PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1982:759) med instruktion för statens arbetsmiljönämnd

Inledande bestämmelser

1 § Allmänna verksstadgan (1965:600) skall, med undantag av 15, 16 och
18 §§, tillämpas på statens arbetsmiljönämnd.

Med chefen förstås vid tillämpningen av allmänna verksstadgan nämndens
ordförande.

2 § Med statsförvaltningen avses statliga myndigheter under
regeringen.

Uppgifter

3 § Statens arbetsmiljönämnd skall inom statsförvaltningen, i den mån
det inte ankommer på någon annan myndighet,

1. främja utvecklingen av arbetsmiljöverksamheten,

2. ge ut information samt meddela föreskrifter och råd som rör
arbetsmiljöverksamheten,

3. vara fackansvarigt organ för innehållet i den partsgemensamma
utbildningen inom arbetsmiljöområdet,

4. främja, följa och föreslå forskning inom arbetsmiljöområdet,

5. på begäran av arbetarskyddsfonden yttra sig över myndigheternas och
arbetstagarorganisationernas ansökningar till fonden om bidrag för
arbetsmiljöutbildning och arbetsmiljöforskning.

Nämnden skall därvid arbeta i nära kontakt med demyndigheter och
organisationer - särskilt arbetarskyddsstyrelsen och stiftelsen
Statshälsan - som bedriver verksamhet inom arbetsmiljöområdet.

Kungörelsen (1970:641) om begränsning i myndighets rätt att meddela
föreskrifter, anvisningar eller råd skall inte tillämpas på nämnden.

Organisation

4 § Nämnden består av sex ledamöter. Ledamöterna förordnas av
regeringen för högst tre år i sänder. För varje ledamot förordnar
regeringen två personliga ersättare.

En ledamot och dennes ersättare förordnas efter förslag av
Statsanställdas förbund, en ledamot och dennes ersättare efter förslag
av TCO:s statstjänstemannasektion (TCO-S) samt en ledamot och dennes
ersättare efter förslag av Centralorganisationen SACO/SR.

5 § Regeringen utser en av ledamöterna att vara nämndens ordförande
efter gemensamt förslag av statens arbetsgivarverk samt
Statsanställdas förbund, TCO-S och SACO/SR.

Nämnden utser inom sig en vice ordförande.

5 a § Hos nämnden finns i övrigt personal enligt särskilda beslut av
regeringen samt annan personal i mån av behov och tillgång på medel.

I mån av behov och tillgång på medel får nämnden anlita utomstående
för särskilda uppdrag. Förordning (1984:647).

Ärendenas handläggning

6 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden. Sammanträde skall
också hållas när någon annan ledamot begär det.

7 § Ärendena avgörs av nämnden i plenum.

I en arbetsordning eller genom särskilda beslut får nämnden lämna över
till ordföranden eller till någon annan som tjänstgör hos nämnden att
avgöra ärenden eller grupper av ärenden som inte är av sådan
beskaffenhet att prövningen bör ankomma på nämnden i plenum.

8 § För beslut av nämnden krävs att dess samtliga ledamöter är ense.

9 § Ärendena avgörs efter föredragning, som ankommer på en särskilt
förordnad föredragande.

Avslutande bestämmelse

10 § Nämndens beslut enligt denna förordning får inte överklagas.
Förordning (1982:760) om  uppgiftsskyldighet för länsstyrelserna med anledning av ikraftträdandet av lagen (1982:339) om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt 

En länsstyrelse som har gjort en värdering som avses i 22 § 2 mom. 
lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt i fråga om ett förvärv för 
vilket skattskyldighet har inträtt efter utgången av år 1980 skall 
skyndsamt undersöka om förvärvet genom beslut före ikraftträdandet av 
lagen (1982:339) om ändring i lagen om arvsskatt och gåvoskatt har 
beskattats i vidare omfattning än som följer av de nya bestämmelserna 
i lagen. Om förvärvet har beskattats på sådant sätt skall 
länsstyrelsen, om det inte är obehövligt, underrätta den skattskyldige 
om de nya bestämmelserna och om möjligheten att ansöka om återvinning 
av för mycket påförd skatt.
Lag (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. 

1 § I denna lag ges bestämmelser om vissa anställningar som
läkare vid sådana enheter inom landstingens hälso- och sjukvård
som har upplåtits för högskoleutbildning för läkarexamen
(upplåtna enheter).

Vad som sägs om landstingens hälso- och sjukvård gäller också
den hälso- och sjukvård som anordnas av kommuner som inte ingår
i ett landsting. Lag (2006:307).

2 § har upphävts genom lag (1990:641).

3 § I 3 kap. 8 § högskolelagen (1992:1434) finns bestämmelser
bl.a. om att en anställning som lärare vid en högskola kan vara
förenad med en anställning som specialistutbildad läkare.
Lag (1997:798).

4 § Vid upplåtna enheter skall det i skälig omfattning finnas
läkare med specialistkompetens som tjänstgör för en begränsad
tid. En sådan läkare får anställas tills vidare för en tid av
högst sex år. Lag (1997:798).

5 § Varje läkare som är anställd vid en upplåten enhet är
skyldig att biträda vid handledningen av medicine studerande.

Specialistutbildad läkare anställd vid enheten är, i den mån
den eller de nämnder som utövar ledningen av hälso- och
sjukvården medger det, skyldig att inom sitt verksamhetsområde
ombesörja den undervisning och den examination som behövs för
att högskoleutbildning för läkarexamen skall kunna bedrivas på
ett ändamålsenligt sätt. Lag (2006:307).

6 § Kliniska assistenter och medicine studerande får biträda i hälso-
och sjukvården. Lag (1990:641).

Övergångsbestämmelser

1990:641

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1990.

De som vid ikraftträdandet innehar tjänster som kliniska amanuenser får
biträda i hälso- och sjukvården så länge de innehar sådana tjänster.

2017:31

1. Den upphävda lagen gäller fortfarande för 
anställningsavtal som har ingåtts före den 1 april 2017. 

2. Den som den 1 juli 1990 hade en tjänst som klinisk 
amanuens får biträda i hälso- och sjukvården så länge han 
eller hon innehar tjänsten.
Förordning (1982:772) om skyldighet att  anmäla vissa allvarliga skador m.m. i hälso- och sjukvården 

1 § Om en patient i samband med vård, behandling eller
undersökning inom ett landstings eller en kommuns hälso- och
sjukvård eller inom annan hälso- och sjukvård, som en legitimerad
yrkesutövare svarar för, drabbats av eller utsatts för risk att drabbas
av allvarlig skada eller sjukdom skall anmälan snarast göras till
Socialstyrelsen. Förordning (1994:1291).

