Lag (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m.

Allmänna bestämmelser

1 § I denna lag finns bestämmelser om läkemedelsförmåner, 
prisreglering av läkemedel och andra varor, utbyte av 
läkemedel och därmed sammanhängande frågor.
Lag (2018:1237).

2 § Med läkemedel avses i denna lag sådana läkemedel enligt
läkemedelslagen (2015:315) som är avsedda att tillföras
människor. Lag (2015:319).

3 § Det som i denna lag sägs om regioner gäller även kommuner 
som inte ingår i en region. Lag (2019:911).

Förmånsberättigade personer

4 § Rätt till förmåner enligt denna lag har

1. den som är bosatt i Sverige,

2. den som, utan att vara bosatt här, har rätt till 
vårdförmåner i Sverige vid sjukdom eller moderskap enligt vad 
som följer av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 
nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala 
trygghetssystemen, och

3. den som avses i 5 kap. 7 § första stycket 
socialförsäkringsbalken och som omfattas av nämnda 
förordning.

Rätt till förmåner enligt 5 och 20 §§ med undantag för varor 
som avses i 18 § andra punkten har även den som i annat fall, 
utan att vara bosatt i Sverige, har anställning här.
Lag (2017:49).

Läkemedelsförmånernas innehåll

5 § Med läkemedelsförmåner enligt denna lag avses ett skydd
mot höga kostnader vid inköp av sådana förmånsberättigade
varor som avses i 15–18 §§. Förmånerna innebär en reducering
av den enskildes kostnader för sådana varor.

Kostnadsreduceringen beräknas på den sammanlagda kostnaden
för varor som den förmånsberättigade köper under ett år
räknat från det första inköpstillfället. Reduceringen lämnas
vid varje inköpstillfälle på grundval av den sammanlagda
kostnaden för de dittills och vid tillfället inköpta varorna.

Den förmånsberättigade ska under ettårsperioden sammanlagt
inte betala mer än ett belopp som motsvarar 0,05 gånger
prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste
femtiotal kronor (kostnadstaket).

Så länge den sammanlagda kostnaden för varor enligt andra
stycket inte överstiger ett belopp som motsvarar 0,5 gånger
kostnadstaket lämnas ingen kostnadsreducering. När den
sammanlagda kostnaden överstiger detta belopp, utgör
kostnadsreduceringen

1. 50 procent av den del som överstiger 0,5 gånger men inte
0,954 gånger kostnadstaket,

2. 75 procent av den del som överstiger 0,954 gånger men inte
1,773 gånger kostnadstaket, och

3. 90 procent av den del som överstiger 1,773 gånger men inte
2,454 gånger kostnadstaket.

När den sammanlagda kostnaden överstiger ett belopp som
motsvarar 2,454 gånger kostnadstaket är den
förmånsberättigade befriad från att betala ytterligare
kostnader under den resterande delen av ettårsperioden.

Andra–femte styckena gäller inte varor som är kostnadsfria
enligt 19  §. Lag (2015:968).

5 a § Vid beräkning av kostnadsreducering enligt 5 § ska
sådana belopp som enligt 9 § andra stycket lagen (2013:513) om
ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land
inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet har lagts till
grund för bestämmandet av en beslutad ersättning medräknas.

Första stycket gäller inte sådana kostnader som avser
livsmedel för särskilda näringsändamål. Lag (2013:516).

6 § Föreskrifterna i 5 § tillämpas i fråga om ett läkemedel som
ingår i läkemedelsförmånerna om det har förskrivits för
människor av läkare, tandläkare, sjuksköterska, barnmorska
eller legitimerad tandhygienist i syfte att förebygga, påvisa,
lindra eller bota sjukdom eller symtom på sjukdom eller i
likartat syfte och under förutsättning att receptet är försett
med en kod som identifierar den arbetsplats som
receptutfärdaren tjänstgör vid (arbetsplatskod).

Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket

7 § Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket beslutar om 
ett läkemedel eller en vara som avses i 18 § ska ingå i 
läkemedelsförmånerna och fastställer inköpspris och 
försäljningspris som, med de undantag som anges i 7 a och 
7 b §§, ska tillämpas av öppenvårdsapoteken.

Det som sägs i första stycket om tillämpningen av fastställda 
priser gäller också när läkemedlet är kostnadsfritt för 
patienten enligt 7 kap. 1 § smittskyddslagen (2004:168).

