Lag (2017:496) om internationellt polisiärt samarbete

1 kap. Inledande bestämmelser

Lagens tillämpningsområde och innehåll

1 § Denna lag tillämpas på polisiärt samarbete mellan Sverige 
och andra stater i den utsträckning Sverige i en 
internationell överenskommelse har gjort sådana åtaganden som 
avses i lagen.

2 § Lagen innehåller bestämmelser om operativt samarbete (2–5 
kap.) och uppgiftsutbyte (6–10 kap.).

Uttryck i lagen

3 § I lagen avses med

- Schengenkonventionen: konventionen om tillämpning av 
Schengenavtalet av den 14 juni 1985,

- avtalet med Danmark: avtalet av den 6 oktober 1999 mellan 
Konungariket Sveriges regering och Konungariket Danmarks 
regering om polisiärt samarbete i Öresundsregionen,

- Öresundsförbindelsen: den fasta förbindelsen över Öresund 
som den definieras i artikel 2 i avtalet med Danmark,

- Prümrådsbeslutet: rådets beslut 2008/615/RIF av den 23 juni 
2008 om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt 
för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande 
brottslighet,

- Atlasrådsbeslutet: rådets beslut 2008/617/RIF av den 23 juni 
2008 om förbättrat samarbete i krissituationer mellan 
Europeiska unionens medlemsstaters särskilda insatsgrupper,

- avtalet med Norge: avtalet av den 4 september 2018 mellan 
Sveriges regering och Norges regering om ömsesidigt bistånd 
mellan polisens särskilda insatsgrupper i krissituationer,

- avtalet med Finland: avtalet av den 19 oktober 2021 mellan 
Konungariket Sveriges regering och Republiken Finlands 
regering om polissamarbete i gränsområdet,

- referensuppgifter: registeruppgifter som inte röjer 
identiteten på en person, antingen i form av en 
sifferbeteckning och ett fingeravtryck eller en 
sifferbeteckning och en dna-profil från den icke-kodifierande 
delen av personens dna,

- CBE-direktivet: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 
2015/413 av den 11 mars 2015 om underlättande av 
gränsöverskridande informationsutbyte om 
trafiksäkerhetsrelaterade brott, i den ursprungliga lydelsen,

- VIS-rådsbeslutet: rådets beslut 2008/633/RIF av den 23 juni 
2008 om åtkomst till informationssystemet för viseringar (VIS) 
för sökningar för medlemsstaternas utsedda myndigheter och för 
Europol i syfte att förhindra, upptäcka och utreda 
terroristbrott och andra grova brott, och

- avtalet med USA: avtalet av den 16 december 2011 mellan 
Konungariket Sveriges regering och Amerikas förenta staters 
regering om ett förstärkt samarbete för att förebygga och 
bekämpa brottslighet. Lag (2024:1259).

2 kap. Operativt samarbete enligt Schengenkonventionen 

Gränsöverskridande övervakning

1 § Om det i en stat som deltar i det polisiära samarbetet 
enligt avdelning III i Schengenkonventionen pågår en 
utredning om ett brott som kan föranleda överlämnande eller 
utlämning, får utländska tjänstemän fortsätta en i sin stat 
påbörjad övervakning av en misstänkt gärningsman in på 
svenskt territorium, om en behörig svensk myndighet samtycker 
till det.

Under de förutsättningar som anges i första stycket får en 
påbörjad övervakning fortsätta även beträffande någon annan 
än en misstänkt gärningsman, om det är nödvändigt för den 
pågående utredningen och det finns starka skäl att anta att 
åtgärden kan medverka till att identifiera eller spåra en 
misstänkt gärningsman.

2 § Övervakningen av en misstänkt gärningsman får 
fortsätta utan föregående samtycke, om saken är så brådskande 
att samtycke inte kan inhämtas i förväg och den utländska 
utredningen avser misstanke om sådana brott som sägs i 
artikel 40.7 i Schengenkonventionen, nämligen

– mord,

– dråp,

– grovt sexualbrott,

– mordbrand,

– penningförfalskning och förfalskning av betalningsmedel,

– grov stöld,

– grovt häleri,

– penningtvätt,

– grovt bedrägeri,

– utpressning,

– människorov och tagande av gisslan,

– olaglig människohandel,

– människosmuggling,

– olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen,

– brott mot lagbestämmelser angående vapen och sprängämnen,

– ödeläggelse genom användande av sprängämnen,

– olaglig transport av giftigt och skadligt avfall,

– olaglig handel med nukleära och radioaktiva ämnen,

– sådan brottslighet som avses i rådets gemensamma åtgärd 
98/733/RIF av den 21 december 1998 om att göra deltagande i 
en kriminell organisation i Europeiska unionens medlemsstater 
till ett brott, och

– terroristbrott enligt Europaparlamentets och rådets 
direktiv (EU) 2017/541 av den 15 mars 2017 om bekämpande av 
terrorism, om ersättande av rådets rambeslut 2002/475/RIF och 
om ändring av rådets beslut 2005/671/RIF, i den ursprungliga 
lydelsen.

För att övervakningen ska få fortsätta krävs också att 
överskridandet av gränsen anmäls till en behörig svensk 
myndighet så snart det är möjligt och att den utländska 
myndigheten utan dröjsmål begär bistånd i utredningen.
Lag (2018:1320).

