Lag (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § I denna lag ges bestämmelser om yrkesverksamhet på hälso-
och sjukvårdens område i fråga om

- skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal (2 kap.),

- behörighets- och legitimationsregler (3 kap.),

- begränsningar i rätten att vidta vissa hälso- och
sjukvårdande åtgärder (4 kap.),

- disciplinpåföljd och återkallelse av legitimation m.m. (5
kap.),

- Socialstyrelsens tillsyn (6 kap.),

- Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds verksamhet (7 kap.), och

- ansvarsbestämmelser, överklagande m.m. (8 kap.).

2 § Med hälso- och sjukvård enligt denna lag avses verksamhet
som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763),
tandvårdslagen (1985:125), lagen (2001:499) om omskärelse av
pojkar samt verksamhet inom detaljhandel med läkemedel enligt
lagen (2009:366) om handel med läkemedel. Lag (2009:732).

3 § Med vårdgivare avses i denna lag fysisk eller juridisk
person som yrkesmässigt bedriver hälso- och sjukvård.

4 § Med hälso- och sjukvårdspersonal enligt denna lag avses

1. den som har legitimation för yrke inom hälso- och
sjukvården,

2. personal som är verksam vid sjukhus och andra
vårdinrättningar och som medverkar i hälso- och sjukvård av
patienter,

3. den som i annat fall vid hälso- och sjukvård av patienter
biträder en legitimerad yrkesutövare,

4. apotekspersonal som tillverkar eller expedierar läkemedel
eller lämnar råd och upplysningar,

5. personal vid Giftinformationscentralen som lämnar råd och
upplysningar,

6. personal vid larmcentral som förmedlar hjälp eller lämnar
råd och upplysningar till vårdsökande,

7. andra grupper av yrkesutövare inom hälso- och sjukvården
som ska omfattas av lagen enligt föreskrifter som meddelas av
regeringen, eller

8. den som i annat fall enligt föreskrifter som har utfärdats
med stöd av denna lag tillhandahåller tjänster inom yrke inom
hälso- och sjukvården under ett tillfälligt besök i Sverige
utan att ha svensk legitimation för yrket.

Vid tillämpningen av första stycket 1 och 3 jämställs med
legitimerad yrkesutövare den som enligt särskild föreskrift
har motsvarande behörighet. Lag (2009:732).

2 kap. Skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal

Allmänna skyldigheter

1 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall utföra
sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad
erfarenhet. En patient skall ges sakkunnig och omsorgsfull
hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården skall så
långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med
patienten. Patienten skall visas omtanke och respekt.

1 a § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen ska i
frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa
samverka med samhällsorgan, organisationer och andra som
berörs. I fråga om utlämnande av uppgifter gäller de
begränsningar som följer av 2 kap. 8–11 §§ denna lag och av
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).

Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen ska särskilt
beakta ett barns behov av information, råd och stöd om
barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt
bor tillsammans med

1. har en psykisk störning eller en psykisk
funktionsnedsättning,

2. har en allvarlig fysisk sjukdom eller skada, eller

3. är missbrukare av alkohol eller annat beroendeframkallande
medel.

Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen
som barnet varaktigt bor tillsammans med oväntat avlider.
Lag (2009:980).

2 § Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en
patient ska se till att patienten ges individuellt anpassad
information om

1. sitt hälsotillstånd,

2. de metoder för undersökning, vård och behandling som
finns,

3. sina möjligheter att välja vårdgivare och utförare inom
den offentligt finansierade hälso- och sjukvården, samt

4. vårdgarantin.

Om informationen inte kan lämnas till patienten ska den i
stället lämnas till en närstående till patienten.
Informationen får dock inte lämnas till patienten eller någon
närstående om det finns hinder för detta i 25 kap. 6 eller
7 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) eller i 8 §
andra stycket eller 9 § första stycket i detta kapitel.

Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden att
ett barn kan behöva nämndens skydd finns i 14 kap. 1 §
socialtjänstlagen (2001:453). Lag (2010:244).

2 a § När det finns flera behandlingsalternativ som står i
överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet ska
den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient
medverka till att patienten ges möjlighet att välja det
alternativ som han eller hon föredrar.

Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient
ska medverka till att en patient med livshotande eller
särskilt allvarlig sjukdom eller skada får en förnyad
medicinsk bedömning, om det medicinska ställningstagandet kan
innebära särskilda risker för patienten eller har stor
betydelse för dennes framtida livskvalitet.

Bestämmelserna i denna paragraf omfattar inte tandvård enligt
tandvårdslagen (1985:125). Lag (2010:244).

3 § Om en patient har avlidit skall den som tillhör hälso- och
sjukvårdspersonalen fullgöra sina uppgifter med respekt för den
avlidne. De efterlevande skall visas hänsyn och omtanke.

4 § Den som i sin yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvården
utfärdar ett intyg om någons hälsotillstånd eller vård skall
utforma det med noggrannhet och omsorg.

5 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen bär själv
ansvaret för hur han eller hon fullgör sina arbetsuppgifter.

6 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen får överlåta
en arbetsuppgift till någon annan endast när det är förenligt
med kravet på en god och säker vård.

Den som överlåter en arbetsuppgift till någon annan svarar för
att denne har förutsättningar att fullgöra uppgiften.

7 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall
rapportera till vårdgivaren om en patient i samband med hälso-
och sjukvård drabbats av eller utsatts för risk att drabbas av
allvarlig skada eller sjukdom.

Tystnadsplikt m.m.

8 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och
sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården
får inte obehörigen röja vad han eller hon i sin verksamhet
har fått veta om en enskilds hälsotillstånd eller andra
personliga förhållanden. Som obehörigt röjande anses inte att
någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag
eller förordning.

Tystnadsplikt som gäller för en uppgift om en patients
hälsotillstånd gäller även i förhållande till patienten
själv, om det med hänsyn till ändamålet med hälso- och
sjukvården är av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas
till patienten.

För det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Lag (2009:471).

