Lag (1999:158) om investerarskydd

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ersättning för
förlust av investerares finansiella instrument och medel hos
ett värdepappersinstitut, ett fondbolag, ett
förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare
(investerarskydd).

Frågor om investerarskyddet handläggs av den myndighet som
regeringen bestämmer. Lag (2013:568).

Definitioner

2 § I denna lag betyder

1. värdepappersinstitut: detsamma som anges i 1 kap. 4 b § 
lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden,

2. fondbolag: ett sådant bolag som anges i 1 kap. 1 § första 
stycket 8 lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 

3. förvaltningsbolag: ett sådant utländskt företag som anges 
i 1 kap. 1 § första stycket 13 lagen om värdepappersfonder, 
som driver verksamhet från filial i Sverige med stöd av 1 
kap. 6 § samma lag, 

4. investerare: den som anlitat ett värdepappersinstitut, ett 
fondbolag, ett förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare för 
utförande av en investeringstjänst eller den för vars räkning 
tjänsten utförs, 

5. investeringstjänst: en sådan tjänst som avses i 

a) 2 kap. 1 § och 2 § första stycket 1 lagen om 
värdepappersmarknaden, 

b) 7 kap. 1 § andra stycket 9 lagen (2004:297) om bank- och 
finansieringsrörelse, 

c) 1 kap. 4 § såvitt avser diskretionär portföljförvaltning, 
3 kap. 1 § och 7 kap. 1 § första stycket 1 och 2 lagen om 
värdepappersfonder samt

d) 3 kap. 2 § första stycket och andra stycket 1–3 och 9 kap. 
10 § första stycket 1 lagen (2013:561) om förvaltare av 
alternativa investeringsfonder,

6. finansiella instrument: detsamma som anges i 1 kap. 4 § 
lagen om värdepappersmarknaden,

7. garantimyndigheten: den myndighet som handlägger frågor om 
investerarskyddet, och 

8. AIF-förvaltare: ett sådant företag som har tillstånd som 
avses i 3 kap. 2 § första stycket lagen om förvaltare av 
alternativa investeringsfonder eller som driver verksamhet 
från filial i Sverige med stöd av 5 kap. 1 § första stycket 2 
samma lag. Lag (2017:685).

Investerarskyddets omfattning

3 § Investerarskyddet omfattar

1. finansiella instrument som tillhör en investerare och som
ett svenskt värdepappersinstitut, en filial i Sverige till
ett utländskt värdepappersinstitut, ett fondbolag, en filial
till ett förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare förfogar
över i samband med att en investeringstjänst utförs, och

2. medel som ett svenskt värdepappersinstitut, en filial i
Sverige till ett utländskt värdepappersinstitut, ett
fondbolag, en filial till ett förvaltningsbolag eller en
AIF-förvaltare har tagit emot med redovisningsskyldighet i
samband med att en investeringstjänst utförs.

Rätt till ersättning enligt denna lag föreligger inte om
medlen kan ersättas enligt lagen (1995:1571) om
insättningsgaranti. Lag (2013:568).

4 § Ett svenskt värdepappersinstitut, ett fondbolag eller en
svensk AIF-förvaltare som har fått tillstånd att
tillhandahålla investeringstjänster tillhör investerarskyddet
enligt denna lag.

Investerarskyddet omfattar även tillgångar enligt 3 § hos ett
svenskt värdepappersinstituts, ett fondbolags eller en svensk
AIF-förvaltares filial i ett annat land inom Europeiska
ekonomiska samarbetsområdet (EES).

Garantimyndigheten får på ansökan av ett svenskt
värdepappersinstitut eller ett fondbolag besluta om att
skyddet enligt denna lag ska omfatta även tillgångar enligt 3 §
som finns hos en filial till institutet eller fondbolaget i ett
land utanför EES. Lag (2015:396).

5 § Garantimyndigheten får på ansökan av ett utländskt
värdepappersinstitut besluta att institutets filial i Sverige
skall tillhöra investerarskyddet, om filialen inte tillhör ett
investerarskydd i ett annat land som uppfyller minst de krav
som gäller inom EES.