3 § Övervakning enligt 1 eller 2 § ska genast upphöra om en 
behörig svensk myndighet begär det. Övervakning enligt 2 § 
ska även upphöra om samtycke inte har lämnats inom fem timmar 
från gränsöverskridandet.

Gränsöverskridande förföljande

4 § Om en person har upptäckts på bar gärning när han eller 
hon begår ett brott som kan föranleda överlämnande eller 
utlämning, eller om någon som är häktad eller som avtjänar 
ett frihetsstraff har rymt, får utländska tjänstemän 
fortsätta ett i sin stat påbörjat förföljande av personen 
över en landsgräns in på svenskt territorium, om en behörig 
svensk myndighet samtycker till det.

5 § Förföljandet får fortsätta utan föregående samtycke om 
det på grund av sakens brådskande natur inte har varit 
möjligt att underrätta en behörig svensk myndighet i förväg, 
eller om svenska tjänstemän inte har kunnat ta över 
förföljandet i tid. De förföljande tjänstemännen ska anhålla 
om bistånd av en behörig svensk myndighet senast vid 
tidpunkten för gränsöverskridandet.

6 § Förföljande enligt 4 eller 5 § ska genast upphöra om en 
behörig svensk myndighet begär det.

Behöriga tjänstemän

7 § Gränsöverskridande övervakning och förföljande får 
utföras av utländska tjänstemän som har anmälts vara behöriga 
att utföra sådant arbete.

Befogenheter

8 § Om utländska tjänstemän som utför gränsöverskridande 
förföljande begär det, ska svenska polismän omhänderta den 
flyende.

De utländska tjänstemännen får stoppa och omhänderta den 
flyende tills svenska polismän kan överta omhändertagandet 
eller identifiera honom eller henne.

9 § När en person omhändertas enligt 8 § andra stycket får 
utländska tjänstemän

1. kroppsvisitera den som har omhändertagits, om det görs av 
säkerhetsskäl eller för att söka efter föremål som anges i 2,

2. omhänderta föremål som kan förverkas enligt 36 kap. 12 § 1 
brottsbalken eller kan antas ha betydelse för en utredning om 
brott eller ha avhänts någon genom brott, och

3. belägga den som har omhändertagits med handfängsel.

Föremål som har omhändertagits enligt första stycket 2 ska så 
snart det är möjligt överlämnas till en svensk polisman för 
prövning av fråga om beslag enligt 10 § andra stycket.
Lag (2024:882).

10 § En person som har omhändertagits enligt 8 § får tas i 
förvar av Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen under högst 
sex timmar, tiden mellan klockan 24 och 9 oräknad. Därefter 
ska personen omedelbart friges, om det inte har kommit in en 
begäran om en åtgärd som avses i 

1. 23 § lagen (1957:668) om utlämning för brott, 

2. 1 kap. 2 § lagen (2011:1165) om överlämnande från Sverige 
enligt en nordisk arresteringsorder, 

3. 25 c eller 25 d § lagen (1972:260) om internationellt 
samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom,

4. 5 a eller 5 b § lagen (1963:193) om samarbete med Danmark, 
Finland, Island och Norge angående verkställighet av straff 
m.m., 

5. 8 § lagen (1970:375) om utlämning till Danmark, Finland, 
Island eller Norge för verkställighet av beslut om vård eller 
behandling, om framställningen kommer från en dansk 
myndighet, 

6. 6 § lagen (1994:569) om Sveriges samarbete med de 
internationella tribunalerna för brott mot internationell 
humanitär rätt, 

7. 6 § lagen (2002:329) om samarbete med Internationella 
brottmålsdomstolen,

8. 1 kap. 3 § lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige 
enligt en europeisk arresteringsorder, eller

9. 3 kap. 15 § lagen (2015:96) om erkännande och 
verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska 
unionen.

En svensk polisman får, i avvaktan på en framställning om en 
sådan åtgärd som avses i 4 kap. 19 § lagen (2000:562) om 
internationell rättslig hjälp i brottmål, ta i beslag föremål 
som har omhändertagits enligt 9 § första stycket 2, enligt de 
förutsättningar som gäller för en motsvarande åtgärd enligt 
rättegångsbalken eller annan lag eller författning.

Användning av vapen

11 § Utländska tjänstemän som utför gränsöverskridande 
övervakning eller förföljande får bara använda tjänstevapen i 
nödvärnssituationer. De får inte bereda sig tillträde till 
bostäder eller andra platser som inte är tillgängliga för 
allmänheten.

Behöriga svenska myndigheter

12 § Polismyndigheten beslutar om gränsöverskridande 
övervakning och förföljande in på svenskt territorium. 
Säkerhetspolisen får besluta om gränsöverskridande 
övervakning inom den verksamhet som den bedriver. 
Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen får i ett enskilt 
fall överlämna ett ärende om gränsöverskridande övervakning 
till Kustbevakningen.

En framställning eller anmälan från en utländsk myndighet om 
gränsöverskridande övervakning in på svenskt territorium ska 
göras till Polismyndigheten. Om framställningen eller anmälan 
avser sådan övervakning inom den verksamhet som 
Säkerhetspolisen bedriver, får den i stället göras till 
Säkerhetspolisen.

