PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1987:589) om träfiberråvara 

1 § har upphävts genom förordning (1991:1761).

2 § har upphävts genom förordning (1991:1761).

3 § I sågverk får sågverkets egna biprodukter användas för 
eldningsändamål utan tillstånd enligt 3 § lagen (1987:588) om 
träfiberråvara.

4 § Frågor om tillstånd enligt 3 § första stycket lagen (1987:588) om 
träfiberråvara prövas av närings- och teknikutvecklingsverket. 
Förordning (1991:1761).

5 § Frågor om inskränkning eller upphävande av ett tillstånd enligt 5 § 
lagen (1987:588) om träfiberråvara prövas av närings- och 
teknikutvecklingsverket. Förordning (1991:1761).

6 § Tillsynsmyndighet enligt 6 § lagen (1987:588) om träfiberråvara är 
skogsvårdsstyrelserna, var och en inom sitt verksamhetsområde.

7 § Om det finns förutsättningar för inskränkning eller upphävande av 
ett tillstånd enligt 5 § lagen (1987:588) om träfiberråvara skall 
tillsynsmyndigheten lämna meddelande om detta. Meddelandet jämte 
tillsynsmyndighetens eget yttande skall lämnas till närings- och 
teknikutvecklingsverket. Förordning (1991:1761).

8 § Närings- och teknikutvecklingsverket skall på begäran lämna 
tillsynsmyndigheten de uppgifter som behövs för tillsynens utövande. 
Tillsynsmyndigheten skall på begäran lämna verket de uppgifter som 
behövs för beredningen av ett ärende. Förordning (1991:1761).

9 § Närings- och teknikutvecklingsverkets beslut enligt 3 och 5 §§ lagen 
(1987:588) om träfiberråvara får överklagas hos regeringen.
Förordning (1987:59) med instruktion för kyrkofondens styrelse

Inledande bestämmelse

1 § För kyrkofondens styrelse gäller 4, 11 och 12 §§ allmänna
verksstadgan (1965:600).

Uppgifter

2 § Vilka uppgifter som kyrkofondens styrelse skall fullgöra framgår av
lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader och förordningen (1971:861) om
kyrkliga kostnader.

Organisation

3 § Hur styrelsen är sammansatt och hur ledamöter och ersättare för
dessa utses framgår av lagen (1970:940) om kyrkliga kostnader.

Bland de ledamöter som regeringen har utsett väljer styrelsen en vice
ordförande.

4 § Styrelsens kansligöromål fullgörs av kammarkollegiet.

Ärendenas handläggning

5 § Styrelsen är beslutför när ordföranden och minst fyra andra
ledamöter är närvarande. När ett ärende av större vikt handläggs, skall
om möjligt samtliga ledamöter närvara.

6 § Ärendena avgörs efter föredragning.

Föredragningen av ett ärende ankommer på den som styrelsen förordnar
eller på den tjänsteman i kammarkollegiet som kollegiet utser.
Styrelsens ordförande får ta över beredningen och föredragningen av ett
ärende.

7 § Styrelsens ordförande, den som styrelsen förordnar eller den
tjänsteman i kammarkollegiet som kollegiet utser får på styrelsens
vägnar

-- fordra in förklaringar, upplysningar eller yttranden i ärendena,

-- handlägga frågor om utlämnande av allmänna handlingar,

-- handlägga frågor som uppkommer i samband med överklagande av
styrelsens beslut.

Överklagande

8 § Att beslut av styrelsen enligt lagen (1970:940) om kyrkliga
kostnader eller förordningen (1971:861) om kyrkliga kostnader inte får
överklagas framgår av 35 § första stycket i förordningen.
Förordning (1987:592)  med bemyndigande för  Riksförsäkringsverket att fastställa procentsatser  för vissa arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift för sjömän 

Regeringen bemyndigar riksförsäkringsverket att fastställa de 
procentsatser som skall tillämpas vid beräkning av sjukförsäkringsavgift 
och folkpensionsavgift för sjömän enligt 2 kap. 2 § andra stycket lagen 
(1981:691) om socialavgifter samt allmän löneavgift för sjömän enligt 3 
§ andra stycket lagen (1982:423) om allmän löneavgift.
Förordning (1987:608) om utnyttjande av medel för högskolelektorers och högskoleadjunkters forskning 

1 § I denna förordning meddelas föreskrifter om utnyttjande av medel 
avsedda att bereda vetenskapligt kompetenta högskolelektorer och 
högskoleadjunkter vid statliga högskoleenheter inom 
utbildningsdepartementets verksamhetsområde tillfälle att bedriva 
forskning (rörlig resurs). 

2 § Forskning med utnyttjande av medel ur den rörliga resursen skall avse 
minst tre månaders heltidsarbete.

3 § Urval bland sökande skall göras utifrån en bedömning av dessas 
vetenskapliga skicklighet.

Vid urvalet skall dock tillses att för lärare vid sådan högskoleenhet, 
som saknar fasta forskningsresurser, årligen skall utgå medel ur den 
rörliga resursen med minst det belopp som i genomsnitt under de tre 
närmast föregående åren har utgått ur resursen för lärare vid enheten i 
fråga.

4 § Ansökan om utnyttjande av medel ur den rörliga resursen inges till 
den högskoleenhet där den sökande är anställd.

Högskoleenhet som saknar fasta forskningsresurser skall med eget yttrande 
sända ansökan vidare till den högskoleenhet till vilken verksamheten inom 
berört fakultetsområde är knuten enligt bilaga 10 a till 
högskoleförordningen (1977:263). Förordning (1988:506).

5 § Medel för forskning ur den rörliga resursen fördelas av berörd 
fakultetsnämnd, sektionsnämnd eller utbildnings- och forskningsnämnd vid 
högskoleenhet med fasta forskningsresurser. Förordning (1989:25).

6 § har upphävts genom förordning (1992:730).

7 § Beslut som har meddelats enligt denna förordning får inte överklagas.
Förordning (1987:61) om registerföring  med hjälp av automatisk databehandling vid  vissa myndigheter inom åklagarväsendet 

1 § Åklagarmyndigheterna i Stockholm och Malmö får föra register över
ärenden med hjälp av automatisk databehandling. Förordning (1989:39).