9 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och
sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården
får inte obehörigen röja en uppgift från en enskild om någon
annan persons hälsotillstånd eller andra personliga
förhållanden, om det kan antas att det finns en risk för att
den som lämnat uppgiften eller någon närstående till
uppgiftslämnaren utsätts för våld eller annat allvarligt men
om uppgiften röjs. Som obehörigt röjande anses inte att någon
fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av lag eller
förordning.

För det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Lag (2009:471).

10 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och
sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården
får inte obehörigen röja eller utnyttja sådana uppgifter om
en viss varas tillverkning eller innehåll, som han eller hon
har fått kännedom om i verksamheten och som har lämnats dit
för att användas som upplysning om eller underlag för
behandling eller annan liknande åtgärd. Som obehörigt röjande
anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som
följer av lag eller förordning.

För det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Lag (2009:471).

11 § Utöver vad som annars följer av lag eller förordning är
hälso- och sjukvårdspersonalen skyldig att lämna ut sådana
uppgifter

1. som gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning
om uppgifterna i ett särskilt fall begärs av en domstol,
åklagarmyndighet, polismyndighet, Kronofogdemyndigheten eller
Skatteverket,

2. som behövs i verksamhet för personskydd för riksdagens
ledamöter, statschefen och övriga medlemmar av kungahuset,
statsråd, statssekreterare och kabinettssekreterare, om
uppgifterna i ett särskilt fall begärs av Säkerhetspolisen,

3. som behövs för en rättsmedicinsk undersökning,

4. som Socialstyrelsens råd för vissa rättsliga sociala och
medicinska frågor behöver för sin verksamhet,

5. som behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en
studerande från högskoleutbildning, eller

6. som Transportstyrelsen behöver för prövning av någons
lämplighet att ha körkort, traktorkort eller
taxiförarlegitimation enligt yrkestrafiklagen (1998:490).
Lag (2008:1172).

3 kap. Behörighets- och legitimationsregler

1 § I detta kapitel ges bestämmelser för yrkesverksamhet inom
hälso- och sjukvården vad gäller

- legitimation,

- ensamrätt till yrke,

- skyddad yrkestitel,

- kompetens som Europaläkare, och

- specialistkompetens.

Legitimation

2 § Den som i enlighet med vad som anges i nedanstående tabell
har avlagt högskoleexamen eller har gått igenom utbildning och
som, i förekommande fall, fullgjort praktisk tjänstgöring skall
efter ansökan få legitimation för yrket.

Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att
legitimationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 5
kap. om sökanden hade varit legitimerad.

Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, skall
i de fall som anges i tabellen besluta om närmare föreskrifter
om vilken utbildning och praktisk tjänstgöring som skall krävas
för att få legitimation.

Yrke/Yrkestitel         Utbildning              Praktisk
tjänstgöring

1. apotekare            apotekarexamen

2. arbetsterapeut       arbetsterapeutexamen

3. audionom             audionomexamen

4. barnmorska           barnmorskeexamen

5. biomedicinsk         biomedicinsk
analytiker           analytikerexamen

6. dietist              dietistexamen

7. kiropraktor          enligt föreskrifter     enligt föreskrifter

8. logoped              logopedexamen

9. läkare               läkarexamen             enligt föreskrifter

10. naprapat            enligt föreskrifter     enligt föreskrifter

11. optiker             optikerexamen

12. ortopedingenjör     ortopedingenjörsexamen

13. psykolog            psykologexamen          enligt föreskrifter

14. psykoterapeut       psykoterapeutexamen

15. receptarie          receptarieexamen

16. röntgen-            röntgensjuksköterskeexamen
sjuksköterska

17. sjukgymnast         sjukgymnastexamen

18. sjukhusfysiker      sjukhusfysikerexamen

19. sjuksköterska       sjuksköterskeexamen

20. tandhygienist       tandhygienistexamen

21. tandläkare          tandläkarexamen

En legitimerad psykoterapeut skall i samband med sin
yrkesutövning ange sin grundutbildning.

Bestämmelser om legitimation av yrkesutövare med utländsk
utbildning finns i 12 §. Lag (2006:50).

3 § Beteckningen legitimerad får användas endast av den som
fått legitimation enligt 2 §.

Ensamrätt till yrke

4 § Behörig att utöva yrke som apotekare, barnmorska, läkare,
receptarie och tandläkare är endast den som har legitimation
för yrket eller som särskilt förordnats att utöva det.

Skyddad yrkestitel

5 § En i 2 § angiven yrkestitel (skyddad yrkestitel) får
användas endast av den som enligt nämnda paragraf antingen har
legitimation för yrket eller genomgår föreskriven praktisk
tjänstgöring. Lag (2006:50).

6 § Har upphävts genom lag (2006:50).

7 § I yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område får den
som saknar behörighet att använda en skyddad yrkestitel inte
använda en titel som kan förväxlas med en skyddad yrkestitel.

Kompetens som Europaläkare

8 § En legitimerad läkare som har gått igenom av regeringen
föreskriven praktisk utbildning skall efter ansökan få
kompetens som allmänpraktiserande läkare (Europaläkare).

En läkare får ange att han eller hon har kompetens som
allmänpraktiserande läkare (Europaläkare) endast om han eller
hon har sådan kompetens (skyddad beteckning för Europaläkare).

Specialistkompetens

9 § En legitimerad läkare eller tandläkare som har gått igenom
av regeringen föreskriven vidareutbildning skall efter ansökan
få specialistkompetens.

En läkare eller tandläkare får ange att han eller hon har
specialistkompetens inom specialiteten i sitt yrke endast om
han eller hon har sådan specialistkompetens (skyddad
specialistbeteckning).

En sjuksköterska får använda en titel som motsvaras av en
specialistsjuksköterskeexamen i högskoleförordningen (1993:100)
endast om han eller hon avlagt en sådan examen (skyddad
specialistbeteckning).

Bestämmelser om förfarandet

10 § Frågor om meddelande av legitimation, av särskilt
förordnande att utöva yrke, av kompetens som Europaläkare och
som specialist prövas av Socialstyrelsen.