Andra kontakter med anledning av gränsöverskridande 
övervakning eller förföljande in på svenskt territorium ska 
äga rum direkt mellan de utländska tjänstemännen och 
Polismyndigheten, Säkerhetspolisen eller Kustbevakningen.

Föreskrifter

13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om operativt samarbete enligt 
Schengenkonventionen.

3 kap. Operativt samarbete enligt avtalet med Danmark

Gränsöverskridande förföljande

1 § Danska polismän får fortsätta ett i Danmark påbörjat 
förföljande över en landsgräns in på svenskt territorium, om 
förföljandet avser en person som har upptäckts på bar gärning 
när han eller hon begår en gärning som hör under allmänt åtal 
enligt svensk och dansk rätt. De får även fortsätta ett 
förföljande av en person som har avvikit från ett 
frihetsberövande på grund av brott eller, i den mån utlämning 
till Danmark kan komma i fråga enligt lagen (1970:375) om 
utlämning till Danmark, Finland, Island eller Norge för 
verkställighet av beslut om vård eller behandling, ett annat 
frihetsberövande. Ett förföljande ska genomföras på de 
villkor som i övrigt framgår av 2 kap. 4–6 §§.

Danska polismän får på svenskt territorium på 
Öresundsförbindelsen även inleda ett förföljande som avses i 
första stycket. De ska i ett sådant fall omedelbart anhålla 
om bistånd av Polismyndigheten.

Vid ett förföljande enligt denna paragraf har danska polismän 
de befogenheter och den rätt att använda tjänstevapen som 
framgår av 2 kap. 8, 9 och 11 §§.

Vissa ingripanden på Öresundsförbindelsen

2 § Danska polismän har på svenskt territorium på 
Öresundsförbindelsen samma befogenheter att ingripa mot hot 
mot den allmänna ordningen och säkerheten som en svensk 
polisman har enligt lag eller annan författning. Vid ett 
sådant ingripande får de bara använda tjänstevapen i 
nödvärnssituationer.

Om en dansk polisman vidtar en åtgärd enligt första stycket, 
ska Polismyndigheten omedelbart underrättas. Åtgärden får 
pågå tills Polismyndigheten övertar genomförandet eller begär 
att den ska avbrytas.

Föreskrifter

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om operativt samarbete enligt avtalet med 
Danmark.

4 kap. Operativt samarbete enligt Prümrådsbeslutet och 
Atlasrådsbeslutet

Initiativ till samarbete enligt Prümrådsbeslutet	

1 § Regeringen, Polismyndigheten och Säkerhetspolisen får 
begära bistånd från en myndighet i en annan stat enligt 
artikel 17 i Prümrådsbeslutet. 

Biståndet får inte lämnas av en särskild insatsgrupp. Det kan 
bestå av inrättandet av gemensamma patruller eller 
genomförandet av andra gemensamma insatser där utländska 
tjänstemän deltar.

2 § Regeringen och Polismyndigheten får vid större evenemang 
och liknande viktiga händelser, katastrofer och allvarliga 
olyckor som har gränsöverskridande verkningar begära bistånd 
från en myndighet i en annan stat enligt artikel 18 i 
Prümrådsbeslutet.

Biståndet kan bestå av tjänstemän eller utrustning.	

3 § Bistånd enligt artiklarna 17 och 18 i Prümrådsbeslutet 
får begäras om det är lämpligt och för att förebygga, 
förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller 
upprätthålla allmän ordning och säkerhet. 

Initiativ till samarbete enligt Atlasrådsbeslutet

4 § Regeringen, Polismyndigheten och Säkerhetspolisen får 
begära bistånd från en särskild insatsgrupp i en annan stat 
enligt artikel 3 i Atlasrådsbeslutet.

Biståndet ska lämnas till en svensk särskild insatsgrupp och 
kan bestå av utrustning, expertis eller genomförandet av 
operationer där utländska tjänstemän agerar i en 
stödfunktion.

5 § För att Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen ska få 
begära bistånd enligt artikel 3 i Atlasrådsbeslutet krävs att 
regeringen har lämnat sitt medgivande. Polismyndigheten och 
Säkerhetspolisen ska samråda med varandra innan regeringens 
medgivande begärs.

Regeringens medgivande behövs inte i brådskande fall som kan 
innebära fara för människors liv eller hälsa eller för 
omfattande förstörelse av egendom. Polismyndigheten eller 
Säkerhetspolisen ska i ett sådant fall omedelbart underrätta 
regeringen om att bistånd har begärts. Den myndighet som 
begärt biståndet ska även underrätta den andra myndigheten om 
det. Regeringen ska pröva om beslutet att begära bistånd ska 
undanröjas eller bestå.

6 § Bistånd enligt artikel 3 i Atlasrådsbeslutet får begäras 
om det är lämpligt och för att förhindra eller på annat sätt 
ingripa mot en handling som kan utgöra terroristbrott enligt 
4 § terroristbrottslagen (2022:666) eller försök, förberedelse 
eller stämpling till eller underlåtenhet att avslöja eller 
förhindra sådant brott. Lag (2022:690).

Överlåtelser av förvaltningsuppgifter

7 § Regeringen, Polismyndigheten och Säkerhetspolisen får 
överlåta förvaltningsuppgifter till andra stater vid 
samarbete enligt Prümrådsbeslutet och Atlasrådsbeslutet. 
Uppgifterna får i de fall som avses i 10 § innefatta 
myndighetsutövning.

