Förordning (1982:887) om tillämpning av en konvention den 25 september 1979 mellan Sverige och Italien om social trygghet

Den konvention mellan Sverige och Italien om social trygghet som har 
undertecknats den 25 september 1979 jämte en den 22 september 1982 
undertecknad överenskommelse om tillämpning av konventionen skall 
lända till efterrättelse här i riket från och med en 1 november 1982. 

Samtidigt skall kungörelsen (1957:458) om tillämpning av en mellan 
Sverige och Italien sluten konvention rörande social trygghet och 
kungörelsen (1973:750) om  tillämpning av en överenskommelse mellan 
Sverige och Italien om ändring i konventionen mellan de båda länderna 
den 25 maj 1955 om social trygghet upphöra att gälla. 

Konventionen och tillämpningsöverenskommelsen bifogas denna 
förordning som */k/bilagorna 1 - 2.*/-k/ 

Med behörig myndighet i artiklarna 7, 27 och 28 i konventionen 
avses riksförsäkringsverket. 

Bilaga 1 


Konvention mellan Konungariket Sverige och Italienska Republiken 
rörande social trygghet 

Konungariket Sverige och Italienska Republiken, som önskar att 
förbättra förbindelserna mellan de bägge staterna på den sociala 
trygghetens område, har kommit överens om att sluta en ny konvention 
på detta område med följande bestämmelser: 

AVDELNING 1 

Allmänna bestämmelser 

Arikel 1 

1. Denna konvention är tillämplig på den italienska lagstiftningen 
rörande 

a) den obligatoriska invaliditets-, ålders- och efterlevandepen  
sioneringen, 

b) den obligatoriska försäkringen mot sjukdom (inräknat tuberkulos) 
och vid moderskap, 

c) familjebidrag, 

d) den oblikatoriska försäkringen mot olycksfall i arbetet och 
yrkessjukdomar, 

e) den obligatoriska försäkringen mot ofrivillig arbetslöshet, 

f) särskilda försäkringsformer för vissa persongrupper, i den mån 
försäkringen avser risker som täcks av ovan angiven lagstiftning, 

den svenska lagstiftningen rörande 

a) sjukförsäkring med föräldraförsäkring, 

b) folkpension, 

c) försäkring för tilläggspension, 

d) arbetsskadeförsäkring, 

e) allmänna barnbidrag, 

f) kontant stöd vid arbetslöshet. 

2. Konventionen äger också tillämpning på alla lagar och 
författningar, som kan komma att ändra eller komplettera den i första 
stycket angivna lagstiftningen. 

Konventionen skall emellertid icke tillämpas på 

a) lagar och författningar som avser en ny gren av social trygghet, om 
ej de bägge staterna träffar särskild överenskommelse härom, 

b) lagar och författningar som utvidgar tillämpningsområdet för 
gällande grenar av social trygghet till nya persongrupper, om den 
berörda statens regering inom tre månader efter lagens eller 
författningens offentliggörande meddelar den andra statens regering 
att en motsvarande utvidgning av konventionen icke avses. 

Artikel 2 

Denna konvention gäller, i den mån ej annat föreskrives, för de bägge 
staternas medborgare, för personer som är eller varit omfattade av 
lagstiftningen i någon eller bägge av dessa stater samt för personer 
som härleder sin rätt från en sådan person. 

Artikel 3 

1. Vid tillämpningen av en stats lagstiftning enligt artikel 1 
likställes, i den mån ej annat föreskrives i denna konvention, med 
denna stats medborgare följande inom statens territorium bosatta 
personer: 

a) medborgare i den andra staten, 

b) flyktingar som avses i artikel 1 av konventionen om flyktingars 
rättsliga ställning, undertecknad i Genève den 28 juli 1951, och i 
artikel 1 av protokollet till nämnda konvention, undertecknat i New 
York den 31 januari 1967, 

c) statslösa som avses i artikel 1 av konventionen om statslösa 
personers rättsliga ställning, undertecknad i New York den 28 
september 1954, 

d) personer som härleder en rättighet från en medborgare i någon av de 
bägge staterna eller från en i denna artikel avsedd flykting eller 
statslös person. 

2. Svenska medborgare som är bosatta i Italien likställes med 
italienska medborgare vad avser rätt till social pension för 
medellösa personer under förutsättning att de varit bosatta i Italien 
fem år omedelbart före den dag då pensionen beviljas. 

Artikel 4 

I den mån ej annat föreskrivs i artiklarna 5-7 bestämmes tillämplig 
lagstiftning 

1. enligt italiensk lagstiftning, om personen i fråga är sysselsatt i 
Italien, 

2. enligt svensk lagstiftning, om han är bosatt i Sverige eller, med 
avseende på arbetsskadeförsäkring, om han är sysselsatt där. 

Arikel 5 

Från reglerna i artikel 4 gäller följande undantag: 

a) För den som är i tjänst hos ett företag med säte i den ena staten 
och som utsänds för arbete i den andra staten skall förstnämnda stats 
lagstiftning fortsätta att gälla under de första tjugofyra månaderna 
av vistelsen i den andra staten som om han vore bosatt i den 
förstnämnda staten. 

b) För ett fartygs besättning och andra på ett fartyg sysselsatta 
personer gäller lagstiftningen i den stat, vars flagga fartyget för, 
som om de vore bosatta i denna stat. För personer, som under tid ett 
sådant fartyg befinner sig i hamn i den andra staten, sysselsätts på 
fartyget med lastnings- och lossningsarbete, reparationsarbeten ombord 
eller övervakningsuppgifter, gäller dock lagstiftningen i det land där 
hamnen finns. 

c) Vid järnvägs-, vägtrafik- eller lufttrafikföretag anställd resande 
personal med arbete i båda staterna omfattas av lagstiftningen i den 
stat, där företaget har sitt säte, som om personalen vore bosatt där. 
är fråga om någon som är bosatt i den andra staten, skall dock 
lagstiftningen i den staten tillämpas. 

