Förordning (1982:677) om regionalpolitiskt stöd 

Förordning om regionalpolitiskt stöd

Inledande bestämmelser

1 § För att främja en samhällsekonomiskt och i övrigt lämplig
lokalisering av näringslivet kan statligt regionalpolitiskt stöd lämnas
enligt denna förordning.

För stödet finns tre stödområden, betecknade A, B och C. Dessa framgår
närmare av 16 §. Stöd kan lämnas till verksamhet inom ett stödområde som
är berättigad till stöd enligt 2 eller 3 §§.

Stöd kan i de fall som anges i 17 § lämnas även till verksamhet utanför
stödområdena.

Stödberättigad verksamhet

Stöd till företag

2 § Stöd kan lämnas till svenska eller utländska fysiska eller juridiska
personer eller till affärsverk och uppdragsmyndigheter som bedriver
konkurrensutsatt verksamhet på marknadsmässiga villkor. Stöd lämnas
endast om företaget eller myndigheten bedriver eller ämnar bedriva

1. industriell eller industriliknande verksamhet,

2. verksamhet med huvudsaklig inriktning på tjänster för den
industriella produktionsprocessen (industriserviceverksamhet),

3. partihandel med väsentlig betydelse för näringslivets, främst
industrins, utveckling inom regionen,

4. uppdragsverksamhet med inriktning mot näringslivet,

5. pälsdjursuppfödning och vattenbruk,

6. turistverksamhet enligt närmare bestämmelser i 4 §,

7. framställning av fasta bränslen enligt närmare bestämmelser i 5 §,

8. uppförande av lokaler för uthyrning enligt närmare bestämmelser i 6
§,

9. teknikcentra,

10. verksamhet i form av investmentbolag enligt närmare bestämmelser i 7
7 §,

11. annan verksamhet som bedöms få väsentlig betydelse för näringslivet
i regionen eller annars bedöms ha särskild regionalpolitisk betydelse.

För stöd till direkt eller indirekt kommunägda företag tillämpas 3 §.
Stöd till affärsverk och uppdragsmyndigheter får beviljas endast av
regeringen. Förordning (1988:804)

Stöd till kommuner

3 § Stöd kan lämnas till kommuner för verksamheter som anges i 2 §
första stycket 6--9.

Om synnerliga skäl föreligger får statens industriverk medge att en
kommun, som övertar en byggnad för vilken regionalpolitiskt stöd har
lämnats, övertar också betalningsansvaret för stödet. Övertagandet skall
vara påkallat med hänsyn till sysselsättningen i kommunen och medföra
att sysselsättning bevaras. Förordning (1985:648).

Närmare bestämmelser om vissa verksamheter

4 § Stöd till turistverksamhet enligt 2 § första stycket 6 får lämnas
inom stödområdena A och B.

Stödet skall i första hand lämnas till befintliga turistanläggningar i
turistorter. Stöd får lämnas även till verksamhet med anknytning till
turistverksamheten, om den med hänsyn till sin karaktär, omfattning och
målgrupp förbättrar förutsättningarna för turistverksamheten genom att
förlänga turistsäsongen.

Stöd till turistanläggning får lämnas även om driften av anläggningen
skall arrenderas ut. I beslut om stöd skall föreskrivas villkor om
arrendets storlek. Arrendet skall därvid bestämmas lägst till en sådan
nivå att det inte innebär subventioner utöver vad som följer av det
regionalpolitiska stödet. Förordning (1989:483).

5 § Stöd till framställning av fasta bränslen enligt 2 § första stycket
7 får lämnas endast inom stödområdena A och B. Sådant stöd bör normalt
lämnas som komplettering till stöd enligt förordningen (1988:805) om
statligt stöd ur energiteknikfonden, m. m. Vid tillämpningen av 29 §
första stycket gäller därvid att det sammanlagda statliga stödet inte
får överstiga 70 procent av totalkostnaderna.

Stödet skall i första hand lämnas till anläggningar där energiråvara i
form av flis framställs eller förädlas eller i form av torv bryts eller
förädlas. Vid torvproduktion får stöd avse också beredning av täkt eller
anordningar för sådan beredning eller för brytning. Stöd får lämnas
endast till verksamheter som bedrivs i större omfattning och har
permanent karaktär. Stöd får inte lämnas till förbränningsanläggningar.
Förordning (1988:804).

6 § Stöd för uppförande av lokaler för uthyrning enligt 2 § första
stycket 8 får lämnas för lokaler på mindre orter med tillfredsställande
förutsättningar för den verksamhet som skall bedrivas i lokalerna. I
sådana lokaler får endast bedrivas verksamhet som är av sådan art att de
kan få regionalpolitiskt stöd.

Lokalerna får inte byggas större än 2 000 kvadratmeter eller vara
avsedda bara för ett företag. Vidare får uthyrning ske endast till
företag som uppfyller villkoren i 12--15 §§ och som bedöms inte själva
ha möjlighet att uppföra lokaler. Om det finns särskilda skäl, får stöd
dock lämnas utan att bestämmelserna i detta stycke är helt uppfyllda.
Frågor om undantag prövas av statens industriverk.

Villkor för hyressättningen meddelas av statens industriverk i samband
med beslut om stöd. Hyran skall därvid bestämmas lägst till en sådan
nivå att den inte innebär subventioner utöver vad som följer av det
regionalpolitiska stödet. Länsstyrelsen skall pröva att träffade
hyresavtal överensstämmer med villkoren för uthyrning.

För stöd till lokaler som uppförs av Stiftelsen Industricentra tillämpas
särskilda bestämmelser. Ärenden om sådant stöd prövas av regeringen.
Förordning (1988:804).

7 § Stöd till investmentbolag enligt 2 § första stycket 10 lämnas av
regeringen i form av lån. Som villkor skall gälla att de verksamheter
som bolaget deltar i med hjälp av lånemedlen är stödberättigade enligt
denna förordning och huvudsakligen bedrivs inom stödområdena eller i en
kommun eller del av en kommun utanför stödområde som regeringen beslutat
tillfälligt skall komma ifråga för regionalpolitiskt stöd. Lånevillkoren
i övrigt bestäms av regeringen för varje särskilt fall. Förordning
(1985:648).

Förhandsbesked

8 § Efter ansökan lämnar statens industriverk förhandsbesked om viss
verksamhet är av sådan art att stöd kan lämnas. Ansökningshandlingarna
skall innehålla en beskrivning av den verksamhet som ansökningen avser.

Förhandsbeskedet är bindande för frågan om verksamheten är av sådan art
att stöd kan lämnas vid prövning av ansökan om stöd som görs inom ett år
från dagen för beskedet, om de förhållanden som legat till grund för
beskedet inte har ändrats.