Bemyndiganden

11 § Regeringen får meddela föreskrifter om att utbildningar
utöver dem som anges i 2 § skall ge rätt att få legitimation.
Lag (2006:50).

12 § Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får
meddela föreskrifter om att den som utomlands genomgått
utbildning skall få legitimation eller särskilt förordnande att
utöva yrke. Lag (2006:50).

12 a § Regeringen får till Institutet för professionell
utveckling av läkare i Sverige (IPULS) överlämna att besluta om
tillhandahållande och fördelning av platser till de
specialistkompetenskurser som ingår i läkares vidareutbildning
och som anordnas med statliga medel. Lag (2002:450).

Prövningar i särskilda fall

13 § Visar en yrkesutövare att han eller hon på annat sätt än
genom utbildning eller praktisk tjänstgöring som sägs i 2 §
förvärvat motsvarande kompetens, får Socialstyrelsen meddela
honom eller henne legitimation. Lag (2006:50).

4 kap. Begränsningar i rätten att vidta vissa hälso- och
sjukvårdande åtgärder

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller den som yrkesmässigt
undersöker annans hälsotillstånd eller behandlar annan för
sjukdom eller därmed jämförligt tillstånd genom att vidta eller
föreskriva åtgärder i förebyggande, botande eller lindrande
syfte. Bestämmelserna gäller dock inte den som enligt 1 kap. 4 §
tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen.

2 § Den som utövar verksamhet som avses i 1 § får inte

1. behandla sådana smittsamma sjukdomar som enligt
smittskyddslagen (2004:168) är anmälningspliktiga sjukdomar,

2. behandla cancer och andra elakartade svulster, diabetes,
epilepsi eller sjukliga tillstånd i samband med havandeskap
eller förlossning,

3. undersöka eller behandla annan under allmän bedövning eller
under lokal bedövning genom injektion av bedövningsmedel eller
under hypnos,

4. behandla annan med användande av radiologiska metoder,

5. utan personlig undersökning av den som sökt honom eller
henne lämna skriftliga råd eller anvisningar för behandling,
eller

6. prova ut eller tillhandahålla kontaktlinser.
Lag (2004:186).

3 § Den som utövar verksamhet som avses i 1 § får inte
undersöka eller behandla barn under åtta år.

5 kap. Disciplinpåföljd och återkallelse av legitimation m.m.

Allmänna bestämmelser

1 § Detta kapitel gäller personer som tillhör hälso- och
sjukvårdspersonalen i deras yrkesutövning inom hälso- och
sjukvården. I kapitlet ges bestämmelser om

1. disciplinpåföljd,

2. prövotid,

3. återkallelse av legitimation,

4. återkallelse av annan behörighet att utöva yrke inom hälso-
och sjukvården, och

5. begränsning av behörighet att förskriva narkotiska och
alkoholhaltiga läkemedel samt teknisk sprit.

2 § Bestämmelserna i 3-5 §§ gäller sådan yrkesutövning inom
hälso- och sjukvården som har betydelse för patientsäkerheten.

Bestämmelsen omfattar därutöver klinisk forskning på människor.

Disciplinpåföljd

3 § Om den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen
uppsåtligen eller av oaktsamhet inte fullgör en sådan
skyldighet enligt 2 kap. 1, 2, 2 a, 4, 6, 8 eller 9 § eller
någon annan föreskrift som är av direkt betydelse för
säkerheten i vården, får disciplinpåföljd åläggas. Om felet är
ringa eller om det framstår som ursäktligt får disciplinpåföljd
underlåtas.

Disciplinpåföljd är erinran eller varning.

Disciplinpåföljd får, om det finns särskilda skäl till det,
åläggas även den som har tillhört hälso- och
sjukvårdspersonalen men inte längre gör det.


Disciplinpåföljd får inte åläggas en arbetstagare därför att
han eller hon deltagit i strejk eller någon därmed jämförlig
stridsåtgärd. Lag (1998:1661).


4 § Om någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen har
anmälts till åtal, får ett disciplinärt förfarande enligt detta
kapitel inte inledas eller fortsättas i fråga om den förseelse
som avses med åtgärden. Underrättelse om anmälan enligt 7 kap.
12 § får dock ske.

Om en gärning har prövats i straffrättslig ordning, får ett
disciplinärt förfarande inledas eller fortsättas bara om
gärningen, av någon annan orsak än bristande bevisning, inte
har ansetts vara något brott.

5 § Disciplinpåföljd får inte åläggas någon, om han eller hon
inte inom två år efter förseelsen har underrättats om anmälan
enligt 7 kap. 12 § eller enligt 21 § tredje stycket lagen
(1986:765) med instruktion för Riksdagens ombudsmän eller 5 §
förordningen (1975:1345) med instruktion för Justitiekanslern.

Disciplinpåföljd får inte åläggas senare än tio år efter
förseelsen.

Prövotid

6 § En prövotid om tre år kan föreskrivas för den som fått
legitimation att utöva ett yrke inom hälso- och sjukvården, om
denne varit oskicklig vid utövning av sitt yrke eller på annat
sätt visat sig olämplig för yrket och varning inte framstår som
en tillräckligt ingripande åtgärd eller inte kan komma i fråga
enligt 2 eller 4 §.

Prövotid kan även föreskrivas en legitimerad yrkesutövare som
på grund av sjukdom eller någon liknande omständighet befaras
inte komma att kunna utöva sitt yrke tillfredsställande.

Återkallelse av legitimation

7 § Legitimation att utöva ett yrke inom hälso- och sjukvården
skall återkallas om den legitimerade

1. varit grovt oskicklig vid utövning av sitt yrke eller på
annat sätt visat sig uppenbart olämplig att utöva yrket,

2. på grund av sjukdom eller någon liknande omständighet inte
kan utöva yrket tillfredsställande,

3. begär att legitimationen skall återkallas och det inte finns
hinder mot återkallelse från allmän synpunkt, eller

4. ålagts prövotid enligt 6 § första stycket och under
prövotiden på nytt varit oskicklig vid utövning av sitt yrke
eller på annat sätt visat sig olämplig att utöva yrket.