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om hur inköpspris och försäljningspris 
ska fastställas. Lag (2018:1237).

7 a § Ett öppenvårdsapotek får köpa in läkemedel, som inte är
utbytbara enligt 21 § första stycket, till priser som
understiger det inköpspris som Tandvårds- och
läkemedelsförmånsverket har fastställt enligt 7 §.
Lag (2014:460).

7 b § Ett öppenvårdsapotek får köpa in och sälja
parallellimporterade läkemedel, som är utbytbara enligt 21 §
andra stycket, till priser som understiger det inköpspris
respektive försäljningspris som Tandvårds- och
läkemedelsförmånsverket har fastställt enligt 7 §.
Lag (2014:460).

8 § Den som marknadsför ett läkemedel eller en vara som 
avses i 18 § får ansöka om att läkemedlet eller varan ska 
ingå i läkemedelsförmånerna enligt denna lag. Sökanden ska 
visa att villkoren enligt 15 § är uppfyllda och lägga fram 
den utredning som behövs för att fastställa inköpspris och 
försäljningspris.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om vem som får ansöka om att ett 
läkemedel som får säljas enligt 4 kap. 10 § eller 5 kap. 1 § 
andra stycket läkemedelslagen (2015:315) ska ingå i 
förmånerna.

Den som enligt första stycket ansöker om att ett läkemedel 
som avses i 16 a § första stycket ska ingå i förmånerna får 
även ansöka om att läkemedlet ska omfattas av förmånerna till 
dess att ansökan enligt första stycket har prövats.

Den som, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 
andra stycket, ansöker om att ett läkemedel ska ingå i 
förmånerna ska visa att villkoren i föreskrifter som har 
meddelats med stöd av 16 § andra stycket 1 är uppfyllda. Den 
som enligt tredje stycket ansöker om att ett läkemedel ska 
ingå i förmånerna ska visa att villkoren i föreskrifter som 
har meddelats med stöd av 16 a § andra stycket 1 är 
uppfyllda. Lag (2018:487).

9 § Innan Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket meddelar 
beslut i frågor som avses i 7 § ska sökanden och regionerna 
ges tillfälle till överläggningar med myndigheten.
Lag (2019:911).

10 § Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket får på eget 
initiativ besluta att ett läkemedel eller en annan vara som 
ingår i läkemedelsförmånerna inte längre ska ingå i 
förmånerna.

Innan Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket beslutar att ett 
läkemedel eller en annan vara inte längre ska ingå i 
förmånerna, ska regionerna och den som marknadsför läkemedlet 
eller varan ges tillfälle till överläggningar med myndigheten.
Lag (2024:231).

11 § Om det finns särskilda skäl får Tandvårds- och 
läkemedelsförmånsverket besluta att ett läkemedel eller en 
annan vara ska ingå i läkemedelsförmånerna endast för ett 
visst användningsområde (förmånsbegränsning).

Myndighetens beslut får förenas med andra särskilda 
villkor. Lag (2018:1237).

12 § På begäran av den som marknadsför ett läkemedel eller en 
vara som avses i 18 § ska Tandvårds- och 
läkemedelsförmånsverket besluta att läkemedlet eller varan 
inte längre ska ingå i läkemedelsförmånerna.

På begäran av den som enligt föreskrifter som har meddelats 
med stöd av 8 § andra stycket har ansökt om att ett läkemedel 
ska ingå i förmånerna, får Tandvårds- och 
läkemedelsförmånsverket besluta att läkemedlet inte längre 
ska ingå i förmånerna. Lag (2016:530).

13 § En fråga om ändring av ett tidigare fastställt inköpspris 
eller försäljningspris får, förutom på eget initiativ av 
Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket, tas upp av myndigheten 
på begäran av den som marknadsför läkemedlet eller varan, en 
region eller den som enligt föreskrifter som har meddelats med 
stöd av 8 § andra stycket har ansökt om att läkemedlet ska 
ingå i förmånerna. Den som begär ändringen har även rätt till 
överläggningar med myndigheten. Om överläggningar inte begärs, 
eller om överläggningarna inte leder till en överenskommelse, 
kan myndigheten fastställa det nya inköpspriset eller 
försäljningspriset på grundval av tillgänglig utredning.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om förutsättningar för ändring av 
inköpspris och försäljnings-pris för ett läkemedel som ingår i 
läkemedelsförmånerna om det 

1. har gått 15 år efter det att läkemedlet godkänts för 
försäljning, eller 

2. finns läkemedel som är utbytbara mot läkemedlet och som 
marknadsförs till öppenvårdsapotek i Sverige.
Lag (2019:911).