När ersättning fastställs enligt denna lag skall i fall som
avses i första stycket avdrag göras för den ersättning en
investerare som anlitat filialen kan få från ett
investerarskydd i institutets hemland. Lag (2007:1434).

6 § Garantimyndigheten får på ansökan av ett utländskt
värdepappersinstitut från ett land inom EES, ett
förvaltningsbolag eller en utländsk AIF-förvaltare besluta
att institutets, bolagets eller AIF-förvaltarens filial i
Sverige ska tillhöra det svenska investerarskyddet som
komplettering till det skydd som gäller för institutet,
bolaget eller AIF-förvaltaren i hemlandet
(kompletteringsskydd).

Detsamma gäller för ett utländskt värdepappersinstitut från
ett land utanför EES, om dess filial i Sverige tillhör ett
skydd i hemlandet som uppfyller minst de krav som gäller inom
EES.

När ersättning fastställs enligt denna lag ska i fall som
avses i första och andra styckena avdrag göras för den
ersättning en investerare som anlitat filialen kan få från
skyddet i institutets, bolagets eller AIF-förvaltarens
hemland. Lag (2015:396).

Ersättning från investerarskyddet

7 § En investerare har rätt till ersättning från
investerarskyddet om ett värdepappersinstitut, ett fondbolag,
ett förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare som tillhör
skyddet försätts i konkurs och investeraren inte från
institutet, bolaget eller AIF-förvaltaren kan få ut
finansiella instrument eller medel som avses i 3 §.

Om en filial till ett utländskt värdepappersinstitut, en
filial till ett förvaltningsbolag eller en filial till en
utländsk AIF-förvaltare tillhör investerarskyddet, har
investerare som anlitat filialen även rätt till ersättning om
en behörig myndighet i institutets, bolagets eller
AIF-förvaltarens hemland förklarat att finansiella instrument
och medel hos institutet, bolaget eller AIF-förvaltaren inte
är tillgängliga. I sådana fall ska bestämmelserna om
konkursbeslut i denna lag tillämpas. Lag (2015:396).

8 § Ersättning för finansiella instrument skall lämnas med
belopp som motsvarar instrumentens marknadsvärde vid utgången
av den dag konkursbeslutet meddelas. Om instrumenten är föremål
för kurssättning skall, om inte annat framgår, marknadsvärdet
anses uppgå till den senast noterade betalkursen eller, om
sådan inte finns, senast noterade köpkursen.

Om rätt till ränta finns enligt lag eller avtal, skall
ersättning för medel även omfatta ränta till och med dagen för
konkursbeslutet.

Finansiella instrument eller medel som är angivna i ett annat
lands valuta skall räknas om till svenska kronor enligt den
senaste köpkurs som gällde dagen för konkursbeslutet.

9 § Ersättningen, tillsammans med eventuell utdelning i 
värdepappersinstitutets, fondbolagets, förvaltningsbolagets 
eller AIF-förvaltarens konkurs, ersättning genom institutets, 
fondbolagets, förvaltningsbolagets eller AIF-förvaltarens 
ansvarsförsäkring och skadestånd enligt 7 kap. 2 § lagen 
(1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av 
finansiella instrument, för en förlust som enligt denna lag 
är ersättningsgill, får uppgå till sammanlagt högst 250 000 
kronor för varje institut eller bolag. Lag (2016:53).

10 § Om en person har anlitat ett värdepappersinstitut, ett
fondbolag, ett förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare helt
eller delvis för någon annans räkning, ska denne ha rätten
till ersättning. Rätten till ersättning ska i sådant fall
prövas som om den personen själv har anlitat institutet,
bolaget eller AIF-förvaltaren. Lag (2013:568).

11 § Om de finansiella instrument eller medel som ersättningen
avser är pantsatta, skall panthavaren ha panträtt i
ersättningen.

