas enligt 22 § tredje stycket eller, om
anstånd medgetts enligt 22 a §, senast den dag då deklarationen skall
lämnas enligt anståndsbeslutet.

Skatten betalas genom insättning på särskilt konto. Lag (1993:772).

43 § Skatt som fastställts på annat sätt än enligt 32 § betalas inom tid
som skattemyndigheten bestämmer.

Om synnerliga skäl föreligger kan skattemyndigheten besluta att betalningen
av skatten uppdelas på högst tre inbetalningstillfällen. Lag (1990:330).

44 § Inbetalning av skatt anses ha skett den dag inbetalningskort eller
gireringshandlingar kommit in till Posten Aktiebolag eller, om staten har
ingått avtal om förmedling av skatteinbetalningen med en bank, till banken.
Lag (1993:1705).

44 a § Ränta (respitränta) skall tas ut på skatt som avses i 43 § om skatten
inte uppskattats med stöd av 30 § andra stycket i avsaknad av deklaration.
Ränta beräknas från den dag då skatten skulle ha betalats enligt 42 § till
och med den dag skatten skall betalas enligt skattemyndighetens beslut.
Ränta på skatt, som motsvarar tidigare återbetalat skattebelopp, skall dock
beräknas från utgången av den månad då beloppet återbetalades. Vid
ränteberäkningen gäller bestämmelserna i 32 § uppbördslagen (1953:272) i
tillämpliga delar.

Skattemyndigheten får befria en skattskyldig helt eller delvis från
skyldigheten att betala respitränta, om det finns synnerliga skäl.

Bestämmelserna i denna lag om beskattningsbeslut gäller för beslut om
respitränta. Lag (1992:627).

Anstånd med betalning av skatt

45 § Är skattskyldigs skattebetalningsförmåga nedsatt på grund av sjukdom
eller annan oförvållad omständighet och föreligger synnerligen ömmande
omständigheter, kan den skattskyldige få anstånd med betalning av den skatt
som förfaller till betalning närmast efter det ansökan om anstånd gjorts.
Anståndet får avse hela skatten eller del därav. Anståndstiden får bestämmas
till längst ett år efter utgången av den månad under vilken skatten
förfaller till betalning.

Beslut om anstånd meddelas av skattemyndigheten.

Har den skattskyldiges ekonomiska förhållanden undergått väsentlig
förbättring sedan anstånd beviljats, skall frågan om anstånd omprövas.
Lag (1990:330).

46 § Om ett beskattningsbeslut överklagats, den skattskyldige begärt
omprövning eller det annars kan antas att skatten kommer att sättas ned,
kan den skattskyldige av skattemyndigheten få anstånd med att betala
skatten. Bestämmelserna i 49 § 1, 2 och 3 mom. uppbördslagen (1953:272)
gäller då i tillämpliga delar.

Den som fått anstånd enligt första stycket skall betala ränta
(anståndsränta) för den del av anståndsbeloppet som skall betalas senast
vid anståndstidens utgång. Vid ränteberäkningen gäller bestämmelserna i
49 § 4 mom. uppbördslagen.

Skattemyndigheten får befria en skattskyldig helt eller delvis från
skyldigheten att betala anståndsränta om det finns synnerliga skäl.

Bestämmelserna i denna lag om beskattningsbeslut gäller för beslut om
anståndsränta. Lag (1992:627).

Indrivning av skatt m.m.

47 § En avgift (dröjsmålsavgift) skall tas ut på

1. skatt som tagits upp i en deklaration men inte betalas inom den tid
som anges i 42 §,

2. skatt som beräknats med stöd av 30 § andra stycket i avsaknad av
deklaration,

3. skatt i övrigt, ränta och skattetillägg som inte betalas inom den tid
som har bestämts enligt 43 §.

Har anstånd med betalning av skatten medgetts enligt 45 eller 46 §, tas
dröjsmålsavgift ut endast på det belopp som inte har betalats senast vid
anståndstidens utgång.

Dröjsmålsavgiften beräknas enligt 58 § 2--5 mom. uppbördslagen (1953:272).
När dröjsmålsavgift tas ut enligt första stycket 2 anses skatten ha
förfallit till betalning inom tid som anges i 42 §.

Skattemyndigheten får medge befrielse helt eller delvis från skyldigheten
att betala dröjsmålsavgift, om det finns särskilda skäl.

Bestämmelserna i denna lag om beskattningsbeslut gäller i tillämpliga
delar i fråga om beslut om dröjsmålsavgift. Lag (1992:627).

48 § Skatt, ränta eller dröjsmålsavgift som inte har betalats in i rätt tid
skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte
behöver begäras för ett ringa belopp.

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av
statliga fordringar m. m. Vid indrivning får verkställighet enligt
utsökningsbalken ske.

Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att
betala skatt, ränta eller dröjsmålsavgift. Lag (1993:898).

48 a § Har någon, i egenskap av företrädare för skattskyldig som är
juridisk person, uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att betala
in skatt i den tid och ordning som anges i 22, 22 a och 42 §§, är han
tillsammans med den skattskyldige betalningsskyldig för skattebeloppet,
ränta och dröjsmålsavgift enligt 47 §. Om företrädaren uppsåtligen
eller av grov oaktsamhet lämnat uppgifter som föranlett att den skattskyldige
tillgodoförts överskjutande ingående skatt enligt 49 § med för stort belopp,
är han tillsammans med den skattskyldige skyldig att betala tillbaka
beloppet samt därpå belöpande skattetillägg, ränta och dröjsmålsavgift.

Betalningsskyldighet som följer av första stycket får jämkas eller
efterges om det föreligger särskilda skäl.

Talan om att ålägga betalningsskyldighet skall föras vid allmän domstol.
Talan får inte väckas sedan den skattskyldiges betalningsskyldighet för
skattebeloppet har bortfallit enligt lagen (1982:188) om preskription av
skattefordringar m. m. Hos den som har blivit ålagd betalningsskyldighet
får indrivning ske i sammaordning som gäller för skatt.

Den som fullgjort betalningsskyldighet för skattebelopp, ränta eller
dröjsmålsavgift enligt första stycket får söka beloppet åter av den
skattskyldige.

Bestämmelsen i 4 § preskriptionslagen (1981:130) gäller i fråga om
regressfordran enligt fjärde stycket. Lag (1993:1553).

Återbetalning av skatt

49 § Överstiger ingående avdragsgill skatt enligt deklaration den utgående
skatten, återbetalar skattemyndigheten det överskjutande beloppet i den
mån kvittning inte skett enligt 17 § nionde stycket.

Överstiger skatt som skattskyldig betalat för viss redovisningsperiod
beslutad skatt, återbetalar skattemyndigheten det överskjutande beloppet.

Den som i annat fall får nedsättning i eller befrielse från skatt som
avkrävts honom, återfår av skattemyndigheten vad han betalat för mycket.

Om den skattskyldige står i skuld för mervärdeskatt, har han vid
återbetalning enligt första, andra eller tredje stycket rätt att återfå
bara vad som överstiger skulden och de räntor och avgifter som belöper
på denna. Detsamma gäller om den skattskyldige har en skuld som avser
till betalning förfallen skatt enligt uppbördslagen (1953:272), skatt
enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster,
arbetsgivaravgift enligt lagen (1981:691) om socialavgifter eller avgift
enligt lagen (1982:423) om allmän löneavgift. I lagen (1985:146) om
avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter finns också
föreskrifter som begränsar rätten till återbetalning.

