PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Kungörelse (1967:732) om tillämpning av avtal den 29 maj 1961 mellan Sverige och Republiken Sydafrika för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på kvarlåtenskap 

1 § Avtalet den 29 maj 1961 mellan Sverige och Republiken Sydafrika  för 
undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på  kvarlåtenskap 
skall lända till efterrättelse för Sveriges del. /n1/

//n1// Ang. avtalets lydelse se bilaga fogad till 1962:501. 

2 § Anstånd enligt 3 § kungörelsen den 1 december 1967 (nr 721) om  
förfarandet rörande eftergift av arvsskatt eller gåvoskatt vid  
dubbelbeskattning får medges med högst så stor del av skatten, som vid 
proportionell fördelning av hela det beräknade skattebeloppet på den  
egendom, som enligt avtalet skall beskattas i Sverige, och den  egendom, 
som enligt avtalet skall beskattas i Republiken Sydafrika,  kan antagas 
belöpa på sistnämnda egendom (jfr art. IV--IX). 

3 § Om åtgärd av beskattningsmyndighet i Republiken Sydafrika medfört  
beskattning som strider mot avtalets principer, kan den som träffats  av 
beskattningen hos Kungl. Maj:t ansöka om att åtgärd vidtages från  
svensk sida för att undvika sådan beskattning under förutsättning  att 
den avlidne enligt avtalet skall anses ha haft hemvist i Sverige  vid 
sin död (jfr art. XI). 

Ansökan skall göras inom två år efter det sökanden fick kännedom om  den 
slutliga innebörden av beskattningsåtgärden. 

Övergångsbestämmelser 

1967:732 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 januari 1968. 

Kungörelsen och bestämmelserna i avtalet tillämpas på dödsbo efter den 
som avlidit efter den 16 augusti 1962. 

Genom denna kungörelse upphäves kungörelsen den 14 september 1962 (nr  
501) om tillämpning av ett mellan Sverige och Republiken Sydafrika den 
29 maj 1961 ingånget avtal för undvikande av dubbelbeskattning  
beträffande skatter å kvarlåtenskap.
Kungörelse (1967:733) om tillämpning av avtal den 15 maj 1962 mellan Sverige och Israel för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på kvarlåtenskap 

1 § Avtalet den 15 maj 1962 mellan Sverige och Israel för undvikande  av
dubbelbeskattning beträffande skatter på kvarlåtenskap skall lända till
efterrättelse för Sveriges del. /n1/

//n1// Ang. avtalets lydelse i engelsk text och svensk översättning se
bilaga fogad till 1963:34.

2 § Anstånd enligt 3 § kungörelsen den 1 december 1967 (nr 721) om
förfarandet rörande eftergift av arvsskatt eller gåvoskatt vid
dubbelbeskattning får medges med högst så stor del av skatten, som vid
proportionell fördelning av hela det beräknade skattebeloppet på den
egendom, som enligt avtalet skall beskattas i Sverige, och den egendom,
som enligt avtalet skall beskattas i Israel, kan antagas belöpa på
sistnämnda egendom (jfr art. IV--X).

3 § Om åtgärd av beskattningsmyndighet i Israel medfört beskattning  som
strider mot avtalets principer, kan den som träffats av  beskattningen
hos Kungl. Maj:t ansöka om att åtgärd vidtages från svensk sida för att
undvika sådan beskattning under förutsättning att den avlidne enligt
avtalet skall anses ha varit bosatt i Sverige vid sin död (jfr art.
XIII).

Ansökan bör göras inom två år efter utgången av det kalenderår, då
sökanden fick kännedom om beskattningen.

Övergångsbestämmelser

1967:733

Denna kungörelse träder i kraft den 1 januari 1968.

Kungörelsen och bestämmelserna i avtalet tillämpas på dödsbo efter den
som avlidit efter den 30 juni 1961.

Genom denna kungörelse upphäves kungörelsen den 1 mars 1963 (nr 34) om
tillämpning av ett mellan Sverige och Israel den 15 maj 1962 ingånget
avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å
kvarlåtenskap.
Kungörelse (1967:734) om tillämpning av avtal den 21 november 1962 mellan Sverige och Österrike för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på kvarlåtenskap

1 § Avtalet den 21 november 1962 mellan Sverige och Österrike för  
undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på kvarlåtenskap  
skall lända till efterrättelse för Sveriges del. /n1/

//n1// Ang. avtalets lydelse se bilaga fogad till 1963:411. 

2 § Anstånd enligt 3 § kungörelsen den 1 december 1967 (nr 721) om  
förfarandet rörande eftergift av arvsskatt eller gåvoskatt vid  
dubbelbeskattning får medges med högst så stor del av skatten, som vid 
proportionell fördelning av hela det beräknade skattebeloppet på den  
egendom, som enligt avtalet skall beskattas i Sverige, och den egendom, 
som enligt avtalet skall beskattas i Österrike, kan antagas belöpa på 
sistnämnda egendom (jfr art. 4--8). 