2 § Åklagarmyndigheten får använda registret som ett hjälpmedel

1. vid fördelning, sökning och samordning av ärenden inom myndigheten,

2. vid utskrift och expediering av stämningsansökningar,
strafförelägganden och andra handlingar samt

3. för framställning av statistik.

3 § Registret får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga
till denna förordning.

4 § Som sökbegrepp får inte användas uppgifter om brottskod eller
grundkod. Uppgifter om brottskod får dock användas som sökbegrepp för
att framställa statistik, om enskilda personer inte avslöjas.

5 § Uppgifter i registret får lämnas ut till en annan myndighet på
medium för automatisk databehandling endast om detta följer av lag
eller förordning eller regeringen har medgivit detta.

6 § Uppgifter beträffande fysisk och juridisk person, enskild firma
samt fartyg skall tas bort ur registret senast två år efter det att
ärendet har avslutats.

Bilaga

Registret får innehålla:

1. diarienummer vid åklagarmyndigheten jämte upplägg i diariet,
kammarbeteckning, åklagartjänst och diarienummer vid polismyndighet.

2. namn/firma, personnummer/organisationsnummer och beteckning inom
ärendet för

-- misstänkt person

-- juridisk person eller enskild firma, vid misstanke om brott i
verksamheten

-- fysisk eller juridisk person, vid talan om annat än ansvar för
brott

-- fartyg, vid misstanke om brott som berör detta

3. inkomstdatum

4. datum då uppgift om brottsmisstanke senast tillförts ärendet
beträffande misstänkt person

5. datum då ärendet helt eller delvis avslutats

6. uppgift om misstänkt person är anhållen eller häktad i sin utevaro
eller om beslut om hämtning till förhör föreligger

7. kod, som anger brottsmisstanke eller, vid talan om annat än ansvar
för brott, vad talan avser (brottskod)

8. kod, som anger vilken åtgärd som vidtagits eller förestår i ärendet

9. datum för åtgärder enligt punkt 8

10. kod, som anger på vilken grund ärendet avslutats (grundkod). Denna
kod får endast användas då ärendet gäller

-- misstanke om egenmäktigt förfarande genom olovligt nyttjande av
annans parkeringsplats eller tomtmark

-- misstanke om brott å vilket ej kan följa svårare straff än böter

-- annat än ansvar för brott

11. brottsdatum då ärendet gäller misstanke om

-- egenmäktigt förfarande genom olovligt nyttjande av annans
parkeringsplats eller tomtmark

-- brott å vilket ej kan följa svårare straff än böter

12. en kortfattad redogörelse för innehållet i handlingar som inte kan
hänföras till någon uppgift enligt punkt 2.
Förordning (1989:39).
Förordning (1987:63) om tillämpning i  förhållande till andra länder av lagen  (1986:1425) om skydd för kretsmönster i halvledarprodukter 

Regeringen föreskriver med stöd av 11 § lagen (1986:1425) om skydd för
kretsmönster i halvledarprodukter att lagen skall tillämpas på
kretsmönster som har skapats av medborgare i Australien, Belgien,
Danmark, Finland, Frankrike, Amerikas Förenta Stater, Grekland, Irland,
Island, Italien, Japan, Luxemburg, Nederländerna, Norge, Portugal,
Schweiz, Spanien, Storbritannien, Förbundsrepubliken Tyskland eller
Österrike och av dem som har sin vanliga vistelseort i något av dessa
länder samt på kretsmönster som först har spritts där. Förordning
(1992:1692).

Övergångsbestämmelser

1987:63

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1987. Beträffande
kretsmönster som har skapats av medborgare i Amerikas Förenta Stater och
av dem som har sin vanliga vistelseort där samt kretsmönster som först
har spritts där gäller förordningen till och med den 31 december 1992.
Förordning (1991:1188).

1992:1692

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1987. Beträffande
kretsmönster som har skapats av medborgare i Amerikas Förenta Stater och
av dem som har sin vanliga vistelseort där samt kretsmönster som först
har spritts där gäller förordningen till och med den 30 juni 1994.

1993:1434

Denna förordning träder i kraft den dag regeringen bestämmer, då
förordningen (1987:63) om tillämpning i förhållande till andra
länder av lagen (1986:1425) om skydd för kretsmönster i
halvledarprodukter skall upphöra att gälla.
Förordning (1987:64) om ersättning för  merkostnader och förluster med anledning av Tjernobylolyckan till dem som för sitt  uppehälle är beroende av fiske, jakt, bär- eller  svampplockning 

1 § Ersättning av statsmedel får i mån av tillgång på medel lämnas 
enligt denna förordning för merkostnader och förluster på grund av 
radioaktivt nedfall i Sverige med anledning av reaktorhaveriet i 
Tjernobyl i Sovjetunionen.

2 § Ersättning får lämnas till den som helt eller delvis försörjer sig 
på att

1. fiska eller jaga till husbehov eller för försäljning,

2. plocka bär eller svamp för försäljning,

3. försälja fiskekort,

4. odla sättfisk för försäljning.

3 § Ersättning lämnas endast för merkostnader och förluster som har ett 
direkt och påtagligt samband med Tjernobylolyckan.

4 § Ersättning lämnas inte enligt denna förordning för merkostnader och 
förluster för vilka ersättning lämnas enligt

1. förordningen (1986:621) om ersättning till jordbruks-, trädgårds- och 
renskötselföretag samt till vissa fiskare med anledning av 
Tjernobylolyckan eller

2. förordningen (1986:690) om ersättning för fällda älgar med för höga 
halter av radioaktivitet.

5 § Ersättningsbelopp får betalas ut i förskott.

När den slutliga ersättningen fastställs, skall förskottsbetalning 
avräknas.

6 § Frågor om ersättning prövas av länsstyrelsen.

Vid prövning av ärenden om ersättning skall länsstyrelsen samråda med 
berörda myndigheter.

Länsstyrelsens beslut får inte överklagas. 

Övergångsbestämmelser

1987:64

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1987. Förordningen får 
tillämpas också i fråga om kostnader och förluster som uppstått före 
ikraftträdandet.
Förordning (1987:655) om finansbolag

1 § har upphävts genom förordning (1990:834).

2 § Finansinspektionen får meddela närmare föreskrifter om
hur finansbolags räkenskaper skall föras och hur värdehandlingar
skall förvaras och inventeras. Förordning (1991:1014).

