Förordning (1988:245) om grupplivförsäkring för doktorander

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning gäller grupplivförsäkring för dödsfall åt den som
får utbildningsbidrag för doktorander och som inte har ett försäkrings-
eller efterskydd i en anställning med motsvarande förmåner.

2 § I förordningen avses med

försäkrad: den som avses i 1 §,

försäkringsgrundande anställningstid: tid för vilken
utbildningsbidrag för doktorander har betalats ut,

sambo: en ogift person som under äktenskapsliknande
förhållanden bor tillsammans med en ogift försäkrad eller före
detta försäkrad,

TGL-S: avtalet den 29 januari 1988 om statens
tjänstegrupplivförsäkring med senare ändringar och föreskrifter
som utfärdats med stöd av avtalet.

Vad som sägs om sambo i denna förordning skall även gälla en
ogift person som bor tillsammans med en ogift försäkrad eller
före detta försäkrad under sådana förhållanden som avses i
lagen (1987:813) om homosexuella sambor. Förordning (2000:60).

3 § Befogenhet som enligt 30, 38 och 41 §§ TGL-S tillkommer
arbetsgivaren ska utövas av Statens tjänstepensions- och
grupplivnämnd. Övriga befogenheter som enligt TGL-S eller
denna förordning tillkommer arbetsgivare ska utövas av Statens
tjänstepensionsverk. Förordning (2010:550).

Försäkringsskydd

4 § Försäkringsskydd inträder den dag då den försäkrade får
utbildningsbidrag för doktorander. En doktorand som vid denna
tidpunkt har hel sjukpenning, mer än halv sjukersättning eller
mer än halv aktivitetsersättning enligt
socialförsäkringsbalken omfattas dock inte av försäkringsskydd
så länge han eller hon har en sådan förmån.
Förordning (2010:1673).

5 § Försäkringsskydd gäller även för tid när den försäkrade är
förhindrad att bedriva studier för vilka utbildningsbidrag för
doktorander har beviljats, om hindret beror på

1. sjukdom eller olycksfall,

2. ledighet i samma omfattning som enligt 11 och 12 kap.
socialförsäkringsbalken gäller för rätt till föräldrapenning,

3. tjänstgöring inom totalförsvaret eller deltagande i sådan
kurs i u-landskunskap som anges i 3 § 6 förordningen
(2010:1080) med instruktion för Styrelsen för internationellt
utvecklingssamarbete (Sida) om tjänstgöringen eller kursen
omfattar högst 60 dagar under ett bidragsår,

4. studieuppehåll för offentligt uppdrag.

Försäkringsskydd i fall som avses i första stycket 1
föreligger endast om hindret styrks genom intyg från
Försäkringskassan eller läkare. Statens tjänstepensions- och
grupplivnämnd får dock medge försäkringsskydd även om sådant
intyg inte visats upp. Förordning (2010:1673).

Efterskydd

6 § Med efterskydd avses det försäkringsskydd som under vissa
förutsättningar finns efter den tid för vilken utbildningsbidrag för
doktorander har beviljats den försäkrade. Efterskyddet gäller längst
till dess den försäkrade har fyllt 65 år.

Efterskydd vid sjukdom

7 § Vid arbetsoförmåga fortsätter försäkringsskyddet att gälla
så länge arbetsoförmågan består om den försäkrade antingen är
arbetsoförmögen på grund av sjukdom eller olycksfall vid
utgången av den tid, för vilken utbildningsbidrag har
beviljats, eller blir arbetsoförmögen av sådan orsak under tid
då han har efterskydd enligt 8-11 §§.

Arbetsoförmågan skall styrkas genom intyg från
Försäkringskassan eller läkare. Statens tjänstepensions- och
grupplivnämnd får dock medge försäkringsskydd även om sådant
intyg inte har visats upp. Förordning (2004:931).

Efterskydd när utbildningsbidrag betalats i minst 180 dagar

8 § För den som fått utbildningsbidrag under minst 180 dagar gäller
efterskydd enligt andra stycket och 9 §.

Vid bestämmande av rätten till sådant efterskydd tillgodoräknas även
tidigare försäkringsgrundande anställningstid som helt eller delvis har
infallit under de två år som närmast föregått den tid för vilken
utbildningsbidrag senast har betalats.

9 § Efterskyddet gäller under 180 dagar (allmän
efterskyddstid).

För en försäkrad som blir arbetslös eller får hel
föräldrapenning under allmän efterskyddstid fortsätter
efterskyddet att gälla så länge arbetslösheten består eller
föräldrapenningen utges samt under tid därefter det antal dagar
av den allmänna efterskyddstiden som inte har avräknats före
arbetslösheten.