14 § Ett fastställt inköpspris och försäljningspris för ett
läkemedel eller en vara som avses i 18 § ska inte längre
gälla om godkännandet för försäljning av läkemedlet eller
varan upphör att gälla eller Tandvårds- och
läkemedelsförmånsverket beslutar att läkemedlet eller varan
inte längre ska ingå i läkemedelsförmånerna. Lag (2009:373).

Läkemedel som ingår i läkemedelsförmånerna

15 § Ett receptbelagt läkemedel ska omfattas av 
läkemedelsförmånerna och inköpspris och försäljningspris ska 
fastställas för läkemedlet under förutsättning att

1. kostnaderna för användning av läkemedlet, med beaktande av 
bestämmelserna i 3 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen 
(2017:30), framstår som rimliga från medicinska, humanitära 
och samhällsekonomiska synpunkter, och

2. det inte finns andra tillgängliga läkemedel eller 
behandlingsmetoder som enligt en sådan avvägning mellan 
avsedd effekt och skadeverkningar som avses i 4 kap. 1 § 
första stycket läkemedelslagen (2015:315) är att bedöma som 
väsentligt mer ändamålsenliga. Lag (2017:49).

16 § Ett läkemedel som får säljas enligt 4 kap. 10 § 
eller 5 kap. 1 § andra stycket läkemedelslagen (2015:315) får 
ingå i läkemedelsförmånerna utan att villkoren i 15 § är 
uppfyllda eller att ett pris har fastställts för 
läkemedlet.
Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om

1. villkoren för att ett läkemedel som avses i första stycket 
får ingå i förmånerna, och

2. inköpspris, försäljningspris och ändring av ett tidigare 
fastställt inköpspris och försäljningspris för läkemedlet.
Lag (2018:487).

16 a § Om den som marknadsför ett läkemedel har ansökt om 
att läkemedlet ska omfattas av läkemedelsförmånerna enligt 15 
§ och läkemedlet kan ersätta ett läkemedel som tidigare har 
fått säljas enligt 4 kap. 10 § läkemedelslagen (2015:315) och 
har ingått i förmånerna, får Tandvårds- och 
läkemedelsförmånsverket besluta att läkemedlet ska ingå i 
förmånerna till dess att ansökan har prövats.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om

1. villkoren för att ett läkemedel som avses i första stycket 
får ingå i förmånerna, och

2. inköpspris, försäljningspris och ändring av ett tidigare 
fastställt inköpspris och försäljningspris för läkemedlet.
Lag (2018:487).

16 b § Ett receptbelagt läkemedel mot en smittsam sjukdom
(vaccin) får inte ingå i läkemedelsförmånerna, om sjukdomen
omfattas av ett nationellt vaccinationsprogram enligt
smittskyddslagen (2004:168) och vaccinet är avsett för samma
användningsområde och samma patientgrupp som omfattas av
vaccinationsprogrammet. Lag (2016:530).

17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddelar föreskrifter om förutsättningarna för att ett visst
receptfritt läkemedel eller en viss grupp av sådana läkemedel
skall ingå i läkemedelsförmånerna.

Andra varor som ingår i läkemedelsförmånerna

18 § Läkemedelsförmånerna ska, när beslut fattas enligt 7 §, 
omfatta

1. varor för vilka det med stöd av 18 kap. 2 § 
läkemedelslagen (2015:315) har föreskrivits att 
läkemedelslagen helt eller delvis ska gälla och som förskrivs 
enbart i födelsekontrollerande syfte av läkare eller 
barnmorskor,

2. förbrukningsartiklar som en förmånsberättigad behöver vid 
stomi och som förskrivs av läkare eller någon annan som 
Socialstyrelsen förklarat har behörighet till sådan 
förskrivning, och 

3. förbrukningsartiklar som en förmånsberättigad på grund av 
sjukdom behöver för att tillföra kroppen ett läkemedel eller 
för egenkontroll av medicinering och som förskrivs av läkare, 
tandläkare eller någon annan som Socialstyrelsen förklarat 
har behörighet till sådan förskrivning. Lag (2015:969).

Särskilda bestämmelser om kostnadsfrihet

19 § Förmånsberättigade varor som avses i 15–18 §§ ska vara 
kostnadsfria för en förmånsberättigad person som vid 
inköpstillfället inte har fyllt 18 år.