Övergångsbestämmelser

1990:834

I fråga om bestående fondkommissionsbolag och finansbolag skall den
upphävda paragrafen tillämpas till dess ett bolagsstämmobeslut att i
bolagsordningen ta in en bestämmelse, som innebär att aktierna helt eller
till viss del skall vara fria, har registrerats.
Förordning (1987:705) om utbetalning av  vissa statliga personalpensionsförmåner för  tiden juli-december 1987 

1 § Vid utbetalning av en förmån, som avses i denna förordning, skall
förmånen för juli--december 1987 beräknas på grundval av det basbelopp
enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som har fastställts för år
1987 ökat med 400 kronor.

2 § Följande förmåner skall beräknas på det sätt som anges i 1 §:

1. bruttobelopp av pensionsförmån enligt statens allmänna
tjänstepensionsreglemente (1959:287),

2. bruttobelopp och basbelopp av pension enligt kungörelsen (1959:290)
med bestämmelser om vissa pensionsförmåner enligt föreskrifter meddelade
före utfärdandet av statens allmänna tjänstepensionsreglemente,

3. pension på grund av anställning i någon av försvarsmaktens reserver
eller i väg- och vattenbyggnadskåren.

Övergångsbestämmelser

1987:705

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1987. Förordningen
gäller till utgången av år 1987 men skall även därefter tillämpas
på utbetalning, som avser tiden juli--december 1987.
Förordning (1987:725) om skyldighet att förhandsanmäla prishöjningar

1 § Den som yrkesmässigt säljer en sådan förnödenhet som anges i bilaga
1 till denna förordning får inte utan tillstånd höja priset på
förnödenheten förrän en månad efter det att han hos statens pris- och
kartellnämnd har gjort anmälan om prishöjningen och skälen för den.

Pris- och kartellnämnden får meddela föreskrifter om undantag från
anmälningsskyldigheten. Förordning (1988:783).

2 § Frågor om tillstånd att höja pris utan hinder av 1 § prövas av den
myndighet som skall ta emot anmälan om prishöjning. När sådant tillstånd
lämnas kan myndigheten även bestämma att motsvarande prishöjning får
göras i efterföljande produktions- eller handelsled. Förordning
(1987:1133).

2 a § har upphävts genom förordning (1988:783).

2 b § har upphävts genom förordning (1988:783).

3 § Om utvecklingen påkallar särskilda åtgärder beträffande en sådan
förnödenhet för vilken priset inte får höjas utan förhandsanmälan enligt
1 §, skall den myndighet, till vilken anmälan har gjorts, anmäla detta
till regeringen. Förordning (1988:783).

4 § Pris- och kartellnämnden får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning. Förordning (1988:783).

*/k/ Bilaga 1 */-k/


                                                 Varan hänförlig till nr
                                                i tulltaxelagen
                                                (1987:1068) //

Byggnadsmaterial m. m.
Lacker och färger                                  32.08--
                                                   32.09
Fabriksbetong                                   ur 38.23
Parkettstav                                     ur 44.09,
                                                ur 44.18
Spånskivor                                         44.10
Träfiberskivor                                     44.11
Inner- och ytterdörrar samt fönster och         ur 44.18
fönstersnickerier ur
Mineralull                                      ur 68.06
Planglas                                           70.03--
                                                   70.05
Isolerrutor                                        70.08
Glasull                                         ur 70.19
Värmepannor                                        84.03
Oljebrännare                                    ur 84.16
Värmeväxlare, värmepumpar                       ur 84.18,
                                                ur 84.19
Elektriska  varmvattenberedare och              ur 85.16
värmepannor samt elradiatorer
Köksskåp och garderobsskåp av trä               ur 94.03
Monteringsfärdiga trähus                        ur 94.06
Förordning (1988:783).


Bilaga 2 har upphört att gälla enligt förordning (1988:783).
Förordning (1987:744) om statens utlåningsränta och statens avkastningsränta under budgetåret 1987/88

Regeringen föreskriver att statens utlåningsränta och statens
avkastningsränta under budgetåret 1987/88 båda skall vara 11 procent.
Förordning (1987:770) om allmän kyrkoavgift för år 1988

Regeringen föreskriver med stöd av 12 § lagen (1970:940) om kyrkliga
kostnader att den allmänna kyrkoavgiften för år 1988 skall utgöra 16 öre
per skattekrona.
Cirkulär (1987:784) till de allmänna domstolarna och åklagarna i anledning av en överenskommelse mellan Sverige och Tyska Demokratiska Republiken om inbördes rättshjälp i brottmål

Överenskommelsen den 26 juni 1986 mellan Sverige och Tyska Demokratiska
Republiken om rättshjälp i brottmål träder i kraft den 15 juli 1987.
Överenskommelsen innehåller bestämmelser om sådan rättshjälp i brottmål
som avser delgivning, bevisupptagning, uppgifter ur kriminalregister och
överförande av lagföring.

Då domstol eller åklagare vid handläggning av brottmål önskar biträde
från Tyska Demokratiska Republiken enligt överenskommelsen bör vad som
sägs i cirkuläret (1968:32) till de allmänna domstolarna och åklagarna
med vissa föreskrifter i anledning av Sveriges tillträde till den
europeiska konventionen om inbördes rättshjälp i brottmål tillämpas.
Överenskommelsen med Tyska Demokratiska Republiken innehåller dock inga
bestämmelser om förskott till vittnen och sakkunniga. Vidare bör en
framställning om delgivning, utöver vad som anges i kungörelsen
(1933:618) ang. biträde av utrikesdepartementet för delgivning av
handlingar i utlandet, innehålla en beskrivning av det brott som
framställningen avser samt tid och plats för brottet.
Tillkännagivande (1987:785) av överenskommelser som avses i lagen (1985:988) om immunitet för vissa vittnen m.fl.