Gäller förhandsbeskedet stöd till affärsverk eller uppdragsmyndighet
eller stöd till sådan verksamhet som anges i 2 § första stycket 9 och
10, skall industriverket med eget yttrande överlämna ärendet till
regeringens prövning. Detsamma skall gälla om förhandsbeskedet avser
tillämpning av 2 § första stycket 11 och frågan har principiell
betydelse eller är av stor vikt. Förordning (1988:804).

Stödformer m. m.

9 § Stödet lämnas som

1. lokaliseringsstöd, i form av lokaliseringsbidrag eller
lokaliseringslån,

2. offertstöd,

3. lån till investmentbolag,

4. investeringsbidrag,

5. sysselsättningsstöd,

6. regionalpolitiskt utvecklingskapital.

Närmare bestämmelser om lokaliseringsstöd finns i 18--50 §§, om
offertstöd i 51--53 §§, om lån till investmentbolag i 7 §, om
investeringsbidrag i 54--58 §§, om sysselsättningsstöd i 59--73 §§ och
om regionalpolitiskt utvecklingskapital i 58 a §. Förordning (1985:648).
10 § För stödet gäller de allmänna villkoren i 12--15 §§ och de
särskilda villkor som anges för varje stödform. I fråga om villkor för
lån till investmentbolag tillämpas dock endast 7 § och ifråga om
regionalpolitiskt utvecklingskapital endast 58 a §.

Beslut om stöd skall förenas med de ytterligare villkor som behövs med
hänsyn till syftet med stödet eller av annan anledning. Förordning
(1985:648).

11 § Regionalpolitiskt stöd får kombineras med andra former av statligt
stöd om följande bestämmelser iakttas.

Den totala summan av bidragsmedel i samband med en investering får inte
överstiga det högsta beloppet för viss stödform eller vissa stödformer
tillsammans som gäller i olika stödområden enligt denna förordning.

Det totala statliga stödet i samband med en investering får inte
överstiga 70 procent av det godkända totala kapitalbehovet i samband med
investeringen.

Regeringen kan, om det finns synnerliga skäl, medge undantag från
bestämmelserna i andra och tredje styckena. Ett lokaliseringsbidrag får
dock aldrig uppgå till mer än 70 procent av de bidragsberättigade
utgifterna. Förordning (1988:804).

Allmänna villkor för stöd

12 § Stöd får lämnas endast till verksamhet som bedöms få
tillfredsställande lönsamhet och ge de anställda en varaktig
sysselsättning och som utövas eller skall utövas i en ort med
tillfredsställande förutsättningar för verksamheten. Därvid skall även
beaktas vikten av att de anställda tillförsäkras en tillfredsställande
arbetsmiljö.

Utan hinder av det som sägs i första stycket om villkoret om
tillfredsställande lönsamhet får stöd lämnas till teknikcentra under
förutsättning att verksamheten bedöms därefter kunna drivas utan
ytterligare regionalpolitiskt stöd.

I fråga om sysselsättningsstöd tillämpas första stycket enligt närmare
bestämmelser i 62 §. Förordning (1985:648).


13 § Minst 40 procent av det antal arbetsplatser som tillkommer till
följd av stödet skall förbehållas vartdera könet. Om det finns särskilda
skäl, får befrielse helt eller delvis medges från detta villkor av den
som beviljar stödet eller i efterhand även av länsarbetsnämnden.

I fråga om sysselsättningsstöd tillämpas första stycket enligt närmare
bestämmelser i 63 §.

14 § Stöd får beviljas endast om mottagaren visar att de anställda
uppbär lön och andra anställningsförmåner som är minst likvärdiga med
dem som utgår enligt tillämpligt kollektivavtal.

15 § Regionalpolitiskt stöd får inte lämnas för en investering som har
påbörjats innan beslut om sådant stöd har meddelats. Utan hinder härav
får dock stöd lämnas om sökanden har medgetts att påbörja investeringen.
Sådant medgivande får endast lämnas innan investeringen har påbörjats
och om särskilda skäl föreligger.

En stödmottagare skall ha auktoriserad eller godkänd revisor. Om det
finns särskilda skäl, får befrielse medges från detta villkor under
förutsättning att annan lämplig person är revisor.

I fråga om sysselsättningsstöd tillämpas andra stycket enligt närmare
bestämmelser i 64 §. Förordning (1985:648).

Stödområden

16 § Följande kommuner och delar av kommuner är inplacerade i
stödområdena A, B och C.


Län och kommun               Stödområde
Gotlands län
Gotland                      C

Älvsborgs län
Bengtfors                    C
Dals Ed                      C
Åmål                         C

Värmlands län
Arvika                       C
Eda                          C
Filipstd                     C
Hagfors                      C
Munkfors                     C
Storfors                     C
Sunne                        C
Säffle                       C
Torsby                       B
Årjäng                       C

Örebro län
Hällefors                    C
Lindesberg, såvitt avser
Guldsmedshyttans och
Ramsbergs församlingar       C
Ljusnarsberg                 C

Västmanlands län
Fagersta                     C
Norberg                      C
Skinnskatteberg              C

Kopparbergs län
Avesta                       C
Ludvika                      C
Malung                       B
Mora, såvitt avser Venjans
församling                   B
Orsa                         C
Smedjebacken                 C
Vansbro                      B
ÄlvdalenB

Gävleborgs län
Hofors                       C
Hudiksvall, såvitt avser
Bjuråkers församling         C
Ljusdal                      B
Nordanstig                   C
Söderhamn                    C

Västernorrlands län
Kramfors                     C
Sollefteå                    B
Sundsvall, såvitt avser
Holms och Lidens försam-
lingar                       C
Ånge                         B
Örnsköldsvik, såvitt avser
Anundsjö, Björna,
Skorped och Trehörningsjö
församlingar                 B
Örnsköldsvik, såvitt avser
övriga församlingar          C

Jämtlands län
Berg                         A
Bräcke                       B
Härjedalen                   B
Krokom, såvitt avser Aspås,
Näskotts, Rödöns och
Ås församlingar              C
Krokom, såvitt avser
övriga församlingar          A
Ragunda                      A
Strömsund                    A
Åre                          B
Östersund                    C

Västerbottens län
Bjurholm                     B
Dorotea                      A
Lycksele                     B
Malå                         B
Nordmaling                   C
Norsjö                       B
Robertsfors                  C
Skellefteå, såvitt avser
Fällfors, Jörns och
Kalvträsks församlingar      B
Skellefteå, såvitt avser
övriga församlingar          C
Sorsele                      A
Storuman                     A
Vilhelmina                   A
Vindeln                      B
Vännäs                       C
Åsele                        A

Norrbottens län
Arjeplog                     A
Arvidsjaur                   B
Boden                        C
Gällivare                    A
Haparanda                    A
Jokkmokk                     A
Kalix                        A
Kiruna                       A
Luleå                        C
Pajala                       A
Piteå                        C
Älvsbyn                      B
Överkalix                    A
Övertorneå                   A

Förordning (1982:1031).