2 § Landstinget, kommunen respektive den legitimerade
yrkesutövaren ansvarar för att anmälan enligt 1 § görs och för att
alla de uppgifter som kan vara av betydelse för utredningen i
ärendet lämnas till Socialstyrelsen.

Landstinget och kommunen skall lämna uppgift till Socialstyrelsen
om vilka som svarar för att anmälningsskyldigheten fullgörs.
Förordning (1994:1291).

3 § Socialstyrelsen får meddela ytterligare föreskrifter om hur
anmälningsskyldigheten skall fullgöras. Styrelsen får också medge
undantag från anmälningsskyldigheten. Förordning (1991:1479).
Förordning (1982:777) om rikets indelning i regioner för hälso- och sjukvård som berör flera landstingskommuner 

För hälso- och sjukvård som berör flera landstingskommuner eller
kommuner som inte ingår i någon landstingskommun skall riket vara
indelat i regioner som anges i nedanstående uppställning. Varje region
omfattar de län och de kommuner som anges i uppställningen.

-----------------------------------------------------------------
Region                            Län
                                  Kommun(er)
-----------------------------------------------------------------
Stockholmsregionen                Stockholms län
                                  Gotlands län

Linköpingsregionen                Östergötlands län
                                  Jönköpings län
                                  Kalmar län

Lund/Malmöregionen                Kronobergs län
                                  Blekinge län
                                  Skåne län
                                  Halmstads kommun
                                  Hylte kommun
                                  Laholms kommun

Göteborgsregionen                 Västra Götalands län
                                  Falkenbergs kommun
                                  Kungsbacka kommun
                                  Varbergs kommun

Uppsala/Örebroregionen            Uppsala län
                                  Södermanlands län
                                  Värmlands län
                                  Örebro län
                                  Västmanlands län
				  Dalarnas län
                                  Gävleborgs län

Umeåregionen                      Västernorrlands län
                                  Jämtlands län
                                  Västerbottens län
                                  Norrbottens län
-----------------------------------------------------------------
Förordning (1997:927).
Förordning (1982:78) om tillämpning av en överenskommelse den 8 januari 1982 om tillämpning av konventionen den 12 december 1979 mellan Sverige och Frankrike om social trygghet

Den allmänna administrativa överenskommelse om tillämpning av
konventionen den 12 december 1979 mellan Sverige och Frankrike om
social trygghet, som undertecknades den 8 januari 1982, har trätt i
kraft och skall lända till efterrättelse här i riket.

Överenskommelsen bifogas denna förordning i svensk och fransk text som
bilaga.

Riksförsäkringsverket skall för svensk del fullgöra de uppgifter som
anges i artikel 61 i överenskommelsen.
Förordning (1982:785) med instruktion för nämnden för rederistöd

Uppgifter

1 § Nämnden för rederistöd prövar frågor om statligt stöd till
rederiföretag enligt förordningen (1982:784) om statligt rederistöd.

2 § Nämnden skall på begäran lämna råd i fråga om statligt rederistöd.

Nämnden skall kontinuerligt utvärdera effekterna av rederistödet.
Resultatet av utvärderingen skall för varje kalenderår redovisas till
regeringen före den 1 april påföljande år.

Organisation

3 § Nämnden består av högst sju personer. Förordnande att vara nämndens
ordförande och vice ordförande meddelas av regeringen.

För andra ledamöter än ordföranden skall finnas ersättare.

Ledamöterna och ersättare för dem förordnas av regeringen för högst tre
år.

4 § I mån av behov och tillgång på medel får nämnden för rederistöd
anlita experter, sakkunniga och annat biträde.

Ärendenas handläggning

5 § Ärendena avgörs av nämnden i plenum.

Nämnden är beslutför när ordföranden eller vice ordföranden och minst
tre andra ledamöter är närvarande. När ett ärende av större vikt
handläggs, skall om möjligt samtliga ledamöter närvara. Förordning
(1986:1067).

6 § I ordförandens frånvaro får inte fattas sådana beslut av större vikt
som kan anstå utan olägenhet. Utan hans medgivande får inte sådana
åtgärder vidtas som är oförenliga med föreskrifter som nämnden har
meddelat eller grunder som den tillämpar.

Första stycket gäller även vid ledighet på ordförandeposten, till dess
regeringen bestämmer annat.

7 § Ärendena avgörs efter föredragning som ankommer på en särskilt
förordnad föredragande.

Ordföranden får själv ta över beredning och föredragning av ärenden och
får uppdra åt ledamot att föredra ärenden.

Nämnden får överlämna åt ordföranden eller föredraganden att avgöra
ärende eller grupp av ärenden som inte är av sådan beskaffenhet att
prövningen bör ankomma på nämnden i plenum.

8 § har upphävts genom förordning (1986:1067).

9 § Ordföranden eller föredraganden får begära in förklaringar,
upplysningar eller yttranden i ärendena.
Förordning (1982:824) om regional ekonomisk sammanslutning som avses i förordningen (1971:963) om tullfrihet för varor från utvecklingsländerna

Regeringen föreskriver att bestämmelsen i 3 § andra stycket förordningen
(1971:963) om tullfrihet för varor från utvecklingsländerna skall
tillämpas på länder som tillhör Association of South East Asian Nations
(ASEAN), nämligen Filippinerna, Indonesien, Malaysia, Singapore och
Thailand.

Föreskrifter för versktälligheten av denna förordning meddelas av
generaltullstyrelsen.
Förordning (1982:894) med bemyndigande för riksförsäkringsverket att fastställa procentsatsen för allmän löneavgift för sjömän

Riksförsäkringsverket bemyndigas att fastställa den procentsats som
skall tillämpas vid beräkning av allmän löneavgift för sjömän enligt 3 §
andra stycket lagen (1982:423) om allmän löneavgift.
Arbetstidsförordning (1982:901) 

1 § Arbetsmiljöverket får meddela

1. föreskrifter om anteckningar om jourtid, övertid och mertid enligt 11 §
andra stycket arbetstidslagen (1982:673), samt

2. de ytterligare föreskrifter som behövs om verkställighet av
arbetstidslagen.