Om det finns särskilda skäl får återkallelse underlåtas i fall
som avses i första stycket 4, varvid föreskrift om prövotid kan
meddelas ytterligare en gång.

Har någon som blivit auktoriserad i en annan stat inom
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i Schweiz
fått legitimation inom hälso- och sjukvården och återkallas den
auktorisationen, skall även legitimationen återkallas.
Lag (2001:64).

8 § I ett ärende enligt 7 § första stycket 1 eller 4 får
legitimationen återkallas för tiden till dess frågan om
återkallelse har prövats slutligt, om det finns sannolika skäl
för återkallelse och det är påkallat från allmän synpunkt.

Ett beslut enligt första stycket gäller i högst sex månader. Om
det finns särskilda skäl får beslutets giltighetstid förlängas
med ytterligare högst sex månader.

9 § Om det finns grundad anledning att anta att legitimationen
bör återkallas enligt 7 § första stycket 2, får den
legitimerade yrkesutövaren föreläggas att låta sig undersökas
av den läkare som anvisas honom eller henne.

Om ett föreläggande om läkarundersökning har beslutats, får
legitimationen återkallas för tiden till dess frågan om
återkallelse av legitimationen har prövats slutligt.

Har den legitimerade yrkesutövaren inte följt ett föreläggande
om läkarundersökning inom ett år från det att han eller hon
fick del av detta, får legitimationen återkallas.

Återkallelse av annan behörighet

10 § Annan behörighet att utöva ett yrke inom hälso- och
sjukvården än legitimation som meddelats enligt 3 kap. får
återkallas om den som fått behörigheten

1. varit oskicklig vid utövningen av yrket eller visat sig
olämplig att utöva yrket, eller

2. på grund av sjukdom eller någon liknande omständighet inte
kan utöva yrket tillfredsställande.

Om det finns grundad anledning att anta att behörigheten bör
återkallas, får den återkallas för tiden till dess frågan om
återkallelse har prövats slutligt.

Begränsning av förskrivningsrätt

11 § Om en läkare eller tandläkare missbrukar sin behörighet
att förskriva narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel eller
teknisk sprit, får denna behörighet dras in eller begränsas.
Behörigheten får också dras in eller begränsas om läkaren eller
tandläkaren själv begär det.

12 § Om det finns sannolika skäl för misstanke om sådant
missbruk som avses i 11 §, får behörigheten dras in eller
begränsas till dess frågan om indragningen eller begränsningen
av behörigheten har prövats slutligt.

Ett beslut enligt första stycket gäller i högst sex månader. Om
det finns särskilda skäl får beslutets giltighet förlängas med
ytterligare högst sex månader.

Ny legitimation m.m.

13 § Har en legitimation återkallats eller har en behörighet
att förskriva narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel eller
teknisk sprit dragits in eller begränsats, skall en ny
legitimation respektive behörighet meddelas efter ansökan när
förhållandena medger det.

6 kap. Socialstyrelsens tillsyn

Allmänna bestämmelser

1 § Hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn
av Socialstyrelsen.

För tillsyn över hälso- och sjukvård inom Försvarsmakten finns
särskilda bestämmelser.

2 § Den som, utan att bedriva hälso- och sjukvård, tar emot
uppdrag från hälso- och sjukvården avseende provtagning, analys
eller annan utredning som utgör ett led i bedömningen av en
patients hälsotillstånd eller behandling, står i denna
verksamhet också under tillsyn av Socialstyrelsen.

2 a § Tillsyn enligt denna lag innebär granskning av att den
verksamhet och den personal som avses i 1 och 2 §§ uppfyller
krav och mål enligt lagar och andra föreskrifter samt beslut
som har meddelats med stöd av sådana föreskrifter.

Föreläggande enligt 9 och 13 §§ och förbud enligt 15–17 §§
får användas endast när verksamheten inte uppfyller de krav
som framgår av lagar och andra föreskrifter. Lag (2009:599).

2 b § Socialstyrelsen ska inom ramen för sin tillsyn

– lämna råd och ge vägledning,

– kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps,

– förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls genom
tillsynen, och

– informera och ge råd till allmänheten. Lag (2009:599).

2 c § Vid tillsyn som rör barns förhållanden får barnet höras
om det kan antas att barnet inte tar skada av samtalet.
Barnet får höras utan vårdnadshavarens samtycke och utan att
vårdnadshavaren är närvarande. Lag (2009:599).

3 § Socialstyrelsens tillsyn skall främst syfta till att
förebygga skador och eliminera risker i hälso- och sjukvården.
Socialstyrelsen skall genom sin tillsyn stödja och granska
verksamheten och hälso- och sjukvårdspersonalens åtgärder.

3 a § Socialstyrelsen utövar tillsyn över säkerheten vid
sjukvårdsinrättningar där det får ges vård enligt lagen
(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129)
om rättspsykiatrisk vård samt vid enheter för rättspsykiatrisk
undersökning. Lag (2006:249).

4 § Om en patient i samband med hälso- och sjukvård drabbats av
eller utsatts för risk att drabbas av allvarlig skada eller
sjukdom skall vårdgivaren snarast anmäla detta till
Socialstyrelsen. Om en patient drabbats av eller utsatts för
risk att drabbas av allvarlig skada eller sjukdom genom sådan
verksamhet som avses i 2 §, skall även den som bedriver sådan
verksamhet anmäla detta till Socialstyrelsen.

I 2 kap. 7 § finns bestämmelser om skyldighet för personalen
att rapportera till vårdgivaren om en patient drabbats av eller
utsatts för risk att drabbas av allvarlig skada eller sjukdom.

4 a § Om någon har drabbats av eller utsatts för risk att
drabbas av allvarlig skada till följd av brister i säkerheten
vid en sjukvårdsinrättning eller enhet som avses i 3 a §, skall
detta snarast anmälas till Socialstyrelsen. Lag (2006:249).