17 § Utanför stödområdena A--C kan stöd lämnas i följande områden.

1. En kommun eller del av kommun som regeringen har beslutat tillfälligt
skall komma ifråga för stöd i form av lokaliseringsstöd till
verksamheter som anges i 2 § första stycket 1--5 och 11, i form av
offertstöd samt i form av regionalpolitiskt utvecklingskapital.

2. Andra områden än som anges i 1 i form av investeringsbidrag.

3. Samtliga områden även i form av offertstöd enligt 51 § andra stycket
samt av regeringen i form av lokaliseringsstöd dels till sådana
verksamheter som anges i 2 § första stycket 1--5 och 11, om avsevärda
sysselsättningssvårigheter förutses eller har uppkommit till följd av
industrinedläggning i samband med omfattande branschrationalisering
eller av liknande orsak, dels till teknikcentra och, om det finns
särskilda skäl, till uppförande av lokaler för uthyrning.

4. Områden med nära anknytning till stödområdena av regeringen i form av
offertstöd till sådana verksamheter som anges i 2 § första stycket 2, 4
och 11. Stöd lämnas dock inte till affärsverk och uppdragsmyndigheter.

Lokaliseringsstöd enligt tredje punkten får inte utan synnerliga skäl
lämnas om länsstyrelsen kan lämna lokaliseringsstöd eller
investeringsbidrag till projektet. Förordning (1988:804).

Lokaliseringsstöd

18 § Lokaliseringsstöd får lämnas till verksamhet som anges i 2 § första
stycket 1--9 och 11 samt 3 § första stycket.

Lokaliseringsstöd utgörs av lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån.

Lokaliseringsbidrag kan lämnas för att täcka del av utgifterna,
inklusive utgifterna i samband med inkörningen, under en flerårsperiod i
samband med investeringar som gäller

1. ny-, till- eller ombyggnad av byggnader eller anordnande av
markanläggningar,

2. maskiner eller andra inventarier med en beräknad avskrivningstid av
mer än tre år eller

3. markberedning för torvproduktion, om det finns särskilda skäl.

Lokaliseringslån kan lämnas till utgifter i samband med investeringar
som anges i tredje stycket samt till utgifter för förvärv av mark,
byggnader eller markanläggningar, för anskaffning av
omsättningstillgångar, patent, licenser eller liknande eller för
marknadsföring, produktutveckling eller likna nde. Förordning
(1985:648).

Särskilda bestämmelser om lokaliseringsbidrag

19 § Ett lokaliseringsbidrag enligt 18 § tredje stycket får lämnas
endast om investeringen

1. beräknas leda till ökad sysselsättning,

2. sker i samband med en väsentlig omläggning av verksamheten som är
nödvändig för att bevara sysselsättning eller

3. sker i ersättnings- och rationaliseringssyfte i en verksamhet som har
väsentlig betydelse för sysselsättningen på orten, om verksamheten på
sikt inte bedöms kunna fortsätta utan att investeringen kommer till
stånd och denna inte kan genomföras utan att lokaliseringsbidrag lämnas.
Förordning (1985:648).

20 § Storleken av ett lokaliseringsbidrag skall grundas på de totala
utgifterna i samband med investeringen inklusive utgifter i samband med
inkörningen och liknande. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till
antalet nya arbetstillfällen, investeringens storlek och inriktning samt
angelägenheten från samhällssynpunkt av att den genomförs.

Bidraget får inte vara större än som behövs för att investeringen skall
komma till stånd och beloppet inte vara högre än vad som följer av 21 §.
Om bidraget lämnas i samband med maskininvesteringar, skall hänsyn tas
till eventuellt statligt stöd som lämnats till uppförande av lokalerna.
Det sistnämnda gäller även om lokalen hyrs.  Förordning (1985:648).

21 § Lokaliseringsbidrag får lämnas med högst följande procentandelar av
den del av de totala utgifterna som avser byggnader, markanläggningar,
maskiner och andra inventarier:


                              Investering enligt 18 § tredje stycket
                              1 eller 2

Stödområde A                  50
Stödområde B                  35
Stödområde C                  20
Utanför stödområde            15 eller 20 enligt föreskrifter
enligt 17 § 1                 av regeringen.


Lokaliseringsbidrag till industrilokaler för uthyrning enligt 2 § första
stycket 8 eller 3 § första stycket eller 17 § 3 får lämnas högst med
belopp som är tio procentenheter lägre än vad som gäller enligt första
stycket.

Lokaliseringsbidrag enligt 18 § tredje stycket 3 får inom stödområde A
lämnas med högst 25 procent av de totala utgifterna och inom stödområde
B med högst 10 procent.

Om det finns synnerliga skäl kan regeringen medge att
lokaliseringsbidrag lämnas med högre belopp än vad som anges i denna
paragraf, dock högst med 70 procent. Förordning (1985:648).

22 § Ett lokaliseringsbidrag kan inom tio år från den dag bidraget helt
utbetalats krävas åter helt eller delvis, om

1. bidragsmottagaren genom oriktiga eller ofullständiga uppgifter har
föranlett att bidraget beviljades eller

2. bidraget utan tillstånd använts för något annat ändamål än som
avsetts.

23 § Ett lokaliseringsbidrag eller del av detta kan vidare krävas åter
under en tid av sju år från den dag bidraget helt utbetalats, om

1. syftet med bidraget, särskilt såvitt avser
sysselsättningsutvecklingen, inte uppnås; detta gäller dock ej om
bidragsmottagaren har gjort vad som skäligen kan begäras för att syftet
skall uppnås.

2. någon väsentlig del av verksamheten läggs ned eller någon väsentlig
ändring direkt eller indirekt sker i äganderätten eller förfoganderätten
till rörelsen eller däri ingående tillgångar av betydelse för
verksamheten.

3. bidragsmottagaren i annat fall bryter mot villkor eller föreskrift
som gäller för bidraget,

4. ställd säkerhet väsentligt försämras eller

5. annat förhållande inträffar som föranleder att bidragsmottagaren med
hänsyn till syftet med bidraget uppenbarligen inte längre bör få behålla
detta.