Artikel 6 

För diplomatiska företrädare och karriärkonsuler samt för den 
administrativa och tekniska personalen hos beskickning och hos 
konsulat som förestås av karriärkonsul, liksom även för medlemmar av 
beskickningens respektive konsulatets tjänstepersonal och för personer 
som uteslutande är anställda i privat tjänst i hushållet hos 
diplomatiska företrädare, karriärkonsuler och medlemmar av konsulat 
som förestås av karriärkonsul skall, i den mån denna personkrets 
omfattas av Wienkonventionen om diplomatiska förbindelser respektive 
Wienkonventionen om konsulära förbindelser, bestämmelserna i dessa 
konventioner vara tillämpliga. 

Artikel 7 

De bägge staternas behöriga myndigheter kan komma överens om 
ytterligare undantag från bestämmelserna i artikel 4 om tillämplig 
lagstiftning i de personers intresse, som omfattas av konventionen. De 
kan även i särskilt fall eller för bestämda kategorier av personer 
komma överens om att undantag som avses i artikel 5 inte skall gälla 
eller ändra eller utöka sådant undantag. 

AVDELNING II 

Särskilda bestämmelser 

Kapitel 1. Sjukdom, moderskap och föräldraskap 

Artikel 8 

Om lagstiftningen i en stat för beviljande, bibehållande eller 
återvinnande av rätt till förmåner kräver att vissa försäkrings  
perioder fullgjorts, skall det behöriga försäkringsorganet, när så 
erfordras, ta hänsyn till försäkringsperioder som fullgjorts enligt 
lagstiftningen i den andra staten i den mån de ej sammanfaller med 
perioder i den första staten. 

Artikel 9 

Italienska och svenska medborgare liksom flyktingar och statslösa 
enligt artikel 3 i denna konvention, som är bosatta i en av de två 
staterna och där har rätt till sjukvårdsförmåner, erhåller vid 
tillfällig vistelse i den andra staten vårdförmåner om deras 
hälsotillstånd så kräver. Dessa förmåner utges i den utsträckning och 
på de villkor, som gäller enligt lagstiftningen i vistelselandet. 

Artikel 10 

Är en försäkrad sysselsatt i den ena staten och hans familjemedlemmar 
bosatta i den andra staten, utges förmåner till familjemedlemmarna av 
försäkringsorganet på familjemedlemmarnas bosättningsort. 

Förmånerna utges i Italien under förutsättning att de berörda 
personerna erlägger en av den behöriga myndigheten fastställd årlig 
avgift per person. 

I Italien bosatta familjemedlemmar till italienska arbetare, som är 
sysselsatta i Sverige och som är klassificerade som emigranter, är 
undantagna från erläggande av nämnda årliga avgift. 

Artikel 11 

1. Den som åtnjuter pension eller livränta enligt lagstiftningen i 
bägge staterna har, liksom hans familjemedlemmar, rätt till 
sjukvårdsförmåner från försäkringsorganet på bosättningsorten och på 
dettas bekostnad. 

2. Den som åtnjuter pension eller livränta enligt lagstiftningen i 
endast en av staterna, liksom hans familjemedlemmar, har under 
bosättning i den andra staten rätt till förmåner från försäkrings  
organet på bosättningsorten. 

3. Rätten till förmåner i Italien till personer, som endast åtnjuter 
svensk pension eller livränta, liksom till dessa personers 
familjemedlemmar, är avhängig av att de berörda personerna erlägger en 
av den italienska behöriga myndigheten fastställd årlig avgift per 
person. 

Artikel 12 

1. Är en stats lagstiftning tillämplig på en försäkrad men är han 
bosatt eller vistas han tillfälligt i den andra staten, har han i den 
staten rätt till kontantförmåner, som utges av det behöriga 
försäkringsorganet i den förstnämnda staten enligt den lagstiftning 
som gäller för detta organ. 

2. Det behöriga försäkringsorganet kan uppdra åt organet på 
bosättnings- eller vistelseorten att för dess räkning utge ovannämnda 
förmåner. När så sker skall det behöriga organet återbetala de 
förmåner som utgetts. 

Kapitel 2. Invaliditet, ålderdom och dödsfall 

A. Pension enligt svensk lagstiftning 

Artikel 13 

1. Italienska medborgare liksom i artikel 3 b) och c) nämnda personer, 
som ej uppfyller de villkor som tillämplig svensk lagstiftning 
uppställer, skall ha rätt till folkpension enligt de regler som gäller 
för utomlands bosatta svenska medborgare. 

2. Till i första stycket angivna personer som är bosatta i Sverige 
skall med motsvarande tillämpning av de regler som avses i första 
stycket utges sådan handikappersättning som ej utgår som tillägg till 
folkpension, vårdbidrag för handikappade barn, pensionstillskott och 
inkomstprövade pensionsförmåner. 

Artikel 14 

När så erfordras skall försäkringsperioder som fullgjorts enligt 
italiensk lagstiftning beaktas för att uppfylla treårskravet i 5 kap. 
3 § andra stycket lagen om allmän försäkring. 

Artikel 15 

1. När en person fullgjort försäkringsperioder såväl inom den svenska 
tilläggspensioneringen som inom den italienska invaliditets-, ålders- 
och efterlevandeförsäkringen skall dessa perioder läggas samman för 
att uppfylla rätten till tilläggspension, i den mån de ej 
sammanfaller. Därvid likställes tolv försäkringsmånader inom den 
italienska invaliditets-, ålders- och efterlevandeförsäkringen med ett 
kalenderår för vilket pensionspoäng tillgodoräknats. 

2. För beräkning av tilläggspensionens storlek beaktas endast 
försäkringsperioder som fullgjorts enligt den svenska lagstiftningen. 

Artikel 16 

Denna konvention berör ej de övergångsbestämmelser i svensk 
lagstiftning som avser svenska medborgares rätt till folk- och 
tilläggspension. 

B. Pension enligt italiensk lagstiftning 

Artikel 17 

Pensionsförmån, som utgår enligt denna konvention, får icke minskas 
eller indragas på grund av att den pensionsberättigade är bosatt i 
Sverige eller en tredje stat. 

Artikel 18 

1. För försäkrad, som inte kan göra anspråk på inaliditets-, ålders- 
eller efterlevandeförmån enligt den italienska lagstiftningen enbart 
på grund av försäkrings- och därmed likställda perioder som fullgjorts 
enligt nämnda lagstiftning, skall, när fråga är om förvärv av rätt 
till sådan förmån, kvalifikationsperioder som fullgjorts inom den 
svenska tilläggspensioneringen, liksom perioder före år 1960 under 
vilka beräknats till statlig inkomstskatt taxerad inkomst, 
sammanläggas med perioder som fullgjorts inom den italienska 
försäkringen i den mån perioderna ej sammanfaller. 