Undantag från investerarskyddet

12 § Andelsägare i en värdepappersfond enligt lagen (2004:46)
om värdepappersfonder eller en specialfond enligt lagen
(2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder
har inte rätt till ersättning för tillgångar som ingår i
fonden.

Investerarskyddet gäller inte heller för tillgångar som
omfattas av lagen (1993:931) om individuellt
pensionssparande. Lag (2013:568).

13 § Ett värdepappersinstitut, ett fondbolag, ett
förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare som tillhör
investerarskyddet kan inte få ersättning från detta.
Lag (2013:568).

14 § Ett krav avseende tillgångar som enligt en
lagakraftvunnen dom har varit föremål för brott enligt 9 kap.
6 eller 7 § brottsbalken eller 3, 4, 5 eller 6 § lagen
(2014:307) om straff för penningtvättsbrott, ska inte ge rätt
till ersättning från investerarskyddet. Lag (2014:311).

Utredning och utbetalning av ersättning

15 § En investerare som vill ha ersättning enligt denna lag
skall framställa sitt krav till garantimyndigheten
senast ett år från dagen för konkursbeslutet. Har investeraren
inte framställt sitt krav inom denna tid är rätten till
ersättning förlorad.

Om investeraren har varit förhindrad att framställa sitt krav
inom den tid som anges i första stycket, börjar tidsfristen i
stället att löpa när hindret upphör. Lag (2007:1434).

16 § Om förvaltaren i ett värdepappersinstituts, ett
fondbolags eller en svensk AIF-förvaltares konkurs finner att
en investerare kan ha rätt till ersättning från
investerarskyddet, ska förvaltaren genast informera
investeraren om detta. Förvaltaren ska också lämna de
uppgifter till garantimyndigheten som myndigheten behöver för
att kunna ta ställning till en investerares ersättningskrav.
Lag (2015:396).

17 § Garantimyndigheten skall betala ut ersättning till
en investerare snarast möjligt och senast två veckor efter det
att ersättningen slutligt har fastställts. Lag (2007:1434).

18 § Om åtal har väckts för brott som avses i 14 § avseende
viss tillgång och ersättning begärs för tillgången, ska
garantimyndigheten besluta att ersättning tills vidare inte
ska betalas ut. Lag (2014:311).

Återbetalning av ersättning

19 § Om någon genom oriktiga uppgifter eller på annat sätt har
orsakat att ersättning betalats ut felaktigt eller med för högt
belopp, skall återbetalning ske av vad som har betalats ut för
mycket tillsammans med ränta beräknad enligt 6 § räntelagen
(1975:635).

Återbetalning skall också ske om någon i annat fall har tagit
emot ersättning felaktigt eller med för högt belopp och
skäligen borde ha insett detta. Ränta skall i sådana fall
beräknas enligt 5 § räntelagen.

Beslut enligt första och andra styckena fattas av
garantimyndigheten och får verkställas enligt
utsökningsbalken.

Om det finns särskilda skäl, får återbetalningsskyldighet
enligt första och andra styckena efterges helt eller delvis.
Lag (2007:1434).

Information

20 § Ett värdepappersinstitut, ett fondbolag, ett
förvaltningsbolag och en AIF-förvaltare ska informera sina
kunder om

1. det skydd som gäller hos institutet, bolaget eller
AIF-förvaltaren för tillgångar som avses i 3 §,

2. den ersättningsnivå som gäller för skyddet, och

3. formerna för utbetalning av ersättning från skyddet.

Informationen ska hållas tillgänglig på svenska språket.

Om information som anges i första eller andra stycket inte
lämnas ska marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, med
undantag av bestämmelserna i 29–36 §§ om
marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara
väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen.
Lag (2013:568).

Övertagande av fordran

21 § I fråga om ersättningar som har
betalats ut från investerarskyddet träder staten in i
investerarens rätt mot värdepappersinstitutet, fondbolaget,
förvaltningsbolaget eller AIF-förvaltaren med företrädesrätt
framför investeraren intill det utgivna beloppet.