24 § Möjligheten till återkrav enligt 23 § upphör successivt under
sjuårsperioden på så sätt att den del av bidraget som kan krävas åter
varje år minskar med följande procentandelar av bidragsbeloppet:

Tid efter utbetalning         Minskning (procent av
                              bidragsbeloppet)
1 år                          30
2 år                          20
3 år                          10
4 år                          10
5 år                          10
6 år                          10
7 år                          10


Regeringen och statens industriverk får i beslutet om bidrag eller
senare bestämma att minskningen skall ske på annat sätt. Förordning
(1983:702).

25 § Minskningen enligt 24 § av den återkrävbara delen av
bidragsbeloppet sker årligen, om inte statens industriverk beslutar att
minskning skall vägras. Om minskning vägras, omvandlas den alltjämt
återkrävbara delen av bidragsbeloppet helt eller delvis till ett
lokaliseringslån med villkor som anges i beslutet.

Beslut att vägra minskning skall fattas senast tre månader efter det att
den regionala utvecklingsfonden genom redovisning enligt 34 § eller på
annat sätt fått kännedom om förhållanden som kan föranleda att minskning
skall vägras. Om länsstyrelsen beslutat om bidraget, skall beslut att
vägra minskning föregås av samråd med denna. Förordning (1985:648).

26 § Sker direkt eller indirekt någon väsentlig förändring i
äganderätten till den rörelse för vilken bidraget har beviljats, skall
statens industriverk ompröva bidragsfrågan. Beslutet skall ske efter
samråd med länsstyrelsen om denna beviljat bidraget. Industriverket kan
därvid

1. medge att bidraget skall kvarstå på oförändrade villkor, om
bidragsmottagaren styrker att syftet med bidraget inte förfelas genom
ändringen.

2. omvandla helt eller delvis den del av bidraget som kan återkrävas
enligt 23--25 §§ från tidpunkten för förändringen till ett
lokaliseringslån med villkor som anges i beslutet eller

3. kräva åter bidraget helt eller delvis i den del det kan återkrävas.
Förordning (1983:702).

27 § I beslut om lokaliseringsbidrag skall upplysas om bestämmelserna i
22--26 §§,

Särskilda bestämmelser om lokaliseringslån

28 § Lokaliseringslån får lämnas endast i den mån upplåning inte bedöms
kunna ske på den allmänna kreditmarknaden och under förutsättning att
åtgärderna för vilka lånet beviljas

1. beräknas leda till ökad sysselsättning,

2. sker i samband med en väsentlig omläggning av verksamheten som är
nödvändig för att bevara sysselsättning,

3. sker i ersättnings- eller rationaliseringssyfte i en verksamhet som
har väsentlig betydelse för sysselsättningen på orten, om verksamheten
på sikt inte bedöms kunna fortsätta utan att investeringarna kommer till
stånd och dessa inte kan genomföras utan att lokaliseringsstöd lämnas
eller

4. i annat fall bevarar sysselsättning i företaget.

Lån enligt 4 får lämnas endast om det finns synnerliga skäl.

29 § Storleken av ett lokaliseringslån skall grundas på det godkända
totala kapitalbehovet i samband med investeringen inklusive utgifter i
samband med inkörningen och liknande. Lån får inte lämnas med högre
belopp än som behövs för att investeringen skall komma till stånd och
högst med belopp som motsvarar 70 procent av kapitalbehovet. Om även
lokaliseringsbidrag beviljas för däri ingående kostnader, får
lokaliseringslånet tillsammans med bidraget motsvara högst 70 procent av
kapitalbehovet.

Om det finns synnerliga skäl, får regeringen bevilja lokaliseringslån
med högre belopp. Förordning (1985:648).

30 § På ett lokaliseringslån skall betalas ränta från dagen för
utbetalningen till låntagaren efter den räntesats som med 4,25
procentenheter överstiger det vid varje tidpunkt gällande diskontot.
Betalas inte ränta eller avbetalning på förfallodagen, skall på
kvarstående låneskuld fyra procentenheter högre ränta tas ut till dess
det förfallna beloppet till fullo har betalts.

Statens industriverk får i undantagsfall medge låntagaren anstånd med
räntebetalningen under sammanlagt längst fem år av lånets löptid. Om det
finns synnerliga skäl, får regeringen medge ytterligare anstånd.
Upplupen ränta läggs till lånebeloppet. Förordning (1989:483).

31 § Ett lokaliseringslån skall återbetalas inom viss tid som anpassas i
huvudsak efter den ekonomiska livslängden på de tillgångar som skall
anskaffas med lånemedlen. Återbetalningen skall ske, enligt en plan som
fastställs av statens industriverk, genom regelbundna lika stora
avbetalningar inom högst 20 år eller, såvitt avser företag inom
turistnäringen, inom högst 25 år från det stödets storlek fastställts
slutligt.

Låntagaren får medges anstånd med avbetalning under sammanlagt längst
fem år av lånets löptid. Statens industriverk får därvid utforma
anståndet med hänsyn till formerna för lånets utbetalning. Om det finns
synnerliga skäl, får regeringen medge ytterligare anstånd. Förordning
(1983:702).

32 § Ett lokaliseringslån får av statens industriverk sägas upp till
omedelbar betalning, om

1. låntagaren genom oriktiga eller vilseledande uppgifter har föranlett
att lånet beviljades,

2. lånet utan tillstånd använts för något annat ändamål än som avsetts,

3. låntagaren försummar att erlägga föreskriven ränta eller avbetalning
inom 14 dagar från förfallodagen,

4. någon väsentlig del av verksamheten läggs ned eller någon väsentlig
ändring direkt eller indirekt sker i äganderätten eller förfoganderätten
till rörelsen eller däri ingående tillgångar av betydelse för
verksamheten,

5. låntagaren i annat fall bryter mot villkor eller föreskrift som
gäller för lånet,

6. ställd säkerhet väsentligt försämras eller

7. annat förhållande inträffar som medför att låntagaren med hänsyn till
syftet med lånet uppenbarligen inte längre bör få ha kvar lånet.

I beslut om lokaliseringslån skall upplysas om bestämmelserna i denna
paragraf. Förordning (1983:702).

Säkerhet för lokaliseringsstöd

33 § För lokaliseringslån och eventuellt återkrav enligt 23--26 §§ skall
ställas den säkerhet som kan fordras med hänsyn till låntagarens
ekonomiska ställning och behov av rimlig ekonomisk rörelsefrihet samt
till övriga omständigheter.

Om det inte finns särskilda skäl, skall full eller begränsad borgen
ställas av den som direkt eller indirekt har ett väsentligt
ägarinflytande över företaget. Behovet av sådan borgen skall bedömas med
hänsyn till storleken av ägarnas kapitalinsats, andra säkerheter och
övriga omständigheter.