2. När rätten till i föregående moment avsedd förmån är beroende av 
att kvalifikationsperioderna fullgjorts i ett yrke, för vilket gäller 
ett särskilt försäkringssystem, skall för förvärv av rätt till sådan 
förmån endast beaktas i Sverige fullgjorda kvalifikationsperioder i 
samma yrke. Om den försäkrade trots sammanläggning av sådana 
kvalifikationsperioder inte uppfyller de villkor för förmånsrätt som 
gäller inom det särskilda försäkringssystemet, skall ifrågavarande 
kvalifikationsperioder beaktas vid bedömningen av rätt till förmån 
inom det allmänna försäkringssystemet. 

3. När förmån från den italienska socialförsäkringen enligt första och 
andra styckena beviljas med beaktande av kvalifikationsperioder som 
fullgjorts enligt den svenska lagstiftningen, skall denna beräknas med 
tillämpning av följande regler: 

a) Det italienska försäkringsorganet bestämmer först det förmåns  
belopp som den försäkrade skulle ha rätt till, om samtliga de 
kvalifikationsperioder som skall beaktas enligt första och andra 
styckena hade fullgjorts enbart inom den italienska försäkringen, 
varvid avgifter motsvarande medelvärdet av de avgifter som bestämts 
för de försäkringsperioder som fullgjorts enligt den italienska 
lagstiftningen anses ha erlagts för de enligt den svenska 
lagstiftningen fullgjorda försäkringsperioderna. 

b) Med utgångspunkt från det sålunda framräknade beloppet bestämmer 
det italienska försäkringsorganet den förmån som försäkringsorganet 
har att utge till så stor andel av det först framräknade beloppet som 
motsvarar förhållandet mellan å ena sidan längden av de försäkrings  
perioder som fullgjorts inom den italienska försäkringen och å andra 
sidan längden av de perioder som totalt fullgjorts enligt båda de 
fördragsslutande staternas lagstiftning. Härvid skall dock 
försäkringsperioder som fullgjorts enligt den svenska lagstiftningen 
beaktas endast i den mån de ej sammanfaller med perioder som 
fullgjorts enligt den italienska lagstiftningen. 

Artikel 19 

1. Förutsättningarna för inträde i frivilligt fortsättningsförsäkring 
till den obligatoriska italienska invaliditets-, ålders- och efter  
levandeförsäkringen kan av italiensk medborgare uppfyllas även på 
grundval av enbart de perioder som fullgjorts inom den svenska 
försäkringen för tilläggspension. 

För inplacering i kategori och premieklass enligt den italienska 
lagstiftningen om erläggande av frivilliga avgifter skall beaktas den 
inkomst som lagts till grund för den försäkrades pensionsrättigheter 
inom svensk pensionering. 

2. Den behöriga myndigheten har rätt att vid en senare tidpunkt göra 
inträde i den frivilliga fortsättningsförsäkringen beroende av viss 
minsta försäkringstid inom den italienska obligatoriska försäkringen. 

C. Gemensamma bestämmelser 

Artikel 20 

När en försäkrad inte uppnår rätt till förmåner på grundval av 
försäkringsperioder som fullgjorts i Italien och Sverige, skall hänsyn 
även tas till försäkringsperioder som fullgjorts i tredje stat, med 
vilken var och en av de fördragsslutande staterna är bundna av 
konventioner om social tygghet, som innehåller regler om samman  
läggning av försäkringsperioder. 

Kapitel 3. Arbetsskadeförsäkring 

Artikel 21 

1. Vård- och kontantförmåner från arbetsskadeförsäkringen, 
innefattande även förhöjningar och andra tilläggsförmåner, utges utan 
begränsningar till en person som är bosatt eller vistas i den andra 
staten eller i en tredje stat. 

2. Försäkringsorganet för bosättnings- eller vistelseorten i den andra 
staten utger naturförmåner enligt första stycket med tillämpning av 
sin egen lagstiftning för den behöriga statens försäkringsorgans 
räkning och mot återbetalning av de verkliga kostnaderna. 

3. Försäkringsorganet för bosättnings- eller vistelseorten i den andra 
staten kan ges i uppdrag att utge kontantförmåner av 
försäkringsorganet i den behöriga staten. 

4. Försäkringsorganet för bosättnings- eller vistelseorten kan ges i 
uppdrag av det behöriga försäkringsorganet att, mot återbetaltning av 
de verkliga kostnaderna, låta läkarundersöka de försäkrade för att 
faställa graden av arbetsoförmåga. 

Artikel 22 

1. Vid bestämmande av rätten till ersättning och graden av arbetsoför  
måga enligt lagstiftningen i en av de två staterna skall jämväl 
tidigare inträffad arbetsskada, på vilken det andra landets 
lagstiftning är tillämplig, beaktas. 

2. Yppas yrkessjukdom efter det den sjuke i båda fördragsslutande 
staterna varit sysselsatt i verksamhet, vari fara för sjukdomen 
förelegat, skall förmåner utgå från försäkringsorganet i den stat, där 
sådan verksamhet senast utförts. 

3. Om yrkessjukdom föranlett ersättning från ett försäkringsorgan i en 
av de två staterna, skall samma försäkringsorgan svara för ytterligare 
förmåner vid försämring av sjukdomen som inträffar i det andra landet. 
Detta gäller dock ej om försämringen är att hänföra till arbete i 
sistnämnda stat i verksamhet, vari fara för sjukdomen föreligger. 

Kapitel 4. Familjebidrag 

Arikel 23 

1. Svensk medborgare i Italien har rätt till bidrag för familjemed  
lemmar som är bosatta i Italien på samma villkor och till samma belopp 
som enligt italiensk lagstiftning gäller italiensk medborgare. 

2. Allmänt barnbidrag utges enligt svensk lagstiftning till barn som 
är bosatt i Sverige och icke är svensk medborgare, om barnet eller 
endera av dess föräldrar sedan minst sex månader vistas i Sverige 
eller om barnet fostras av någon som är bosatt och mantalsskriven i 
Sverige. 