Fordran på överskjutande ingående skatt eller ränta på sådan skatt får ej
särskilt överlåtas eller utmätas.

I övrigt gäller för återbetalning av mervärdeskatt uppbördslagens
bestämmelser om restitution av skatt i tillämpliga delar. Lag (1993:898).

50 § Ränta (restitutionsränta) skall betalas på skatt, skattetillägg,
ränta och dröjsmålsavgift som skall återbetalas enligt 49 § första och
andra styckena.

Ränta beräknas från utgången av den första månaden efter den då
deklarationen för den redovisningsperiod skatten avser skall lämnas
enligt 22 § tredje stycket. Har deklaration lämnats senare eller har
betalning skett efter den tidpunkt som anges i 42 §, beräknas ränta från
utgången av den första månaden efter den då deklaration lämnats eller
betalning skett. Ränta beräknas till och med den månad då beloppet
återbetalas. Vid ränteberäkningen gäller 69 § 2 mom. uppbördslagen
(1953:272) i tillämpliga delar.

Vid återbetalning som skett med stöd av 76--76 b §§ betalas inte ränta.

Bestämmelserna i denna lag om beskattningsbeslut gäller för beslut om
restitutionsränta. Lag (1992:627).

Överklagande

51 § Följande beslut av skattemyndighet får överklagas hos länsrätten:

1. beskattningsbeslut i en fråga som kan ha betydelse för beskattningen,

2. beslut att avvisa en begäran om omprövning av beskattningsbeslut,

3. beslut enligt 19 § fjärde och femte styckena i fråga om registrering,
samt

4. beslut om skattskyldighet eller anstånd med att lämna deklaration
eller betala skatt.

Följande beslut får inte överklagas:

1. beslut om skatterevision, samt

2. skattemyndighetens beslut i fråga om föreläggande av vite.

Skattemyndighetens beslut i övrigt enligt denna lag överklagas hos
riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.
Lag (1992:627).

52 § Den skattskyldiges överklagande enligt 51 § första stycket skall
vara skriftligt och ha kommit in inom sex år efter utgången av det
kalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut. Om
beskattningsbeslutet har meddelats efter den 30 juni sjätte året efter
det kalenderår under vilket det beskattningsår som beslutet avser har
gått ut och den skattskyldige har fått del av beslutet efter utgången
av oktober samma år, får överklagandet dock komma in inom två månader
från den dag då den skattskyldige fick del av beslutet.

Den skattskyldige får överklaga ett beskattningsbeslut även om det inte
gått honom emot. Lag (1990:330).

53 § Skattemyndigheten skall pröva om den skattskyldiges överklagande
har kommit in i rätt tid. Har överklagandet kommit in för sent, skall
myndigheten avvisa det, om inte annat följer av andra eller tredje
stycket.

Överklagandet skall inte avvisas, om förseningen beror på att
skattemyndigheten har lämnat den skattskyldige en felaktig underrättelse
om hur man överklagar.

Överklagandet skall inte heller avvisas, om det inom överklagandetiden
kommit in till en annan skattemyndighet än den som fattat beslutet eller
till en allmän förvaltningsdomstol. Överklagandet skall då omedelbart
översändas till den skattemyndighet som fattat beslutet med uppgift om
den dag då handlingen kom in till skattemyndigheten. Lag (1990:330).

54 § Skattemyndigheten skall snarast ompröva det överklagade beslutet.
Detta gäller dock inte om överklagandet skall avvisas enligt 53 § eller
hinder mot omprövning föreligger enligt 33 § tredje stycket.

Ett överklagande förfaller, om skattemyndigheten ändrar beslutet så som
den skattskyldige begär.

Om myndigheten ändrar beslutet på annat sätt än den skattskyldige begär,
skall överklagandet anses omfatta det nya beslutet. Finns skäl för det,
får myndigheten lämna den skattskyldige tillfälle att återkalla
överklagandet. Lag (1990:330).

55 § Om överklagandet inte avvisas enligt 53 § eller förfaller enligt 54 §,
skall skattemyndigheten överlämna överklagandet, sitt omprövningsbeslut och
övriga handlingar i ärendet till länsrätten. Om det finns särkilda skäl får
överklagandet överlämnas till länsrätten utan föregående omprövning.
Lag (1990:330).

56 § Överklagande av riksskatteverket skall vara skriftligt och ha kommit
in inom tidsfrist som enligt 35, 36, 39 och 40 §§ gäller för beslut om
omprövning på initiativ av skattemyndighet eller efter sådan tid men inom
två månader från den dag det överklagade beslutet meddelades.

Överklagas ett omprövningsbeslut som avser efterbeskattning och yrkas
ändring till den skattskyldiges nackdel, skall överklagandet ha kommit
in inom två månader från den dag beslutet meddelades.

Om riksskatteverket har överklagat ett beskattningsbeslut, skall därav
föranledd talan om särskild avgift föras samtidigt. Lag (1990:330).

57 § Bestämmelserna i 6 kap. 10--24 §§ taxeringslagen (1990:324) gäller
för mål enligt denna lag.

Länsrättens beslut i anledning av överklagande av beslut rörande anstånd
med att lämna deklaration eller betala skatt, får inte överklagas.
Lag (1990:330).

Import

58 § Införs annan skattepliktig vara än värme, kyla eller elektrisk kraft
till landet skall skatt erläggas till tullmyndighet. Tullagen (1987:1065)
gäller i fråga om skatten. Bestämmelserna i 7, 8 och 13 §§ gäller i
tillämpliga delar i fråga om import av vara.

Skyldighet att erlägga skatt föreligger dock inte för trycksak som är
tullfri enligt tulltaxelagen (1987:1068) eller framkallad eller enbart
exponerad mikrofilm, när varan införs till landet som gåva eller annars
utan vederlag, och inte heller för spritdryck, vin, starköl eller tobaksvara
vid införsel till landet i den ordning som avses i 18 § 4, 6 eller 7 lagen
(1977:293) om handel med drycker eller i 1 § andra stycket lagen (1961:394)
om tobaksskatt. Lag (1990:576).

(Se vidare anvisningarna.)

59 § Vid import av vara är beskattningsvärdet lika med tullvärdet med
tillägg av tull samt annan statlig avgift eller skatt än mervärdeskatt.

Vid bestämmande av beskattningsvärdet i fall som avses i 15 § lagen
(1987:1069) om tullfrihet m. m. iakttas att, om varan

reparerats i utlandet, beskattningsvärdet är lika med det belopp som
betingats för reparationen med tillägg som i första stycket sägs,

bearbetats på annat sätt eller tillverkats av svenskt eller i Sverige
förtullat material, avdrag får medges för vad som i annan ordning belagts
med mervärdeskatt,

tillverkats med utnyttjande av svenskt konstruktionsarbete eller annan
liknande svensk prestation, avdrag får medges för värdet av sådant arbete
eller sådan prestation. Lag (1990:576).

60 § Vid import skall mervärdeskatt erläggas av importören för följande
tjänster

1. reklamtjänst,

2. automatisk databehandling och utarbetande av system eller program för
automatisk databehandling,

3. tillhandahållande av information,

4. tjänst avseende fastighet i Sverige,

5. skrivtjänst och översättningstjänst,

6. upplåtelse eller överlåtelse av rätt till patent, nyttjanderätt till
konstruktion eller uppfinning, mönsterrätt, varumärkesrätt, rätt som
omfattas av lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga
verk eller av lagen (1960:730) om rätt till fotografisk bild samt rätt att
utnyttja sådana system eller program för automatisk databehandling som inte
är skyddade genom lagen om upphovsrätt till litterära och konstnärliga
verk,

7. kontroll eller analys av vara,

8. annan tjänst av ekonomisk, juridisk, administrativ eller därmed
jämförlig art.