I 24 § arbetstidslagen finns bestämmelser om straff för den som
överträder föreskrifter som har meddelats med stöd av 11 § andra stycket
arbetstidslagen. Förordning (2000:1080).

2 § När arbete utförs i någons hem, skall tillsyn i form av
inspektionsbesök göras endast på begäran av den arbetsgivare eller
arbetstagare som berörs eller om det finns särskilda skäl för sådan
tillsyn. Detsamma gäller arbete som utförs av den som driver verksamhet
utan andra arbetstagare än familjemedlemmar.

3 § En avskrift av en dom eller ett slutligt beslut i ett mål
om ansvar enligt 23 och 24 §§ arbetstidslagen (1982:673)
eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska
sändas till Arbetsmiljöverket. Detsamma gäller ett beslut
genom vilket någon har påförts sanktionsavgift enligt
arbetstidslagen. Förordning (2014:366).

4 § Kommer riket i krig skall, när det behövs för att tillgodose
totalförsvarets behov

1. den ordinarie arbetstiden enligt 5 § arbetstidslagen (1982:673) vara
högst 60 timmar i veckan,

2. bestämmelserna om mertid i 10 § arbetstidslagen inte tillämpas, och

3. veckovilan enligt 14 § arbetstidslagen vara minst 24 timmar under
varje period om sju dagar.

Om riket kommer i krigsfara eller om det råder sådana utomordentliga
förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som riket har
befunnit sig i får, efter regeringens förordnande, bestämmelserna i
första stycket helt eller delvis tillämpas från den tidpunkt som
regeringen bestämmer. Förordning (1989:795).

5 § har upphävts genom förordning (2014:366).

6 § Arbetsmiljöverket får meddela förordnande enligt 2 § andra
stycket arbetstidslagen (1982:673) att lagen skall tillämpas
när det gäller fartygsarbete på fartyg som inte tillhör staten.
Förordning (2000:1080).
Förordning (1982:910) om ursprungsmärkning av kläder

1 § Denna förordning tillämpas i fråga om sådana kläder som anges i
bilaga till förordningen och som inte är begagnade.

2 § Kläder får inte saluhållas yrkesmässigt till förbrukare inom landet,
om de ej är tydligt och otvetydigt märkta med uppgift om det land där
kläderna har tillverkats (ursprungsland).

I fråga om klädernas ursprung skall förordningen (1984:59) om varors
ursprung tillämpas.

Kommerskollegium får i enskilda fall medge undantag från förbudet enligt
första stycket, om det finns särskilda skäl för det. Ett undantag får
förenas med villkor. Förordning (1984:69).

3 § Uppgiften om ursprungsland skall vara fast anbringad på kläderna, om
inte kommerskollegium av särskilda skäl föreskriver eller i enskilda
fall medger annat.

4 § Kommerskollegium får meddela närmare föreskrifter om märkningen.

5 § Kommerskollegium utövar tillsynen över efterlevnaden av denna
förordning och de föreskrifter som har meddelats med stöd av
förordningen.

Den som yrkesmässigt tillverkar, importerar eller saluhåller kläder som
avses i 1 § är skyldig att efter anmodan av kommerskollegium lämna
sådana upplysningar, handlingar, varuprov och liknande som behövs för
tillsynen.

6 § Till böter dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet

1. saluhåller kläder i strid mot 2 eller 3 § eller mot föreskrift eller
villkor som har meddelats med stöd av denna förordning eller

2. underlåter att fullgöra skyldighet enligt 5 § andra stycket eller
lämnar oriktig uppgift vid fullgörandet.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

Om flera medverkat till gärning som avses i första stycket, skall 23
kap. 4 och 5 §§ brottsbalken tillämpas.

7 § Allmänt åtal för brott som avses i 6 § får väckas endast efter
anmälan eller medgivande av kommerskollegium.

8 § Beslut som har meddelats av kommerskollegium i enskilda fall enligt
denna förordning får överklagas hos kammarrätten genom besvär. Beslut
enligt 7 § får dock inte överklagas.

Andra beslut av kollegiet enligt denna förordning får överklagas  hos
regeringen genom besvär.

Bilaga

                                         Nr i tulltaxan
                                         (1977:975)

1. Över- och underkläder av textil-      61.01-61.10, ur 61.11,
material, dock inte kragar, skjort-      61.12-61.14,62.01-62.08,
bröst och manschetter.                   ur 62.09, 62.10-62.11

2. Korsetter, gördlar, höfthållare       ur 62.12
och bysthållare, av textilmaterial.

3. Sjalar, scarfar, halsdukar, man-      ur 61.17, 62.14-62.15
tiljer, slöjor o.d. samt slipsar
och liknande artiklar, av textil-
material.

4. Vantar, strumpor, understrumpor       61.11,61.15-61.16,ur 62.09
sockor och ankelsockor, av textil-       62.16,ur 62.17
material.

5. Kläder av sådant slag som av-         ur 42.03, ur 43.03,
ses i 1-4, av läder, konstläder,         ur 43.04
pälsskinn eller konstgjord päls.

6. Hattar och andra huvudbonader         ur 65.05, ur 65.06
(dock inte hårnät), av textil-
material, läder, konstläder, päls-
skinn eller kontgjord päls.
Förordning (1990:1062).
Lag (1982:948) om beräkning i pengar av naturaavgifter som tidigare beräknats enligt markegång

Periodisk avgift som är bestämd i särskild vara eller
tjänstbarhet och som har utgått i pengar enligt markegång, ska
bestämmas med hänsyn till förändringar i prisbasbeloppet enligt
2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken.

Till grund för beräkningen läggs den med tillämpning av 1982
års markegångstaxa bestämda avgiften. Avgift som skulle ha
bestämts på grundval av markegångstaxa för ett visst senare år
utgörs av nyssnämnda avgift multiplicerad med det tal som anger
förhållandet mellan prisbasbeloppet för närmast följande år och
basbeloppet enligt den upphävda lagen (1962:381) om allmän
försäkring för år 1983.

Den sålunda beräknade avgiften avrundas nedåt till helt
krontal. Lag (2010:1233).
Lag (1982:963) om rymdverksamhet

1 § Denna lag gäller verksamhet i yttre rymden (rymdverksamhet). 