Kapitel 5. Förmåner vid arbetslöshet 

Artikel 24 

1. För att erhålla rätt till förmåner vid arbetslöshet i Italien eller 
i Sverige har en person rätt att, i den mån så erfordras, räkna sig 
till godo sysselsättningsperioder eller perioder inom arbetslöshets  
försäkringen som fullgjorts i bägge staterna. 

2. För tillämpning av första stycket krävs att sökanden under de 
senaste tolv månaderna före framställningen utfört förvärvsarbete 
sammanlagt minst fyra veckor i den stat, enligt vars lagstiftning han 
gör framställning om ersättning. Har en anställning utan 
arbetstagarens förvålladen upphört tidigare än efter fyra veckor, 
skall första stycket likväl tillämpas om anställningen var avsedd att 
vara längre tid. 

3. Från ersättningstid enligt lagstiftningen i en stat, vartill någon 
är berättigad på grund av bestämmelserna i första stycket, avdrages 
tid, för vilken ett försäkringsorgan i den andra staten inom de 
senaste tolv månaderna före framställningen om ersättning utgivit 
ersättning till den arbetslöse. 

AVDELNING III 

Övergångs-, slut- och övriga bestämmelser 

Arikel 25 

De behöriga myndigheterna kan komma överens om tillämpningsbestäm  
melser till denna konvention. De skall särskilt tillse att 
erforderliga förbindelseorgan utses i vardera staten för att 
underlätta tillämpningen av konventionen. 

Artikel 26 

1. Vid tillämpningen av denna konvention skall myndigheter och organ i 
de båda staterna lämna varandra bistånd i samma utsträckning som vid 
tillämpningen av den egna statens lagstiftning. 

2. Myndigheters och organs skriftväxling liksom enskilda personers 
framställningar kan avfattas på italienska, svenska, franska eller 
engelska. 

3. De diplomatiska och konsulära representationerna får begära 
upplysningar direkt hos myndigheter och organ i den andra staten för 
att kunna tillvarata de egna medborgarnas intressen. 

Artikel 27 

De behöriga myndigheterna i de båda staterna skall snarast möjligt 
underrätta varandra om alla ändringar i den lagstiftning som anges i 
artikel 1. 

Artikel 28 

De behöriga myndigheterna i de båda staterna skall regelbundet hålla 
varandra underrättade om de åtgärder, som vidtas inom den egna staten 
för tillämpningen av konventionen. 

Artikel 29 

I den ena av de två staterna medgiven befrielse från skatter, stämpel- 
och andra avgifter på handlingar, som skall företes för myndigheter 
och organ i nämnda stat, skall även gälla för handlingar, som vid 
tillämpningen av denna konvention skall företes för myndigheter och 
organ i den andra staten. Handlingar, dokument och andra skrifter, som 
skall företes vid tillämpningen av denna konvention, behöver ej 
legaliseras genom diplomatisk eller konsulär myndighet. 

Artikel 30 

1. Ansökningar, besvär och andra handlingar, som inom en viss tid 
skall ingivas till behörig myndighet eller behörigt organ i den ena av 
de två staterna, skall anses ha inkommit i rätt tid, om de inom 
fastställd tid ingivits till motsvarande myndighet eller organ i den 
andra staten. Därvid skall myndigheten eller organet skyndsamt 
överstända nämnda ansökningar eller besvär till den behöriga 
myndigheten eller det behöriga organet i den förstnämnda staten. 

2. Ansökan om förmån, som ingives enligt den ena statens lagstiftning, 
skall bedömas som ansökan om motsvarande förmån enligt den andra 
statens lagstiftning. I ålderpensionsfall gäller detta dock ej om 
sökanden anger att ansökan avser pension endast enligt den förstnämnda 
statens lagstiftning. 

Artikel 31 

1. Utbetalning enligt denna konvention får med befriande verkan göras 
i den egna statens valuta. 

2. Om valutarestriktioner införes i någon av staterna, skall 
regeringarna omedelbart i samförstånd vidtaga erforderliga åtgärder 
för att säkerställa överföring mellan de båda staterna av de belopp 
varom fråga är enligt bestämmelserna i denna konvention. 

Artikel 32 

1. Har ett försäkringsorgan i en stat utgivit ett förskott, kan belopp 
som belöper på samma period som förskottet enligt lagstiftningen i den 
andra staten innehållas. Har försäkringsorgan i en stat utgivit en 
ersättning med för högt belopp för en period, för vilken försäkrings  
organ i den andra staten skall utgiva en motsvarande ersättning, kan 
det för mycket utbetalada beloppet innehållas. 

2. Förskottet eller det för mycket utbetalda beloppet kan avräknas på 
ersättning som försäkringsorgan i den andra staten skall utge i 
efterskott. När sådan efterskottsbetalning inte förekommer eller icke 
förslår för avräkningen kan avräkningen ske helt eller för det 
återstående beloppet på löpande förmånsbetalningar från försäkrings  
organet i den andra staten, dock på det sätt och med de begränsningar 
som följer av lagstiftningen i denna stat. 

Artikel 33 

1. Tvist, som uppkommer vid tillämpningen av denna konvention, skall 
lösas i samförstånd av de behöriga myndigheterna i de båda staterna. 

2. Om uppgörelse ej kommer till stånd, skall tvisten avgöras genom 
skiljedomsförfarande, som regleras genom överenskommelse mellan de 
behöriga myndigheterna i de båda staterna. Skiljedomen skall grundas 
på denna konventions anda och mening. 

Artikel 34 

Med de behöriga myndigheterna avses i denna konvention 

i Italien: den minister eller de ministrar, under vilken de i artikel 
1 första stycket angivna socialförsäkringsgrenarna hör, 

i Sverige: regeringen eller den myndighet regeringen förordnar. 

Arikel 35 

Bestämmelserna i denna konvention om svensk folkpension äger 
tillämpning på italiensk medborgare, som enligt bestämmelserna i 
konventionen den 25 maj 1955 mellan Sverige och Italien rörande social 
trygghet erhållit återbetalning av pensionsavgifter som erlagts till 
folkpensioneringen. Härvid skall dock från folkpension som beviljas 
honom avräknas vad han erhållit i återbetalning av erlagda 
pensionsavgifter. 