Avtal om sådan immunitet som avses i lagen (1985:988) om immunitet för
vissa vittnen m. fl. har träffats i följande överenskommelser

1) konventionen mellan Sverige och Belgien den 26 april 1870 angående
ömsesidigt utlämnande av förbrytare,

2) europeiska konventionen den 20 april 1959 om inbördes rättshjälp i
brottmål,

3) överenskommelsen den 28 september 1983 mellan Sverige och Ungerska
Folkrepubliken om inbördes rättshjälp i brottmål,

4) överenskommelsen den 26 juni 1986 mellan Sverige och Tyska
Demokratiska Republiken om rättshjälp i brottmål.
Lag (1987:789) om ikraftträdande av lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem

Lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem och denna lag träder i kraft
den 1 januari 1988. Genom lagen om sambors gemensamma hem upphävs lagen
(1973:651) om ogifta samboendes gemensamma bostad. Den gamla lagen skall
dock fortfarande tillämpas, när samboförhållandet har upphört före
ikraftträdandet och när fråga är om giltigheten av ett förfogande utan
samtycke över egendom före ikraftträdandet.
Förordning (1987:79) om medelvärde för år 1986 enligt förordningen (1983:944) om statsbidrag till social hemhjälp

Regeringen fastställer medelvärdet enligt 3 § första stycket 
förordningen (1983:944) om statsbidrag till social hemhjälp till 137 400 
kronor för år 1986.
Lag (1987:813) om homosexuella sambor 

Om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande,
skall vad som gäller i fråga om sambor enligt följande lagar
och bestämmelser tillämpas även på de homosexuella samborna:

1. lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem,

2. ärvdabalken,

3. jordabalken,

4. 10 kap. 9 § rättegångsbalken,

5. 4 kap. 19 § första stycket utsökningsbalken,

6. inkomstskattelagen (1999:1229),

7. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

8. bostadsrättslagen (1991:614),

9. lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer,

10. 5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen
(1970:988),

11. 5 och 12 §§ lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för
vissa innehav av finansiella instrument,

12. 14 kap. 3 §, 4 § tredje stycket och 8 § tredje stycket
vallagen (1997:157),

13. Har upphävts genom lag (2002:63).

14. 4 § lagen (1997:159) om brevröstning i vissa fall,

15. 6 kap. 10 a §, 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15 och 16 §§, 12
kap. 7 och 8 §§ samt 16 kap. 7 och 9 §§ föräldrabalken,

16. säkerhetsskyddslagen (1996:627),

17. lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i
vissa fall vid 1997-2001 års taxeringar,

18. lagen (1993:737) om bostadsbidrag,

19. 8 kap. 6 § och 7 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453),

20. 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763),

21. utlänningslagen (1989:529),

22. 12 § första stycket 2 lagen (2001:82) om svenskt
medborgarskap,

23. lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars
och sambors förmögenhetsförhållanden,

24. 4 kap. 2 § andra stycket a) lagen (1962:381) om allmän
försäkring.

Förutsätter dessa lagar eller bestämmelser att samborna skall
vara ogifta, gäller det också de homosexuella samborna.
Lag (2002:1114).

Övergångsbestämmelser

1988:152

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1988 och tillämpas första gången vid
1989 års taxering.

1990:674

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1990 och tillämpas första gången vid
1992 års taxering.

1993:1474

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas på
avyttringar av sådana bostäder som omfattas av bestämmelserna i
lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad.

1999:1257

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas
första gången vid 2002 års taxering.

2000:291

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000.

2. Föreskrifterna såvitt avser punkterna 6 och 15 i sin lydelse
enligt lagen (1998:1665) om ändring i lagen (1998:858) om
ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor skall
tillämpas till och med 2001 års taxering.

3. Föreskrifterna såvitt avser punkten 6 skall tillämpas från
och med 2002 års taxering.
Förordning (1987:85) om underrättelse till Brottsförebyggande rådet om domar i mål om ansvar för brottsligt förfarande med narkotika 

När en tingsrätt har meddelat dom i mål om ansvar för brott
enligt narkotikastrafflagen (1968:64) eller lagen (2000:1225)
om straff för smuggling i fråga om narkotika, skall tingsrätten
så snart som möjligt sända ett exemplar av domen till
Brottsförebyggande rådet. Förordning (2007:658).

Övergångsbestämmelser

2000:1270

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2001.

2. I fråga om brott enligt lagen (1960:418) om straff för
varusmuggling gäller förordningen i sin äldre lydelse.
Förordning (1987:886) om licens för yrkesfiske 

1 § Prisstöd till fisket eller stöd enligt 1 § 1--4 förordningen 
(1985:439) om statligt stöd till yrkesfisket m. m. kan lämnas till 
fiskeföretag som har licens för yrkesfiske enligt denna förordning.

2 § Licens kan beviljas fiskeföretag som innehas eller drivs av 
yrkesfiskare eller av någon annan för vars försörjning fisket är av 
väsentlig betydelse. För licens krävs dessutom att fisket bedrivs eller 
avses bedrivas med fartyg som är infört i skepps- eller båtregistret 
enligt 2 § andra stycket sjölagen (1891:35 s. 1).

Om det finns särskilda skäl, kan licens beviljas även om fisket inte 
bedrivs eller avses bedrivas med sådant fartyg.

Licens får inte beviljas fiskeföretag som innehas eller drivs av någon 
som har ålderspension, om det inte finns särskilda skäl att ge licens.

3 § När en fråga om licens prövas, skall särskilt beaktas 

1. tillgången på fisk,

2. förutsättningarna i övrigt att bedriva ett rationellt fiske,

3. möjligheterna att avsätta fångsterna, och

4. förutsättningarna för företaget att få en sådan inkomst av enbart 
fisket att den ensam eller tillsammans med någon annan varaktig 
inkomstmöjlighet ger företagaren en tillfredsställande försörjning.

4 § Licenshavarna är skyldiga att lämna de uppgifter om fångsten som 
behövs för tillämpningen av denna förordning. De är även i övrigt 
skyldiga att i den utsträckning fiskeriverket föreskriver upplysa om 
omständigheter som har betydelse för licensinnehavet. Förordning 
(1991:569).

5 § En licens meddelas för viss tid eller tills vidare. Den kan förenas 
med särskilda villkor.

En licens kan återkallas om villkor åsidosätts eller om 
förutsättningarna för att få licens inte längre är uppfyllda.

6 § Frågor om licens prövas av fiskeriverket eller, efter bemyndigande 
av verket, av länsstyrelsen. Förordning (1991:569).

7 § Länsstyrelsens beslut får överklagas hos fiskeriverket.