Överenskommelser om samarbete

8 § Innan ett samarbete enligt Prümrådsbeslutet eller 
Atlasrådsbeslutet påbörjas ska en överenskommelse om 
samarbetet ingås med den andra staten. Överenskommelsen får 
ingås av regeringen eller, efter regeringens bestämmande, av 
Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen. 

En överenskommelse som innebär att utländska tjänstemän ska 
delta i samarbete i Sverige ska avse en särskild insats som 
är klart avgränsad och reglera

1. det särskilda syftet med samarbetet,

2. vilket bistånd den utländska myndigheten ska ge,

3. på vilken tid och plats samarbetet ska genomföras,

4. vilka utländska tjänstemän som ska delta,

5. hur ledning ska utövas,		

6. vilka befogenheter utländska tjänstemän ska ha, och

7. vilka vapen och vilken annan liknande utrustning utländska 
tjänstemän ska få inneha.

Behöriga tjänstemän och ledning

9 § Utländska tjänstemän får delta i samarbete enligt 
Prümrådsbeslutet och Atlasrådsbeslutet om de är lämpliga för 
uppgiften och anställda vid en samverkande myndighet. 

Tjänstemännen ska stå under ledning av Polismyndigheten eller 
Säkerhetspolisen.

Befogenheter

10 § Utländska tjänstemän får ges polisiära befogenheter vid 
gemensamma insatser enligt artikel 17 i Prümrådsbeslutet och 
vid operationer enligt artikel 3 i Atlasrådsbeslutet. För att 
få ges sådana befogenheter ska tjänstemännen vara polismän 
respektive ha polisiära befogenheter i sina hemstater.

Tjänstemännen får ges de befogenheter som en svensk polisman 
har enligt polislagen (1984:387) och de befogenheter som en 
svensk polisman har att

1. gripa någon enligt 24 kap. 7 § första stycket 
rättegångsbalken, 

2. ta föremål i beslag enligt 27 kap. 4 § rättegångsbalken,

3. förbjuda tillträde till ett visst område eller vidta andra 
åtgärder enligt 27 kap. 15 § rättegångsbalken, och

4. besluta om kroppsvisitation enligt 28 kap. 13 § 
rättegångsbalken.

Vid gemensamma insatser enligt artikel 17 i Prümrådsbeslutet 
ska befogenheterna i regel utövas i närvaro av svenska 
polismän.

Användning av vapen

11 § Utländska tjänstemän som getts befogenheter enligt 10 § 
har samma rätt att använda tjänstevapen och annan liknande 
utrustning som en svensk polisman har enligt lag eller annan 
författning. Andra utländska tjänstemän får bara använda 
tjänstevapen och annan liknande utrustning i 
nödvärnssituationer. 

För att få användas ska utrustningen motsvara den utrustning 
svenska polismän använder.

Föreskrifter

12 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan 
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter 
om operativt samarbete enligt Prümrådsbeslutet och 
Atlasrådsbeslutet.

4 a kap. Operativt samarbete enligt avtalet med Norge

1 § Regeringen, Polismyndigheten och Säkerhetspolisen får 
begära bistånd från en särskild insatsgrupp i Norge enligt 
avtalet med Norge. 

Biståndet ska lämnas till en svensk särskild insatsgrupp och 
kan bestå av utrustning, expertis eller genomförandet av 
operationer där norska tjänstemän agerar i en stödfunktion.
Lag (2020:80).

2 § Bestämmelserna i 4 kap. 5-11 §§ om samarbete enligt 
Atlasrådsbeslutet ska också tillämpas på samarbete enligt 
avtalet med Norge. Lag (2020:80).

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om operativt samarbete enligt avtalet med Norge.
Lag (2020:80).

4 b kap. Operativt samarbete enligt avtalet med Finland

Brådskande åtgärder efter begäran

1 § Polismyndigheten får i brådskande fall begära bistånd från 
Polisstyrelsen i Finland, om det behövs för att i Haparanda 
kommun, Kiruna kommun, Pajala kommun eller Övertorneå kommun 
(det svenska gränsområdet) ingripa mot ett allvarligt brott 
som innebär fara för en enskilds liv eller hälsa.
Lag (2024:1259).

2 § Vid ett ingripande enligt 1 § får en finsk polisman i det 
svenska gränsområdet vidta de åtgärder som behövs för att 
upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt förebygga, 
upptäcka och utreda brott. En finsk polisman som har påbörjat 
ett förföljande av en person inom gränsområdet får fortsätta 
det utanför området om personen kan misstänkas för det brott 
som begäran avser.

Polismyndigheten ska så snart det är möjligt ta över 
ingripandet. En finsk polisman får efter detta bistå svenska 
polismän under deras vägledning. Lag (2024:1259).

Brådskande åtgärder utan begäran

3 § En finsk polisman får ingripa i det svenska gränsområdet 
utan begäran, om det i hans eller hennes närhet uppstår en 
situation som innebär omedelbar fara för en enskilds liv eller 
hälsa och den faran behöver avvärjas innan svenska polismän 
hinner ingripa. 

Den finska polismannen ska så snart det kan ske anmäla 
ingripandet till Polismyndigheten, som ska bekräfta 
mottagandet av anmälan och så snart det är möjligt ta över 
ingripandet. Lag (2024:1259).