Artikel 36 

1. Denna konvention äger tillämpning även på förhållanden som 
inträffat före dess ikraftträdande. Konventionen grundar likväl ingen 
rätt till utbetalning av förmåner för tid före dess ikraftträdande. 
För fastställande av rätt till förmåner beaktas dock försäkrings- 
eller bosättningsperioder som fullgjorts före konventionens 
ikraftträdande. 

2. Förmån som på grund av den försäkrades nationalitet icke beviljats 
eller som på grund av dennes bosättning inom den andra statens 
territorium indragits skall när konventionen träder i kraft på därom 
gjord ansökan beviljas eller åter utbetalas med verkan från och med 
konventionens ikraftträdande. 

3. På därom gjord ansökan skall förmån som beviljats före denna 
konventions ikraftträdande omräknas, varvid konventionens bestämmelser 
skall tillämpas. Sådan förmån kan också omräknas utan ansökan. 
Omräkning som nu sagts får ej medföra minskning av utgående förmån. 

4. Bestämmelser i de bägge staternas lagstiftning som avser 
preskription och upphörande av rätten till förmåner skall icke 
tillämpas på rätt enligt bestämmelserna i styckena 1-3 ovan under 
förutsättning att den försäkrade inkommer med sådan ansökan inom en 
tidrymd av två år från konventionens ikraftträdande. 

Artikel 37 

1. Denna konvention kan uppsägas av vardera av de bägge staterna. 
Uppsägningen skall meddelas senast tre månader före utgången av det 
löpande kalenderåret, varvid konventionen upphör att gälla vid 
kalenderårets slut. 

2. Uppsäges konventionen skall dess bestämmelser äga fortsatt 
giltighet på redan förvärvad förmån utan hinder av vad som kan ha 
stadgats i de båda ländernas lagstiftning rörande begränsningar i 
rätten till förmån vid bosättning eller medborgarskap i annat land. 
Den rätt till framtida förmåner, som kan ha förvärvats på grund av 
konventionens bestämmelser, skall regleras genom särskild överens  
kommelse. 

Artikel 38 

1. När denna konvention träder i kraft upphör konventionen den 25 maj 
1955 mellan Sverige och Italien rörande social trygghet liksom 
slutprotokollet till konventionen att gälla. Från samma tidpunkt 
upphör överenskommelsen den 18 november 1971 om ändring i konventionen 
att gälla liksom protokollet den 13 september 1973 till nämnda 
överenskommelse. 

2. Bestämmelserna i artiklarna 9, 10, 11 och 12 träder vad avser 
tillämpningen av italiensk lagstiftning icke i kraft före den 1 
januari 1981. 

Artikel 39 

Denna konvention skall ratificeras. Ratifikationsinstrumenten skall 
utväxlas i Rom. 

Konventionen träder i kraft första dagen i andra månaden efter den då 
ratifikationsinstrumenten utväxlas. 

Till bevis härom har de undertecknade försett denna konvention med 
sina namnteckningar. 

Som skedde i Stockholm den 25 september 1979 i två exemplar, på 
vardera svenska och italienska språken, vilka båda texter äger lika 
vitsord. 

För Konungariket Sverige 
Per il Regno de Svezia 
Gabriel Romanus 

För Italienska Repupliken 
Per la Repubblica Italiana 
Mario Prunas 
Bilaga 2 


Administrativ överenskommelse för tillämpningen av konventionen den 25 
september 1979 mellan Konungariket Sverige och Italienska Republiken 
om social trygghet 

AVDELNING 1 

Allmänna bestämmelser 

Artikel 1 

I denna administrativa överenskommelse avses med uttrycken 

1. "konventionen" konventionen mellan Konungariket Sverige och 
Italienska Republiken, 

2. "överenskommelsen" denna administrativa överenskommelse. 

Artikel 2 

1. Behöriga försäkringsorgan för tillämpningen av denna administrativa 
överenskommelse är 

a) i Italien, förutom de behöriga socialförsäkringsorganen för 
särskilda kategorier av förvärvsarbetande, 

- det nationella institutet för social tygghet (I.N.P.S.) vad avser 
den obligatoriska invaliditets-, ålders- och efterlevandeförsäkringen 
för arbetstagare samt motsvarande särskilda organ för egenföretagare, 
för försäkringen mot tuberkulos, för försäkringen mot ofrivillig 
arbetslöshet och för familjebidrag, 

- den lokala hälsovårdsenheten (U.S.L) vad avser vårdförmåner vid 
sjukdom, däri inbegripet tuberkulos, vid moderskap samt vid 
arbetsolycksfall och arbetssjukdomar, 

- det nationella institutet för försäkring mot arbetsolycksfall och 
arbetssjukdomar (I.N.A.I.L.) vad avser försäkringen mot 
arbetsolycksfall och arbetssjukdomar, dock ej vårdförmåner, 

b) i Sverige 

- riksförsäkringsverket och de allmänna försäkringskassorna, 

- arbetsmarknadsstyrelsen och arbetslöshetskassorna (vad avser 
ekonomiska förmåner vid arbetslöshet). 

2. Med undantag för de fall som anges i följande mening är ovannämnda 
försäkringsorgan på central nivå förbindelseorgan enligt konventionens 
artikel 25 vad avser deras behörighetsområde. 

I Italien är hälsovårdsministeriet förbindelseorgan vad avser 
vårdförmåner vid sjukdom, däri inbegripet tuberkulos, vid moderskap 
samt vid arbetsolycksfall och arbetssjukdomar. 

3. De i första stycket nämnda försäkringsorganen liksom enskilda 
personer kan vända sig direkt till försäkringsorganen i den andra 
fördragsslutande staten eller genom förbindelseorganen. 

AVDELNING II 

Bestämmelser rörande tillämplig lagstiftning 

Artikel 3 

1. För arbetstagare som utsänds till den andra statens territorium 
enligt konventionens artikel 5 a) skall ett intyg utställas om att 
arbetstagaren fortfarande är omfattad av lagstiftningen i den 
fördragsslutande stat där företaget har sitt säte. 

2. Det i första stycket nämnda intyget utställs på begäran av 
arbetsgivaren eller arbetstagaren 

- i Italien av det kontor tillhörigt I.N.P.S. som är behörigt för det 
område där företaget har sitt säte, 

- i Sverige av riksförsäkringsverket eller den regionala allmänna 
försäkringskassan. 