Fiskeriverkets beslut i ett särskilt fall får överklagas hos 
kammarrätten. Förordning (1991:569).

8 § Ytterligare föreskrifter om verkställigheten av denna förordning får 
meddelas av fiskeriverket. Förordning (1991:569).
 
Övergångsbestämmelser

1987:886

Denna förordning träder i kraft den 1 november 1987, då förordningen 
(1978:517) om licens för yrkesfiske skall upphöra att gälla.

Licenser som har beviljats enligt den äldre förordningen gäller för den 
tid de har meddelats eller tills de återkallas enligt bestämmelserna i 
denna förordning.

1990:868

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1990.

I fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet 
gäller äldre föreskrifter.
Förordning (1987:902) om uppgifter  till Statistiska centralbyrån om elever  i grundskolans årskurs 9 

1 § Varje kommun skall under året 1991 före den 15 september lämna 
statistiska centralbyrån de uppgifter som har antecknats i 
betygskatalogen för sådana elever som under året har slutfört årskurs 9 
i kommunens grundskola eller eljest avslutat sin skolgång där. 
Förordning (1991:34).

2 § Uppgifterna får lämnas på medium för automatisk databehandling.

3 § Statistiska centralbyrån får använda uppgifterna endast för sitt 
register "Elever i årskurs 9 -- statistikregister", vilket har inrättats 
med stöd av tillstånd från datainspektionen den 16 februari 1987.

4 § Statistiska centralbyrån får meddela närmare föreskrifter om hur 
uppgifterna skall lämnas.
Cirkulär (1987:937) om kungörande av konkursbeslut i annat nordiskt land, m.m.

Den tidning som avses i 2 § lagen (1934:67) med bestämmelser om konkurs,
som omfattar egendom i Danmark, Finland, Island eller Norge, och i 2 §
lagen (1981:6) om konkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land är

i Danmark "Statstidende'' (på Färöarna "Dimmalaetting"),

i Finland "Officiella tidningen",

i Island "Lögbirtingarblad", samt

i Norge "Norsk Lysingsblad".

Med anledning av föreskrifterna i 2 § lagen (1934:67) med bestämmelser
om konkurs, som omfattar egendom i Danmark, Finland, Island eller Norge,
och i 13 § andra stycket konkursförordningen (1987:916) meddelas vidare
att tillkännagivanden om konkursr skall

i Danmark

a) tinglysas vid den underrätt, inom vars område fast egendom som ingår
i konkursboet är belägen,

b) införas i fartygsregistret (Det almindelige skibsregister,
Köpenhamn), om i konkursboet ingår fartyg om minst 20
registerton brutto eller andel i sådant fartyg,

i Finland

a) införas i inteckningsprotokollet vid den underrätt, inom vars område
fast egendom som ingår i konkursboet är belägen,

b) införas i vederbörande fartygsregister, om i konkursboet ingår
handelsfartyg om minst 19 registerton netto eller fartyg, som eljest är
intaget i fartygsregister, eller andel i fartyg som nu nämnts,

c) införas i luftfartygsregistret (luftfartsstyrelsen, Vanda), om i
konkursboet ingår luftfartyg,

i Island

a) tinglysas vid underrätten i den rättskrets inom vars område fast
egendom som ingår i konkursboet är belägen,

b) införas i vedebörande fartygsregister, om i konkursboet ingår fartyg
om mer än 12 registerton brutto,

i Norge

a) tinglysas vid den herreds- eller byrett inom vars område fast egendom
som ingår i konkursboet är belägen,

b) införas i vederbörande fartygsregister (skibsregister), om i
konkursboet ingår fartyg som är registrerat i skib sregister.
Förordning (1987:963) om inställande av vissa inskrivningdagar under år 1988

Regeringen föreskriver i fråga om inskrivningsmyndigheter som för
inskrivningsregister med användande av automatisk databehandling
och inskrivningsmyndigheten för företagsinteckning att
inskrivningsdagarna den 5 januari, den 31 mars, den 13 maj och den
4 november skall ställas in.
Förordning (1987:965) om ersättning för rättegångskostnader m.m. i mål där 1 kap. 3 d § rättegångsbalken tillämpas

1 § I fråga om parts, ställföreträdares eller ombuds rätt till
ersättning för resa och uppehälle i samband med sammanträde i
mål där 1 kap. 3 d § första stycket rättegångsbalken tillämpas
skall bestämmelserna om beräkning av ersättning av allmänna
medel till vittne tillämpas. Förordning (1989:667).

2 § har upphävts genom förordning (2000:367).

Övergångsbestämmelser

2000:367

I mål där talan har väckts före den 1 juli 2000 gäller äldre
bestämmelser.
Förordning (1987:966) om användning av  telefon vid rättegång 

1 § Domstolar och andra statliga myndigheter skall, i den mån arbetets 
behöriga gång och förhållandena i övrigt tillåter det, vid behov ställa 
telefon och lokal till förfogande för den som skall delta i rättegång 
per telefon. 

2 § Den som skall delta i rättegång per telefon får kallas till domstol 
eller någon annan myndighet eller inrättning på den ort där han brukar 
vistas eller på en annan lämplig ort. Företrädesvis bör kallelsen gälla 
inställelse vid tingsrätt eller polismyndighet.

3 § Den domstol som anordnar förhandlingen eller förhöret per telefon 
skall på lämpligt sätt förvissa sig om identiteten hos den som skall 
medverka per telefon och om att hans medverkan äger rum i enlighet med 
tillämpliga regler för deltagande i rättegång.
Förordning (1987:98) med instruktion för försvarsmaktens flygförarnämnd 

Uppgifter

1 § Försvarsmaktens flygförarnämnd har till uppgift att besluta i
frågor som kan aktualiseras vid tillämpning av punkten 6 i bilaga 2
till avtalet den 15 april 1986 om vissa löne- och andra
anställningsvillkor för flygtjänstgörande personal inom
försvarsmakten.

Organisation

2 § Nämnden består av en ordförande, som skall vara lagfaren och ha
erfarenhet av tjänstgöring som domare, samt sex andra ledamöter. För
varje ledamot utom ordföranden skall finnas en personlig ersättare. I
nämnden skall också finnas en sekreterare.

3 § Ordföranden, övriga ledamöter och ersättare för dessa samt
sekreteraren förordnas av regeringen för högst tre år.