När ett utländskt skyddssystem har betalat ut ersättning med
anledning av att ett svenskt värdepappersinstitut, ett
fondbolag eller en svensk AIF-förvaltare försatts i konkurs,
träder det utländska skyddssystemet in i investerarens rätt
mot värdepappersinstitutet, fondbolaget eller AIF-förvaltaren
med företrädesrätt framför investeraren intill det utgivna
beloppet. Lag (2015:396).

22 § Om en investerare har rätt till ersättning enligt en 
ansvarsförsäkring som har tecknats av ett 
värdepappersinstitut, ett fondbolag, ett förvaltningsbolag 
eller en AIF-förvaltare och om ersättning har betalats ut 
enligt denna lag för de tillgångar som 
försäkringsersättningen avser, träder staten in i 
investerarens rätt till ersättning enligt ansvarsförsäkringen 
med företrädesrätt framför investeraren intill det utgivna 
beloppet.

Om en investerare har rätt till skadestånd enligt 7 kap. 2 § 
lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av 
finansiella instrument och ersättning har betalats ut från 
investerarskyddet för de tillgångar som skadeståndet avser, 
träder staten in i investerarens rätt till ersättning enligt 
den lagen med företrädesrätt framför investeraren intill det 
utgivna beloppet. Lag (2016:53).

Ingripanden

23 § Garantimyndigheten ska underrätta Finansinspektionen, om
ett värdepappersinstitut, ett fondbolag eller en svensk
AIF-förvaltare som tillhör investerarskyddet inte fullgör
sina skyldigheter enligt denna lag. Lag (2015:396).

24 § Om en filial som avses i 6 § första stycket tillhör
investerarskyddet och värdepappersinstitutet,
förvaltningsbolaget eller AIF-förvaltaren inte fullgör sina
skyldigheter enligt denna lag, ska garantimyndigheten
underrätta tillsynsmyndigheten i institutets, bolagets eller
AIF-förvaltarens hemland om detta. Myndigheten ska samarbeta
med den tillsynsmyndigheten i fråga om åtgärder som vidtas
för att säkerställa att institutet, bolaget eller
AIF-förvaltaren fullgör sina skyldigheter.

Om institutet, bolaget eller AIF-förvaltaren ändå inte
fullgör sina skyldigheter, får garantimyndigheten förelägga
det eller den att vidta rättelse inom viss tid, dock minst
ett år. Föreläggandet ska innehålla en upplysning om att
skyddet inte längre ska gälla för filialen, om institutet,
bolaget eller AIF-förvaltaren inte fullgör sina skyldigheter.
Har institutet, bolaget eller AIF-förvaltaren inte vidtagit
rättelse inom föreskriven tid, får garantimyndigheten besluta
att skyddet inte längre ska gälla för filialen. Ett sådant
beslut får meddelas endast om tillsynsmyndigheten i
institutets, bolagets eller AIF-förvaltarens hemland har
samtyckt till beslutet. Lag (2015:396).

25 § Om en filial som avses i 6 § andra stycket tillhör
investerarskyddet och värdepappersinstitutet inte fullgör sina
skyldigheter enligt denna lag, får garantimyndigheten
förelägga institutet att vidta rättelse inom viss tid. Har
rättelse inte skett inom föreskriven tid får myndigheten besluta
att skyddet inte längre skall gälla för filialen. Sådant beslut
får meddelas först sedan tillsynsmyndigheten i institutets
hemland har underrättats. Lag (2007:1434).

26 § Om ett svenskt värdepappersinstituts eller fondbolags
filial i ett land utanför EES tillhör investerarskyddet enligt
4 § tredje stycket och institutet eller fondbolaget inte
fullgör de skyldigheter som enligt denna lag gäller för
filialen, får garantimyndigheten förelägga institutet eller
fondbolaget att vidta rättelse inom viss tid. Har rättelse inte
skett inom föreskriven tid får myndigheten besluta att skyddet
inte längre ska gälla för filialen. Har myndigheten beslutat
att skyddet inte längre ska gälla, ska den underrätta
Finansinspektionen och tillsynsmyndigheten i det land där
filialen finns om beslutet. Lag (2007:1434).

