Kungörelse (1945:494) angående lån från värnpliktslånefonden 

Allmänna bestämmelser

1 § Värnpliktslån, varmed i denna kungörelse förstås lån från
värnpliktslånefonden, må i enlighet med vad nedan stadgas utgivas till

a) värnpliktig, som helt eller delvis undergått utbildning till
värnpliktig officer eller underofficer eller till reservofficer; samt

b) den som skadats till följd av olycksfall eller annorledes ådragit
sig sjukdom under militärtjänstgöring efter den 30 juni 1945 och är
hänförlig till personal, som avses i 1 § förordningen den 18 juni 1927
(nr 234) om ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under
militärtjänstgöring, eller till personal, som avses i 1 §
militärersättningsförordningen den 2 juni 1950 (nr 261). Kungörelse
(1960:241)

2 § Värnpliktslånens förvaltning handhaves av riksbanken.
Låneverksamheten i övrigt handhaves å statens vägnar av den enligt
familjebidragsförordningen förordnade tillsynsmyndigheten
(lånemyndigheten) med biträde av de i samma förordning omförmälda
familjebidragsnämnderna. Kungörelse (1960:241)

3 § Värnpliktslån må beviljas sökande endast i den mån så prövas
erforderligt för underlättande av yrkesutbildning eller för utövande
av yrke eller näring, varav sökanden har sin bärgning, eller för
övergång till annan verksamhet, allt under förutsättning att officers-
eller underofficersutbildningen eller den under militärtjänstgöringen
ådragna skadan eller sjukdomen uppenbarligen bidragit till att
framkalla eller öka föreliggande lånebehov. Kungörelse (1960:241)

4 § Värnpliktslån bör beviljas för visst ändamål. Ej må lån beviljas
för gäldande av utskylder, som förfallit till betalning å sådan tid,
att den värnpliktige blivit berättigad att åtnjuta anstånd med deras
indrivning enligt vad därom är särskilt stadgat.

5 § Värnpliktslån må beviljas med lägst tvåhundra och högst femtusen
kronor. Vid beviljande av lån skall i övrigt tillses, att lånebeloppet
icke bestämmes högre än som med hänsyn till lånets ändamål och
sökandens villkor kan anses påkallat.

6 § Värnpliktslån är räntefritt och må utlämnas utan säkerhet, där ej
omständigheterna giva anledning föreskriva, att säkerhet skall lämnas.

För beviljat lån skall låntagaren utfärda skuldförbindelse, däri hans
åtagande i fråga om lånets användning och återbetalande jämte övriga
lånevillkor skola angivas. Skuldförbindelsen skall avlämnas till
riksbanken. Kungörelse (1960:241)

7 § Värnpliktslån skall vara i sin helhet återbetalat senast inom tio
år efter det lånet beviljats. I övrigt må föreskrivas de
återbetalningsvillkor, som med hänsyn till lånets ändamål och
låntagarens förhållanden befinnas lämpliga.

8 § Ansökan om värnpliktslån av värnpliktig som avses i 1 § a) skall
göras inom ett år efter utgången av senaste utbildningsperiod, dock
att, där särskilda omständigheter därtill föranleda, lån må beviljas
på grund av senare gjord ansökan.

Ansökan göres på fastställt formulär och ingives till den
familjebidragsnämnd, som enligt vad i 27 § familjebidragsförordningen
stadgas vid tiden för ansökningens ingivande har att pröva ansökan om
familjebidrag eller hemortslön. Då sådan ansökan inkommit, skall
familjebidragsnämnden efter att ha införskaffat den ytterligare
utredning, som finnes erforderlig, med eget yttrande överlämna
ansökningen till lånemyndigheten.

På lånemyndigheten ankommer att besluta i låneärende.

I samband med beviljande av lån böra de föreskrifter med avseende å
lånebeloppets användande och utbetalande meddelas, som av
förhållandena påkallas.

Beslut i låneärende skall genom lånemyndighetens försorg så snart ske
kan tillställas sökanden samt, därest lån beviljats, riksbanken.
Kungörelse (1960:241)

9 § Beviljat värnpliktslån utbetalas av riksbanken.

Lånebeloppet skall utan anfordran utbetalas i enlighet med i ärendet
meddelat beslut, sedan skuldförbindelsen ävensom, i förekommande fall,
tillhörande säkerhetshandlingar inkommit.

Har den, som fått värnpliktslån sig beviljat, icke inom sextio dagar,
från det han erhöll del av beslutet, inkommit med vederbörlig
skuldförbindelse och i förekommande fall tillhörande
säkerhetshandlingar, skall beslutet anses förfallet. Kungörelse
(1960:241)

10 § Riksbanken skall uppbära amorteringar, övervaka att låntagare
fullgör sina skyldigheter och i övrigt tillvarataga statens rätt i
fråga om lånet. (Kungörelse (1960:241)

11 § Värnpliktslån må av riksbanken uppsägas till omedelbar betalning,
där låntagaren befinnes ha genom oriktiga uppgifter föranlett lånets
beviljande eller låntagaren visar försumlighet i fråga om
betalningsskyldighetens fullgörande eller annorledes bryter mot vad
honom enligt skuldförbindelsen åligger, så ock eljest därest sådana
förhållanden inträffa, att låntagaren med hänsyn till syftet med lånet
uppenbarligen icke längre bör få tillgodonjuta lånet.

Sker uppsägning av lån enligt vad i första stycket sägs, skall å
uppsagt belopp gäldas ränta efter fyra procent om året från och med
uppsägningsdagen.

Talan mot riksbankens beslut enligt denna paragraf må icke föras.
Kungörelse (1960:241)

12 § Finner riksbanken, att med hänsyn till låntagarens ekonomiska
förhållanden avskrivning av fordran på grund av utlämnat lån bör äga
rum, äger riksbanken besluta om avskrivning av värnpliktslånet helt
eller delvis. Beslutas avskrivning, skall lånet anses efterskänkt till
motsvarande belopp.

Talan mot riksbankens beslut enligt denna paragraf må icke föras.
Kungörelse (1960:241)

13 § Den som i ansökan om värnpliktslån lämnar medvetet oriktig uppgift
döms till böter, om inte gärningen är belagd med strängare straff i
brottsbalken. Lag (1991:264).

14 § I fråga om annan låneverksamhet än förvaltningen av
värnpliktslånen utfärdas de föreskrifter, som erfordras för
tillämpningen av denna kungörelse, och fastställas erforderliga
formulär av lånemyndigheten. Kungörelse (1960:241).