En ledamot och dennes ersättare förordnas efter förslag av
Centralorganisationen SACO/SR, en ledamot och dennes ersättare efter
förslag av Statsanställdas Förbund samt en ledamot och dennes
ersättare efter förslag av TCO-S (TCOs statstjänstemannasektion).

4 § I mån av behov och tillgång på medel får nämnden anlita
utomstående för särskilda uppdrag.

Ärendenas handläggning

5 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden eller när någon
annan ledamot begär det.

6 § Nämnden är beslutför med samtliga ledamöter eller med ordföranden
och fyra andra ledamöter. I sistnämnda fall skall två av ledamöterna
vara förordnade efter förslag av personalorganisationerna.

7 § Vid nämndens sammanträden skall protokoll föras.

Överklagande

8 § Nämndens beslut i ärenden enligt 1 § får inte överklagas.
Förordning (1987:994) om beräkning av  vissa statliga avgifter för år 1988 

1 § Denna förordning gäller sådana föreskrifter om avgifter för år 1988
som myndigheter under regeringen beslutar och som avses i förordningen
(1975:586) om register över statliga avgifter.

Förordningen gäller dock inte sådana föreskrifter om avgifter som
beslutas av myndigheter som hör till försvarsdepartementet.

2 § När en myndighet beslutar föreskrifter om avgifter får
lönekostnadsökningen för år 1988 beräknas till högst 4 procent. Den
sålunda beräknade lönekostnadsökningen skall minskas med myndighetens
produktivitetsförbättring.

Med produktivitetsförbättring avses det krav på produktivitets- och
effektivitetsförbättring som statsmakterna genom tillämpning av det s.
k. huvudförslaget eller på annat sätt ställt på myndigheternas
verksamhet för budgetåret 1987/88.

3 § Vid samråd med riksrevisionsverket enligt förordningen (1975:586) om
register över statliga avgifter skall myndigheterna ange i vilken
utsträckning de föreslagna avgiftsändringarna hänför sig till ökade
lönekostnader.

4 § Riksrevisionsverket skall till regeringen redovisa hur myndigheterna
tillämpat denna förordning.

5 § Riksrevisionsverket får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning.
Förordning (1988:1004) om rätt att efterskänka statens fordran i fråga om statligt stöd enligt vissa äldre författningar på jordbrukets område

1 § Lantbruksstyrelsen får i samband med ackord eller annars efterskänka
statens fordran som kan ha uppkommit på grund av beviljat statligt stöd,
dock endast under förutsättning att kapitalbeloppet eller, i fråga om
flera förfallna fordringar hos samme gäldenär, det sammanlagda
kapitalbeloppet inte överstiger 3 000 000 kr. Detta gäller stöd som har
beviljats enligt följande författningar:

1. kungörelsen (1954:311) om statlig garanti för uppförande av lagerhus
m. m. för jordbruksändamål, eller

2. förordningen (1977:174) om statligt stöd till vissa trädgårdsföretag.
Förordning (1989:804).

2 § Lantbruksstyrelsens beslut enligt denna förordning får inte
överklagas. Förordning (1989:804).


Övergångsbestämmelser

2001:756

De upphävda förordningarna gäller fortfarande i fråga om stöd
som har beviljats före utgången av december 2001.
Förordning (1988:1009) med instruktion  för Boverkets stadsmiljöråd 

Uppgifter

1 § Stadsmiljörådet är ett rådgivande organ inom Boverket. Rådet
skall enligt 9 § förordningen (1996:124) med instruktion för Boverket
biträda verket i frågor om bebyggelsemiljön. Utöver vad som följer av
instruktionen för verket gäller följande föreskrifter för rådet.
Förordning (1996:175).

2 § Stadsmiljörådet skall verka för att bebyggelsemiljön utvecklas så,
att den främjar en god livskvalitet. Rådet skall även följa den svenska
och internationella bebyggelseutvecklingen samt stimulera till debatt om
bebyggelsemiljön.

3 § I den utsträckning som boverket beslutar får stadsmiljörådet bedriva
utvecklingsarbete inom sitt verksamhetsområde. Verket skall i sin
arbetsordning eller i särskilda beslut bestämma den närmare inriktningen
och omfattningen av sådant arbete. Förordning (1990:1368).

Sammansättning

4 § Stadsmiljörådet består av generaldirektören i boverket, rådets
sekreterare och högst nitton andra ledamöter.

Generaldirektören är rådets ordförande. Rådet utser inom sig en eller
flera vice ordförande. Förordning (1990:1368).

Ärendenas handläggning

5 § Stadsmiljörådet skall sammanträda om ordföranden eller minst sex
andra ledamöter begär det.

6 § Rådet är beslutfört när ordföranden och minst sex andra ledamöter är
närvarande.

När frågor av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.

7 § Vid stadsmiljörådets sammanträden skall det föras protokoll, som
skall justeras av ordföranden.

Förordnanden

8 § Andra ledamöter i stadsmiljörådet än generaldirektören och rådets
sekreterare utses av regeringen för en period av högst tre år. Det sker
efter förslag av rådet.

Den som varit ledamot i rådet under två perioder får på nytt utses till
ledamot, endast om det finns särskilda skäl.

9 § Stadsmiljörådets sekreterare utses av regeringen efter anmälan av
rådets ordförande.

Överklagande

10 § Beslut av stadsmiljörådet får inte överklagas.
Riksrevisionsverkets Föreskrift (1988:102)  angående värdegräns avseende upphandling  inom ramen för GATT-överenskommelsen om statlig upphandling 

I artikel 1.1 (b) i GATT-överenskommelsen om statlig upphandling finns 
en värdegräns angiven på 130 000 särskilda dragningsrätter (Special 
Drawing Rights, SDR) hos internationella valutafonden. Denna värdegräns 
skall enligt förordningen (1980:849) om tillämpning av 
GATT-överenskommelsen om statlig upphandling tillämpas av vissa 
myndigheter.

Riksrevisionsverket föreskriver att värdegränsen skall motsvaras av 1 
076 524 svenska kronor och gälla t o m den 31 december 1989.
Förordning (1988:1020) om hänvisningar till äldre tjänstetyper m.m. på det statligt reglerade området

1 § Vad Kungl. Maj:t eller regeringen eller myndigheter under regeringen 
i författningar eller i särskilda beslut har föreskrivit i fråga om 
ordinarie tjänst, extra ordinarie tjänst, extra tjänst eller 
göromålsförordnande skall i stället avse lönetjänst.