Med import av tjänst avses att en tjänst som skall tillgodogöras inom
landet tillhandahålls eller förmedlas av en utländsk företagare som inte
är skattskyldig här i landet. Skatteplikten avser endast tjänst som skulle
ha varit skattepliktig om den tillhandahållits eller förmedlats av någon
som är skattskyldig här i landet.

Skatt enligt denna paragraf skall inte erläggas

1. av staten eller en kommun,

2. av den som, om tjänsten anskaffats inom landet, skulle ha haft rätt
till avdrag motsvarande hela den ingående skatten,

3. om importen inte sker i en yrkesmässig verksamhet och dess sammanlagda
beskattningsvärde uppgår till högst 30 000 kronor för beskattningsåret.

Skyldighet att erlägga skatt enligt denna paragraf medför inte rätt till
avdrag för ingående skatt enligt 17 §. Avser erlagd skatt import av
tjänst som delvis är hänförlig till skattepliktig verksamhet, får dock
avdrag göras på sätt som anges i andra stycket tredje meningen
anvisningarna till 17 §. Lag (1990:576).

Riksskatteverket

61 § Riksskatteverket leder och ansvarar för skatteförvaltningens
verksamhet enligt denna lag. Lag (1986:1289).

62 § har upphävts genom lag (1990:330).

Förhandsbesked

63 § Den särskilda nämnd som avses i 2 § lagen (1951:442) om
förhandsbesked i taxeringsfrågor (skatterättsnämnden) kan på ansökan av
den som bedriver eller ämnar bedriva verksamhet som medför skyldighet
att erlägga mervärdeskatt meddela förhandsbesked i fråga som avser
sökandens skattskyldighet. Förhandsbesked får meddelas om det är av vikt
med hänsyn till sökandens intresse eller för en enhetlig lagtolkning
eller rättstillämpning.

En ansökan om förhandsbesked skall vara skriftlig och ges in före
ingången av den första redovisningsperiod som berörs av den fråga
förhandsbeskedet gäller.

I övrigt gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 2--4 §§, 5 § andra
stycket och 6--11 §§ lagen om förhandsbesked i taxeringsfrågor.
Lag (1991:178).

64 § har upphävts genom lag (1990:330).

Särskilda avgifter

64 a § Har en skattskyldig i deklaration eller annat skriftligt meddelande,
som han under förfarandet avgett till ledning för beskattningen, lämnat
uppgift som befinns oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg)
påföras honom med tjugo procent av det skattebelopp, som ej skulle ha
påförts eller som felaktigt skulle ha tillgodoräknats honom om den oriktiga
uppgiften godtagits. Detsamma gäller om den skattskyldige har lämnat en
sådan uppgift i mål om skatt och uppgiften inte har godtagits efter
prövning i sak.

Avgiftsberäkning enligt första stycket sker efter tio procent när den
oriktiga uppgiften avser periodisering eller därmed jämställd fråga.

Har deklaration lämnats men avvikelse skett från denna med stöd av 30 §
andra stycket, påförs den skattskyldige skattetillägg med tjugo procent
av den skatt som till följd av uppskattning påförs den skattskyldige
utöver vad som annars skulle ha påförts eller ej tillgodoräknats honom.
Till den del uppskattningen innefattar rättelse av oriktig uppgift från
den skattskyldige skall dock skattetillägg utgå enligt första eller
andra stycket.

Har uppskattning skett med stöd av 30 § andra stycket på grund av
utebliven deklaration, påförs den skattskyldige skattetillägg med tjugo
procent av den skatt som påförs honom till följd av uppskattningen
utöver den skatt som skulle ha påförts enligt de skriftliga uppgifter
han kan ha lämnat till ledning för beskattningen. Till den del
uppskattningen innefattar rättelse av oriktig uppgift från den
skattskyldige skall dock skattetillägg utgå enligt första eller andra
stycket.

Underlag för skattetillägg skall bestämmas utan hänsyn till invändningar
rörande annan fråga än den som föranlett tillägget. Lag (1991:1905).

64 b § Skattetillägg enligt 64 a § fjärde stycket skall undanröjas om
deklaration kommit in inom en månad från utgången av den månad då den
skattskyldige fått del av beslutet om skattetillägg. Lag (1992:1184).

64 c § har upphävts genom lag (1990:330).

64 d § Skattetillägg utgår ej i samband med rättelse av felräkning eller
misskrivning, som uppenbart framgår av deklaration eller annat
skriftligt meddelande från den skattskyldige.

Skattetillägg utgår ej heller i den mån avvikelse avser bedömning av i
skriftligt meddelande framställt yrkande, såsom fråga om yrkat avdrag
eller värde av uttag, och avvikelsen icke gäller uppgift i sak.

Har skattskyldig frivilligt rättat oriktig uppgift, utgår icke
skattetillägg. Lag (1978:197).

64 e § har upphävts genom lag (1992:627).

64 f § Särskild avgift får helt eftergivas, om felaktigheten eller
underlåtenheten kan antagas ha sådant samband med den skattskyldiges
ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller därmed jämförligt förhållande
att den kan anses ursäktlig. Detsamma gäller om felaktigheten eller
underlåtenheten framstår som ursäktlig med hänsyn till den oriktiga
uppgiftens beskaffenhet eller annan särskild omständighet eller om det
framstår som uppenbart oskäligt att ta ut den särskilda avgiften.

Skattetillägget får helt eftergivas även i det fall då det belopp som
kunde ha undandragits genom felaktigheten eller underlåtenheten är att
anse som ringa.

Särskild avgift får icke påföras sedan skattskyldig har avlidit. Lag
(1991:1905).

64 g § Skattemyndigheten prövar fråga om särskild avgift. Beslut om
skattetillägg på grund av oriktig uppgift i mål om skatt får meddelas
inom ett år från utgången av den månad då dom eller slutligt beslut i
målet vunnit laga kraft.

Har skattskyldig hemställt om eftergift av beslutad avgift, meddelas
nytt beslut i avgiftsfrågan även om hemställan inte bifallits.

Utan hinder av vad som annars föreskrivs om omprövning och överklagande,
skall skattskyldigs yrkande i fråga om särskild avgift prövas, om beslut
i den beskattningsfråga som föranlett avgiften inte har vunnit laga
kraft. Detsamma gäller sådant yrkande av riksskatteverket till förmån
för skattskyldig. Lag (1990:330).

64 h § Bestämmelserna om eftergift skall beaktas även om yrkande härom
ej har framställts, i den mån det föranleds av vad som förekommit i
ärendet eller målet om särskild avgift.

Ändras ett beskattningsbeslut i en fråga som föranlett skattetillägg
skall skattemyndigheten vidta den ändring av beslutet om skattetillägg
som föranleds av beskattningsbeslutet. Lag (1991:1905).

64 i § Särskild avgift anges i helt krontal så att öretal bortfaller.
Avgift eller för en och samma redovisningsperiod utgående avgifter, som
ej uppgår till 100 kronor, påförs ej. Lag (1978:197).

64 j § Bestämmelserna i 64 a-64 i §§ gäller i tillämpliga delar även den
som oriktigt har uppgivit sig driva verksamhet som medför
skattskyldighet enligt denna lag. Lag (1978:197).