Varor som avses i 18 § 1 ska även vara kostnadsfria för en 
förmånsberättigad person som vid inköpstillfället inte har 
fyllt 21 år.

Varor som avses i 18 § 3 ska även vara kostnadsfria för en 
förmånsberättigad person som vid inköpstillfället har fyllt 
18 år. Lag (2016:1284).

Särskilda bestämmelser om vissa varor

20 § Om regeringen föreskriver det, har den som är under 16 år
rätt till reducering av sina kostnader för inköp av sådana
livsmedel för särskilda näringsändamål som förskrivits av
läkare med det belopp som vid varje inköpstillfälle överstiger
120 kronor.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
fastställer villkor för reduceringen av kostnaderna för sådana
livsmedel.

Kostnaderna för livsmedlen får inte räknas samman med köp av
sådana läkemedel, födelsekontrollerande medel och
förbrukningsartiklar som avses i 15 och 18 §§.
Lag (2006:829).

Utbyte av läkemedel

21 § Ett öppenvårdsapotek ska byta ut ett läkemedel som 
har förskrivits inom läkemedelsförmånerna mot det 
tillgängliga läkemedel inom förmånerna som det är utbytbart 
mot och som har lägst fastställt försäljningspris. 

Ett öppenvårdsapotek ska byta ut ett läkemedel som har 
förskrivits inom läkemedelsförmånerna mot något av de 
läkemedel inom förmånerna som är tillgängliga och har ett 
lägre fastställt försäljningspris, när det inom förmånerna 
finns utbytbarhet enbart mellan

1. ett läkemedel och ett eller flera av dess 
parallellimporterade läkemedel, eller

2. ett läkemedels parallellimporterade läkemedel. 

Ett läkemedel får inte bytas ut om

1. förskrivaren på medicinska grunder har motsatt sig ett 
utbyte,

2. den expedierande farmaceuten på öppenvårdsapoteket har 
motsatt sig utbyte av läkemedlet med hänsyn till att det 
finns anledning att anta att ett utbyte skulle innebära 
betydande olägenhet för patienten, eller

3. patienten betalar mellanskillnaden mellan det 
försäljningspris som fastställts för det förskrivna 
läkemedlet och lägsta försäljningspris för det utbytbara 
läkemedel som finns tillgängligt. 

Om något annat utbytbart läkemedel inom förmånerna finns 
tillgängligt, kan utbyte ske mot detta läkemedel, under 
förutsättning att patienten betalar hela kostnaden för det 
läkemedlet.

Ett öppenvårdsapotek ska upplysa patienten om att utbyte 
kommer i fråga och om patientens rätt att mot betalning få 
det förskrivna läkemedlet eller något annat utbytbart 
läkemedel inom förmånerna. När utbyte sker ska 
öppenvårdsapoteket skriftligen underrätta förskrivaren.
Lag (2018:1237).

21 a § Ett öppenvårdsapotek ska byta ut ett läkemedel som 
har förskrivits utanför förmånerna men i övrigt enligt 4 och 
6 §§, mot 

1. det tillgängliga läkemedel inom förmånerna utan 
förmånsbegränsning som det är utbytbart mot och som har lägst 
fastställt försäljningspris, eller

2. något av de tillgängliga läkemedlen inom förmånerna utan 
förmånsbegränsning, när det inom förmånerna finns utbytbarhet 
enbart mellan ett läkemedel och ett eller flera av dess 
parallellimporterade läkemedel, eller mellan ett läkemedels 
parallellimporterade läkemedel. 

Ett läkemedel får inte bytas ut om 

1. förskrivaren på medicinska grunder har motsatt sig ett 
utbyte, 

2. den expedierande farmaceuten på öppenvårdsapoteket har 
motsatt sig utbyte av läkemedlet med hänsyn till att det 
finns anledning att anta att ett utbyte skulle innebära 
betydande olägenhet för patienten, eller

3. patienten betalar hela kostnaden för det förskrivna 
läkemedlet.

Om något annat utbytbart läkemedel inom förmånerna finns 
tillgängligt, kan utbyte ske mot detta läkemedel, under 
förutsättning att patienten betalar hela kostnaden för det 
läkemedlet.

Ett öppenvårdsapotek ska upplysa patienten om att utbyte 
kommer i fråga och om patientens rätt att mot betalning få 
det förskrivna läkemedlet eller något annat utbytbart 
läkemedel inom förmånerna. När utbyte sker ska 
öppenvårdsapoteket skriftligen underrätta förskrivaren.
Lag (2018:1237).