Förutom sådan verksamhet som helt äger rum i yttre rymden räknas till 
rymdverksamhet också utsändning av rymdföremål samt alla åtgärder för 
att manövrera eller på annat sätt påverka utsända rymdföremål. 

Att enbart ta emot signaler eller information i annan form från 
föremål i yttre rymden räknas inte som rymdverksamhet enligt denna 
lag. Inte heller uppsändning av sondraketer räknas som 
rymdverksamhet. 

2 § Utan tillstånd får rymdverksamhet inte bedrivas från svenskt 
territorium av någon annan än svenska staten. Svensk fysisk eller 
juridisk person får inte heller bedriva rymdverksamhet någon 
annanstans utan tillstånd. 

3 § Tillstånd till rymdverksamhet meddelas av regeringen. 

Ett tillstånd får begränsas på det sätt som med hänsyn till 
omständigheterna är lämpligt. Det får också förenas med de villkor som 
är påkallade med hänsyn till kontrollen av verksamheten eller av andra 
skäl. Kontroll över tillståndshavarnas rymdverksamhet utövas av den 
myndighet som regeringen bestämmer. 

4 § Ett tillstånd får återkallas, om villkoren för tillståndet 
åsidosätts eller om det annars finns synnerliga skäl till det. 

Regeringen beslutar om återkallelse av tillstånd att bedriva 
rymdverksamhet. I avvaktan på att frågan om återkallelse avgörs 
slutligt får tillståndet återkallas interimistiskt. 

5 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bedriver 
rymdverksamhet utan att ha erforderligt tillstånd döms till 
böter eller fängelse i högst ett år. Detsamma gäller den som 
uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter villkor som har 
uppställts som förutsättning för tillstånd.

Den som utom riket har begått brott som avses i första stycket 
döms, om han finns här, efter denna lag och brottsbalken samt 
vid svensk domstol, även om 2 kap. 3 § nämnda balk inte är 
tillämplig och trots 2 kap. 9 § första och andra styckena 
nämnda balk.

Åtal för brott som avses i första stycket får väckas endast 
efter regeringens medgivande. Lag (2021:1025).

6 § Har svenska staten på grund av åtaganden i internationella 
överenskommelser fått ersätta skador som har uppstått till följd av 
sådan rymdverksamhet som har bedrivits av någon annan än svenska 
staten, skall den som har bedrivit rymdverksamheten ersätta staten vad 
den har utgett på grund av nämnda åtaganden, såvida det inte finns 
särskilda skäl som talar mot det.
Förordning (1982:984) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Republiken Korea

Lagen (1982:707) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och
Republiken Korea skall träda i kraft den dag denna förordning träder i
kraft och tillämpas beträffande kupongskatt på utdelning som blivit
tillgänglig för lyftning den 1 januari 1981 eller senare och
beträffande annan skatt i fråga om beskattningsår som börjar den 1
januari 1981 eller senare. Avtalet trädde i kraft den 9 september
1982. Förordning (1991:1885).
Förordning (1982:987) om nedsättning av belgisk källskatt på utdelning, ränta och royalty 

1 § Ansökan om nedsättning av belgisk källskatt på utdelning eller 
ränta ("précompte mobilier") enligt artiklarna 10 eller 11 i 
dubbelbeskattningsavtalet den 2 juli 1965 mellan Sverige och Belgien 
eller belgisk källskatt på royalty ("précompte mobilier ou 
professionnel") enligt artikel 12 i avtalet görs på blanketter som 
fastställts av belgisk myndighet och som har beteckningen 276 Div. för 
utdelning, 276 Int. för ränta och 276 R. för royalty. Till varje 
blankett har fastställts särskilda anvisningar på franska, engelska 
och nederländska. 

Blanketter jämte anvisningar tillhandahålls av länsstyrelserna och av 
"Bureau Central de Taxation de Bruxelles-Extranéité, Rue Royale 97, 
1000 Bruxelles". Länsstyrelserna tillhandahåller anvisningarna endast 
på engelska. 

2 § Ansökan ges in i två exemplar till länsstyrelsen i det län där 
den skattskyldiges hemortskommun är belägen. 

Länsstyrelsen skall efter erforderlig undersökning kostnadsfritt 
utfärda intyg enligt punkt IV på respektive blankett och återsända 
exemplar 1 av ansökningshandlingen till den skattskyldige. 

3 § Exemplar 1 av ansökningshandlingen och de handlingar, som enligt 
de till blanketten hörande särskilda anvisningarna skall bifogas 
ansökan, ges av den skattskyldige in till belgisk myndighet eller 
annan person som anges i anvisningarna.
Tillkännagivande (1982:990) om en europeisk ramkonvention om samarbete över riksgränser mellan lokala och regionala samhällsorgan

En i Madrid den 21 maj 1980 dagtecknad europeisk ramkonvention om
samarbete över riksgränser mellan lokala och regionala samhällsorgan
har i förhållande till Sverige trätt i kraft den 22 december 1981.
Sverige har avgett en förklaring enligt artikel 2, punkt 2, av innebörd
att Sverige avser att begränsa konventionens tillämpning till kommuner,
landstingskommuner och kommunalförbund.

Konventionens lydelse i engelsk text och svensk översättning framgår av
Sveriges överenskommelser med främmande makter (SÖ 1981:23).
Förordning (1982:993) med provisoriska bestämmelser om undervisning och betygssättning i orienteringsämnen på grundskolans högstadium m.m.

1 § Enligt föreskrifter i denna förordning får undervisning i oriente
ringsämnen på grundskolans högstadium övergångsvis anordnas på annat
sätt än som följer av 1980 års läroplan för grundskolan (Lgr 80) och
betyg i orienteringsämnen ges i annan ordning än som förskrivs i 6
kap. 9 § andra stycket skolförordningen (1971:235).

2 § Undervisningen i samhällsorienterande ämnen respektive naturorien
terande ämnen får för en arbetsenhet eller klass bedrivas i varje
särskilt orienteringsämne i stället för som sådan ämnesövergripande
undervisning som följer av Lgr 80.

3 § Anordnas undervisning i enskilda orienteringsämnen ges betyg i
varje sådant ämne i stället för ett sammanfattande betyg för
ämnesgruppen.

4 § Rektor eller efter rektors bemyndigande arbetsenhetskonferensen
beslutar om undervisning skall anordnas i de enskilda
orienteringsämnena och betyg därmed ges i varje sådant ämne.