5 § Den som på grund av anställning, uppdrag eller annan
liknande grund deltar eller har deltagit i verksamhet som
omfattas av detta kapitel får inte obehörigen röja vad han
eller hon därvid fått veta om en enskilds hälsotillstånd
eller andra personliga förhållanden. Som obehörigt röjande
anses inte att någon fullgör uppgiftsskyldighet som följer av
lag eller förordning.

För det allmännas verksamhet gäller bestämmelserna i
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).

För den som tillhör eller har tillhört hälso- och
sjukvårdspersonalen inom den enskilda vården gäller
bestämmelserna i 2 kap. Lag (2009:471).

Anmälan av verksamhet m.m.

6 § Den som avser att bedriva verksamhet som omfattas av
Socialstyrelsens tillsyn enligt detta kapitel skall anmäla
detta till Socialstyrelsen senast en månad innan verksamheten
påbörjas.

7 § Anmälan enligt 6 § skall innehålla uppgifter om

1. verksamhetens inriktning,

2. var verksamheten skall bedrivas,

3. vem som är verksamhetschef och, såvitt avser
sjukvårdsinrättningar och enheter som avses i 3 a §,
chefsöverläkare och säkerhetsansvarig,

4. vem som svarar för anmälningsskyldighet enligt 4 och 4 a §§,

5. verksamhet som avses i 2 § som anlitas eller avses anlitas,

6. den patientförsäkring som tecknats för verksamheten, och

7. säkerhetsanpassning och säkerhetsklassificering såvitt avser
sjukvårdsinrättningar och enheter som avses i 3 a §.
Lag (2006:249).

8 § Om verksamheten helt eller till väsentlig del förändras
eller flyttas, skall detta anmälas till Socialstyrelsen inom en
månad efter genomförandet. Om verksamheten läggs ned, skall det
utan dröjsmål anmälas till Socialstyrelsen.

Socialstyrelsens befogenheter

9 § Den som bedriver verksamhet som står under tillsyn enligt
detta kapitel och den som tillhör hälso- och
sjukvårdspersonalen är skyldig att på Socialstyrelsens
begäran lämna över handlingar, prover och annat material som
rör verksamheten och lämna de upplysningar om verksamheten
som styrelsen behöver för sin tillsyn.

Socialstyrelsen får förelägga den som bedriver verksamheten
eller den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen att
lämna vad som begärs. I föreläggandet får vite sättas ut.
Lag (2009:599).

10 § Socialstyrelsen eller den som styrelsen förordnar har rätt
att inspektera verksamhet som står under tillsyn enligt detta
kapitel och hälso- och sjukvårdspersonalens yrkesutövning. Den
som utför inspektion har rätt att få tillträde till lokaler
eller andra utrymmen, dock inte bostäder, som används för
verksamheten. Den som utför inspektionen har rätt att
tillfälligt omhänderta handlingar, prover och annat material
som rör verksamheten. Den vars verksamhet eller yrkesutövning
inspekteras är skyldig att lämna den hjälp som behövs vid
inspektionen.

11 § Vid inspektion som avses i 10 § har den som utför
inspektionen rätt att av polismyndigheten få den hjälp som
behövs för att inspektionen skall kunna genomföras.

Åtgärder mot vårdgivare m.fl.

12 § Om Socialstyrelsen får kännedom om att någon har brutit
mot en bestämmelse som gäller verksamhet som står under
Socialstyrelsens tillsyn, skall styrelsen vidta åtgärder för
att vinna rättelse och, om det behövs, göra anmälan till åtal.

13 § Om Socialstyrelsen finner att en vårdgivare, eller enhet
som avses i 3 a §, inte uppfyller kraven på god vård eller god
säkerhet i verksamheten och om missförhållandena är av
betydelse för patientsäkerheten eller säkerheten för andra, får
styrelsen förelägga vårdgivaren att avhjälpa missförhållandena.
I föreläggandet får vite sättas ut. Detta gäller även
verksamhet som avses i 2 § om verksamheten medför fara för
patientsäkerheten. Lag (2006:249).

14 § Ett föreläggande enligt 13 § skall innehålla uppgifter om
de åtgärder Socialstyrelsen anser nödvändiga för att de
påtalade missförhållandena skall kunna avhjälpas.

15 § Om ett föreläggande enligt 13 § inte följs och om
missförhållandena är allvarliga, får Socialstyrelsen helt eller
delvis förbjuda verksamheten.

16 § Om det är fara för patienters liv, hälsa eller personliga
säkerhet i övrigt, får Socialstyrelsen utan föregående
föreläggande helt eller delvis förbjuda verksamheten.

17 § Om det finns sannolika skäl för att verksamheten helt
eller delvis kommer att förbjudas enligt 15 eller 16 § och ett
sådant beslut inte kan avvaktas, får Socialstyrelsen tills
vidare helt eller delvis förbjuda verksamheten.

Beslut enligt första stycket gäller i högst sex månader. Om det
finns synnerliga skäl får beslutets giltighetstid förlängas med
ytterligare sex månader.

Åtgärder mot hälso- och sjukvårdspersonal

18 § Om Socialstyrelsen anser att det finns skäl för
disciplinpåföljd, föreskrift om prövotid, återkallelse av
legitimation, återkallelse av annan behörighet att utöva yrke
inom hälso- och sjukvården eller begränsning av
förskrivningsrätt enligt 5 kap., skall styrelsen anmäla detta
hos Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd.

19 § Socialstyrelsen skall, om inte annat följer av 7 kap.
20 §, göra anmälan till åtal, om den mot vilken
disciplinpåföljd kan övervägas är skäligen misstänkt för att i
yrkesutövningen ha begått ett brott för vilket fängelse är
föreskrivet.

Särskilda regler gäller för åtal för brott enligt 8 kap. 3 §
andra stycket lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m.
Lag (2006:355).

Register

20 § Socialstyrelsen skall föra ett automatiserat register över
verksamheter som anmälts enligt detta kapitel. Registret får
användas för tillsyn och forskning samt för framställning av
statistik.

Socialstyrelsen skall också föra ett automatiserat register
över sådana sjukvårdsinrättningar och enheter som avses i
3 a §. Registret får användas för tillsyn, forskning,
framställning av statistik och för placering av patienter.