Informationsskyldighet

34 § Den som beviljats lokaliseringsstöd skall så länge ett lån inte är
slutbetalt eller ett bidrag helt eller delvis kan krävas åter enligt
23--26 §§

1. för varje redovisningsår eller för den kortare tidsperiod som bestäms
i särskilt fall, utan anmaning senast sex månader efter
redovisningsperiodens utgång, till den regionala utvecklingsfonden i det
län där verksamheten utövas lämna redovisning för verksamheten samt till
länsarbetsnämnden redovisa sysselsättningsutvecklingen i företaget,

2. hålla länsarbetsnämnden underrättad om rekrytering av personal och
fördelningen av män och kvinnor bland dem som rekryteras samt omedelbart
underrätta länsarbetsnämnden om avvikelser från den godkända
rekryteringsplanen beräknas ske,

3. underrätta fonden innan beslut fattas om överlåtelse av någon
betydande del av företagets anläggningstillgångar, licenser, patent
eller andra liknande tillgångar eller om belåning i betydande mån av
kundfordringar eller om nedläggning av verksamheten helt eller delvis
eller om annan åtgärd av motsvarande betydelse.

4. underrätta fonden innan beslut fattas om någon åtgärd som medför en
väsentlig ändring direkt eller indirekt i äganderätten till det företag
som har beviljats lånet.

5. bereda statens industriverk, länsarbetsnämnden, länsstyrelsen eller
fonden eller den någon av dem utser tillfälle att granska verksamheten
och därvid lämna de uppgifter om denna som begärs. Förordning
(1983:702).

35 § Redovisningen enligt 34 § skall innehålla uppgifter som utvisar
företagets utveckling och att villkoren för stödet har uppfyllts.
Uppgifterna skall granskas och bestyrkas av företagets revisor. Av
redovisningen skall framgå att de fackliga organisationerna vid
företaget har beretts tillfälle att yttra sig över uppgifterna.

36 § Utvecklingsfonden skall genast underrätta länsstyrelsen och statens
industriverk om den får kännedom om något förhållande som kan föranleda
beslut enligt 25, 26 eller 32 §. Förordning (1983:702).

Förfarandet i ärenden om lokaliseringsstöd

37 § Ärenden om lokaliseringsstöd avgörs av länsstyrelsen, statens
industriverk eller regeringen enligt 38--40 §§. Förordning (1983:702).

38 § Länsstyrelsen skall avgöra ärendet, om stödet gäller verksamhet
enligt 2 § första stycket 1--6 och det godkända totala kapitalbehovet i
samband med den investering som ligger till grund för ansökningen uppgår
till högst tolv miljoner kronor. Med det totala kapitalbehovet avses,
förutom medel för byggnader samt maskiner och andra inventarier, även
medel för marknadsföring, produktutveckling, omsättningstillgångar m. m.
i samband med investeringen. Om dessa förutsättningar är uppfyllda skall
länsstyrelsen även avgöra ett ärende som gäller stöd till verksamhet,
vilken i ett förhandbesked enligt 8 § har förklarats vara av den art att
stöd kan lämnas enligt 2 § första stycket 11.

Länsstyrelsen får dock inte avgöra ärendet, om ansökningen till någon
del gäller

1. åtgärder som innebär att en verksamhet flyttas från ett län till ett
annat,

2. stöd enligt 17 § 3, 19 § 2 eller 3 eller 28 § 2--4,

3. stöd enligt 21 § fjärde stycket eller 29 § andra stycket,

4. stöd enligt 44 § andra stycket,

5. stöd till företag som är eller väntas bli föremål för någon
rekonstruktionsåtgärd eller som nyligen har varit föremål för någon
sådan åtgärd,

6. stöd till företag som direkt eller via moderbolag omfattas av det
genom avtal mellan staten och näringslivet gällande systemet med
lokaliseringssamråd. Förordning (1988:804).

39 § Statens industriverk skall avgöra ärendet, om inte länsstyrelsen
skall besluta enligt 38 §. Verket skall dock med eget yttrande till
regeringen överlämna

1. ärenden som gäller stöd till sådan verksamhet som anges i 2 § första
stycket 9 eller till verksamhet utanför stödområde enligt 17 § 3,

2. ärenden i vilka industriverket bedömer att stöd bör lämnas enligt 21
§ fjärde stycket eller 29 § andra stycket,

3. ärenden om stöd till företag som direkt eller via moderbolag omfattas
av det genom avtal mellan staten och näringslivet gällande systemet med
lokaliseringssamråd, när verket bedömer att regeringen bör pröva frågan
och

4. ärenden som annars har principiell vikt eller är av stor betydelse.
Förordning (1985:648).

40 § Regeringen skall avgöra ärenden som överlämnats av statens
industriverk enligt 39 §.

Regeringen kan utan hinder av 38, 39 och 41 §§ direkt ta emot och pröva
en ansökan om lokaliseringsstöd. Så får dock inte ske utan synnerliga
skäl, om länsstyrelsen kan besluta i ärendet. Förordning (1983:702).

41 § Ansökningar om lokaliseringsstöd skall ges in till länsstyrelsen i
det län där verksamheten skall bedrivas. En ansökan som inte skall
prövas av länsstyrelsen får också ges in till statens industriverk.
Framstår i sistnämnda fall ett yttrande av länsstyrelsen som obehövligt,
får statens industriverk avgöra ärendet utan sådant yttrande. Förordning
(1983:702).

42 § Då en ansökan om lokaliseringsstöd har kommit in till
länsstyrelsen, skall länsstyrelsen tillföra ärendet den ytterligare
utredning som behövs. Länsstyrelsen får därvid begära biträde av
länsarbetsnämnden och den regionala utvecklingsfonden.

I de fall som anges i 38 § skall länsstyrelsen sedan avgöra ärendet. Ett
sådant ärende skall dessförinnan behandlas i den beredningsgrupp som
avses i 5 § förordningen (1982:877) om regionalt utvecklingsarbete. När
ärendet behandlas där, skall företrädare för berörda arbetsgivar- och
arbetstagarorganisationer beredas möjlighet att delta.

I annat fall skall länsstyrelsen med eget yttrande överlämna ärendet
till statens industriverk. Förordning (1983:702).

43 § Då en ansökan om lokaliseringsstöd har kommit in till statens
industriverk eller handlingar i ett stödärende har överlämnats dit av
länsstyrelsen, skall statens industriverk tillföra ärendet den
ytterligare utredning som behövs.

I de fall som anges i 39 § skall statens industriverk sedan avgöra
ärendet. Skall ärendet avgöras av regeringen enligt 40 §, skall verket
med eget yttrande överlämna ärendet till regeringen. Förordning
(1983:702).