4 § Vid ett ingripande enligt 3 § får en finsk polisman vidta 
de åtgärder som behövs för att avvärja faran. 

En finsk polisman får efter att Polismyndigheten har tagit 
över ingripandet bistå svenska polismän under deras 
vägledning. Lag (2024:1259).

Behöriga tjänstemän

5 § En finsk polisman får utföra uppgifter i Sverige i 
enlighet med bestämmelserna i detta kapitel om han eller hon 
är lämplig för uppgiften. 

Bistånd enligt detta kapitel får inte lämnas av en särskild 
insatsgrupp. Lag (2024:1259).

Befogenheter

6 § Vid utförande av uppgifter i Sverige i enlighet med 
bestämmelserna i detta kapitel har en finsk polisman samma 
befogenheter som en svensk polisman har enligt polislagen 
(1984:387) och de befogenheter som en svensk polisman har att 

1. verkställa ett beslut om tvångsmedel som har fattats av 
förundersökningsledaren eller åklagare i enlighet med 
bestämmelserna i 24-28 kap. rättegångsbalken, 

2. hålla förhör och vidta andra utredningsåtgärder enligt 
23 kap. 3 § fjärde stycket och 6 § rättegångsbalken, 

3. beordra en person att medfölja till förhör och ta med honom 
eller henne till förhöret enligt 23 kap. 8 § rättegångsbalken,

4. omhänderta elektronisk kommunikationsutrustning från den 
som ska höras och besluta om kroppsvisitation enligt 23 kap. 
9 a § rättegångsbalken,

5. gripa någon enligt 24 kap. 7 § rättegångsbalken,

6. ta föremål i beslag enligt 27 kap. 4 § rättegångsbalken,

7. förbjuda tillträde till ett visst område eller vidta andra 
åtgärder enligt 27 kap. 15 § rättegångsbalken,

8. göra en husrannsakan enligt 28 kap. 5 § rättegångsbalken,

9. göra en undersökning enligt 28 kap. 10 § rättegångsbalken,

10. besluta om kroppsvisitation samt hålla kvar eller ta med 
den som ska kroppsvisiteras enligt 28 kap. 13 och 13 a §§ 
rättegångsbalken, och

11. omhänderta en person enligt lagen (1976:511) om 
omhändertagande av berusade personer m.m. Lag (2024:1259).

Användning av tjänstevapen och andra särskilda hjälpmedel vid 
våldsanvändning

7 § En finsk polisman som utför uppgifter i Sverige i enlighet 
med bestämmelserna i detta kapitel har samma rätt att använda 
tjänstevapen och andra särskilda hjälpmedel vid 
våldsanvändning som en svensk polisman har att använda 
motsvarande utrustning. Lag (2024:1259).

Rapportering och omedelbar prövning

8 § En finsk polisman som har vidtagit en åtgärd ska så snart 
det kan ske rapportera den till förmannen för verksamheten.

Polismyndigheten ska omedelbart ta ställning till om ett 
tvångsmedel som har beslutats av en finsk polisman ska bestå. 
Åtgärden ska hävas om den är felaktig eller om det inte längre 
finns skäl för den. Det gäller även vid prövning av ett 
gripande som ännu inte har anmälts till åklagare.
Lag (2024:1259).

Ansvaret för vidtagna åtgärder

9 § Från det att en åtgärd har rapporterats enligt 8 § ska 
Polismyndigheten fullgöra de skyldigheter som enligt lag eller 
annan författning är förenade med åtgärden. Lag (2024:1259).

Dokumentation

10 § Polismyndigheten ansvarar för att protokoll upprättas 
över sådana åtgärder som enligt lag eller annan författning 
ska dokumenteras. En finsk polisman ska bistå Polismyndigheten 
genom att lämna nödvändiga uppgifter. 

En finsk polisman ska anteckna sådana åtgärder som enligt lag 
eller annan författning ska dokumenteras. Lag (2024:1259).

Föreskrifter

11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om operativt samarbete enligt avtalet med 
Finland. Lag (2024:1259).

5 kap. Gemensamma bestämmelser för operativt samarbete enligt 
Schengenkonventionen, avtalet med Danmark, Prümrådsbeslutet, 
Atlasrådsbeslutet, avtalet med Norge och avtalet med Finland

Skyldigheter	

1 § Utländska tjänstemän ska, när de utför uppgifter i Sverige 
enligt denna lag, följa svensk lag och annan författning samt 
instruktioner som meddelas av Polismyndigheten eller 
Säkerhetspolisen. De ska alltid kunna styrka sin behörighet 
och identitet. Lag (2024:1259).

Straffrättsligt skydd och ansvar  

2 § Utländska tjänstemän som utövar myndighet i Sverige 
enligt denna lag ska vara skyddade enligt 17 kap. 1, 2 och 
4 §§ brottsbalken på motsvarande sätt som om det varit fråga 
om svensk myndighetsutövning.

Utländska tjänstemän som utför uppgifter i Sverige enligt 
denna lag ska vara ansvariga för olaga diskriminering enligt 
16 kap. 9 § brottsbalken på motsvarande sätt som den som är 
anställd i svensk allmän tjänst. Innefattar uppgifterna 
myndighetsutövning ska tjänstemännen även vara ansvariga för 
tjänstefel enligt 20 kap. 1 § brottsbalken på motsvarande 
sätt som om det varit fråga om svensk myndighetsutövning.