Socialstyrelsen är personuppgiftsansvarig för behandlingen av
personuppgifter i registren i första och andra stycket.
Lag (2006:249).

21 § Registren enligt 20 § får innehålla uppgifter om

1. namn eller firma och personnummer eller organisationsnummer
för den som bedriver verksamheten,

2. var verksamheten bedrivs,

3. verksamhetens inriktning,

4. verksamhetens omfattning,

5. antalet yrkesutövare och deras yrkestitlar,

6. verksamhetschefens och, såvitt avser register enligt 20 §
andra stycket, chefsöverläkarens och den säkerhetsansvariges,
namn, adress och telefonnummer,

7. patientförsäkring,

8. när inspektion gjorts,

9. datum för Socialstyrelsens beslut angående verksamheten,

10. när anmälan enligt 4 eller 4 a § gjorts, och

11. såvitt avser register enligt 20 § andra stycket,
säkerhetsanpassning och säkerhetsklassificering.

Registren får inte innehålla uppgifter om enskilda patienter.
Lag (2006:249).

22 § Uppgifter enligt 21 § första stycket 8-10 som har förts in
i registret skall tas bort efter fem år eller då verksamheten
lagts ned. Övriga uppgifter som har förts in i registret skall
tas bort när nya uppgifter kommer in eller då anmälan görs om
att verksamheten lagts ned.

7 kap. Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds verksamhet

Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd

1 § Frågor om disciplinpåföljd enligt denna lag prövas av
Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd.

Ansvarsnämnden prövar även frågor som avses i 5 kap. 6-13 §§.

2 § Ansvarsnämnden består av en ordförande och åtta andra
ledamöter. De utses av regeringen för tre år. Ordföranden skall
ha varit ordinarie domare. Övriga ledamöter skall ha särskild
insikt i hälso- och sjukvård.

För ordföranden skall för samma tid utses en eller flera
ställföreträdare. En sådan ställföreträdare skall vara eller ha
varit ordinarie domare. För varje annan ledamot skall det
finnas ett tillräckligt antal ersättare som skall utses för
samma tid som ledamoten.

3 § Ansvarsnämnden är beslutför med ordföranden och sex andra
ledamöter. Till sammanträde med nämnden skall samtliga
ledamöter kallas. Om en ledamot anmäler förhinder, skall en
ersättare kallas.

4 § Ordföranden får ensam fatta beslut

1. som inte innefattar slutligt avgörande i sak, dock inte
beslut om föreläggande att genomgå läkarundersökning enligt 5
kap. 9 § första stycket eller om tillfällig återkallelse enligt
5 kap. 8 §, 9 § andra stycket, 10 § andra stycket eller 12 §,
eller om utdömande av vite enligt 10 § i detta kapitel,

2. som innebär att ett ärende om disciplinpåföljd avgörs i sak,
om det finns grundad anledning att anta att ärendet inte kan
leda till någon disciplinpåföljd och beslutet inte gäller en
fråga av principiell beskaffenhet,

3. om återkallelse på egen begäran av legitimation eller
behörighet i fall när det inte finns hinder mot återkallelse,
eller

4. om återkallelse av legitimation enligt 5 kap. 9 § tredje
stycket då den legitimerade inte följt föreläggande om
läkarundersökning.

Ärenden som har avgjorts enligt första stycket skall anmälas
vid nästa sammanträde med nämnden.

5 § I fråga om jäv mot den som handlägger ärenden i
ansvarsnämnden skall bestämmelserna i 4 kap. rättegångsbalken
om jäv mot domare tillämpas.

6 § I fråga om omröstning i ansvarsnämnden skall bestämmelserna
i 29 kap. rättegångsbalken om omröstning i domstol med endast
lagfarna ledamöter tillämpas. Ordföranden säger sin mening
först.

Handläggning i ansvarsnämnden

7 § Frågor om disciplinpåföljd skall tas upp på anmälan av
Socialstyrelsen eller av den patient som saken gäller eller, om
patienten inte själv kan anmäla saken, en närstående till
patienten.

Frågor som avses i 5 kap. 6-13 §§ tas upp på anmälan av
Socialstyrelsen eller på ansökan av den som saken gäller.

Bestämmelser om rätt för Riksdagens ombudsmän och för
Justitiekanslern att göra anmälan i sådana ärenden som avses i
första eller andra stycket finns i 6 § tredje stycket lagen
(1986:765) med instruktion för Riksdagens ombudsmän och i 6 §
första stycket lagen (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn.


8 § Anmälan eller ansökan till ansvarsnämnden skall göras
skriftligen och vara egenhändigt undertecknad samt innehålla
uppgifter om

1. den enskilde anmälarens eller sökandens namn, födelsetid och
postadress,

2. namn och adress för ställföreträdare eller ombud om talan
förs av sådan,

3. vem anmälan eller ansökan avser och, om de kan lämnas utan
särskild utredning, uppgifter om dennes yrke, adress och
arbetsplats,

4. vilken anmärkning som riktas mot en anmäld, och

5. de omständigheter som åberopas till stöd för anmälan eller
ansökan.

Om part företräds av ombud skall fullmakt ges in.

9 § Är anmälan eller ansökan så ofullständig att den inte kan
läggas till grund för prövning i sak, skall ansvarsnämnden
förelägga anmälaren eller sökanden att inom en viss tid komma
in med kompletterande uppgifter vid påföljd att ärendet annars
inte tas upp till prövning.

10 § Ansvarsnämnden skall se till att varje ärende blir
tillräckligt utrett. Överflödig utredning skall avvisas.

Nämnden får förelägga den som tillhör hälso- och
sjukvårdspersonalen att ge in patientjournaler eller andra
handlingar som behövs för utredningen. I föreläggandet får vite
sättas ut. Vitet döms ut av nämnden.

11 § Förfarandet är skriftligt. Muntlig förhandling får dock
förekomma, när det kan antas vara till fördel för utredningen.

12 § Anmälan eller ansökan enligt 7 § och det som hör till
handlingen skall snarast överlämnas till den som anmälan eller
ansökan avser. Mottagaren skall föreläggas att svara inom en
viss tid.