44 § När ett lokaliseringsstöd beviljas, bestäms stödbeloppets storlek
preliminärt i avvaktan på att de sammanlagda godkända utgifterna kan
beräknas med säkerhet. När så kan ske fastställer statens industriverk
stödets storlek slutligt. Beslutet skall fattas efter samråd med
länsstyrelsen, om denna beviljat stödet.

Endast om synnerliga skäl föreligger får stöd lämnas för
tilläggsinvesteringar eller ökade utgifter som har uppkommit sedan
investeringen påbörjats. Förordning (1985:648).

45 § Statens industriverk får medge ändring av villkor för
lokaliseringsstöd som beviljats av regeringen. Bedöms frågan ha
väsentlig betydelse för möjligheten att uppnå syftet med stödet eller
innebär ändringen en betydande försämring för staten som fordringsägare,
skall frågan överlämnas till regeringens avgörande.

Statens industriverk får efter samråd med länsstyrelsen besluta om
ändring av villkor för stöd som har beviljats av länsstyrelsen.
Förordning (1983:702).

46 § Länsstyrelsen får för lokaliseringsstöd som har beviljats av
regeringen eller statens industriverk medge endast sådan ändring av
säkerhet för stöd som behövs för att ett projekt till vilket
länsstyrelsen beviljar lokaliseringsstöd skall komma till stånd. Har
frågan principiell betydelse eller gäller det en betydande ökning av
statens kreditrisk, skall frågan överlämnas till industriverkets
avgörande. Förordning (1983:702).

47 § Ett beslut om lokaliseringsstöd upphör att gälla, om inte den
investering eller de åtgärder som stödet avser har påbörjats inom ett år
från den dag då beslutet meddelades eller den kortare tid som bestäms i
samband med beslut om stöd, samt avslutats och redovisats inom tre år.
Om det finns särskilda skäl, får statens industriverk medge förlängning
av sådan tid. Har stödet beviljats av länsstyrelsen, skall beslut om
förlängning föregås av samråd med denna. Förordning (1985:648).

48 § Lokaliseringsstöd betalas ut av statens industriverk när den
investering för vilken stödet beviljats har avslutats och redovisats
eller ändamålet med stödet på annat sätt har uppfyllts. Utbetalning får
dock vid behov ske, när preliminärt beslut föreligger. Hela
lokaliseringsbidraget får utbetalas i samband med investeringen.

Utbetalning får inte ske till stödmottagaren förrän denne har lämnat
skuldförbindelse och föreskriven säkerhet samt uppfyllt eventuella
övriga villkor för betalning. Om stödet eller en del av detta inte har
lyfts inom sex månader från den dag då det först har kunnat ske, kan
stödmottagaren fråntas rätten till den innestående delen av stödet.
Förordning (1983:702).

Tillsyn och uppföljning

49 § Statens industriverk skall med biträde av länsstyrelserna,
länsarbetsnämnderna och de regionala utvecklingsfonderna utöva tillsyn
över att lokaliseringsstöd utnyttjas för avsett ändamål och i
överensstämmelse med föreskrivna villkor.

Statens industriverk skall underrättas så snart någon åtgärd från verket
bedöms påkallad. Om uppföljningen finns i övrigt bestämmelser i
förordningen (1982:680) om uppföljning av beviljat statligt stöd i vissa
fall. (Förordning (1983:702).

50 § Om anledning uppkommer att säga upp lån eller att kräva åter
utbetalat stöd, skall statens industriverk vidta de åtgärder som behövs
för detta.

Statens industriverk skall vid domstolar, myndigheter och i övrigt
bevaka statsverkets rätt mot stödmottagaren. Verket får därvid anta
ackordsförslag eller på annat sätt efterskänka statens rätt. Ärenden som
avser större belopp eller har principiell betydelse skall dock
hänskjutas till regeringen regeringens avgörande. (Förordning
(1983:702).

Offertstöd

51 § Offertstöd får inom stödområdena A--C lämnas till verksamhet som är
stödberättigad enligt 2 § första stycket 1--7, 9 eller 11 eller 3 §
första stycket utom för uppförande av industrilokaler. Offertstöd får
också lämnas till sådan verksamhet i de kommuner som anges i 17 § 1.

Offertstöd får även lämnas till produktutveckling på annan ort inom
landet, om det sker på villkor att tillverkningen av den färdiga
produkten förläggs inom stödområde A--C.

Offertstöd får också lämnas enligt 17 § 4. Förordning (1987:437).

52 § Offertstöd får lämnas för åtgärder i regionalpolitiskt syfte när
övriga stödformer enligt denna förordning inte är tillämpliga. Stödet
bör främst användas för framtidsinriktade åtgärder i form av stöd till
exempelvis produktutveckling, marknadsföring, och utbildning. Till
sådana framtidsinriktade åtgärder får stöd lämnas med högst femtio
procent av de totala utgifterna för åtgärden.

Till övriga typer av åtgärder får offertstöd lämnas med högst följande
procentandelar av de totala utgifterna för åtgärden:


Stödområde A                    50
Stödområde B                    35
Stödområde C                    20
Utanför stödområde i vissa      15 eller 20 enligt föreskrifter
kommuner enligt 17 § 1          av regeringen
Utanför stödområde enligt       enligt regeringens bestämmande
17 § 4                          för varje enskilt fall.


Om det finns synnerliga skäl kan regeringen bevilja offertstöd med högre
procentandelar än som anges i första och andra styckena.

Villkoren för stödet utformas för varje särskilt fall. Förordning
(1988:804).

53 § Ärenden om offertstöd avgörs av regeringen eller statens
industriverk. Ärenden av principiell vikt eller av stor betydelse skall
dock avgöras av regeringen. Förordning (1985:648).

Investeringsbidrag

54 § Investeringsbidrag får lämnas utanför stödområdena för att täcka de
totala utgifterna, inklusive utgifterna i samband med inkörningen, under
en flerårsperiod i samband med investeringar i verksamheter som anges i
2 § första stycket 1--5, om investeringen medverkar till att lösa
inomregionala obalansproblem eller strukturproblem inom näringslivet.
Förordning (1985:648).

55 § Investeringsbidrag får lämnas endast om investeringen beräknas leda
till ökad sysselsättning. Bidrag får inte lämnas till åtgärder som
innebär att en verksamhet flyttas från ett län till ett annat, till
företag som är eller väntas bli föremål för någon rekonstruktionsåtgärd
eller som nyligen varit föremål för någon sådan åtgärd och inte heller
till företag som direkt eller via moderbolag omfattas av det genom avtal
mellan staten och näringslivet gällande systemet med
lokaliseringssamråd. Förordning (1983:702).