Föreskrifter om tjänstebeteckningarna o, e och g skall inte längre 
tillämpas.

Vad som har föreskrivits i fråga om arvodestjänst skall fortfarande 
tillämpas enligt sin ordalydelse.

2 § Genom förordningen ändras inte vad som har föreskrivits i fråga om 
ordinarie domare.

3 § Förordningen gäller inte tjänster för organister, biträdande 
kyrkomusiker, kantorer eller orgelspelare.
Förordning (1988:103) om lån till den mindre skeppsfarten

1 § Svenska skeppshypotekskassan får bevilja lån till den mindre
skeppsfarten mot säkerhet i form av inteckning i fartyg med förmånsläge
mellan 70 och 90 procent av fartygets uppskattade värde. Beträffande
sådana lån gäller följande bestämmelser.

2 § Lån kan beviljas för finansiering av rederiverksamhet som bedrivs
av svenskt rederi eller av en utländsk juridisk person där svenska
fysiska eller juridiska personer har ett betydande inflytande eller
intresse.

Lån får avse förvärv, ny- eller ombyggnad eller reparation av fartyg.
Vid ombyggnad eller reparation avses med fartygets uppskattade värde
dess värde efter ombyggnaden eller reparationen. Förordning (2000:758).

3 § Företräde till lån skall ges mindre rederier.

4 § Ränta utgår på lyft belopp enligt den räntefot som
skeppshypotekskassan bestämmer. Därvid skall det rådande ränteläget samt
riskläget för lånet beaktas.

5 § Låntagare är skyldig att omedelbart underrätta skeppshypotekskassan
om ändring i äganderätten till fartyget. Förordning (2000:758).

6 § I övrigt gäller beträffande lånen bestämmelserna i lagen (1980:1097)
om Svenska skeppshypotekskassan.

7 § Uppkommer förlust på ett lån får skeppshypotekskassan täcka
förlusten genom att ta i anspråk medel ur fonden för den mindre
skeppsfarten.

Övergångsbestämmelser

1988:103

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1988, då förordningen
(1971:324) om lån till den mindre skeppsfarten skall upphöra att gälla.
Beträffande lån som har beviljats enligt nämnda förordning får
skeppshypotekskassan på statens vägnar antaga ackordsförslag eller på
annat sätt efterge statens fordran.
Förordning (1988:1038) med instruktion för vapenfrinämnden

Uppgifter

1 § Vapenfrinämnden har till uppgift att pröva ärenden som avses i 10
och 13 §§ lagen (1966:413) om vapenfri tjänst.

2 § Nämden skall varje år före den 1 april till chefen för
försvarsdepartementet lämna en berättelse om sin verksamhet under det
senaste kalenderåret.

/r3/ Sammansättning

3 § Bestämmelser om nämndens sammansättning finns i 10 § lagen
(1966:413) om vapenfri tjänst.

/r3/ Organisation

4 § Vid nämnden finns ett kansli som leds av en chef.

/r3/ Verksförordningens tillämpning

5 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall
tillämpas på nämnden:

14 och 15 §§ om myndighetens regelgivning,

16 § om interna föreskrifter,

17 § om inhämtande av uppgifter,

18 § om ärendeförteckning,

27 § om rätt att besluta i vissa frågor,

28 § om vem som får begära in förklaringar m. m.,

29 § om myndighetens beslut.

I administrativa ärenden tillämpas också reglerna om överklagande i 30 §
verksförordningen.

6 § Nämnden har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i
4--7, 9, 10 och 13 §§ verksförordningen (1987:1100).

/r3/ Ärendenas handläggning

7 § Bestämmelser om beslutförhet och omröstning finns i 11 § lagen
(1966:413) om vapenfri tjänst. Dessa bestämmelser tillämpas också när
nämnden avgör administrativa ärenden, om något annat inte följer av 15
kap. 7 § lagen (1976:600) om offentlig anställning eller 26 §
anställningsförordningen (1965:601).

8 § Nämnden får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna över
till ordföranden eller till chefen för kansliet att avgöra
administrativa ärenden som är av det slaget att de inte behöver prövas
av nämnden.

9 § Ordföranden eller chefen för kansliet får pröva frågor om utlämnande
av handlingar och överklagande av nämndens beslut.

10 § Ärendena avgörs efter föredragning eller efter muntlig förhandling.

I arbetsordningen eller i särskilda beslut får det dock medges att
ärenden som avgörs enligt 8 eller 9 § inte behöver föredras.

11 § I 19 § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om rätt att
få avvikande mening antecknad.

/r3/ Tjänstetillsättningar m. m.

12 § Bestämmelser om hur nämndens ledamöter och ersättare utses finns i
10 § lagen (1966:413) om vapenfri tjänst.

13 § Tjänsten som chef för kansliet tillsätts av regeringen.

Andra tjänster tillsätts av nämnden.

/r3/ Bisysslor

14 § Besked om bisyssla enligt 37 § andra stycket
anställningsförordningen (1965:601) lämnas av nämnden även i fråga om
chefen för kansliet.
Förordning (1988:1066) om uppbörd m.m. av fordonsskatt på utländska fordon 

1 § Tullmyndighet prövar fråga som avses i 8 § tredje stycket lagen
(1988:328) om fordonsskatt på utländska fordon. Generaltullstyrelsen
prövar fråga som avses i 17 § lagen. Förordning (1993:1029).

2 § När ett fordon förs in i Sverige och det skall betalas skatt för
fordonet enligt lagen (1988:328) om fordonsskatt på utländska
fordon skall den som svarar för fordonet till tullmyndigheten lämna
uppgift om fordonets registreringsnummer, registreringsland och
totalvikt.

Är fordonet oregistrerat skall vid införseln uppgift lämnas även om
fordonets ägare och dennes adress samt om de
identifieringsmärkningar som finns på fordonet och var dessa är
placerade.

Uppgifter enligt första och andra styckena skall lämnas skriftligen
om tullmyndigheten inte medger undantag därifrån. Förordning
(1993:1029).