En sådan underrättelse behövs inte om det är uppenbart att
anmälan eller ansökan inte kan bifallas eller att
underrättelsen är onödig.

13 § Den som förelagts att svara skall göra det skriftligen, om
inte ansvarsnämnden bestämmer att svaret får lämnas vid en
muntlig förhandling.

Av svaret skall det framgå om den svarande godtar eller
motsätter sig den åtgärd som sätts i fråga. I det senare fallet
bör svaranden ange skälen för sin inställning och de
omständigheter som åberopas.

14 § Kräver en fråga särskild sakkunskap, får ansvarsnämnden
inhämta yttrande från myndigheter, tjänstemän eller andra som
är skyldiga att lämna yttrande i ämnet. Nämnden får också
anlita andra sakkunniga i frågan.

I fråga om sådana sakkunniga som avses i första stycket gäller
40 kap. 2-7 och 12 §§ rättegångsbalken i tillämpliga delar.

Ersättning för utlåtande av myndigheter, tjänstemän eller andra
som är skyldiga att lämna yttrande lämnas endast om det är
särskilt föreskrivet.

Andra sakkunniga har rätt till ersättning av allmänna medel för
sitt uppdrag. Nämnden får bevilja förskott på sådan ersättning.

15 § Om ansvarsnämnden finner att ett vittne eller en sakkunnig
behöver höras vid domstol eller att någon behöver föreläggas
att tillhandahålla en skriftlig handling eller ett föremål som
bevis, skall nämnden begära detta hos den tingsrätt inom vars
område den person vistas som skall höras eller på annat sätt
berörs av åtgärden.

Om det inte finns laga hinder mot det skall rätten hålla förhör
eller meddela föreläggande. I fråga om sådana åtgärder skall i
tillämpliga delar gälla vad som föreskrivs om bevisupptagning i
rättegång utom huvudförhandling.

16 § Till muntlig förhandling skall parterna kallas. En enskild
får föreläggas att inställa sig personligen vid påföljd att det
inte utgör hinder för ärendets vidare handläggning och
avgörande om han eller hon uteblir.

En enskild part som har inställt sig till en muntlig
förhandling får av ansvarsnämnden beviljas skälig ersättning av
allmänna medel för kostnader för resa och uppehälle. Nämnden
får bevilja förskott på ersättningen. Närmare bestämmelser om
ersättning och förskott meddelas av regeringen.

17 § Bestämmelserna i 20 och 21 §§ förvaltningslagen (1986:223)
skall tillämpas även på beslut enligt 5 kap. 9 § första och
andra styckena, 10 § andra stycket och 12 § första stycket.

Överlämnande av vissa ärenden

18 § En anmälan som gäller arbetstagare får helt eller delvis
överlämnas av ansvarsnämnden till arbetsgivaren för den åtgärd
som kan ankomma på arbetsgivaren, om det är uppenbart att
ärendets behandling i nämnden inte är påkallad från allmän
synpunkt eller för att tillvarata patientens rätt.

19 § Om en anmälan till ansvarsnämnden innehåller klagomål över
brister i kontakten mellan en patient och hälso- och
sjukvårdspersonalen hos ett landsting eller en kommun eller
över något annat liknande förhållande och om det finns grundad
anledning att anta att anmälan inte kan föranleda
disciplinpåföljd enligt denna lag, får nämnden överlämna
anmälan i den delen till landstinget eller kommunen för åtgärd.

20 § Finner ansvarsnämnden i ett ärende att de förutsättningar
för anmälan till åtal som anges i 6 kap. 19 § föreligger, skall
nämnden göra en sådan anmälan.

21 § Bestämmelser om handläggning av sådana ärenden om
disciplinpåföljd eller om prövotid, återkallelse eller
begränsning av behörighet som prövas efter anmälan av
Riksdagens ombudsmän eller Justitiekanslern finns i 6 § femte
stycket lagen (1986:765) med instruktion för Riksdagens
ombudsmän och i 6 § tredje stycket lagen (1975:1339) om
Justitiekanslerns tillsyn.

8 kap. Ansvarsbestämmelser, överklagande m.m.

Ansvarsbestämmelser

1 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet påbörjar verksamhet
eller i väsentlig del ändrar tidigare verksamhet utan att ha
gjort föreskriven anmälan till Socialstyrelsen enligt 6 kap. 6-
8 §§ döms till böter.

2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet fortsätter att
bedriva verksamhet i strid med förbud enligt 6 kap. 15-17 §§
döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

3 § Om en läkare, vars legitimation har återkallats eller vars
behörighet eljest har upphört, eller en läkare som har
begränsad behörighet, obehörigen och mot ersättning utövar
läkaryrket, döms han eller hon till böter eller fängelse i
högst sex månader.

4 § Den som obehörigen och mot ersättning utövar tandläkaryrket
döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

Som obehörig utövning av tandläkaryrket anses inte den
yrkesverksamhet som utövas av den som har legitimation som
tandhygienist eller som har föreskriven kompetens som
tandhygienist eller tandsköterska.

5 § Den som bryter mot bestämmelserna i 3 kap. 3, 5 eller 7 §
döms till böter. Lag (2006:50).

6 § Den som bryter mot någon av bestämmelserna i 4 kap. eller
som under utövning av verksamhet som sägs i 4 kap. uppsåtligen
eller av oaktsamhet tillfogar den undersökte eller behandlade
skada, som inte är ringa, eller framkallar fara för sådan
skada, döms, om gärningen inte är belagd med straff enligt 3
eller 4 § i detta kapitel, till böter eller fängelse i högst
ett år. Detta gäller oavsett om skadan eller faran orsakats av
olämplig behandling eller genom avbrott i eller dröjsmål med
läkarvård.

Den omständigheten att gärningsmannen på grund av brist i
utbildning och erfarenhet inte kunnat inse sjukdomens natur
eller förutse skadan eller faran befriar honom eller henne inte
från ansvar.

7 § Till ansvar enligt 3-6 §§ skall inte dömas om gärningen är
belagd med strängare straff i annan lag.