5 § När undervisning anordnas i enskilda orienteringsämnen, skall den
enligt Lgr 80 för ämnesgruppen tillgängliga timtiden -- i de fall
timtid inte finns angiven för ett enskilt ämne -- fördelas på de i
gruppen ingående ämnena efter i huvudsak samma proportioner som gällde
enligt 1969 års läroplan för grundskolan.

6 § Meddelas undervisning i de enskilda ämnena i en ämnesgrupp, skall
berörda lärare vid varje läsårs början gemensamt planera
undervisningen och därvid beakta att samtliga huvudmoment i kursplanen
för ämnesgruppen genomgås.

7 § Vid intagning i gymnasieskolan skall ett sammanfattande betyg i
samhällsorienterande ämnen respektive naturorienterande ämnen vid
bestämmande av betygsmedelvärdet räknas som om det har getts i vart
och ett av ämnena i ämnesgruppen.

Har en elev varit befriad från undervisning i religionskunskap eller
inte studerat huvudmoment med inriktning på teknik skall dessa ämnen
inte medtas vid beräkning av sammanfattningsbetygets värde. Förordning
(1984:582).

8 § Skolöverstyrelsen skall utfärda de närmare föreskrifter som behövs
för verkställigheten av denna förordning.
Förordning (1983:1011) om vissa underrättelser enligt den svensk-norska vattenrättskonventionen av den 11 maj 1929

Om någon, som inte är bosatt i Sverige, här i landet har fått
tillstånd till en sådan vattenverksamhet som avses i den
svensk-norska vattenrättskonventionen av den 11 maj 1929, ska
mark- och miljödomstolen underrätta länsstyrelsen om detta,
sedan tillståndsdomen har vunnit laga kraft. Domstolen ska
samtidigt meddela länsstyrelsen om domstolen anser att ett
ombud enligt artikel 29 i konventionen bör utses.

Detsamma gäller i fall då någon som inte är bosatt i Sverige,
efter att i Norge ha fått tillstånd till en vattenverksamhet
som avses i konventionen, har utverkat en förklaring enligt
artikel 22 i konventionen. Förordning (2010:952).
Förordning (1983:1018) om präster för finskspråkiga i Sverige

1 § För kyrklig verksamhet bland finskspråkiga i Sverige skall finnas
tjänster som präst för finskspråkiga.

Präster för finskspråkiga skall hålla gudstjänster och andaktsstunder
och verkställa kyrkliga förrättningar i övrigt på finska språket samt
utöva enskild själavård bland finskspråkiga.

2 § Tjänsterna tillsätts av domkapitlen i de stift där de är
inrättade.

Behöriga till tjänsterna är präster inom svenska kyrkan och Finlands
evangelisk-lutherska kyrka som behärskar finska och svenska språken.

3 § Regeringen bestämmer om en präst för finskspråkiga skall
tjänstgöra även i ett annat stift än det där tjänsten är inrättad.

Domkapitlet i det stift där tjänsten är inrättad skall i övrigt
meddela de föreskrifter som kan behövas för prästens tjänstgöring. För
en präst som har hela stiftet som tjänstgöringsområde skall
domkapitlet fastställa stationeringsort samt en plan för prästens
resor i tjänsten.

4 § Om en präst för finskspråkiga skall tjänstgöra även i ett annat
stift än det där tjänsten är inrättad, skall domkapitlen i de båda
stiften samråda innan tjänsten tillsätts. Samrådet skall även omfatta
meddelande av tjänstgöringsföreskrifter samt fastställande av
stationeringsort och reseplan enligt 3 §.

5 § Ur kyrkofonden får, utöver vad som framgår av förordningen
(1971:861) om kyrkliga kostnader, efter domkapitlets bestämmande
betalas resekostnadsersättning och traktamente enligt följande.

1. Till präst för finskspråkiga för deltagande högst fyra gånger om
året i sammankomst som anordnas för sådana präster från hela landet.

2. Till präst för finskspråkiga och annan finsktalande präst för resor
utanför det egna tjänstgöringsområdet dels för deltagande högst två
gånger om året i sammankomst som anordnas för finskspråkiga i stiftet,
dels på grund av kyrkliga förrättningar bland finskspråkiga i
stiftet.
Förordning (1983:1025) om statsbidrag för hissinstallationer i bostadshus m.m. 

1 § Enligt denna förordning kan statsbidrag lämnas för åtgärder i
eller i anslutning till bostadshus som husägaren vidtar för att
förbättra bostädernas tillgänglighet för äldre och handikappade.

Statsbidrag beviljas i mån av tillgång på medel.

Frågor om bidrag prövas av bostadsstyrelsen. Styrelsen får dock
bestämma att bidragsfrågor inom ett visst område eller i fråga om
vissa slag av ärenden i stället skall prövas av länsbostadsnämnden.
Förordning (1986:1403).

2 § Statsbidrag lämnas i första hand för installation av hiss och
andra lyftanordningar. Bidrag för sådana installationer i bostadshus
med fler än tre våningar lämnas dock endast om den sammanlagda arean
av de lägenheter som betjänas av ett trapphus är liten. Förordning
(1986:1403).

3 § Statsbidrag lämnas endast för sådana åtgärder som kommunen
godkänner och för vilka kommunen förbinder sig att lämna bidrag med
ett belopp som motsvarar minst 20 procent av den kostnad för
åtgärderna som kommunen godkänner.

4 § Om efterfrågan på statsbidrag överstiger tillgången på medel,
skall bidrag i första hand lämnas för åtgärder i bostadsområden för
vilka kommunen upprättat en plan för förbättring av tillgängligheten.

5 § Statsbidrag lämnas med högst 30 procent av den kostnad för
åtgärden som kommunen godkänner.

6 § Bidrag lämnas endast efter en gemensam ansökan av kommunen och
husägaren.

Kommunen skall på det sätt bostadsstyrelsen bestämmer förbinda sig att
lämna sådant bidrag som avses i 3 §. Förordning (1986:1403).

7 § Beslut om bidrag skall innehålla uppgift om bidragsbelopp och de
projekt för vilka bidrag beviljas.

8 § Bidrag skall lämnas till kommunen som bestämmer hur det skall
betalas ut.