64 k § Om ej annat framgår av vad som föreskrivs i 64 a--64 j §§ gäller
bestämmelserna i denna lag, med undantag av 38 § första stycket och
andra stycket 2 samt 76 § första stycket, i tillämpliga delar i fråga om
särskild avgift. Lag (1990:330).

64 l § Bestämmelserna om särskild avgift enligt denna lag tillämpas icke
i de fall skatt fastställs och uppbärs vid införsel. Lag (1978:197).

Vite

65 § har upphävts genom lag (1980:204).

66 § har upphävts genom lag (1971:71).

67 § har upphävts genom lag (1971:71).

68 § har upphävts genom lag (1971:71).

69 § Vite får inte föreläggas staten, kommun eller tjänsteman i tjänsten.
Har vite förelagts också med stöd av bestämmelse i taxeringslagen
(1990:324) eller lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter
prövas fråga om utdömande av vitet av den länsrätt som är behörig enligt
nämnda lagar.

Vid prövning av en fråga om utdömande av vite får även vitets lämplighet
bedömas. Lag (1990:330).

Särskilda bestämmelser

70 § Belopp som avser omsättning, skatt, ränta eller dröjsmålsavgift
enligt denna lag anges i helt krontal så att öretal bortfaller.

Skattebelopp under 25 kronor behöver icke betalas in till staten och
återbetalas ej heller. Lag (1992:627).

71 § För mervärdeskatt, som påförts avliden eller oskiftat dödsbo efter
den som avlidit under den redovisningsperiod skatten avser, svarar
dödsboet icke med mera än tillgångarna i boet. Är boet skiftat svarar
bodelägare icke för mera än som av skatten belöper på hans lott och icke
i något fall med mera än hans lott i boet utgör.

72 § Vid beräkning av statlig skatt eller avgift, som enligt särskild
bestämmelse skall utgå efter försäljningspris eller annat liknande
värde, skall mervärdeskattens belopp icke inräknas i sådant värde.

73 § Utgående mervärdeskatt räknas icke som intäkt och ingående sådan
skatt icke som kostnad vid inkomsttaxeringen.

Har mervärdeskatt likväl medräknats vid inkomstredovisningen anses
skatten, i den mån den betalats till staten, som sådan speciell skatt,
för vilken avdrag får åtnjutas vid inkomsttaxeringen enligt
kommunalskattelagen. Till följd härav utgör återbetalad, avkortad eller
avskriven mervärdeskatt, för vilken avdrag medgivits vid
inkomsttaxeringen, skattepliktig intäkt vid inkomsttaxeringen.

Har återföring av mervärdeskatt gjorts enligt 15 § femte eller sjätte
stycket räknas det återförda beloppet, i den mån det har betalats till
staten, som driftkostnad vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet
enligt kommunalskattelagen eller kapital enligt lagen om statlig
inkomstskatt. Lag (1990:1153).

74 § Vid tillämpning av bestämmelserna i denna lag skall meddelande, som
lämnats för skattskyldig som är juridisk person, anses vara lämnat av
den skattskyldige, om det inte var uppenbart att uppgiftslämnaren saknat
behörighet att företräda den skattskyldige. Lag (1990:330).

75 § Beteckning i denna lag som förekommer i kommunalskattelagen, lagen
den 26 juli 1947 (nr 576) om statlig inkomstskatt, taxeringslagen eller
uppbördslagen har samma innebörd som i dessa författningar, om annat
icke anges. Lag (1974:885).

75 a § har upphävts genom lag (1986:1289).

76 § Föreligger synnerliga skäl kan regeringen eller myndighet som
regeringen bestämmer medge nedsättning av eller befrielse från
mervärdeskatt.

Medges befrielse från eller nedsättning av mervärdeskatt får medgivandet
avse även särskild avgift. Lag (1978:197).

76 a § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan medge
återbetalning av mervärdeskatt som hänför sig till vara eller tjänst som
förvärvas av utländsk beskickning eller diplomatisk personal vid sådan
beskickning eller av lönat konsulat eller lönad konsul eller av
internationell organisation eller personer knutna därtill. Lag
(1984:357).

76 b § Mervärdeskatt, som hänför sig till varor som införts eller
förvärvats för att föras ut ur landet och användas för utomlands
bedriven verksamhet, skall återbetalas, om införseln eller förvärvet
gjorts av ett FN-organ, ett statligt biståndsorgan eller en
riksomfattande hjälporganisation.

Skattemyndigheten i Kopparbergs län prövar frågor om återbetalning. Dess
beslut får överklagas hos länsrätten. Lag (1993:479).

77 § Vid granskning inom riksrevisionsverket av statens räkenskaper får
anmärkning icke framställas i fråga om fastställelse av mervärdeskatt.

78 § har upphävts genom lag (1990:576).

79 § Under tid då riksmöte ej pågår kan riksdagens finans- och
skatteutskott på förslag av regeringen bestämma om skattesats eller
besluta att skatt enligt denna lag skall börja eller upphöra att utgå.
Lag (1975:1400).

Anvisningar

till 1 §

Vad som enligt denna lag förstås med omsättning anges i punkt 2 av
anvisningarna till 2 §.

Mervärdeskatt utgår inte vid export. Lag (1990:576).

till 2 §

1. Verksamhet anses som yrkesmässig när inkomsten utgör skattepliktig
intäkt av näringsverksamhet enligt kommunalskattelagen (1928:370) eller
lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt samt när ersättningen vid
upplåtelse av avverkningsrätt eller avyttring av skogsprodukter utgör
intäkt av kapital enligt 25 § 2 mom. tredje stycket lagen om statlig
inkomstskatt.

Som yrkesmässig verksamhet räknas även omsättning av vara från fastighet
som avses i 5 § andra och tredje styckena kommunalskattelagen eller 2 §
7 mom. lagen om statlig inkomstskatt, uthyrning enligt 2 § tredje
stycket av sådan fastighet samt annan omsättning av varor eller tjänster
i former jämförliga med näringsverksamhet, allt under förutsättning att
omsättningen för beskattningsåret överstiger 30 000 kr. Skattskyldighet
för delägare i ett enkelt bolag bestäms av bolagets hela omsättning.
Motsvarande gäller vid samäganderätt.

Om staten, ett statligt affärsverk eller en kommun tillhandahåller
skattepliktiga varor eller tjänster mot vederlag utan att
tillhandahållandet ingår som ett led i en myndighetsutövning, är
verksamheten att anse som yrkesmässig oavsett om den bedrivs med
vinstsyfte eller ej. Omhändertagande och förstöring av avfall och
föroreningar samt avloppsrening, som sker mot vederlag, är att anse som
yrkesmässig verksamhet, även om åtgärderna ingår som ett led i en
myndighetsutövning.

Med kommun förstås i denna lag primärkommun och landstingskommun.

Försäljning av inventarier, material, avfallsprodukter eller liknande
varor i verksamhet som inte medför skattskyldighet anses inte som
yrkesmässig. Som yrkesmässig anses dock försäkringsföretags omsättning
av vara som övertagits i samband med skadereglering och
finansieringsföretags omsättning av vara som enligt köpeavtal återtagits
av företaget.

Om en arbetsgivare med verksamhet som inte medför skattskyldighet
tillhandahåller kost åt personal, räknas denna tjänst som yrkesmässig
verksamhet endast om det allmänna saluvärdet för beskattningsåret
överstiger 30 000 kr.