AVDELNING III 

Särskilda bestämmelser rörande olika former av förmåner 

Kapitel 1. Sjukdom, moderskap och föräldraskap 

Artikel 4 

1. För tillämpning av bestämmelserna i konventionens artikel 8 skall 
den försäkrade för det behöriga försäkringsorganet förete ett intyg av 
vilket de försäkringsperioder framgår som den försäkrade fullgjort 
enligt den andra statens lagstiftning. 

Om den försäkrade inte kan förete ett sådant intyg skall det 
försäkringsorgan som är behörigt att utge förmånerna begära intyget 
från försäkringsorganet i den andra staten. 

2. Det i första stycket av denna artikel nämnda intyget utställs 

- i Italien av det kontor tillhörigt I.N.P.S. som är behörigt för 
området i fråga, 

- i Sverige av riksförsäkringsverket eller den regionala allmänna 
försäkringskassan. 

Artikel 5 

1. Italienska och Svenska medborgare liksom de i konventionens artikel 
3 nämnda flyktigarna och statslösa, som är bosatta i en av de två 
staterna, skall för att åtnjuta vårdförmåner vid tillfällig vistelse i 
den andra staten enligt konventionens artikel 9 vara försedda med ett 
intyg om att de har rätt till sådana förmåner, 

Detta intyg utställs 

- i Italien av den lokala hälsovårdsenhet (U.S.L.) som är behörig för 
området i fråga eller, för vissa kategorier av personer, av 
hälsovårdsministeriet, 

- i Sverige av de allmänna försäkringskassorna. 

2. För tillämpning av det som gäller enligt föregående stycke skall 
intyget företes 

- i Italien för den nationella hälsovårdstjänsten innan 
sjukvårdsförmånerna åtnjuts eller direkt för sjukhuset i fall av 
brådskande intagning, 

- i Sverige direkt för läkaren eller sjukhuset. 

3. Om de personer varom fråga är inte kan förete det i första stycket 
nämnda intyget skall försäkringsorganet på platsen för den tillfälliga 
vistelsen vända sig till försäkringsorganet på bosättningsorten för 
att få rätten bekräftad. 

Artikel 6 

1. De familjemedlemmar som avses i konventionens artikel 10 skall för 
att i Italien erhålla vårdförmåner enligt nämnda artikel skriva in sig 
hos försäkringsorganet för bosättningsorten, varvid de skall förete 
ett intyg av vilken framgår att deras familjeöverhuvud, som är verksam 
i Sverige, har rätt till motsvarande förmåner. De skall vidare erlägga 
den årsavgift per person som fastställts av den behöriga myndigheten. 

2. För att befrias från den i första stycket nämnda årliga avgiften 
per person skall familjemedlemmarna i Italien till italienska 
medborgare förvärvsverksamma i Sverige vid inskrivningen för det 
behöriga försäkringsorganet på bosättningsorten visa upp ett av de 
konsulära myndigheterna utfärdat intyg om familjeöverhuvudets 
ställning som emigrant. 

Artikel 7 

1. För att åtnjuta vårdförmåner enligt konventionens artikel 11 andra 
stycket skall en person som endast uppbär svensk pension eller 
livränta liksom hans familjemedlemmar skriva in sig hos 
försäkringsorganet på bosättningsorten, varvid de skall förete ett 
intyg om rätten till svensk pension eller livränta. 

2. De personer som avses skall erlägga den årsavgift per person som 
fastställs av den behöriga myndigheten. 

Artikel 8 

1. Kontantförmåner enligt konventionens artikel 12 första stycket 
utges normalt direkt till den försäkrade av de behöriga 
försäkringsorganet enligt den lagstiftning som detta tillämpar. 

2. Enligt konventionens artikel 12 andra stycket kan det behöriga 
försäkringsorganet uppdra åt organet på bosättnings- eller 
vistelseorten att för dess räkning utge kontantförmåner. Kostnaden för 
utbetalningn av dessa förmåner som utges enligt bestämmelserna i det 
behöriga försäkringsorganets lagstiftning skall återbetalas av nämnda 
organ till försäkringsorganet på vistelse- eller bosättningsorten på 
grundval av de verkliga kostnanderna i enlighet med det förstnämnda 
organets räkenskaper. 

Betalning skall ske inom sex månader från mottagandet av begäran om 
återbetalning för vilken ett särskilt intyg skall användas. 

3. Det behöriga försäkringsorganet kan uppdra åt organet på 
bosättnings- eller vistelseorten att företa erforderliga läkarunder  
sökningar. 

Kapitel 2. Invaliditet, ålderdom och efterlevande 

Artikel 9 

1. De försäkrade och deras efterlevande som önskar åtnjuta förmåner 
från invaliditets-, ålders- och efterlevandeförsäkringen kan ge in 
ansökan till behörigt försäkringsorgan i endera av de fördragsslutande 
staterna på det sätt som stadgas i den lagstiftning som tillämpas av 
det behöriga försäkringsorgan vid vilket ansökan görs. För detta 
ändamål skall de behöriga myndigheterna i de två fördragsslutande 
staterna komma överens om härför avsedda ansökningsformulär. 

2. Den dag ansökan inges till ett behörigt försäkringsorgan i en 
fördragsslutande stat skall, även om denna inte gjorts på härför 
avsedd blankett, anses som ansökningsdatum av de behöriga organen i 
båda de fördragsslutande staterna. 

3. Det försäkringsorgan som först erhållit ansökan skall utan dröjsmål 
sända en kopia av den ansökningsblankett som avses i första stycket 
till det behöriga organet i den andra fördragsslutande staten. 

Ansökningsblanketten skall innehålla persondata rörande sökanden och i 
tillämpliga fall rörande dennes familjemedlemmar och alla andra 
upplysningar som kan erfordras för att fastställa sökandens rätt till 
förmåner enligt den lagstiftning som det behöriga försäkringsorganet 
tillämpar till vilket blanketten sänds. 

4. Förutom den ansökningsblankett som avses i det tredje stycket skall 
snarast möjligt till det behöriga försäkringsorganet i den andra 
fördragsslutande staten sändas en kopia av en förbindelseblankett, om 
vars utformning överenskommelse skall träffas av de två 
fördragsslutande staternas behöriga myndigheter och av vilken särskilt 
skall framgå de försäkringsperioder som fullgjorts enligt den 
lagstiftning, som tillämpas av det behöriga försäkringsorgan som 
översänder blanketten, och de rättigheter som härrör från dessa 
perioder. 