56 § Investeringsbidrag får inte beviljas om det godkända totala
kapitalbehovet i samband med den investering som ligger till grund för
en ansökan om investeringsbidrag överstiger nio miljoner kronor. Med det
totala kapitalbehovet avses, förutom medel för byggnader samt maskiner
och andra inventarier, även medel för marknadsföring, produktutveckling,
omsättningstillgångar m. m. i samband med investeringen. Bidraget får
uppgå till högst 15 procent av den del av utgifterna som avser
byggnader, markanläggningar, maskiner och andra inventarier och får inte
avse tilläggsinvesteringar eller ökade utgifter som har uppkommit sedan
investeringen påbörjats. I fråga om bidragets storlek tillämpas i övrigt
vad som enligt 20 § gäller för lokaliseringsbidrag. Förordning
(1988:804).

57 § I fråga investeringsbidrag tillämpas i övrigt vad som gäller om
lokaliseringsbidrag enligt 18 § tredje stycket 1 och 2 samt 22--27,
33--36, 42, 44 första stycket och 45--50 §§. Förordning (1985:648).

58 § Ärenden om investeringsbidrag avgörs av länsstyrelsen.

Regionalpolitiskt utvecklingskapital

58 a § Regionalpolitiskt utvecklingskapital får inom stödområdena A--C
lämnas för åtgärder i regionalpolitiskt syfte, om stödet gäller
verksamheter som anges i 2 § första stycket 1--7 eller 11 och det
godkända totala kapitalbehovet i samband med åtgärden uppgår till högst
nio miljoner kronor. Stöd får även lämnas till dessa verksamheter i en
kommun eller del av kommun som regeringen enligt 17 § 1 beslutat
tillfälligt skall komma ifråga för stöd. Stöd får inte lämnas för åtgärd
som innebär att verksamhet flyttas från ett län till ett annat.

Ansökan om stöd prövas av den regionala utvecklingsfonden i det län där
verksamheten skall bedrivas.

För regionalpolitiskt utvecklingskapital gäller i övrigt 6--10, 27
första stycket, 28--34, 35 första stycket och 36 §§ förordningen
(1987:894) om statlig finansiering genom regional utvecklingsfond.
Förordning (1987:895).

Sysselsättningsstöd

Allmänna bestämmelser om sysselsättningsstöd

59 § Sysselsättningsstöd lämnas inom stödområdena A och B

1. till företag som är stödberättigade enligt 2 § första stycket 1--7
eller 11,

2. till kommuner för turistverksamhet och för verksamhet avseende
framställning av fasta bränslen.

I fråga om de allmänna villkoren för stöd enligt 12--15 §§ gäller i
vissa hänseenden särskilda bestämmelser enligt 60--64 §§. Förordning
(1987:437).

60 § Sysselsättningsstöd lämnas som förstaårsstöd och fortsatt stöd med
belopp och under tid som framgår av 65 §.

Förstaårsstöd lämnas för det antal årsarbetskrafter som sysselsättningen
har ökat med under ett kalenderår (kvalifikationsåret) jämfört med det
av de tre närmast föregående kalenderåren som haft den högsta
sysselsättningen mätt i antal årsarbetskrafter. Då en tidigare bedriven
verksamhet fortsätts utan att de anställda anses som nyanställda enligt
61 §, skall jämförelsen göras endast med kalenderåret närmast före. För
nyetablerad verksamhet lämnas stödet för totala antalet årsarbetskrafter
under det första kalenderåret.

Fortsatt stöd lämnas för det antal årsarbetskrafter som kvarstår av
sådan sysselsättningsökning som har berättigat till förstaårsstöd.

Antalet årsarbetskrafter är det totala antalet arbetstimmar de anställda
under ett kalenderår har utfört i den stödberättigade verksamheten delat
med normal årsarbetstid. Statens industriverk fastställer det antal
timmar som i detta avseende är normal årsarbetstid. Kvoten skall
bestämmas på tiondelen när. Förordning (1983:702).

61 § Då en tidigare bedriven verksamhet helt eller delvis fortsätts,
anses de anställda som nyanställda, om

1. verksamheten varit nedlagd en längre tid, normalt minst ett halvår,

2. den nya verksamheten har en helt annan produktionsinriktning eller

3. den nya verksamheten på annat sätt klart skiljer sig från den
tidigare verksamheten.

Frågan om nyanställning föreligger kan förhandsprövas enligt 66 §.

62 § Prövning av om verksamheten uppfyller villkoret om lönsamhet och
sysselsättning enligt 12 § sker endast om stödet avser förstaårsstöd för
mer än tio årsarbetskrafter. Vid sådan prövning gäller som ytterligare
villkor att de totala effekterna av sysselsättningsökningen och därmed
sammanhängande produktionsökning skall framstå som önskvärda från
samhällelig utgångspunkt.

I övriga fall görs dock en begränsad prövning. Stöd lämnas sålunda inte
om vid prövningstillfället företaget har försatts i konkurs eller inte
har betalat förfallna ränte-, avbetalnings- eller återkravsbelopp som
avser utgivet regionalpolitiskt stöd.

Prövning enligt första stycket kan ske genom förhandsprövning enligt 66
§. Beslut att inte bevilja stöd på grund av andra stycket får inte
fattas senare än tre månader efter det att sökanden gett in de
handlingar som krävs enligt 70 §. Förordning (1982:1031).

63 § Villkoret om fördelning av arbetsplatser mellan könen enligt 13 §
gäller i fråga om sysselsättningsstöd endast för de arbetsplatser som
tillkommer under kvalifikationsåret. Beräkningen sker genom en
jämförelse mellan antalet anställda män och kvinnor vid årets början och
motsvarande antal vid dess slut, varvid förändringar i könsfördelningen
hänförs till de nytillkomna arbetsplatserna.

Frågor om undantag från villkoren kan förhandsprövas enligt 67 § innan
företaget anställer personal.

Stödmottagaren skall hålla arbetsförmedlingen underrättad om
rekryteringen av personal och fördelningen av män och kvinnor bland dem
som rekryteras. Endast om det finns synnerliga skäl lämnas
sysselsättningsstöd utan att så har skett.

64 § Villkoret om auktoriserad eller godkänd revisor enligt 15 § andra
stycket gäller endast om stödet avser förstaårsstöd för mer än tio
årsarbetskrafter.

Frågor om undantag från villkoret kan förhandsprövas enligt 67 §.
Förordning (1985:648).

65 § Sysselsättningsstöd lämnas i de olika stödområdena för varje
årsarbetskraft enligt följande:

                                Stödområde A             Stödområde B//

Förstaårsstöd                   40 000 kr                30 000 kr
Fortsatt stöd
för andra året                  35 000 kr                25 000 kr
för tredje året                 30 000 kr                25 000 kr
för fjärde året                 25 000 kr                20 000 kr
för femte året                  20 000 kr                10 000 kr
för sjätte året                 20 000 kr
för sjunde året                 10 000 kr
Förordning (1987:437).