Skattskyldigs försäljning av personbil eller motorcykel anses som
yrkesmässig, endast om rätt till avdrag för ingående skatt som hänför
sig till den skattskyldiges förvärv av fordonet har förelegat.

Utgivning av program eller katalog för verksamhet som ej medför
skattskyldighet anses icke som yrkesmässig.

Utländsk företagare anses bedriva yrkesmässig verksamhet här i landet
även när han omsätter varor som han lagt i lager eller förvärvat inom
eller infört till landet för leverans efter montering, installation
eller annan tjänst eller inom landet tillhandahåller byggnadsentreprenad
eller annan tjänst.

Föreligger skattskyldighet för utländsk företagare, som icke är bosatt
eller icke stadigvarande vistas här i landet eller, om fråga är om
juridisk person, icke har fast driftställe här i landet, skall
företagaren företrädas av en av skattemyndigheten godkänd representant.
Sådan representant skall enligt fullmakt av den utländske företagaren
som ombud för företagaren svara för redovisningen av skatt för den
verksamhet som skattskyldigheten omfattar och i övrigt företräda den
utländske företagaren i frågor som gäller skatt enligt denna lag.
Skattemyndigheten kan kräva, att säkerhet skall ställas för skattens
betalning. Underlag för kontroll av skatteredovisningen skall finnas
tillgängligt hos representanten.

Fastighetsägare, som avyttrar fastighet eller del därav för vilken han
medgivits skattskyldighet enligt 2 § tredje stycket, skall om han
fortsätter uthyrnings- eller upplåtelseverksamheten efter försäljningen
vara skattskyldig härför till dess han frånträder fastigheten.

Som yrkesmässig verksamhet räknas inte omsättning av vara eller tjänst i
en av en ideell förening bedriven verksamhet, när inkomsten därav utgör
sådan inkomst av näringsverksamhet för vilken föreningen är frikallad
från skattskyldighet enligt 7 § 5 mom. lagen om statlig inkomstskatt.
Lag (1990:576).

2. Med omsättning förstås enligt denna lag att vara levereras i samband
med försäljning, att tjänst utförs eller förmedlas (tillhandahålls) mot
vederlag, att betalning uppbärs i förskott eller a conto för beställd
vara eller tjänst samt att vara eller tjänst uttas. Med försäljning
eller tillhandahållande likställs byte. Med uttag förstås att

a) vara tas i anspråk av den skattskyldige eller överlåts utan vederlag
eller mot vederlag som understiger det allmänna saluvärdet, när rätt
till avdrag för ingående skatt som hänför sig till den skattskyldiges
förvärv av varan har förelegat,

b) vara överförs från verksamhetsgren som medför skattskyldighet till
verksamhetsgren som ej medför skattskyldighet,

c) tjänst, som även på annat sätt yrkesmässigt omsätts i verksamhet,
utförs eller tillhandahålls av den skattskyldige utan vederlag eller mot
vederlag som understiger det allmänna saluvärdet, om inte annat följer
av tredje stycket,

d) serveringstjänst som, i annat fall än som avses i c), utförs eller
tillhandahålls av den skattskyldige i personalservering utan vederlag
eller mot vederlag som understiger det allmänna saluvärdet,

e) byggnads- och anläggningsarbeten, inräknat reparationer och
underhåll, samt ritning, projektering, konstruktion eller därmed
jämförlig tjänst i yrkesmässig byggnadsverksamhet av annan än den
skattskyldige tillförs en fastighet som hos den skattskyldige utgör
lagertillgång i näringsverksamhet enligt kommunalskattelagen,

f) byggnads- eller anläggningsarbeten, inräknat reparationer och
underhåll, ritning, projektering, konstruktion eller därmed jämförlig
tjänst samt lokalstädning, fönsterputsning, renhållning eller annan
fastighetsskötsel utförs av ägaren på en fastighet som han använder i en
verksamhet för vilken skattskyldighet inte föreligger,

g) personbil, som utgör anläggnings- eller omsättningstillgång hos den
som är skattskyldig för omsättning av sådant fordon, eller annan vara,
som utgör omsättningstillgång i skattskyldigs verksamhet, utnyttjas av
den skattskyldige eller annan för privat bruk, när värdet av det privata
utnyttjandet är mer än ringa.

Statens eller en kommuns ianspråktagande av egna varor eller tjänster
för eget behov skall inte anses som uttag. I sådana fall som avses i
första stycket f) skall dock en kommuns ianspråktagande av tjänst anses
som uttag om arbetena avser stadigvarande bostad och de nedlagda
lönekostnaderna för arbetena, inräknat avgifter som grundas på
lönekostnaderna för beskattningsåret överstiger 150 000 kronor.

Omsättning enligt första stycket c) anses inte föreligga, om tjänst som
uttas avser nyttjande av personbil eller motorcykel, som har förhyrts
för annat ändamål än yrkesmässig återuthyrning. Utför skattskyldig själv
tjänst för egen räkning anses omsättning enligt första stycket c)
föreligga endast om han i samband med tjänsten tar ut vara av mer än
ringa värde.

Som omsättning anses inte uttag av vara eller tjänst för användning i
egen verksamhet som medför skattskyldighet.

Som omsättning anses inte heller skadevållandes avhjälpande av skada.

Med personbil förstås enligt denna lag även lastbil med skåpkarosseri
och buss, om fordonets totalvikt är högst 3 500 kilogram.

Bestämmelserna i första stycket f) gäller endast om de nedlagda
lönekostnaderna för arbetena, inräknat avgifter som grundas på
lönekostnaderna, för beskattningsåret överstiger 150 000 kronor.

Som omsättning enligt första stycket e) räknas inte lokalstädning,
fönsterputsning, renhållning och annan fastighetsskötsel.
Lag (1990:1153).

3. Den som i egenskap av ombud i eget namn förmedlar vara eller tjänst
som anges i 2 § första stycket är skattskyldig om han uppbär likviden
för varan eller tjänsten, exempelvis såsom kommissionär vid försäljning
i kommission.

Vid försäljning på auktion av vara som utgör omsättningstillgång eller
annan anläggningstillgång än byggnad i yrkesmässig verksamhet är den
skattskyldig, för vars räkning försäljningen sker. Sker auktionsförsäljning
av företag, som bildats av producenter för avsättning av deras produktion
eller som tillkommit för sådant syfte, är auktionsföretaget att anse som
skattskyldig återförsäljare. Detta gäller exempelvis auktionsföretag, som
förmedlar avsättning av grönsaker, blommor m. m. för odlares räkning och av
fiskares fångst. I sådant fall föreligger skattskyldighet både för auktions-
företaget och för den, vars varor säljes på auktionen. I andra fall av
försäljning på auktion för annans räkning föreligger inte skattskyldighet
för auktionsförrättare för annat än förmedlingsersättning.

Vid försäljning på exekutiv auktion föreligger icke skattskyldighet för
den som ombesörjer försäljningen. Lag (1985:1116).

4. har upphävts genom lag (1979:1190).

till 2 a §

Bestämmelserna i tredje stycket 2, 3, 5, 7--9 eller 11--16 gäller endast
när tjänsten avser verksamhet som uppdragsgivaren bedriver i utlandet och
som skulle ha medfört skattskyldighet om den utövats här i landet.