9 § Länsbostadsnämndens beslut i frågor enligt denna förordning får
överklagas hos bostadsstyrelsen. Styrelsens beslut får överklagas hos
regeringen.

Kommunen och husägaren får överklaga var för sig. Förordning
(1986:1403).

Övergångbestämmelser

1983:1025

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1984. Bidrag
enligt förordningen får lämnas för åtgärder som har påbörjats
efter den 31 oktober 1983.

1986:1403

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1987.

Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande om ansökan om bidrag har
kommit in till bostadsstyrelsen före ikraftträdandet.
Förordning (1983:1031) om särskilt  vuxenstudiestöd för arbetslösa 

1 § Särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa kan lämnas till
sådan arbetslös som vid tiden för studiernas början

1. är anmäld som arbetssökande hos den offentliga
arbetsförmedlingen i den ordning som Arbetsmarknadsstyrelsen
föreskriver och

2. inte kan få lämpligt arbete.
Förordning (1993:873).

2 § Studiestöd kan lämnas för studier på grundskolenivå och
under högst fyra terminer för studier på gymnasieskolenivå.

Närmare bestämmelser om vilken utbildning som skall anses ligga
på grundskole- eller gymnasieskolenivå meddelas av Centrala
studiestödsnämnden. Förordning (1998:657).

2 a § Studiestöd för fortsatta studier i en viss utbildning som
har påbörjats tidigare får beviljas endast om den studerande för
dessa studier inte har fått studiestöd enligt studiestödslagen
(1973:349). Förordning (1993:873).

2 b § Närmare bestämmelser om vilken omfattning förvärvsarbete skall ha
haft under ett kalenderår för att få medräknas vid prövning av rätten
till studiestödet enligt 2 a § lagen (1983:1030) om särskilt
vuxenstudiestöd för arbetslösa samt om vilka andra verksamheter som får
jämställas med förvärvsarbete, meddelas av centrala studiestödsnämnden.
Förordning (1986:394).

3 § har upphävts genom förordning (1993:873).

4 § En ansökan om studiestöd skall göras på en blankett som
Centrala studiestödsnämnden fastställer. Den skall ges in till
Centrala studiestödsnämnden senast den 30 juni varje år för studier
som bedrivits efter den 30 juni året före. Förordning (1995:935).

5 § Uppgift i ansökan avges på heder och samvete. Ansökan skall vara
underskriven av den sökande. Har denne en förvaltare enligt 11 kap. 7 §
föräldrabalken, skall ansökan vara underskriven av förvaltaren, om det
kan anses ingå i förvaltaruppdraget. Förordning (1988:1382).

6 § Centrala studiestödsnämnden skall bevilja studiestöd till behöriga
sökande från varje län i den ordning ansökningarna kommer in till
nämnden. Förordning (1992:811).

7 § Bestämmelserna i 1 kap. 3 §, 7 kap. 1 och 3-4 §§, 5 § andra
stycket, 5 a, 6, 6 b, 11, 12, 15 och 18-23 §§, 8 kap. samt 9 kap. 1
och 1 a §§ studiestödsförordningen (1973:418) skall tillämpas på
detta studiestöd. Förordning (1995:1173).

8 § Arbetsmarknadsstyrelsen skall på begäran lämna Centrala
studiestödsnämnden sådana uppgifter om den sökande som anges i
1 §. Uppgifterna får lämnas på medium för automatisk
databehandling. Förordning (1993:873).

Övergångsbestämmelser

1993:1680

Denna förordning träder i kraft den 1 februari 1994. De nya
bestämmelserna skall dock tillämpas när det gäller studiestöd för
utbildning som äger rum från och med den 1 januari 1994.
Lag (1983:1046) om skyldighet för vissa bostadsföreningar och bostadsaktiebolag att föra lägenhetsförteckning m.m.

1 § Med bostadsförening och bostadsaktiebolag förstås i denna lag
annan svensk ekonomisk förening än bostadsrättsförening och svenskt
aktiebolag om det med andelen eller aktien följer en nyttjanderätt
till ett hus eller del av ett hus som ägs av föreningen respektive
bolaget.

2 § Avtal om överlåtelse av en andel i en bostadsförening eller en
aktie i ett bostadsaktiebolag genom köp skall upprättas skriftligen
och skrivas under av säljaren och köparen. Avtalet skall ta upp den
lägenhet som överlåtelsen avser samt köpeskillingen. Motsvarande skall
gälla överlåtelse av en sådan andel eller aktie genom byte eller
gåva.

Överlåtelser som inte uppfyller föreskrifterna i första stycket är
ogiltiga.

3 § En bostadsförening och ett bostadsaktiebolag skall genom
styrelsens försorg föra förteckning över de lägenheter som är upplåtna
med nyttjanderätt till andels- respektive aktieägare på det sätt som
anges i 1 § (lägenhetsförteckning). Förteckningen kan bestå av ett
betryggande lösblads- eller kortsystem.

Lägenhetsförteckningen skall för varje lägenhet ange

1. lägenhetens beteckning,

2. andels- eller aktieägarens namn,

3. insatsen i föreningen respektive inbetalningen på aktien.

Vid överlåtelse av en andel i en bostadsförening eller en aktie i ett
bostadsaktiebolag skall styrkt avskrift av överlåtelseavtalet fogas
till förteckningen på lämpligt sätt.

Dagen för anteckning skall anges.

4 § Andels- eller aktieägaren har rätt att på begäran få utdrag
ur lägenhetsförteckningen beträffande den lägenhet som han
innehar. Utdraget skall avse de uppgifter som enligt 3 § skall
anges i förteckningen. Dagen för utfärdandet skall anges i
utdraget.

5 § En styrelseledamot eller likvidator som inte iakttar 
föreskrifterna i 3 § döms till böter.

Övergångsbestämmelser

1983:1046

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1984. Lägenhetsförteckning
behöver dock inte vara upprättad förrän den 30 juni 1984. Sker en
överlåtelse av en andel eller aktie efter ikraftträdandet men före det
att lägenhetsförteckningen har upprättats, skall avskrift av
överlåtelseavtalet fogas till förteckningen när den färdigställts.
Lag (1983:1080) om försök med uppdelning av krigsförbandsövningar inom armén

Krigsförbandsövningarna inom armén för värnpliktiga i befattningar
för plutons- eller kompanibefäl får delas upp på två delövningar om
sammanlagt högst 30 dagar.
Lag (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk 

1 § Skatt skall erläggas till staten enligt denna lag för elektrisk
kraft som inom landet framställs i ett kärnkraftverk. Lag (1986:503).