5. När det behöriga försäkringsorganet i den andra fördragsslutande 
staten erhållit de blanketter som nämns i styckena 3 och 4 fastställer 
detta de rättigheter som den sökande har på grundval av de 
försäkringsperioder som fullgjorts enligt den lagstiftning som detta 
tillämpar eller i tillämpliga fall de rättigheter som sökanden kan ha 
på grundval av sammanläggning av försäkringsperioder som fullgjorts 
enligt de två fördragsslutande staternas lagstiftningar. Detta 
försäkringsorgan översänder därefter till organet hos vilket ansökan 
gjorts en kopia av den förbindelseblankett som nämns i föregående 
stycke kompletterad med uppgifter om de perioder som fullgjorts enligt 
dess egen lagstiftning och den rätt till förmåner som sökanden 
tillerkänts. 

6. När försäkringsorganet hos vilket ansökan gjorts har erhållit 
förbindelseblanketten kompletterad med de uppgifter som nämns i femte 
stycket ovan, och när det, om så erfordras, har fastställt de 
rättigheter som sökanden har på grundval av sammanläggning av perioder 
som fullgjorts enligt lagstiftningen i båda de fördragsslutande 
staterna, fattar detta organ beslut rörande själva ansökan och 
meddelar detta beslut såväl till det andra behöriga försäkringsorganet 
som till sökanden. 

7. Uppgift om fullgjorda försäkringsperioder behöver inte lämnas i 
förbindelseblankett när av befintliga uppgifter framgår att den 
försäkrade har en självständig rätt till pension från det behöriga 
försäkringsorganet i den andra fördragsslutande staten. 

8. De persondata som lämnas i den ansökningsblankett som nämns i 
tredje stycket skall på tillbörligt sätt styrkas av det behöriga 
försäkringsorgan som överständer blanketten. Detta organ skall 
bekräfta att uppgifterna i ansökningsblanketten grundar sig på 
orginaldokument. Översändandet av en på detta sätt styrkt blankett 
ersätter översändande av originaldokumenten. 

Artikel 10 

För inträde i den italienska frivilliga försäkringen enligt 
konventionens artikel 19 första stycket skall sökanden till det 
italienska behöriga försäkringsorganet inge ett intyg på särskild 
blankett om de perioder som fullgjorts enligt den svenska försäkringen 
för tilläggspensionering liksom den pensionsgrundande inkomst under de 
tre åren som föregår ansökan. Detta intyg skall på sökandens begäran 
utställas av riksförsäkringsverket. 

När sökanden inte företer nämnda intyg skall det italienska behöriga 
försäkringsorganet begära intyget från det svenska riksförsäkrings  
verket. 

Kapitel 3. Arbetsskador och arbetssjukdomar 

Artikel 11 

1. För att erhålla vårdförmåner enligt konventionens artikel 21 andra 
stycket skall de försäkrade för försäkringsorganet på bosättningsorten 
eller orten för deras tillfälliga vistelse i den andra staten visa upp 
ett intyg utfärdat av försäkringsorganet i den behöriga staten, av 
vilket deras rätt till förmånerna framgår. I detta intyg kan 
försäkringsorganet i den behöriga staten ange den längsta tid under 
vilken förmåner kan utgå. 

2. Om den försäkrade inte kan uppvisa det intyg som nämns i första 
stycket ovan skall försäkringsorganet på bosättningsorten eller på 
orten för den tillfälliga vistelsen begära detta hos 
försäkringsorganet i den behöriga staten. 

3. Försäkringsorganet i den behöriga staten utbetalar livräntor direkt 
till de försäkrade. Andra kontantförmåner än livräntor kan utbetalas 
av försäkringsorganet på bosättningsorten eller på orten för den 
tillfälliga vistelsen för försäkringsorganet i den behöriga staten. 
När så sker skall sistnämnda försäkringsorgan underrätta den 
försäkrade om hans rättigheter och underrätta försäkringsorganet på 
bosättningsorten eller orten för den tillfälliga vistelsen i den andra 
staten om kontantförmånernas storlek, om de datum när dessa skall 
betalas och om den längsta tid under vilka dessa kan utges. 

Artikel 12 

Försäkringsorganet på bosättningsorten eller på orten för den 
tillfälliga vistelsen skall, när detta organ utfört sådan 
läkarundersökning som avses i konventionens artikel 21 fjärde stycket, 
till försäkringsorganet i den behöriga staten överlämna rapporter med 
uppgifter som kan klarlägga den försäkrades anatomiska och 
funktionella tillstånd med särskild hänsyn till de organ och 
kroppsdelar som berörs av olyckfallet eller arbetssjukdomen. Rapporten 
skall inte innehålla någon uppskattning av graden av arbetsoförmågan. 

Artikel 13 

Försäkringsorganet i den behöriga staten skall på begäran av ett 
försäkringsorgan på bosättningsorten eller på orten för den 
tillfälliga vistelsen i den andra staten, som har utgett sådana 
förmåner och utfört sådana läkarundersökninar som avses i 
konventionens artikel 21, andra till fjärde styckena, till nämnda 
försäkringsorgan återbetala 

a) kostnader för utgivna vårdförmåner liksom för läkarkontroller som 
utförts för detta försäkringsorgans räkning, 

b) kostnader för de försäkrades resor till de sjukvårdsinrättningar 
som utger vårdförmåner eller för att på annat sätt få läkarkontroller 
gjorda, 

c) ersättning för inkomst som de försäkrade förlorat för att kunna 
erhålla vårdförmåner och undergå kontroller, 

d) utgifter för andra kontantförmåner än de som utgetts för dess 
räkning. 

2. Vid återbetalning av utgifter enligt första stycket skall hänsyn 
inte tas till utgifter som överstiger de taxor som gäller för 
försäkringsorganet på bosättningsorten eller orten för den tillfälliga 
vistelsen i den andra staten. 

Artikel 14 

I fall som avses i konventionens artikel 22 första stycket skall den 
försäkrade, oavsett graden av den arbetsoförmåga som uppstått i dessa 
fall, ge försäkringsorganet i den behöriga staten alla upplysningar 
om arbetsolycksfall eller arbetsjukdomar som drabbat honom under tid 
då han tidigare omfattades av den andra statens lagstiftning. 