Bestämmelserna i sjätte stycket tillämpas inte i de fall när köparen är
bosatt i Danmark, Finland eller Norge. Vid leverans till sådan köpare av
vara eller grupp av varor som normalt utgör en helhet och med ett
försäljningspris, exklusive mervärdeskatt, om minst 1 000 kronor anses dock
leveransen ha skett genom export under förutsättning att varan i nära
anslutning till leveransen av köparen har införts till Danmark, Finland eller
Norge och att mervärdeskatt eller motsvarande allmän omsättningsskatt har
erlagts vid införseln enligt tullräkning eller motsvarande handling.

Som export räknas inte sådan befordran till utlandet av brev i postverksamhet
som avses i 3 § postlagen (1993:1684) eller förmedling av sådan befordran.
Lag (1994:41).

till 4 §

Med leverans av vara förstås att varan avlämnas till köparen eller
avsänds till köparen mot postförskott eller efterkrav. Lag (1979:304).

till 5 §

Med ingående skatt avses även skatt som enligt 16 § fjärde eller femte
stycket har upptagits i faktura eller intyg. Lag (1990:576).

till 5 a §

Beskattningsår enligt denna lag utgörs av beskattningsåret enligt
kommunalskattelagen (1928:370). Om den verksamhet redovisningen avser
inte medför skattskyldighet enligt den lagen, utgörs beskattningsåret av
kalenderåret. Förs i verksamheten räkenskaper som avslutas med
årsbokslut, får dock räkenskapsåret utgöra beskattningsår om det
sammanfaller med räkenskapsår som är tillåtet enligt bokföringslagen
(1976:125). Lag (1979:304).

till 6 § har upphävts genom lag (1990:576).

till 7 §

Egendom av sådant slag som avses i 2 kap. 2 § jordabalken och som enligt
denna lag anses som fastighet räknas som fastighet även om byggnaden
tillhör annan än ägaren till jorden eller om den tillförts byggnad av
annan än byggnadens ägare.

Aktie, obligation, biljett, lottsedel, presentkort och annan jämförlig
handling anses som vara endast när handlingen omsätts eller införs som
trycksak. Lag (1985:1116).

till 8 §

1. Med sjukvård förstås åtgärder för att medicinskt förebygga,
utreda och behandla sjukdomar, kroppsfel och skador samt vård
vid barnsbörd, om åtgärderna avser vård vid sjukhus eller annan
inrättning som drivs av det allmänna eller vid inrättning som avses
i 1 § stadgan (1970:88) om  enskilda vårdhem m. m. Som sjukvård
skall även anses vård som i övrigt tillhandahålls av någon med
särskild legitimation att utöva yrke inom sjukvården. Med sjukvård
jämställs medicinskt betingad fotvård.

Undantaget beträffande sjukvård omfattar, förutom varor och tjänster som
tillhandahålls vårdtagaren direkt av vårdgivaren, även sådana kontroller
och analyser av prov som tillhandahålls vårdgivaren av annan som ett led
i sjukvården. Undantaget avser inte vård av djur. Lag (1993:1647).

2. Med tandvård avses åtgärder för att förebygga, utreda och behandla
sjukdomar, kroppsfel och skador i munhålan.

Undantaget beträffande tandvård omfattar, förutom varor och tjänster som
tillhandahålls vårdtagaren direkt av vårdgivaren, även dentaltekniska
produkter och tjänster avseende sådana, när produkten eller tjänsten
tillhandahålls vårdgivaren, dentaltekniker eller den för vars bruk
produkten är avsedd. Undantaget avser inte vård av djur.

3. Med social omsorg avses offentlig eller privat verksamhet för barnomsorg,
äldreomsorg, särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda och annan
jämförlig social omsorg.

Undantaget beträffande social omsorg omfattar varor och tjänster som den som
bedriver omsorgen direkt tillhandahåller den som åtnjuter denna.

4. Undantaget beträffande utbildning omfattar varor och tjänster som den som
bedriver utbildningen direkt tillhandahåller den som åtnjuter denna.

Undantaget omfattar inte sådan utbildning som säljare eller uthyrare anordnar
i samband med tillhandahållande av skattepliktig vara eller tjänst.

5. Med värdepappershandel och därmed jämförlig verksamhet
avses omsättning och förmedling av aktier, andra andelar och
fordringar, vare sig de representeras av värdepapper eller ej.

Med sådan verksamhet förstås också ett fondbolags
fondverksamhet enligt 1 § första stycket lagen (1990:1114) om
värdepappersfonder.

Undantaget för bank- och finansieringstjänster omfattar inte notariatverk-
samhet, inkassotjänster, uthyrning av förvaringsutrymmen eller finansierings-
företags omsättning av varor som enligt köpeavtal återtagits av företaget.

6. Med försäkringstjänster avses även tjänster hänförliga till
återförsäkringsverksamhet samt tjänster utförda av försäkringsmäklare
eller annan förmedlare av försäkringar. Undantaget beträffande
försäkringstjänster omfattar inte försäkringsföretags omsättning av varor
som övertagits i samband med skadereglering.

7. Undantaget från skatteplikt enligt 8 § 5 gäller

a) upplåtelse eller överlåtelse av rättighet som omfattas av 1, 4 eller 5 §
lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, dock
inte såvitt avser reklamalster eller system och program för automatisk data-
behandling och inte heller film, videogram eller annan jämförlig upptagning
som avser information,

b) överlåtelse eller import av sådant alster av bildkonst som avses i 1 §
nämnda lag och som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo,

c) en utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt
verk samt rättighet i fråga om ljud- eller bildupptagning av sådant
framförande,

d) konserter samt cirkus-, biograf-, teater-, opera-, balett- och
därmed jämförliga föreställningar,

e) biblioteksverksamhet i form av tillhandahållande av böcker,
tidskrifter, tidningar, ljud- och bildupptagningar, reproduktioner
av bildkonst samt bibliografiska upplysningar,

f) arkivverksamhet i form av förvaring och tillhandahållande av
arkivhandlingar och uppgifter därur,

g) museiverksamhet i form av utställning för allmänheten och
tillhandahållande av föremål för utställning,

h) tjänst avseende framställning, kopiering eller annan efterbehandling
av kinematografisk film som avser annat än reklam eller information.

8. Undantaget enligt 8 § 6 för fastighetsupplåtelse omfattar också
upplåtarens tillhandahållande av gas, vatten, elektricitet och värme
som sker som ett led i fastighetsupplåtelsen. Detsamma gäller
tillhandahållande av nätutrustning för mottagning av radio- och
televisionssändningar.

Undantaget gäller inte vid

a. sådan upplåtelse för vilken skattskyldighet medgivits enligt 2 §
tredje stycket,

b. upplåtelse eller överlåtelse av rätt till jordbruksarrende,
avverkningsrätt och annan jämförlig rättighet, rätt att ta jord, sten
eller annan naturprodukt samt rätt till jakt, fiske eller bete,

c. rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet samt upplåtelse
av campingplats och motsvarande i campingverksamhet,

d. upplåtelse av parkeringsplats i parkeringsverksamhet,

upplåtelse för fartyg eller luftfartyg av hamn eller flygplats,

upplåtelse av förvaringsbox,

upplåtelse av utrymme för reklam eller annonsering på fastighet,

upplåtelse av byggnad eller mark för djur,

upplåtelse för trafik av väg, bro eller tunnel samt upplåtelse av
spåranläggning för järnvägstrafik.

9. Undantaget för allmän nyhetstidning i 8 § 9 gäller sådan
publikation av dagspresskaraktär som normalt utkommer med
minst ett nummer varje vecka.