27 § När garantimyndigheten har beslutat att
investerarskyddet inte längre ska gälla för tillgångar hos
ett värdepappersinstitut, ett fondbolag, ett
förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare, ska institutet,
bolaget eller AIF-förvaltaren informera berörda investerare
om beslutet. Lag (2013:568).

28 § Ett beslut om att skyddet inte längre ska gälla hos ett
värdepappersinstitut, ett fondbolag, ett förvaltningsbolag
eller en AIF-förvaltare inverkar inte på skyddet av de
tillgångar som omfattades av skyddet när beslutet meddelades.
Motsvarande gäller när Finansinspektionen återkallat ett
tillstånd att driva bankrörelse, finansieringsrörelse eller
värdepappersrörelse, ett tillstånd för ett fondbolag att
förvalta någon annans finansiella instrument eller ett
tillstånd för en AIF-förvaltare till diskretionär förvaltning
av investeringsportföljer. Lag (2013:568).

Avgifter och säkerställande av utbetalningar

29 § De värdepappersinstitut, fondbolag, förvaltningsbolag
och AIF-förvaltare som tillhör investerarskyddet ska betala
avgifter till garantimyndigheten.

Institutens, bolagens och AIF-förvaltarnas sammanlagda
avgifter ska motsvara vad som är nödvändigt för en långsiktig
finansiering av skyddet och för att täcka garantimyndighetens
administrationskostnader. Vid beräkningen av avgiften ska
beaktas hur stor andel skyddade tillgångar som finns hos
institutet, bolaget eller AIF-förvaltaren jämfört med
samtliga skyddade tillgångar. Avgift som avser myndighetens
administrationskostnader får emellertid fördelas lika mellan
samtliga institut, bolag och AIF-förvaltare som tillhör
investerarskyddet.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om hur avgiften ska beräknas.
Lag (2013:568).

30 § Om skyddet för ett värdepappersinstitut, ett fondbolag,
ett förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare börjar eller
upphör att gälla under ett löpande kalenderår får
garantimyndigheten ta hänsyn till detta när avgiften för
skyddet fastställs. Lag (2013:568).

31 § Avgifter och andra medel som garantimyndigheten förvaltar
ska placeras på räntebärande konto i Riksgäldskontoret eller i
skuldförbindelser utfärdade av staten. Medlen får endast
användas för utbetalning av ersättning enligt denna lag samt
för att täcka kostnader för tillhandahållande av
investerarskyddet och myndighetens administrationskostnader för
skyddet.

Om medlen inte räcker till för att betala ut ersättningar eller
om ersättningar inte kan betalas på annat sätt, får
garantimyndigheten låna medel i Riksgäldskontoret.
Lag (2007:1434).

32 § Ett värdepappersinstitut, ett fondbolag, ett
förvaltningsbolag och en AIF-förvaltare som omfattas av
investerarskyddet ska lämna de uppgifter till
garantimyndigheten som myndigheten behöver för att fastställa
institutets, bolagets eller AIF-förvaltarens avgift och i
övrigt för sin verksamhet enligt denna lag. Lag (2013:568).

Överklagande

33 § Garantimyndighetens beslut enligt denna lag får 
överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till 
kammarrätten. Lag (2018:808).


Övergångsbestämmelser

1999:158

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1999 utom i fråga om 14 och
18 §§, som träder i kraft den 1 juli 1999.

2007:550

1. Denna lag träder i kraft den 1 november 2007.

2. I fråga om investeringstjänster som har utförts före
ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser.

2007:1434

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2008.

2. De nya bestämmelserna ska även tillämpas på beslut som
Insättningsgarantinämnden har fattat före lagens
ikraftträdande.

3. Bestämmelsen i 15 § ska efter lagens ikraftträdande
tillämpas på krav som dessförinnan framställts till
Insättningsgarantinämnden.

2014:311

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2014.

2. Äldre bestämmelser gäller för krav som avser tillgångar
som varit föremål för brott som begåtts före
ikraftträdandet.