2 § har upphävts genom lag (1984:165).

3 § Den som har tillstånd att inneha och driva kärnkraftsreaktorer
(reaktorinnehavaren) skall erlägga skatten och vara registrerad hos
beskattningsmyndigheten. Lag (1993:483).

4 § Skyldighet att erlägga skatt enligt denna lag inträder när den
elektriska kraften levereras från kärnkraftverket. Lag (1986:503).

5 § Skatten tas ut med 2,7 öre per kilowattimme. Lag (1999:1064).

6 § Regler för förfarandet vid beskattningen finns i lagen (1984:151)
om punktskatter och prisregleringsavgifter. Lag (1984:165).

Övergångsbestämmelser

1995:914

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996. Äldre föreskrifter gäller
fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före
ikraftträdandet.

1996:688

Denna lag träder i kraft den 1 september 1996. Äldre föreskrifter
gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden
före ikraftträdandet. Under tiden 1 september 1996-30 juni 1997 skall
skatt enligt 5 § dock tas ut med 2,2 öre per kilowattimme.

1996:1222

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997. Äldre föreskrifter gäller
fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före
ikraftträdandet.

1999:1064

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre föreskrifter
gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till
tiden före ikraftträdandet.

2000:466

Den upphävda lagen gäller fortfarande i fråga om
förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet av
den nya lagen.
Förordning (1983:1120) med anledning av lagen (1983:1000) om immunitet och privilegier för konferensen om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder och nedrustning i Europa

1 § I denna förordning avses med avgiftsbefrielse sådan befrielse från 
tull- och andra införselavgifter som följer av 4 § första stycket 
lagen (1983:1000) om immunitet och privilegier för konferensen om 
förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder och nedrustning i Europa. 

2 § Framställning om avgiftsbefrielse skall göras skriftligen av de 
främmande staters delegationer som deltar i konferensen. 
Framställningen skall ges in i två exemplar till 
konferenssekretariatet som bestyrker att varumottagaren tillhör den 
kategori som anges i framställningen. Ett exemplar av handlingen skall 
återlämnas till delegationen för att överlämnas till den tullmyndighet 
där varan skall anges till förtullning. 

Framställning enligt första stycket behövs inte i fråga om 
kurirförsändelser motsvarande dem som avses i artikel 27 i den i Wien 
den 18 april 1961 avslutade konventionen om diplomatiska 
förbindelser. 

3 § Om den som åtnjuter avgiftsbefrielse för motorfordon, fartyg eller 
luftfartyg överlåter transportmedlet tidigare än två år efter det att 
det angavs till förtullning, skall han betala tull och andra 
införselavgifter för transportmedlet. Avgifterna beräknas enligt de 
bestämmelser som gäller när överlåtelsen sker och på det värde 
transportmedlet har då. Avgifterna utgår dock ej om transportmedlet 
överlåts på grund av att ägaren har avlidit. Inte heller utgår 
avgifterna om transportmedlet överlåts till någon som har rätt till 
tullfrihet enligt 7 § tullförordningen (1973:979) eller till 
avgiftsbefrielse. Om transportmedlet överlåts på grund av att ägaren 
har fått förflyttning från Sverige, utgår inte avgifterna, om ägaren 
före överlåtelsen har innehaft transportmedlet minst sex månader. 

Om någon som åtnjuter avgiftsbefrielse för motorfordon, fartyg eller 
luftfartyg vill överlåta detta tidigare än två år efter det att det 
angavs till förtullning, skall han göra anmälan om detta hos 
konferenssekretariatet. Sekretariatet skall överlämna 
anmälningshandlingen till generaltullstyrelsen. 

4 § Ytterligare föreskrifter om verkställigheten av lagen (1983:1000) 
om immunitet och privilegier för konferensen om förtroende- och 
säkerhetsskapande åtgärder och nedrustning i Europa såvitt avser 
befrielse från tull- och andra införselavgifter meddelas av 
generaltullstyrelsen.
Statistiska centralbyråns kungörelse (1983:1126) om procenttal för ändring av vissa underhållsbidrag 

Statistiska centralbyrån förordnar att de underhållsbidrag som avses i 
lagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag inte skall ändras 
under tiden den 1 februari 1984 till den 31 januari 1985.
Försäkringsinspektionens Kungörelse (1983:1127) om ändring av vissa skadelivräntor

Försäkringsinspektionen får meddela att nedan berörda livräntor fr. o. 
m. den 1 februari 1984 skall ökas enligt följande: 

1.  Livräntor föranledda av händelser, inträffade före utgången av år 
    1973. 

1.1 Ytterligare indextillägg till trafiklivränta utgår inte (jfr SFS 
    1973:216, 217 och 1981:1193). 

1.2 Ytterligare indextillägg till skadelivränta som utgår av 
    statsmedel utgår inte (jfr SFS 1973:218 och 1981:1214). 

1.3 Annan ansvarslivränta -- än trafiklivränta och statlig 
    skadelivränta -- ökas med ytterligare indextillägg, 
    utgörande 5 % (jfr SFS 1973:214 och 1981:1195). 

Under 1.3 angivna indextillägg skall utgå till livräntor som 
fastställts före den 1 februari 1984. 

2.  Livräntor föranledda av händelser, inträffade efter utgången av år 
    1973. 

2.1 Skadeståndslivränta ökas med 5 %. Ändringen avser alla livräntor 
    enligt lagen (1973:213 och 1981:1194) om ändring av 
    skadeståndslivräntor som fastställts före den 1 februari 
    1984 samt livräntor enligt lagen som genom dom fastställts 
    senare, om första domstols dom i målet meddelats före nämnda dag. 

Enligt 9 § trafikskadelagen (1975:1410) äger vad sålunda förordnats 
tillämpning även ifråga om trafikskadeersättning i form av livränta.
Förordning (1983:124) om Kustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning

1 § Kustbevakningen skall medverka vid övervakningen av
efterlevnaden av de föreskrifter som avses i 1 § lagen
(1982:395) om Kustbevakningens medverkan vid polisiär
övervakning. Förordning (1988:486).