10. Undantaget för periodisk publikation i 8 § 10 gäller svensk och
utländsk publikation, som enligt utgivningsplan utkommer med
normalt minst fyra nummer om året. Till sammanslutning med
huvudsakligt syfte att verka för idrottsligt ändamål hänförs endast
sådan som är ansluten till Sveriges riksidrottsförbund eller Svenska
korporationsidrottsförbundet eller är representerad i Sveriges
olympiska kommitté. Som försvarsfrämjande sammanslutning
räknas endast sådan som anges i 1 § kungörelsen (1970:301) om
frivillig försvarsverksamhet eller som har till uppgift att stödja
hemvärnets verksamhet.

11. Undantagen i 8 § 9--12 omfattar även publikation i form av
radiotidning eller kassettidning.

12. Som tjänst enligt 8 § 1 räknas också tillhandahållande som innebär att
någon på uppdrag av vårdgivaren eller den som bedriver omsorgen, för
dennes räkning utför tjänst som skulle ha varit undantagen från
skatteplikt om den tillhandahållits vårdtagaren eller den som åtnjuter
omsorgen direkt av uppdragstagaren.

13. Som yrkesmässig sjöfart anses även transport med skepp av eget
gods. Undantaget för skepp gäller inte sådan farkost för vilken
förflyttningen är av underordnad betydelse i förhållande till
huvuduppgiften. Flodspruta, pontonkran, flytdocka och annan till
tulltaxenummer 89.05 hänförlig farkost än bärgningsfartyg utgör
skattepliktig vara.

Med skepp för yrkesmässig sjöfart jämställs luftkuddefarkost för
yrkesmässig person- eller godsbefordran. Undantaget för skepp för
yrkesmässigt fiske gäller alla skepp, som säljs eller införs för sådant
fiske, oavsett om skeppet är särskilt anordnat för detta ändamål eller
inte. Lag (1993:642).

till 9 § har upphävts genom lag (1979:304).

till 10 § har upphävts genom lag (1990:576).

till 11 § har upphävts genom lag (1990:576).

till 14 §

I vederlaget, saluvärdet eller inköpsvärdet inräknas varje annan statlig
skatt eller avgift än mervärdeskatt.

Med vederlag avses vid omsättning mot kontant betalning den erhållna
likviden minskad med rabatt som direkt avgår från likviden och vid annan
omsättning det pris som överenskommits vid avtalets ingående enligt
utfärdad faktura eller annan handling. I vederlaget skall inräknas
avbetalningstillägg och varje annat pristillägg som skall erläggas av
köparen enligt avtalet utom ränta.

Vid beräkning av beskattningsvärde eller skattepliktig omsättning får
avdrag icke göras för s. k. villkorlig rabatt som utgår vid betalning
inom viss tid. Ej heller får avdrag göras för diskonto vid diskontering
av kundväxel.

Vid omsättning som innebär att ny eller renoverad bilmotor lämnas till
bestämt pris mot att en renoveringsbar bilmotor av samma slag tages i
byte utan särskild värdering, skall i beskattningsvärdet icke inräknas
något värde för den inbytta motorn. Vad nu sagts gäller även vid annan
jämförlig omsättning.

Med saluvärde avses marknadsvärde enligt kommunalskattelagen, om inget
annat följer av sjunde och åttonde styckena.

Utgår gemensamt vederlag vid omsättning av varor eller tjänster, av
vilka en del inte är skattepliktiga, bestäms beskattningsvärdet genom
uppdelning av vederlaget efter skälig grund. Motsvarande gäller
saluvärde vid uttag.

Vid uttag av tjänst som avser fastighet anses saluvärdet motsvara summan
av nedlagda kostnader jämte ränta på eget kapital och värdet av den
skattskyldiges eget arbete.

Vid omsättning enligt punkt 2 första stycket g) av anvisningarna till 2 §
anses, såvitt avser nyttjande av personbil för privat bruk, som
beskattningsvärde ett belopp som överensstämmer med det värde som enligt
5 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare har
bestämts i fråga om tillhandahållande av bilförmån åt anställd i fråga om
den skattskyldiges eget nyttjande får skattemyndigheten på ansökan bestämma
beskattningsvärdet enligt de grunder som anges i sistnämnda lagrum.
Detsamma gäller i fråga om delägare i handelsbolag. Lag (1992:492).

till 15 §

Kreditnota som avses i tredje och fjärde styckena och som medför rätt
till minskning av utgående skatt för säljaren, medför motsvarande
minskning av ingående skatt för köparen eller, om denne har överlåtit
verksamheten, för den som tar emot förmånen. Lag (1979:304).

till 16 §

Faktura, avräkningsnota eller motsvarande handling skall utöver
beskattningsvärde och skattebelopp innehålla uppgift om utställarens och
mottagarens namn och adress eller annan för identifieringen godtagbar
angivelse, transaktionens art samt platsen för varans mottagande. I en
sådan handling skall också anges den skattskyldiges registreringsnummer.
Den som inte är registrerad enligt 19 § skall ange person- eller
organisationsnummer. Skattemyndigheten får, när det finns särskilda skäl,
medge att nummeruppgiften utelämnas i en avräkningsnota som upprättas av
köparen. Vid förvärv som avses i 17 § åttonde stycket skall handlingen
innehålla uppgift om säljarens personnummer eller organisationsnummer
eller, om sådant nummer saknas, en likvärdig uppgift. Lag (1990:576).

till 17 §

Avdrag för ingående skatt skall styrkas av skattedebitering på
inköpsfaktura, avräkningsnota eller motsvarande handling. Detta
gäller dock inte om säljaren enligt 16 § tredje stycket är undantagen
från skyldighet att på sådan handling ange skattens belopp och inte
heller vid omsättning enligt 16 § andra stycket i detaljhandel eller
därmed jämförlig verksamhet, om vederlaget understiger 200 kronor. Rätt
till avdrag för ingående skatt som anges i 17 § åttonde stycket
föreligger endast om köpehandlingen innehåller sådan uppgift som avses
i anvisningarna till 16 § sista meningen.

Avdragsrätten för ingående skatt på driftkostnader för personbil
eller motorcykel som utgör inventarium i skattskyldigs verksamhet
eller som förhyrs för bruk i sådan verksamhet omfattar alla sådana
kostnader oavsett om fordonet helt eller endast delvis används i
verksamheten. Används personbil eller motorcykel, som har
förhyrts för annat ändamål än yrkesmässig personbefordran eller
återuthyrning, i mer än ringa omfattning i verksamhet som medför
skattskyldighet föreligger avdragsrätt för 50 procent av den
ingående skatt som belöper på hyran. Avser ingående skatt i annat
fall endast delvis sådant förvärv som omfattas av avdragsrätten
eller endast delvis verksamhet som medför skattskyldighet eller
verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet, skall
beloppet av den avdragsgilla ingående skatten bestämmas genom
uppdelning efter skälig grund när annat ej följer av 18 § tredje
stycket.

Kan det styrkas att vid leverans av vara till skattskyldig här i landet
skatt erlagts för utländsk ej skattskyldig leverantörs räkning vid varans
införsel, föreligger avdragsrätt för köparen med belopp motsvarande den av
tullmyndigheten uttagna skatten, om avdragsrätt förelegat om köparen själv
erlagt skatten.

Avdragsrätten för ingående skatt på jordbruksarrende omfattar hela
skatten, även om i arrendet ingår värdet av bostad.

Finansieringsföretag äger rätt till avdrag för ingående skatt som
hänför sig till värdet av vara som enligt köpeavtal återtagits av
företaget när det kan visas att köparen helt saknat rätt till avdrag
för ingående skatt som hänför sig till dennes förvärv av varan.