Vitesföreläggande m.m.

8 § Har någon genom dom, som vunnit laga kraft, funnits skyldig
till brott som anges i 6 §, får Socialstyrelsen meddela förbud
för honom eller henne att under viss tid eller för alltid utöva
verksamhet som avses i 4 kap. Ett sådant förbud får förenas med
vite.

Den som överträtt ett vitesförbud enligt första stycket får
inte dömas till straff för gärning som omfattas av
vitesförbudet.

Överklagande av ansvarsnämndens beslut

9 § Ansvarsnämndens beslut enligt denna lag får överklagas hos
allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

10 § Ansvarsnämndens slutliga beslut får överklagas av

1. Socialstyrelsen för att tillvarata allmänna intressen,

2. enskild, som enligt 7 kap. 7 § första stycket har anmält en
fråga om disciplinpåföljd, om beslutet har gått den enskilde
emot, eller

3. någon annan som beslutet angår, om det har gått honom eller
henne emot.

Överklagande av Socialstyrelsen skall ske inom tre veckor från
det att beslutet har meddelats.

Bestämmelser om rätt för Riksdagens ombudsmän och för
Justitiekanslern att överklaga beslut om disciplinpåföljd,
prövotid eller i behörighetsfråga med anledning av fel i
yrkesutövning finns i 7 § lagen (1986:765) med instruktion för
Riksdagens ombudsmän och i 7 § lagen (1975:1339) om
Justitiekanslerns tillsyn. Sådant överklagande skall ske inom
tre veckor från det att beslutet har meddelats.

11 § Andra beslut av ansvarsnämnden än som avses i 10 § får
överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom
eller henne emot.

12 § Beslut av ansvarsnämnden som inte innebär att ett ärende
avgörs, får överklagas endast i samband med överklagande av det
slutliga beslutet i ärendet.

Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas särskilt
när nämnden

1. ogillat en invändning om jäv mot en ledamot av nämnden eller
en invändning om att det finns hinder mot prövningen,

2. avvisat ett ombud eller ett biträde,

3. förordnat om saken i avvaktan på att ärendet avgörs,

4. förelagt någon att genomgå läkarundersökning enligt 5 kap. 9 §
första stycket,

5. förelagt någon vid vite enligt 7 kap. 10 § andra stycket att
inkomma med patientjournaler eller andra handlingar,

6. utdömt vite, eller

7. förordnat om ersättning för någons medverkan i ärendet.

13 § Beslut i frågor som avses i 5 kap. 6-13 §§ gäller
omedelbart om inte annat anges i beslutet.

Har verkställigheten av ett beslut om prövotid upphävts till
följd av beslut av domstol efter överklagande, men föreskrivs
därefter ändå prövotid, skall endast den tid under vilken
prövotid pågått räknas in i prövotiden.

14 § Om inte något annat föreskrivits, är Socialstyrelsen
motpart till den yrkesutövare som överklagat ansvarsnämndens
eller domstols slutliga beslut enligt denna lag. Om en enskild
har anmält disciplinärendet är också han eller hon
yrkesutövarens motpart.

Bestämmelsen i 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) om
förvaltningsmyndighets partsställning gäller inte i fråga om
mål där ansvarsnämnden fattat beslut enligt denna lag.

Överklagande av Socialstyrelsens beslut m.m.

15 § Beslut som Socialstyrelsen eller allmän
förvaltningsdomstol meddelar enligt denna lag gäller
omedelbart, om inte annat anges i beslutet.

16 § Socialstyrelsens beslut får överklagas hos allmän
förvaltningsdomstol, om beslutet gäller

1. behörighet, rätt att använda en skyddad yrkestitel och
legitimation enligt 3 kap.,

2. förbud att utöva verksamhet enligt 8 §,

3. föreläggande enligt 6 kap. 9 § att lämna upplysningar,
handlingar eller annat material,

4. föreläggande enligt 6 kap. 13 § att avhjälpa
missförhållanden i verksamheten,

5. förbud att driva verksamhet enligt 6 kap. 15 eller 16 §,
eller

6. förbud tills vidare att driva verksamhet enligt 6 kap. 17 §.

Andra beslut av Socialstyrelsen enligt denna lag får inte
överklagas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Bemyndiganden

17 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,
Socialstyrelsen får meddela föreskrifter om

1. behörighet och legitimation för hälso- och
sjukvårdspersonalen,

2. skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonalen om detta
behövs till skydd för enskilda eller hälso- och sjukvårdens
bedrivande i övrigt,

3. att anmälan enligt 6 kap. 6 § skall innehålla uppgifter
utöver dem som anges i 6 kap. 7 §, om det är av särskilt värde
för tillsynen,

4. hur anmälningsskyldigheten enligt 6 kap. 4 § första stycket
och 6 kap. 4 a § skall fullgöras, och

5. säkerhetsanpassning och säkerhetsklassificering av
sjukvårdsinrättningar och enheter som avses i 6 kap. 3 a §.
Lag (2006:249).

Övergångsbestämmelser

1998:531

Föreskrifter om ikraftträdande av denna lag meddelas i lagen
(1998:532) om införande av lagen (1998:531) om yrkesverksamhet
på hälso- och sjukvårdens område.

2003:724

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004. Om en skattemyndighet
enligt äldre föreskrifter i 2 kap. 11 § har begärt uppgifter
från hälso- och sjukvårdspersonalen, skall efter ikraftträdandet
i stället uppgifterna lämnas till Skatteverket.

2006:50

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2006.

2. Den som har avlagt audionomexamen, biomedicinsk
analytikerexamen, dietistexamen eller ortopedingenjörsexamen
får, utan att ha erhållit legitimation för yrket, till den 1
april 2007 använda yrkestiteln audionom, biomedicinsk
analytiker, dietist respektive ortopedingenjör.

2006:249

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

2. Den som vid lagens ikraftträdande bedriver verksamhet som
omfattas av lagen skall senast den 30 juni 2007 till
Socialstyrelsen anmäla de nya uppgifter som anges i 6 kap. 7 §.