21 b § Ett öppenvårdsapotek ska byta ut ett läkemedel som 
har förskrivits enligt 7 kap. 1 § smittskyddslagen (2004:168) 
mot det läkemedel som utbyte skulle ha skett mot vid ett 
utbyte enligt

1. 21 § första och andra styckena om det förskrivna 
läkemedlet har fastställda priser enligt 7 §, eller 

2. 21 a § första stycket om det förskrivna läkemedlet inte 
har fastställda priser enligt 7 §.

Ett läkemedel får inte bytas ut om

1. förskrivaren på medicinska grunder har motsatt sig ett 
utbyte, eller

2. den expedierande farmaceuten på öppenvårdsapoteket har 
motsatt sig utbyte av läkemedlet med hänsyn till att det 
finns anledning att anta att ett utbyte skulle innebära 
betydande olägenhet för patienten eller i annat fall dröjsmål 
med behandlingen. 

Ett öppenvårdsapotek ska upplysa patienten om att utbyte 
kommer i fråga. När utbyte sker ska öppenvårdsapoteket 
skriftligen underrätta förskrivaren. Lag (2018:1237).

21 c § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om 

1. utbyte mot läkemedel som omfattas av förmånsbegränsningar, 
och

2. utbyte av läkemedel i övrigt.
Lag (2018:1237).

21 d § Den som har ett godkännande för försäljning av ett
läkemedel som har lägst fastställt försäljningspris enligt 21 §
första stycket och har bekräftat att läkemedlet ska vara
tillgängligt ska tillhandahålla läkemedlet till
öppenvårdsapoteken. Lag (2018:1237).

Kostnader för förmåner m.m.

22 § Kostnader för förmåner enligt denna lag ersätts av den 
region inom vars område den berättigade är bosatt. 

Om den berättigade inte är bosatt inom någon regions område, 
ska den region inom vars område den berättigade är 
förvärvsverksam eller, när det gäller en person som är 
arbetslös, den region inom vars område personen är registrerad 
som arbetssökande, svara för kostnader för förmåner enligt 
denna lag. När det gäller den som är berättigad till förmåner 
enligt denna lag i egenskap av familjemedlem till anställd 
eller egenföretagare enligt Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 883/2004, ska i stället den region inom 
vars område den anställde eller egenföretagaren är 
förvärvsverksam eller registrerad som arbetssökande svara för 
kostnaderna för förmånerna. 

I andra fall än som avses i första och andra styckena ersätts 
kostnaderna av den region inom vars område den som förskrivit 
en förmånsberättigad vara har sin verksamhetsort. 
Lag (2019:911).

23 § Rätten till förmåner enligt denna lag prövas av den 
region som enligt 22 § har att svara för kostnaden för 
förmånerna. Lag (2019:911).

Utlämnande av uppgifter

24 § Läkemedelsverket ska på begäran av Tandvårds- och
läkemedelsförmånsverket lämna uppgifter om ett läkemedel till
myndigheten om uppgifterna behövs för prövning enligt denna
lag. Lag (2008:655).

Tillsyn

25 § Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket har tillsyn över
efterlevnaden av denna lag och föreskrifter och villkor som
har meddelats i anslutning till lagen.

Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket har rätt att på
begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för
tillsynen. Myndigheten får meddela de förelägganden och
förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter och
villkor som har meddelats i anslutning till lagen ska
efterlevas. Beslut om föreläggande eller förbud får förenas
med vite. Lag (2009:373).

Sanktionsavgifter

25 a § Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket får ta ut 
en sanktionsavgift av den som

1. har tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek om 
öppenvårdsapoteket inte byter ut läkemedel enligt 
bestämmelserna i 21–21 b §§ eller enligt föreskrifter som har 
meddelats med stöd av 21 c §, eller

2. har ett godkännande för försäljning som inte 
tillhandahåller ett läkemedel enligt 21 d § eller enligt 
föreskrifter som har meddelats i anslutning till 21 d §.

Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket får besluta att ta ut 
sanktionsavgift av någon endast om denne, inom fem år från 
det att överträdelsen ägde rum, har delgetts en underrättelse 
om att myndigheten överväger att fatta ett sådant beslut. 
Innan en sanktionsavgift tas ut ska den som avgiften gäller 
ges tillfälle att yttra sig.