För en försäkrad som under allmän efterskyddstid börjar
fullgöra ny försäkringsgrundande anställningstid gäller, när
denna upphör, fortsatt efterskydd under det antal dagar av den
allmänna efterskyddstiden som inte har avräknats före början av
den nya försäkringsgrundande anställningstiden.

Efterskydd gäller dock sammanlagt högst två år räknat från den
tidpunkt efterskydd inträdde enligt 6 §. Förordning (2000:60).

10 § Med arbetslöshet förstås att den försäkrade står till den
svenska arbetsmarknadens förfogande på sätt som krävs för att
få dagpenning från arbetslöshetskassa. Detta ska styrkas genom
intyg från Arbetsförmedlingen eller arbetslöshetskassa. Statens
tjänstepensions- och grupplivnämnd får dock medge
försäkringsskydd även om sådant intyg inte har visats upp.
Förordning (2007:915).

Efterskydd i övriga fall

11 § Om den försäkrade inte har rätt till efterskydd enligt 7--9 §§,
gäller efterskydd i stället lika många dagar som den försäkrade har haft
utbildningsbidrag.

Beräkning av efterskydd efter försäkringsskydd vid sjukdom

12 § Om den försäkrade har haft försäkringsskydd under sjukdom enligt
7 §, gäller efterskydd efter sjukdomstiden enligt bestämmelserna i
8--11 §§. Efterskyddet beräknas genom att sjukdomstiden jämställs med
den tid då utbildningsbidrag betalats ut.

Försäkringsförmåner

13 § Avlider en försäkrad, som fått utbildningsbidrag under minst fem
dagar i följd, innan han fyllt 65 år, betalas förmåner enligt 20--25 §§
TGL-S. Har den avlidne inte fått utbildningsbidrag under minst fem dagar
i följd, betalas begravningshjälp med belopp som anges i 20 § TGL-S.

Tillämpning av bestämmelser i TGL-S

14 § Följande bestämmelser i TGL-S tillämpas på grupplivförsäkring
enligt denna förordning, nämligen

20--31 §§ om försäkringsförmåner efter arbetstagarens make eller sambo,

32--36 §§ om förmånstagarförordnande,

37 och 38 §§ om sambo med förmånstagarrätt,

40 § om samordning,

41 § om inskränkning i rätten att förfoga över försäkringen,

42 och 43 §§ om försäkringens giltighet vid krigstillstånd,

44--46 §§ om åtgärder vid försäkringsfall, och

47--49 §§ om tvister.

Övergångsbestämmelser

1988:245

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juni 1988, då förordningen
(1976:554) om grupplivförsäkring åt vissa doktorander skall upphöra att
gälla.

2. Den gamla förordningen gäller fortfarande i fråga om försäkringsfall
som har inträffat före utgången av maj 1988.

3. Den som har försäkringsskydd enligt den gamla förordningen när den
nya förordningen träder i kraft får försäkringsskydd enligt den senare
även om han inte uppfyller villkoren i 4 och 5 §§.

4. Med försäkringsgrundande tid enligt den nya förordningen jämställs
sådan tid före ikraftträdandet i vilken den försäkrade haft
försäkringsskydd enligt den gamla förordningen.

5. Förordnande till förmån för make gäller även under hemskillnad eller
betänketid om den försäkrade har försäkringsskydd enligt den gamla
förordningen och hemskillnad eller betänketid pågår den 31 maj 1988.
Försäkringsskyddet gäller så länge utbildningsbidrag betalas. Den
försäkrade kan anmäla att förordnandet inte skall gälla.

6. Om en försäkrad har anmält särskilt förmånstagareförordnande enligt
reglementet (1962:698) angående statens grupplivförsäkring skall
förordnandet ha fortsatt giltighet vid tillämpningen av den nya
förordningen om inte den försäkrade anmäler ändrat förordnande.

7. Försäkringsskydd enligt den gamla förordningen skall, i den mån
förutsättningar för förordningens tillämpning förelåg den 31 maj 1988,
fortfarande gälla för den som inte förvärvat försäkringsskydd enligt den
nya förordningen eller motsvarande bestämmelser. Vid försäkringsfall
tillämpas det försäkringsbelopp som vid dödsfallet gällde enligt avtalet
den 29 januari 1988 om statens tjänstegrupplivförsäkring (TGL-S).

2000:60

Denna förordning träder i kraft den 1 april 2000. De nya
bestämmelserna i 2 § tillämpas dock för tid från och med den 1
maj 1999.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om
försäkringsfall som har inträffat före den 1 maj 1999.

2003:853

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2004. De nya
bestämmelserna skall dock tillämpas för tid från och med den 1
januari 2003.

2017:301

Äldre föreskrifter gäller fortfarande för den som före den 
1 juli 2017 har beviljats utbildningsbidrag för doktorander.