Skadestånd

3 § Om utländska tjänstemän utför uppgifter i Sverige enligt 
denna lag, ska svenska staten i stället för den utländska 
myndigheten eller tjänstemannen ersätta skador som uppkommer 
i samband med utförandet av uppgiften och som den utländska 
myndigheten eller tjänstemannen skulle ha varit 
skadeståndsskyldig för om svensk lag varit tillämplig på dem. 
Svenska staten ska dock inte ersätta skador som uppkommer hos 
den utländska myndigheten eller tjänstemannen.

4 § Bestämmelser om svenska statens skyldighet att ersätta 
skador som svenska tjänstemän vållar ska inte vara tillämpliga 
när skadorna vållas i en annan stat i samband med 
gränsöverskridande övervakning eller förföljande enligt 
Schengenkonventionen. Detsamma ska gälla när skadorna vållas i 
samband med samarbete enligt avtalet med Danmark, 
Prümrådsbeslutet, Atlasrådsbeslutet, avtalet med Norge eller 
avtalet med Finland. Lag (2024:1259).

6 kap. Allmänna bestämmelser om uppgiftsutbyte

Förhållandet till andra bestämmelser om 
personuppgiftsbehandling

1 § Om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som 
regeringen har meddelat i anslutning till lagen gäller 
brottsdatalagen (2018:1177) och följande författningar för 
respektive myndighet för behandling av personuppgifter vid 
internationellt polisiärt samarbete:

- lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter 
inom brottsdatalagens område, 

- lagen (2018:1694) om Tullverkets behandling av 
personuppgifter inom brottsdatalagens område, 

- lagen (2018:1695) om Kustbevakningens behandling av 
personuppgifter inom brottsdatalagens område, eller 

- lagen (2019:1182) om Säkerhetspolisens behandling av 
personuppgifter. Lag (2019:1185).

2 § Har upphävts genom lag (2018:1247).

Villkor om användningsbegränsningar

3 § Om en svensk myndighet har fått uppgifter eller bevisning 
från en annan stat för att förebygga, förhindra eller 
upptäcka brottslig verksamhet, utreda brott eller 
upprätthålla allmän ordning och säkerhet, ska svenska 
myndigheter följa villkor som begränsar möjligheten att 
använda uppgifterna eller bevisningen, om villkoren gäller på 
grund av en överenskommelse med den andra staten eller en 
mellanfolklig organisation.

Första stycket gäller oavsett vad som är föreskrivet i lag 
eller annan författning.

4 § En svensk brottsbekämpande myndighet får i enskilda fall 
ställa upp villkor som begränsar möjligheten att använda 
uppgifter eller bevisning som lämnas till en annan stat eller 
en mellanfolklig organisation, om det krävs med hänsyn till 
enskildas rätt eller från allmän synpunkt. Sådana villkor får 
inte strida mot en internationell överenskommelse som är 
bindande för Sverige.

7 kap. Uppgiftsutbyte enligt Prümrådsbeslutet

Utbyte av dna-profiler

1 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Vid samarbete enligt Prümrådsbeslutet får ett 
utländskt kontaktställe medges direktåtkomst till 
referensuppgifter i de svenska registren över dna-profiler. 

Efter en överenskommelse mellan Sverige och en annan stat 
får kontaktstället i den andra staten göra en automatisk 
jämförelse mellan sina oidentifierade dna-profiler och 
referensuppgifter i de svenska registren över dna-profiler.

Första och andra styckena gäller endast de register över 
dna-profiler som regleras i lagen (2018:1693) om polisens 
behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område.
Lag (2018:1714). 

1 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Vid samarbete enligt Prümrådsbeslutet får ett utländskt 
kontaktställe medges direktåtkomst till referensuppgifter om 
dna-profiler i de svenska biometriregistren. 

Efter en överenskommelse mellan Sverige och en annan stat får 
kontaktstället i den andra staten göra en automatisk 
jämförelse mellan sina oidentifierade dna-profiler och 
referensuppgifter om dna-profiler i de svenska 
biometriregistren. 

Första och andra styckena gäller endast de biometriregister 
som förs enligt lagen (2018:1693) om polisens behandling av 
personuppgifter inom brottsdatalagens område. Lag (2025:134).

2 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Vid en förundersökning eller en annan utredning som 
handläggs enligt bestämmelserna i 23 kap. rättegångsbalken 
får det svenska kontaktstället i enskilda fall genom 
direktåtkomst söka uppgifter i en annan stats dna-register. 
Uppgifter får behandlas endast i den utsträckning den andra 
staten tillåter det och om behandlingen i motsvarande fall 
hade varit tillåten i de svenska registren över dna-profiler. 

Efter en överenskommelse mellan Sverige och en annan stat får 
det svenska kontaktstället, i syfte att utreda brott, göra en 
automatisk jämförelse mellan dna-profiler i spårregistret och 
referensuppgifter i den andra statens dna-register.

2 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Vid en förundersökning eller en annan utredning som 
handläggs enligt 23 kap. rättegångsbalken får det svenska 
kontaktstället i enskilda fall genom direktåtkomst söka 
uppgifter i en annan stats dna-register. Uppgifter får 
behandlas endast i den utsträckning den andra staten tillåter 
det och om behandlingen i motsvarande fall hade varit tillåten 
i de svenska biometriregistren. 