Sanktionsavgiften tillfaller staten.
Lag (2018:1237).

25 b § Sanktionsavgift får tas ut med ett belopp som
fastställs med hänsyn till överträdelsens allvar.

Regeringen får meddela föreskrifter om hur sanktionsavgiftens
storlek ska fastställas. Lag (2014:460).

25 c § Befrielse från sanktionsavgift ska medges helt eller
delvis om det är oskäligt att ta ut sanktionsavgift. Vid
denna bedömning ska särskilt beaktas

1. om överträdelsen berott på en omständighet som den
avgiftsskyldige inte förutsåg eller borde ha förutsett eller
inte kunnat påverka,

2. vad den avgiftsskyldige har gjort för att undvika
överträdelsen, och

3. om överträdelsen i övrigt framstår som ursäktlig.
Lag (2014:460).

25 d § Sanktionsavgift får inte tas ut för en överträdelse
som redan omfattas av ett vitesföreläggande eller
vitesförbud. Lag (2014:460).

Överklagande m.m.

26 § Beslut som Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket eller 
en region i ett enskilt fall meddelar enligt denna lag eller 
enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen får 
överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2019:911).

27 § Andra beslut än beslut om sanktionsavgift som Tandvårds-
och läkemedelsförmånsverket eller allmän förvaltningsdomstol
meddelar enligt denna lag eller enligt en föreskrift som har
meddelats med stöd av lagen ska gälla omedelbart, om inte
annat beslutas. Lag (2014:460).


Övergångsbestämmelser

2002:160

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2002 då lagen
(1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m.
upphör att gälla.

2. Receptbelagda läkemedel och andra varor för vilka
Riksförsäkringsverket fastställt försäljningspris enligt den
äldre lagen skall ingå i läkemedelsförmånerna. Detta gäller
dock inte läkemedel och varor som inte omfattas av
högkostnadsskydd.

3. Ansökningar rörande fastställande av försäljningspris som
vid tidpunkten för ikraftträdandet är anhängiga hos
Riksförsäkringsverket skall därefter handläggas av
Läkemedelsförmånsnämnden. En sådan ansökan skall anses avse en
begäran om att läkemedlet eller varan skall ingå i
läkemedelsförmånerna.

4. Vid överklagande av ett beslut av Riksförsäkringsverket som
har meddelats före ikraftträdandet skall den äldre lagen
tillämpas. Om ett försäljningspris fastställs skall läkemedlet
eller varan ingå i läkemedelsförmånerna.

5. Förmåner som uppkommit för enskild enligt 4 § i den äldre
lagen skall anses som läkemedelsförmåner enligt den nya lagen.

6. Ett recept som utfärdats före ikraftträdandet får expedieras
inom läkemedelsförmånerna trots att det saknar arbetsplatskod.

2002:1145

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003. Den nya
bestämmelsen tillämpas dock för tid från och med den 1 oktober
2002.

2007:250

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007.

2. Beslut om utbytbarhet som har meddelats enligt äldre
bestämmelser gäller fortfarande.

2010:1320

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för den som
omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14
juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet
när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar
flyttar inom gemenskapen.

2011:1577

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2012.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för inköp av
förmånsberättigade varor, om det första inköpstillfället
inträffat före den 1 januari 2012.

2012:927

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för kostnadsbefrielse
som har uppkommit före den 1 januari 2013.

2014:460

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2014.

2. Bestämmelserna om sanktionsavgift ska tillämpas endast på
överträdelser som har ägt rum efter det att de nya
bestämmelserna har trätt i kraft. Bestämmelsen i 25 a §
första stycket 1 tillämpas, i fråga om överträdelser på grund
av att farmaceut har motsatt sig utbyte, endast på
överträdelser som har begåtts från och med den 1 januari
2015.

2015:968

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.

2. En förmånsberättigad person som har fyllt 18 år före den 1
januari 2016 och som vid ikraftträdandet har rätt till
kostnadsreducering med stöd av 5 § sjunde stycket behåller
denna rätt under ett år räknat från första
inköpstillfället.

3. En förmånsberättigad person som fyller
18 år efter den 31 december 2015 och som vid ikraftträdandet
har rätt till kostnadsreducering med stöd av 5 § sjunde
stycket behåller denna rätt efter att ha fyllt 18 år under
ett år räknat från första inköpstillfället.

2018:1237

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2018 i fråga om 7 § 
och i övrigt den 2 juni 2020.