Förhandsprövning

66 § Prövning av om nyanställning enligt 61 § föreligger i förhållande
till tidigare verksamhet eller om 62 § första stycket utgör hinder för
sysselsättningsstöd kan ske genom förhandsprövning innan företaget
anställer personal. Ansökan om förhandsprövning skall ges in till
länsarbetsnämnden, som med behövlig utredning skall överlämna ärendet
med eget yttrande till statens industriverk för beslut. Förordning
(1983:702).

67 § En ansökan om förhandsprövning enligt 63 § andra stycket eller 64 §
andra stycket skall ges in till länsarbetsnämnden. Nämnden skall pröva
ansökningen, om nämnden har att pröva ansökan om sysselsättningsstöd
enligt 71 §. Övriga ärenden skall nämnden med eget yttrande överlämna
till statens industriverk för avgörande. Förordning (1983:702).

68 § Förhandsprövning är bindande för den fråga förhandsprövningen
gäller när sysselsättningsstöd söks, om de förhållanden som har legat
till grund för förhandsprövningen inte har ändrats.

Förfarandet i ärenden om sysselsättningsstöd

69 § En ansökan om sysselsättningsstöd skall ges in till
länsarbetsnämnden i det län där den stödberättigade verksamheten
huvudsakligen utövas senast den 31 augusti året efter det kalenderår för
vilket stöd söks. Förordning (1988:804).

70 § Ansökningshandlingarna skall innehålla de uppgifter som behövs för
att visa att förutsättningar för stöd finns.

Uppgifterna skall vara bestyrkta av företagets revisor och utredning
finnas som visar att de fackliga organisationerna vid företaget har
beretts tillfälle att yttra sig över uppgifterna.

Om ansökningen gäller förstaårsstöd för mer än tio års årsarbetskrafter
i samma verksamhet och förhandsprövning enligt 66 § inte har skett,
skall bifogas utredning som styrker att 62 § första stycket inte utgör
hinder för stödet. Förordning (1985:648).

71 § En ansökan om sysselsättningsstöd skall prövas av
länsarbetsnämnden. Nämnden skall dock med eget yttrande överlämna
ärendet till statens industriverk för avgörande, om

1. ansökningen avser förstaårsstöd för mer än tio årsarbetskrafter och
förhandsprövning enligt 66 § inte har skett,

2. företaget bedriver stödberättigad verksamhet i fler län,

3. nämnden bedömer det som tveksamt om verksamheten är stödberättigad
eller om de anställda är att anse som nyanställda enligt 61 § eller

4. nämnden bedömer det som tveksamt om stöd skall lämnas med hänsyn till
62 § andra stycket. Förordning (1983:702).

72 § Sysselsättningsstöd betalas ut i efterskott för kalenderår.

73 § Har den som mottagit sysselsättningsstöd genom oriktiga eller
ofullständiga uppgifter föranlett att stöd har beviljats, kan stödet
krävas åter inom tio år från utbetalningen. Det ankommer på statens
industriverk att vidta åtgärder för återkrav samt att vid domstol eller
annan myndighet bevaka statens rätt i ärenden om återbetalning av
sysselsättningsstöd.

Besvär

74 § Beslut av länsarbetsnämnden enligt denna förordning får överklagas
hos statens industriverk genom besvär. Beslut av länsstyrelsen eller den
regionala utvecklingsfonden enligt denna förordning får inte överklagas.


Beslut av statens industriverk enligt denna förordning får överklagas
hos regeringen genom besvär.

Beslut varigenom ett ärende hänskjuts till en annan myndighet för beslut
får inte överklagas. Förordning (1985:648).

Verkställighetsföreskrifter

75 § Statens industriverk fastställer formulär och får meddela de
ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna
förordning. Samråd skall därvid ske med arbetsmarknadsstyrelsen såvitt
avser arbetsmarknadsverkets medverkan i handläggningen. Förordning
(1985:648).

76 § har upphävts genom förordningen (1983:702).

77 § har upphävts genom förordning (1983:702).

Övergångsbestämmelser

1985:648

Denna förordning träder i kraft den 15 juli 1985.

Bestämmelsen i 65 § i sin nya lydelse tillämpas första gången i fråga om
sysselsättningsstöd som lämnas för kalenderåret 1985.

Ansökningar om stöd som har kommit in men inte prövats före
ikraftträdandet skall prövas enligt de upphävda bestämmelserna om det
inte av ansökningen framgår att sökanden önskar att ansökan prövas
enligt de nya bestämmelserna eller sökanden begär detta. Om det finns
anledning till det, skall samråd ske med sökanden och denne beredas
tillfälle att anpassa ansökningen till de nya bestämmelserna.

Utan hinder av bestämmelsen i 21 § i sin nya lydelse kan regeringen
föreskriva att lokaliseringsbidrag i Lysekils, Munkedals och Uddevalla
kommuner får lämnas med högst 30 procentandelar av den del av de totala
utgifterna som avser byggnader, markanläggningar, maskiner och andra
inventarier om ansökan därom kommit in till vederbörlig myndighet före
utgången av år 1986.

1987:437

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1987.

För kvalifikationsåret 1987 lämnas sysselsättningsstöd även inom
stödområde C. Stödet beräknas enligt 60 § samt 65 § i sin äldre lydelse
och på grundval av hela kvalifikationsåret. Stöd lämnas med hälften av
det sålunda framräknade beloppet.

1987:895

Denna förordning träder i kraft den 1 november 1987. Äldre bestämmelser
gäller fortfarande i fråga om stöd som beslutats före ikraftträdandet.

1990:642

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1990, då förordningen
(1982:677) om regionalpolitiskt stöd skall upphöra att gälla.

2. Ansökningar om stöd som vid utgången av juni månad 1990 har kommit in
till vederbörande myndighet men ännu inte avgjorts skall prövas och
handläggas enligt äldre föreskrifter.

3. Äldre föreskrifter om stöd gäller fortfarande i fråga om stöd som har
beviljats efter ansökningar som har gjorts före den 1 juli 1990. Dock
gäller bestämmelserna om informationsskyldighet i 32--34 §§ i den nya
förordningen och bestämmelserna om tillsyn och uppföljning i 46--47 §§ i
den nya förordningen.

4. Beträffande sysselsättningsbidrag gäller följande.

a) Förstaårsbidrag enligt den nya förordningen beviljas första gången på
grundval av kvalifikationsåret 1990.

b) Äldre bestämmelser om sysselsättningsstöd gäller fortfarande då
förstaårsstöd har beviljats för kvalifikationsåret 1989 eller tidigare.