Artikel 15 

1. I fall som avses i konventionens artikel 22 andra stycket kan 
ansökan om förmån på grund av arbetssjukdom inges antingen till 
försäkringsorganet i den stat under vars lagstiftning den försäkrade 
senast har utsatts för den särskilda risken eller till försäkrings  
organet i den andra staten. 

2. Om det försäkringsorgan, som har mottagit en sådan ansökan som 
avses i första stycket, konstaterar att den försäkrade senast har 
utfört arbete som medför den särskilda risken inom den andra statens 
territorium, skall ansökan med tillhörande handlingar utan dröjsmål 
översändas till försäkringsorganet i den andra staten. Den försäkrade 
skall samtidigt underrättas om överständandet. 

3. Om det försäkringsorgan som mottagit en sådan ansökan som avses i 
första stycket konstaterar att villkoren enligt den lagstiftning som 
tillämpas av detta organ inte är uppfyllda 

a) skall ansökan och tillhörande handlingar inklusive de rapporter och 
läkarutlåtanden som detta organ låtit införskaffa överlämnas till 
försäkringsorganet i den andra staten liksom avskrift av 
avslagsbeslutet, 

b) dess beslut meddelas den försäkrade, varvid skälen till avslaget, 
sätt och tid för överklagande samt datum för ansökans överlämnande 
till försäkringsorganet i den andra staten skall anges. 

Artikel 16 

1. Om sådan försämring som avses i konventionens artikel 22 tredje 
stycket orsakats av ett arbete som utförts inom den andra statens 
territorium och som medfört den särskilda risken skall försäkrings  
organet i sistnämnda stat utge ett tilläggsbelopp som är lika med 
skillnaden mellan den förmån som skall utgå efter försämringen och den 
förmån som skulle ha utgått före försämringen om arbetssjukdomen hade 
visat sig i denna stat. 

2. Den försäkrade skall förse det försäkringsorgan hos vilken han gör 
gällande rätt till förmån på grund av försämring av en arbetssjukdom 
med alla upplysningar om den arbetssjukdom för vilken ersättning 
tidigare fastställts. 

Kapitel 4. Arbetslöshet 

Artikel 17 

1. För tillämpning av bestämmelserna i konventionens artikel 24 skall 
den försäkrade för behörigt försäkringsorgan förete ett intyg angående 
de försäkringsperioder som fullgjorts enligt den andra fördrags  
slutande statens lagstiftning. 

2. I nämnda intyg skall även anges de perioder under de tolv månader 
som närmast föregått dagen för ansökan om förmåner i den andra 
fördragsslutande staten, under vilka arbetslöshetsförmåner utgetts 
till den försäkrade av det försäkringsorgan som utställt intyget. 

3. Sådant intyg utställs på den försäkrades begäran i Italien av det 
nationella institutet för social trygghet och i Sverige av 
arbetsmarknadsstyrelsen. 

4. När den försäkrade inte kan förete sådant intyg skall det behöriga 
försäkringsorganet begära detta hos försäkringsorganet i den andra 
fördragsslutande staten. 

AVDELNING IV 

Allänna bestämmelser om administrativt samarbete 

Artikel 18 

1. De administrationskostnader som tillämpningen av denna 
överenskommelse medför inklusive kostnaderna för överförande eller 
betalning av förmåner skall, med undantag av de som avses i tredje 
stycket, bestridas av det behöriga försäkringsorgan som haft 
kostnaderna. 

2. När graden av invaliditet hos någon som söker eller uppbär 
invalidpension uppskattas, skall det behöriga försäkringsorganet i var 
och en av staterna ta hänsyn till de läkarundersökningar som gjorts av 
det behöriga försäkringsorganet i den andra staten. 

Det behöriga försäkringsorganet i varje stat behåller emellertid 
rätten att låta undersöka den som söker eller uppbär invalidpension av 
en förtroendeläkare. 

3. Utgifter för läkarundersökningar och för utredning av en försäkrads 
arbets- eller förvärvsförmåga liksom utgifter för resor, kost och logi 
och andra utgifter som har samband med sådana utredningar förskotteras 
av det försäkringsorgan som utfört utredningen och ersätts därefter av 
det försäkringsorgan som begärt dem. Ersättning erläggs mot särskild 
faktura enligt de taxor och bestämmelser som tillämpas av det 
försäkringsorgan som har utfört utredningen. Om de undersökningar och 
den utredning varom fråga är under alla förhållanden skulle ha behövt 
göras av det försäkringsorgan som utfört dem även om någon begäran 
härom inte gjorts av motsvarande försäkringsorgan i den andra staten, 
skall kostnaderna inte ersättas. 

AVDELNING V 

Övergångs- och övriga bestämmelser 

Artikel 19 

Pensioner och livräntor skall utbetalas direkt till förmånstagarna av 
det försäkringsorgan som har att utge dem. 

De två staternas behöriga myndigheter kan komma överens om att 
förmåner skall utbetalas på annat sätt. 

Artikel 20 

De bestämmelser om minskning, innehållande eller upphörande av en 
socialförsäkringsförmån som gäller enligt en fördragsslutande stats 
lagstiftning vid sammanträffande av en sådan förmån med en annan 
socialförsäkringsförmån eller med andra inkomster kan göras gällande 
mot förmånstagaren vad avser förmåner enligt lagstiftningen i den 
andra fördragsslutande staten eller vad avser inkomster som uppburits 
inom sistnämnda stats territorium. 

Artikel 21 

Formulär för blanketter, certifikat, intyg, utlåtanden, undersökningar 
och andra handlingar som erfordras för tillämpningen av denna 
överenskommelse skall gemensamt fastställas av de två fördragsslutande 
staternas behöriga myndigheter. 

Artikel 22 

Denna överenskommelse träder i kraft samma dag som konventionen träder 
i kraft och upphör att gälla samma dag som konventionen enligt artikel 
37 upphör att gälla. 

Undertecknat i Rom den 22 september 1982 i två exemplar på svenska och 
italienska språken vilka båda texter äger lika vitsord. 

För Konungariket Sverige 
Per il Regno di Svezia 
A. Lewenhaupt 

För ItaLIENSKA Republiken 
Per la Repubblica Italiana 
Mario Fioret