Efter en överenskommelse mellan Sverige och en annan stat får 
det svenska kontaktstället, i syfte att utreda brott, göra en 
automatisk jämförelse mellan dna-profiler i biometriregistret 
över spår och referensuppgifter i den andra statens dna-
register. Lag (2025:134).

Utbyte av fingeravtryck

3 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Vid samarbete enligt Prümrådsbeslutet får ett 
utländskt kontaktställe medges direktåtkomst till 
referensuppgifter i svenska fingeravtrycksregister som förs 
med stöd av lagen (2018:1693) om polisens behandling av 
personuppgifter inom brottsdatalagens område.
Lag (2018:1714).

3 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Vid samarbete enligt Prümrådsbeslutet får ett utländskt 
kontaktställe medges direktåtkomst till referensuppgifter om 
fingeravtryck i svenska biometriregister som förs enligt lagen 
(2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom 
brottsdatalagens område. Lag (2025:134).

4 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
I syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka 
brottslig verksamhet eller utreda brott får det svenska 
kontaktstället i enskilda fall genom direktåtkomst söka 
uppgifter i en annan stats fingeravtrycksregister. Uppgifter 
får behandlas endast i den utsträckning den andra staten 
tillåter det och om behandlingen i motsvarande fall hade 
varit tillåten i svenska fingeravtrycksregister som förs med 
stöd av lagen (2018:1693) om polisens behandling av 
personuppgifter inom brottsdatalagens område.

Det svenska kontaktstället ansvarar för att kontrollera om 
det mottagna fingeravtrycket stämmer överens med det 
fingeravtryck sökningen avsåg. Lag (2018:1714).

4 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
I syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig 
verksamhet eller utreda brott får det svenska kontaktstället i 
enskilda fall genom direktåtkomst söka uppgifter i en annan 
stats fingeravtrycksregister. Uppgifter får behandlas endast i 
den utsträckning den andra staten tillåter det och om 
behandlingen i motsvarande fall hade varit tillåten i svenska 
biometriregister som förs enligt lagen (2018:1693) om polisens 
behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område.

Det svenska kontaktstället ansvarar för att kontrollera om det 
mottagna fingeravtrycket stämmer överens med det fingeravtryck 
sökningen avsåg. Lag (2025:134).

Utbyte av fordonsuppgifter

5 § I vägtrafikdatalagen (2019:369) finns bestämmelser om 
möjlighet att medge ett utländskt kontaktställe direktåtkomst 
enligt Prümrådsbeslutet till uppgifter i vägtrafikregistret.
Lag (2019:380).

6 § I syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig 
verksamhet, utreda brott eller upprätthålla allmän säkerhet 
får det svenska kontaktstället i enskilda fall genom 
direktåtkomst söka uppgifter i en annan stats 
fordonsregister. Uppgifter får behandlas endast i den 
utsträckning den andra staten tillåter det och om 
behandlingen i motsvarande fall hade varit tillåten i det 
svenska vägtrafikregistret. Vid sökning får endast ett 
fordons fullständiga chassinummer eller fullständiga 
registreringsnummer användas som sökbegrepp.

Skadestånd

7 § Bestämmelsen om skadestånd i 7 kap. 1 § 
brottsdatalagen (2018:1177) ska tillämpas vid behandling av 
personuppgifter i strid med detta kapitel eller föreskrifter 
som har meddelats i anslutning till kapitlet.
Lag (2018:1714).

Föreskrifter

8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om uppgiftsutbyte enligt Prümrådsbeslutet.

8 kap. Uppgiftsutbyte enligt CBE-direktivet

1 § I vägtrafikdatalagen (2019:369) finns bestämmelser om 
möjlighet att medge ett utländskt kontaktställe direktåtkomst 
enligt CBE-direktivet till uppgifter i vägtrafikregistret.
Lag (2019:380).

2 § I syfte att utreda ett sådant trafiksäkerhetsrelaterat 
brott som omfattas av artikel 2 i CBE-direktivet får det 
svenska kontaktstället i enskilda fall genom direktåtkomst 
söka uppgifter i en annan stats fordonsregister. Uppgifter 
får behandlas endast i den utsträckning den andra staten 
tillåter det och om behandlingen i motsvarande fall hade 
varit tillåten i det svenska vägtrafikregistret. Vid sökning 
får endast ett fordons fullständiga registreringsnummer 
användas som sökbegrepp.

3 § Bestämmelsen om skadestånd i 7 kap. 1 § 
brottsdatalagen (2018:1177) ska tillämpas vid behandling av 
personuppgifter i strid med detta kapitel eller föreskrifter 
som har meddelats i anslutning till kapitlet.
Lag (2018:1714).

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om uppgiftsutbyte enligt CBE-direktivet.

9 kap. Uppgiftsutbyte enligt VIS-rådsbeslutet

1 § På begäran av behöriga myndigheter får den centrala 
åtkomstpunkten genom direktåtkomst söka uppgifter i 
informationssystemet för viseringar (VIS), om det i enskilda 
fall finns skäl att anta att uppgifter i systemet väsentligen 
kan komma att bidra till att utreda ett sådant terroristbrott 
eller annat grovt brott som omfattas av definitionerna i 
artikel 2.1 i VIS-rådsbeslutet.