2 § De befogenheter som anges i 2-4 §§ lagen (1982:395) om
Kustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning får utövas
av

1. chefen för Kustbevakningen

2. chef vid regional ledning vid Kustbevakningen,

3. annan tjänsteman vid Kustbevakningen som handhar operativa
övervakningsuppgifter.

Befogenheterna får dock utövas endast av de tjänstemän som
genomgått av Kustbevakningen föreskriven utbildning för detta
ändamål. Förordning (1988:486).

3 § För kustbevakningstjänstemän som utför övervakning enligt
1 § gäller 10, 13 och 14 §§ polisförordningen (2014:1104).

Om kustbevakningstjänstemän får kännedom om ett brott mot
någon av de föreskrifter som avses i 1 §, ska de lämna en
rapport om detta till sin förman så snart som möjligt.
Rapporteftergift får lämnas under samma förutsättningar som
anges i 9 § andra stycket polislagen (1984:387).
Förordning (2014:1214).

4 § Kustbevakningen meddelar efter samråd med
Polismyndigheten de ytterligare föreskrifter som behövs för
verkställighet av lagen (1982:395) om Kustbevakningens
medverkan vid polisiär övervakning och denna förordning.
Förordning (2014:1214).
Förordning (1983:13) om särskild höjning av låneunderlaget för bostadslån i vissa fall

I fråga om sådana ärenden om bostadslån, i vilka preliminärt beslut om 
lån har meddelats före den 1 januari 1983, får låneunderlaget höjas 
med ett belopp som motsvarar den beräknade merkostnad som belöper på 
låneunderlaget och som uppkommer till följd av höjningen av 
mervärdeskatt enligt lagen (1982:1184) om ändring i lagen (1968:430) 
om mervärdeskatt. Om bostadslånet avser ett småhus som skall bebos av 
lånesökanden, får låneunderlaget höjas på samma sätt, under 
förutsättning att beslut om lån har meddelats under tiden den 1 
oktober--31 december 1982. 

Föreskrifter för tillämpningen av denna förordning meddelas av 
bostadsstyrelsen.
Förordning (1983:138) om minnesmynt på tvåhundra kronor

1 § Med anledning av att det innevarande år är tio år sedan Konung
Carl XVI Gustafs trontillträde år 1973 skall minnesmynt med ett
namnvärde av tvåhundra kronor tillverkas.

2 § Minnesmyntet skall tillverkas av en legering som består av 925
tusendelar silver och 75 tusendelar koppar samt ha en vikt av 27,03
gram och en diameter av 36 millimeter. Avvikelsen från den nominella
vikten får vid uppvägning av 100 mynt vara högst 27 gram.

3 § Minnesmyntet skall ha följande prägel. På framsidan Konung Carl
XVI Gustafs bild, profil, vänster sida, omgiven upptill av orden "CARL
XVI GUSTAF" och nedtill av orden "SVERIGES KONUNG I 10 ÅR". På höger
sida under bilden konstnärens signatur "MN". På frånsidan stora
riksvapnet utan vapenmantel, ovanför vapnet "1983" och nedanför vapnet
"200 KR" omgivet av till vänster "E", som anger myntningsorten, och
till höger "U", som utgör initialbokstaven i myntdirektörens
efternamn. Randen skall vara slät.
Förordning (1983:139) om tillämpning av en överenskommelse den 8 juli 1982 mellan Sveriges regering och Ungerns regering om tillhandahållande av sjukvårdsförmåner

Den överenskommelse mellan Sveriges regering och Ungerns regering om
tillhandahållande av sjukvårdsförmåner som har undertecknats den 8
juli 1982 skall gälla här i riket från och med den 1 maj 1983.

Överenskommelsen bifogas denna förordning i engelsk originaltext och i
svensk översättning.

Riksförsäkringsverket skall för svensk del vara behörig myndighet för
tillämpningen av överenskommelsen.
Förordning (1983:140) om statsbidrag för omhändertagande av oljeavfall m.m. från fartyg

1 § Enligt denna förordning lämnas statsbidrag till innehavare 
av en hamn för att ta om hand oljeavfall och rester av andra 
skadliga ämnen från fartyg som ska forslas bort enligt 4 kap. 
8 § avfallsförordningen (2020:614). Det gäller dock inte i 
fråga om toalettavfall eller fast avfall.
Förordning (2020:687).

2 § Bidrag får lämnas för den del av kostnaderna för omhändertagandet av
avfallet som överstiger ett belopp som motsvarar 3 procent av hamnens
intäkter av fartygs- och varuhamnavgifter eller därmed jämförbara
avgifter eller av motsvarande intäkter. För att bidrag skall lämnas
måste dock avfall ha omhändertagits i större omfattning än det funnits
anledning att räkna med med hänsyn till inriktningen av verksamheten i
hamnen och godsomsättningen i denna.

3 § Ansökan om bidrag prövas av Sjöfartsverket.

Bidrag betalas ut av Sjöfartsverket i efterskott för kalenderår.

4 § Sjöfartsverkets beslut får överklagas hos regeringen genom besvär.

5 § Föreskrifter för verkställigheten av denna förordning meddelas av
Sjöfartsverket.
Lag (1983:147) om förbud under viss tid mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur och svin

1 § För att motverka överskott inom jordbrukets animalieproduktion är 
nybyggnad av djurstallar för nötkreatur och svin förbjuden intill 
utgången av juni 1989. Lag (1988:1599).

2 § Med nybyggnad avses i denna lag 

uppförande av en helt ny byggnad, 

till- eller påbyggnad av en befintlig byggnad, 

ombyggnad eller någon annan ändring av en byggnads yttre eller inre 
utförande som är så genomgripande att ändringen kan anses jämförlig med 
ombyggnad, 

inredande till stall av en byggnad som förut varit använd till något 
annat ändamål. 

Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, lantbruksstyrelsen får 
meddela föreskrifter om undantag från lagens tillämpning på nybyggnad av 
mindre omfattning. 

3 § Lantbruksstyrelsen eller, efter styrelsens bestämmande, 
lantbruksnämnden får medge undantag från 1 §, om det finns särskilda 
skäl. 

4 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 § eller 
åsidosätter villkor som har meddelats vid medgivande av undantag enligt 
3 § döms till böter. 

5 § Lantbruksnämndens beslut enligt denna lag får överklagas hos 
lantbruksstyrelsen genom besvär. Lantbruksstyrelsens beslut får 
överklagas hos regeringen genom besvär.