Statsflygsförordning (1999:1354)

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning gäller användningen av de flygplan som
staten anskaffat för statschefens och den högsta civila och
militära ledningens resor.

Förordningen skall också tillämpas på flygplan som används
tillfälligt för detta ändamål och som staten innehar eller hyr.

Resor som flygplanen får användas för

2 § Följande prioriteringsordning ska gälla för flygningar
med statsflyget:

statschefen,

riksdagens talman,

statsministern,

utrikesministern,

övriga statsråd,

överbefälhavaren,

generaldirektören i Försvarsmakten.

Utöver vad som anges i första stycket kan riksdagen och en
statlig myndighets ledning beställa resor med statsflyget i
mån av tillgänglighet. Förordning (2014:86).

3 § Den som reser med ett flygplan kan bestämma att någon eller
några andra personer får följa med på flygningen.

Vem som svarar för drift och samordnar beställningar

4 § Försvarsmakten skall svara för driften av de flygplan som
avses i 1 § första stycket och samordna beställningar av
flygningar.

Baseringsort

5 § De flygplan som avses i 1 § första stycket ska vara 
baserade på Arlanda flygplats. Förordning (2017:420).

Säkerhetsskydd

6 § Försvarsmakten ska som flygoperatör ansvara för 
säkerhetsskyddet avseende flygplanen.

Säkerhetspolisen ska informera Försvarsmakten om hotbilden när 
det gäller en person som medföljer planet och som omfattas av 
5 § förordningen (2022:1719) med instruktion för 
Säkerhetspolisen.

Försvarsmakten och Säkerhetspolisen ska samverka i 
säkerhetsskyddsfrågor. Förordning (2022:1721).

Ersättande flygplan och kompletterande flygplan

Andra statliga flygplan

7 § När det för en resa behövs ett flygplan som tillfälligt
ersätter eller kompletterar de flygplan som avses i 1 § första
stycket, skall Försvarsmakten genomföra flygningen med ett
annat statligt flygplan om så är lämpligt.

Flygplan som staten hyr

8 § På uppdrag av Regeringskansliet eller någon annan
beställare skall Försvarsmakten hyra flygplan och sköta den
upphandling som behövs för detta.

Dokumentation

9 § För varje flygning skall det hos Försvarsmakten finnas en
handling som visar

1. dagen för flygningen,

2. vilket flygplan som använts,

3. destinationen,

4. vem beställaren är,

5. vilka passagerarna är,

6. ändamålet med resan,

7. vilken ersättning för flygtransportkostnader och för
upphandling som beställaren skall betala till Försvarsmakten
enligt 11 §.

10 § Beställaren skall se till att uppgifter om vilka
passagerarna är och om ändamålet med resan lämnas till
Försvarsmakten senast när passagerarna går ombord.

Beställarens betalningsskyldighet gentemot Försvarsmakten

11 § Beställaren ska ersätta Försvarsmakten för

1. flygtransportkostnader,

2. upphandling,

3. kostnader när beställningar återtas,

4. avgifter för riskfinansiering och skadereglering enligt 
16 §.

I de fall statschefen eller den högsta civila ledningen är 
beställare ska Försvarsmakten ta ut avgifter för flygning med 
statsflyget med högst 10 800 kronor per flygtimme.

Beställaren ska även ersätta Försvarsmakten för kostnaden för 
skatt enligt lagen (2017:1200) om skatt på flygresor.
Förordning (2018:97).

Beställarens skyldighet att ta betalt av passagerare vars resa
inte är en statlig tjänsteresa

Huvudregel

12 § Om Regeringskansliet eller någon annan myndighet under
regeringen är beställare, skall myndigheten ta betalt av
passagerare vars resa inte är en statlig tjänsteresa.

Undantag

13 § Skyldigheten enligt 12 § gäller inte

1. när beställaren skall bekosta ett statsråds resa mellan
Stockholm och hemorten enligt 6 § lagen (1991:359) om arvoden
till statsråden m.m., eller

2. när det finns andra särskilda skäl att inte ta betalt.

Betalningens storlek

14 § Betalningen skall motsvara fullpriset för en liknande resa
med reguljärt flyg. Om det är uppenbart att passageraren kunde
ha skaffat en billigare flygbiljett, skall i stället priset för
en sådan biljett läggas till grund för beräkningen.

Vid enkel resa skall hälften av priset för en tur och retur-
biljett tas ut.

Om en tjänsteresa kombineras med något annat arrangemang, skall
myndigheten göra en fördelning och ta betalt efter vad som är
skäligt.

Försäkringsskydd för passagerare och deras rätt till
skadeersättning

Statliga tjänsteresor

15 § Enligt förordningen (1993:674) om försäkringsskydd m.m.
vid statliga tjänsteresor är Regeringskansliet och andra
myndigheter under regeringen skyldiga att se till att deras
anställda och uppdragstagare är försäkrade eller har ett
motsvarande skydd vid tjänsteresor.

Andra resor

16 § Enligt de regler som finns i lagen (2010:510) om
lufttransporter ska staten betala ersättning för skador som
drabbar passagerare vars resa inte är en statlig tjänsteresa
och vars resa beställaren ska ta betalt för enligt 12 §.
Försvarsmakten ska bära statens skadeståndsansvar.

Försvarsmakten ska också ansvara för att passagerare vars resa
inte är en statlig tjänsteresa och vars resa beställaren inte
ska ta betalt för enligt 12 § har en motsvarande möjlighet att
få skadeersättning.

Försvarsmakten får träffa överenskommelse med Kammarkollegiet
om riskfinansiering och skadereglering enligt förordningen
(1995:1300) om statliga myndigheters riskhantering.
Förordning (2010:781).

Övergångsbestämmelser

1999:1354

Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2000. Genom
förordningen upphävs regeringens beslut den 12 september 1996
om användningen av flygplanen Tp 100 och Tp 102 (dnr
SB1996/5375).