Skattskyldigs avdragsrätt omfattar även ingående skatt som hänför sig till
avhjälpande av skada som han vållat i sin verksamhet.

Förvärv eller import för verksamhet föreligger även när skattskyldigs
kostnad härför bestrides av skadevållande eller försäkringsgivare.

Har fastighetsägare inom tre år från utgången av det kalenderår
under vilket utförts ny-, till- eller ombyggnad av fastighet medgivits
skattskyldighet för uthyrning eller upplåtelse av fastigheten eller del
därav enligt 2 § tredje stycket får han vid redovisningen av skatt
avdraga ingående skatt som hänför sig till byggnadsarbetena till den
del de avser lokaler, som anges i 2 § tredje stycket.

En fastighetsägare får, i den mån han är skattskyldig för uthyrning eller
upplåtelse av fastighet eller del därav enligt 2 § tredje stycket, inom
tre år från förvärvet dra av den skatt som upptagits i ett av säljaren
utfärdat intyg enligt 16 § femte stycket och som av denne inbetalats till
staten. Motsvarande gäller, om fastigheten används i annan verksamhet
som medför skattskyldighet enligt denna lag. Lag (1993:642).

till 19 §

Utländsk företagare, som enligt punkt 1 tionde stycket av anvisningarna
till 2 § skall företrädas av representant, skall anmäla sig för
registrering i det län, där representantens hemortskommun är belägen.
Lag (1990:576).

till 22 §

Om skattskyldig regelmässigt upprättar kortperiodiska bokslut kan
skattemyndigheten medge att redovisningsperiod om en eller två månader
får förkortas eller förlängas med ett mindre antal dagar. Deklaration
skall dock även i sådant fall lämnas inom den för perioden föreskrivna
ordinarie tiden.

Deklaration som avser helt kalenderår får lämnas senast den 5 april året
därpå.

Deklaration för redovisningsperiod som går till ända den 30 juni får
lämnas senast den 20 augusti. Lag (1990:576).

till 58 §

Skattskyldighet vid införsel föreligger oberoende av om den införda
varan inköpts i utlandet eller förts in av annan anledning, exempelvis
som gåva eller lån. Skattskyldighet föreligger dock inte vid införsel
under omständigheter som medför frihet från skatt enligt bestämmelserna
i lagen (1987:1066) om frihet från skatt eller avgift vid införsel.
Lag (1987:1236).

till 59 § har upphävts genom lag (1974:90).

Övergångsbestämmelser

1985:1116

Denna lag träder i kraft den 1 mars 1986 såvitt avser 8 § och
anvisningarna till 7 och 8 §§ och i övrigt den 1 juli 1986.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande om upplåtelse, varom skriftligt
avtal träffats före ikraftträdandet, av rätt till patent, nyttjanderätt
till konstruktion eller uppfinning som avser skattepliktig vara samt
nyttjanderätt till system eller program för automatisk databehandling.

De nya bestämmelserna i 6 § gäller i fråga om beskattningsår som börjar
vid ikraftträdandet eller senare.

Äldre bestämmelser i 15 § femte stycket om återföring av ingående skatt
tillämpas på beslut som meddelas före den 1 juli 1986.

1986:1382

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1987.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om förhållande som hänför
sig till tiden före ikraftträdandet.

1989:1027

1. Denna lag lag träder i kraft, såvitt avser 8 § 4, 17 §, punkt 1
tredje stycket av anvisningarna till 2 § och anvisningarna till 8 § den
1 mars 1990, samt i övrigt den 1 januari 1990.

2. Äldre bestämmelser i 8 § 4 skall såvitt avser fjärrvärme gälla till
utgången av år 1990.

1990:29

Denna lag träder i kraft dagen efter den dag då den enligt uppgift på
den utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

De nya bestämmelserna tillämpas på vederlag som mottagits den 12 januari
1990 eller senare.

1990:330

Denna lag träder i kraft den 30 juni 1990 och tillämpas från och med den
1 januari 1991 då förordningen (1982:24) om anstånd med att lämna
deklaration för mervärdeskatt skall upphöra att gälla.

1990:576

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991, om inte annat framgår av
punkterna 2--6 nedan. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om
förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2. De nya föreskrifterna i 18 a § första stycket samt, i fråga om
staten, 2 § tredje stycket, 17 § andra stycket och 60 § tredje stycket 1
tillämpas från ingången av juli månad 1991.

3. De beslut som regeringen meddelat med stöd av äldre bestämmelser i 2 §
tredje stycket och 12 § skall inte gälla efter utgången av år 1990. De
beslut som regeringen meddelat med stöd av äldre bestämmelser i punkten 1
nionde stycket av anvisningarna till 2 § skall inte gälla efter utgången
av juni månad 1991.

4. Avdrag medges inte för ingående skatt som hänför sig till förvärv
eller hyra av en vara, om den skattskyldige enligt äldre bestämmelser
skulle ha saknat rätt till avdrag och varan har ägts av den
skattskyldige vid något tillfälle under de senaste två åren före
ikraftträdandet.

5. En kommun har inte rätt till avdrag enligt 18 a § andra stycket för
skatt som hänför sig till förvärv av en vara som levererats till
kommunen före den 1 januari 1991. Detsamma gäller för skatt som hänför
sig till tjänst avseende uthyrning av en vara till en kommun, om
kommunen tagit varan i bruk eller i besittning före den 1 januari 1991.
I fråga om skatt på sådana varor eller tjänster föreligger avdragsrätt
för kommun endast i den mån detta följer av 17--18 §§.

6. De nya föreskrifterna i 13 §, 17 § åttonde stycket, 58 § såvitt avser
hänvisningen till 13 §, 59 § utom den om monteringsfärdigt hus samt
anvisningarna till 14 § första stycket tillämpas först från den 1
januari 1992.

1990:1319

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991. Äldre bestämmelser i 48 a §
skall fortfarande gälla i fråga om mervärdeskatt som belöper på tid före
ikraftträdandet.

1991:696

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991 och tillämpas första gången
vid 1991 års taxering.

1991:1905

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992. Utom såvitt avser 64 f §
skall dock äldre bestämmelser fortfarande gälla i fråga om mervärdeskatt
som skolat redovisas före ikraftträdandet.

1992:627

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993. Äldre föreskrifter gäller
dock fortfarande i fråga om mervärdeskatt och avgift som förfallit till
betalning före ikraftträdandet. Restitutionsränta, respitränta och
anståndsränta skall inte beräknas för tid före ikraftträdandet.

1992:832

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993. I fall då förbehåll om
återtaganderätt har gjorts före ikraftträdandet gäller äldre
föreskrifter.

1993:479

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993. Äldre bestämmelser
tillämpas på beslut som meddelats före ikraftträdandet.

1993:642

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993.

2. I verksamhet som avser upplåtelse för trafik av väg, bro eller
tunnel eller upplåtelse av spåranläggning för järnvägstrafik medges
avdrag för ingående mervärdeskatt också för skatt som hänför sig
till förvärv eller införsel som gjorts fr. o. m. den 1 oktober 1992.

3. Äldre bestämmelser i 16 § femte stycket och nionde stycket av
anvisningarna till 17 § tillämpas i fråga om intyg som avser
fastighetsöverlåtelse som äger rum före den 1 juli 1993.

1993:898

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994. Äldre bestämmelser i
49 § skall dock gälla till utgången av år 1994.

1993:1647

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för tid före
ikraftträdandet.