3 § Generaltullstyrelsen meddelar efter samråd med Riksskatteverket
föreskrifter för verkställighet av denna förordning.
Förordning (1988:1082) om personalföreträdare  i de allmänna försäkringskassornas styrelser 

1 § Föreskrifter om personalföreträdares deltagande i
styrelsearbetet i allmän försäkringskassa finns i 18 kap. 8 §
lagen (1962:381) om allmän försäkring. Förordning (1998:1382).

2 § För en allmän försäkringskassa utses två personalföreträdare och två
suppleanter att i styrelsen företräda dem som är anställda hos kassan.

Arbetstagarorganisation skall lämna den allmänna försäkringskassan kopia
av beslut om att utse eller entlediga personalföreträdare eller
suppleant. Kassan skall underrätta riksförsäkringsverket om beslutet.

3 § Till styrelsens sammanträden skall personalföreträdarna kallas.

Om en personalföreträdare är förhindrad att närvara vid ett sammanträde,
skall en suppleant kallas i hans ställe enligt den bestämda ordningen
mellan suppleanterna.

4 § Personalföreträdarna har rätt att närvara och yttra sig vid all
handläggning i styrelsen.

5 § Föreskrifterna i 7, 9 och 12--14 §§ personalföreträdarförordningen
(1987:1101) skall också tillämpas på personalföreträdare hos allmän
försäkringskassa.

6 § har upphävts genom förordning (1992:1576).

7 § Beslut i fråga om reseförmåner åt personalföreträdare hos
allmän försäkringskassa får inte överklagas.
Förordning (1998:1063).

Övergångsbestämmelser

1995:278

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har
meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

1998:1063

Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 1998. Äldre
föreskrifter gäller fortfarande i fråga om överklagande av
beslut som har meddelats före ikraftträdandet.
Riksrevisionsverkets Föreskrifter  (1988:1085) om verkställigheten av  förordningen (1988:778) om avgifter  för vissa statliga garantier 

Riksrevisionsverket föreskriver följande med stöd av 2 § förordningen 
(1988:778) om avgifter för vissa statliga garantier.

1. Långivaren skall betala avgift till respektive garantiförvaltande 
myndighet efter faktura från myndigheten. Avgiften inbetalas via 
postgirot.

2. Beträffande de garantiavgifter som enligt lagen (1988:777) om 
avgifter för vissa statliga garantier skall betalas första gången för 
det första halvåret 1989 skall faktura gällande garantiavgift 
framställas av respektive myndighet snarast efter den 1 januari 1989, 
dock senast den 15 mars 1989. Avgiften beräknas på den utestående 
garanterade kapitalskulden per den 1 januari 1989. Avgiften beräknas med 
en halv procent för första halvåret 1989.

3. Beträffande avgift för garantier som enligt lagen skall betalas 
första gången 1990/91 beräknas den årliga avgiften om en procent på den 
utestående garanterade kapitalskulden per den 1 juli 1990. Dessa 
avgifter faktureras av respektive garantiförvaltande myndighet i samband 
med att den årliga avgiften om en procent på den övriga garantistocken 
uttas från långivaren.

4. Vid betalningsförsening uttas dröjsmålsränta enligt räntelagen 
(1975:635).
Förordning (1988:1094) med instruktion  för Statens handikappråd 

Uppgifter

1 § Statens handikappråd har till uppgift att verka för förbättrade
levnadsförhållanden för handikappade och därvid i första hand inrikta
sig på handikappfrågor som berör flera samhällsområden.

2 § Rådet skall särskilt

följa samhällets insatser för handikappade och verka för en samordning
av dem,

verka för att samhällsorganen i sin verksamhet beaktar
handikappfrågorna,

främja samarbetet mellan samhällets organ samt mellan dessa och
handikapporganisationerna,

följa och främja forsknings- och utvecklingsarbetet på handikappområdet
samt sprida kännedom om resultatet av sådant arbete,

stödja arbetet inom kommunala handikappråd och länshandikappråd,

bedriva upplysningsverksamhet i handikappfrågor.

3 § Rådet bereder ärenden om statsbidrag till handikapporganisationerna
enligt föreskrifter som regeringen meddelar.

/r3/ Sammansättning

4 § Rådet består av högst 18 personer. En av ledamöterna är ordförande
och en är vice ordförande. För ledamöterna utom ordföranden finns
personliga ersättare.

/r3/ Organisation

5 § Vid rådet finns ett kansli som leds av en chef.

/r3/ Verksförordningens tillämpning

6 § Följande bestämmelser i verksförordningen (1987:1100) skall
tillämpas på rådet:

14 och 15 §§ om myndighetens regelgivning,

16 § om interna föreskrifter,

17 § om inhämtande av uppgifter,

27 § om rätt att besluta i vissa frågor,

28 § om vem som får begära in förklaringar m. m.,

29 § om myndighetens beslut,

30 § om överklagande.

7 § Rådet har det ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i
4--7, 9, 10 och 13 §§ verksförordningen (1987:1100).

/r3/ Ärendenas handläggning

8 § Rådet är beslutfört när ordföranden och minst hälften av de andra
ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.

9 § Om ett ärende är så brådskande att rådet inte hinner sammanträda för
att behandla det, får ärendet avgöras genom meddelanden mellan
ordföranden och minst så många ledamöter som behövs för beslutförhet.

Om detta förfarande inte är lämpligt, får ordföranden besluta ensam i
närvaro av den föredragande till vars uppgifter ärendet hör. Ett sådant
beslut skall anmälas vid nästa sammanträde med rådet.

10 § Rådet får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna över
till ordföranden eller till någon som tjänstgör hos rådet att avgöra
ärenden som är av det slaget att de inte behöver prövas av rådet.

11 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 10 §
inte behöver föredras.

/r3/ Tjänstetillsättningar m. m.

12 § Ledamöter och ersättare utses av regeringen för en bestämd tid.

Regeringen utser ordförande för en bestämd tid. Rådet utser vice
ordförande.

13 § Tjänsten som chef för kansliet tillsätts av regeringen.

Andra tjänster tillsätts av rådet.

/r3/ Bisysslor

14 § Besked om bisyssla enligt 37 § andra stycket
anställningsförordningen (1965:601) lämnas av rådet även i fråga om
chefen för kansliet.