Detsamma gäller om det i enskilda fall finns skäl att anta 
att uppgifter i systemet väsentligen kan komma att bidra till 
att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet 
som innefattar brott som anges i första stycket.

2 § Vid sökning i VIS får endast följande uppgifter användas 
som sökbegrepp:

1. nuvarande och tidigare efternamn, förnamn, kön, 
födelsedatum, födelseort och födelseland,

2. nuvarande medborgarskap och medborgarskap vid födseln,

3. resehandlingens typ och nummer, utfärdande myndighet, dag 
för utfärdande och sista giltighetsdag,

4. huvuddestination och den planerade vistelsens 
varaktighet,

5. syftet med resan,

6. planerad ankomst och avresedag,

7. planerad gränsövergång för första inresa eller 
transiteringsväg,

8. bostad,

9. fingeravtryck,

10. typ av visering och viseringsmärkets nummer, och

11. den person som bjudit in eller åtagit sig att stå för 
sökandens levnadskostnader under vistelsen.

3 § Personuppgifter som har hämtats från VIS får behandlas 
för det ändamål som uppgifterna hämtades för. De får också 
behandlas för att utreda eller beivra brott i det enskilda 
fall som sökningen avsåg.

4 § Det är förbjudet att till tredjeland eller en 
internationell organisation överföra eller göra tillgängliga 
sådana personuppgifter som har hämtats från VIS och som har 
lagts in i systemet av en annan stat.

Detta är dock tillåtet i brådskande fall om

1. de villkor för sökning som anges i 1 § andra stycket är 
uppfyllda,

2. det är förenligt med svenska intressen att uppgifterna 
lämnas ut,

3. den stat som har lagt in uppgifterna i systemet samtycker 
till det, och

4. förutsättningarna i 8 kap. 1 § brottsdatalagen (2018:1177) 
är uppfyllda. Lag (2018:1714).

5 § Bestämmelsen om skadestånd i 7 kap. 1 § 
brottsdatalagen (2018:1177) ska tillämpas vid behandling av 
personuppgifter i strid med detta kapitel eller föreskrifter 
som har meddelats i anslutning till kapitlet.
Lag (2018:1714).

6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om uppgiftsutbyte enligt VIS-rådsbeslutet.

10 kap. Uppgiftsutbyte enligt avtalet med USA

1 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Vid samarbete enligt avtalet med USA får ett amerikanskt 
kontaktställe medges direktåtkomst till referensuppgifter i 
svenska fingeravtrycksregister som förs med stöd av lagen 
(2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom 
brottsdatalagens område. Lag (2018:1714).

1 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Vid samarbete enligt avtalet med USA får ett amerikanskt 
kontaktställe medges direktåtkomst till referensuppgifter om 
fingeravtryck i svenska biometriregister som förs enligt lagen 
(2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom 
brottsdatalagens område. Lag (2025:134).

2 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
På begäran av behöriga myndigheter får ett svenskt 
kontaktställe i enskilda fall genom direktåtkomst söka 
uppgifter i amerikanska fingeravtrycksregister i syfte att 
utreda ett brott för vilket det enligt svensk lag är 
föreskrivet fängelse i mer än ett år. Detsamma gäller om 
sökningen görs i syfte att förebygga, förhindra eller 
upptäcka brottslig verksamhet som innefattar ett sådant 
brott.

Uppgifter får behandlas endast om behandlingen i motsvarande 
fall hade varit tillåten i svenska fingeravtrycksregister som 
förs med stöd av lagen (2018:1693) om polisens behandling av 
personuppgifter inom brottsdatalagens område.

Det svenska kontaktstället ansvarar för att kontrollera om 
det mottagna fingeravtrycket stämmer överens med det 
fingeravtryck sökningen avsåg. Lag (2018:1714).

2 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
På begäran av behöriga myndigheter får ett svenskt 
kontaktställe i enskilda fall genom direktåtkomst söka 
uppgifter i amerikanska fingeravtrycksregister i syfte att 
utreda ett brott för vilket det enligt svensk lag är 
föreskrivet fängelse i mer än ett år. Detsamma gäller om 
sökningen görs i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka 
brottslig verksamhet som innefattar ett sådant brott.

Uppgifter får behandlas endast om behandlingen i motsvarande 
fall hade varit tillåten i svenska biometriregister som förs 
enligt lagen (2018:1693) om polisens behandling av 
personuppgifter inom brottsdatalagens område.

Det svenska kontaktstället ansvarar för att kontrollera om det 
mottagna fingeravtrycket stämmer överens med det fingeravtryck 
sökningen avsåg. Lag (2025:134).

3 § Bestämmelsen om skadestånd i 7 kap. 1 § 
brottsdatalagen (2018:1177) ska tillämpas vid behandling av 
personuppgifter i strid med detta kapitel eller föreskrifter 
som har meddelats i anslutning till kapitlet. 
Lag (2018:1714).

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
föreskrifter om uppgiftsutbyte enligt avtalet med USA.


Övergångsbestämmelser

2018:1714

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för uppgifter som 
behandlas av Säkerhetspolisen med stöd av polisdatalagen 
(2010:361).