3 § Om åtgärd av beskattningsmyndighet i Österrike medfört beskattning 
som strider mot avtalets principer, kan den som träffats av  
beskattningen hos Kungl. Maj:t ansöka om att åtgärd vidtages från  
svensk sida för att undvika sådan beskattning under förutsättning  
antingen att han enligt artikel 3 i avtalet skall anses äga hemvist i  
Sverige eller att den avlidne ägde hemvist i Sverige vid sin död (jfr  
art. 10). 

Ansökan bör göras inom två år efter utgången av det kalenderår, då  
sökanden fick kännedom om beskattningen. 

Övergångsbestämmelser 

1967:734 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 januari 1968. 

Kungörelsen och bestämmelserna i avtalet tillämpas på dödsbo efter den 
som avlidit efter den 10 juni 1963. 

Genom denna kungörelse upphäves kungörelsen den 28 juni 1963 (nr 411)  
om tillämpning av ett mellan Sverige och Österrike den 21 november 1962 
ingånget avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å 
kvarlåtenskap.
Kungörelse (1967:735) om tillämpning av avtal den 25 april 1963 mellan Sverige och Spanien för undvikande av dubbelbeskattning och fastställande av bestämmelser angående ömsesidig handräckning beträffande skatter på kvarlåtenskap 

1 § Avtalet den 25 april 1963 mellan Sverige och Spanien för  undvikande 
av dubbelbeskattning och fastställande av bestämmelser angående 
ömsesidig handräckning beträffande skatter på kvarlåtenskap skall lända 
till efterrättelse för Sveriges del. /n1/

//n1// Ang. avtalets lydelse se bilaga fogad till 1964:97. 

2 § Anstånd enligt 3 § kungörelsen den 1 december 1967 (nr 721) om  
förfarandet rörande eftergift av arvsskatt eller gåvoskatt vid  
dubbelbeskattning får, i fall som avses i artikel 7 § 3 i avtalet,  
medges med högst så stor del av skatten, som vid proportionell  
fördelning av hela det beräknade skattebeloppet på den egendom, som  
enligt avtalet skall beskattas i Sverige, och den egendom, som enligt  
avtalet skall beskattas i Spanien, kan antagas belöpa på sistnämnda  
egendom. I övriga fall får anstånd icke medges med högre belopp än det 
lägsta av följande belopp, nämligen antingen den spanska skatt, som  
erlagts eller kan antagas komma att erläggas för egendom som enligt  
artikel 4 eller 5 i avtalet skall beskattas i Spanien, eller den del av 
den svenska arvsskatten som vid proportionell fördelning belöper på 
samma egendom. 

3 § Om åtgärd av beskattningsmyndighet i Spanien medfört eller kan  
komma att medföra beskattning som strider mot avtalets principer, kan  
den som träffats av beskattningen hos Kungl. Maj:t ansöka om att åtgärd 
vidtages från svensk sida för att undvika sådan beskattning under 
förutsättning antingen att han är svensk medborgare eller att den 
avlidne hade hemvist i Sverige vid sin död (jfr art. 11). 

Ansökan bör göras inom två år efter utgången av det kalenderår, då  
sökanden fick kännedom om beskattningen. 

Övergångsbestämmelser 

1967:735 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 januari 1968. 

Kungörelsen och bestämmelserna i avtalet tillämpas på dödsbo efter den 
som avlidit efter den 28 januari 1964. 

Genom denna kungörelse upphäves kungörelsen den 10 april 1964 (nr 97)  
om tillämpning av ett mellan Sverige och Spanien den 25 april 1963  
ingånget avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å 
kvarlåtenskap.
Kungörelse (1967:76) om räntan på vissa lån med statlig kreditgaranti

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att räntan på lån som avses i 
kungörelserna den 11 oktober 1946 (nr 676) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den, som avlagt akademisk eller därmed 
jämförlig examen, den 30 april 1948 (nr 210) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den som genomgått polisskola, den 16 juni 1950 
(nr 469) angående studielån med statlig kreditgaranti, den 30 juni 1952 
(nr 570) angående studielån med statlig kreditgaranti åt s.k. 
flyktingstudenter, den 31 maj 1957 (nr 276) med särskilda bestämmelser 
om studielån åt flyktingstudenter och den 30 juni 1959 (nr 436) med 
särskilda bestämmelser om studielån åt vissa utländska studerande, de 
båda sistnämnda kungörelserna i vad de avse studielån med statlig 
kreditgaranti, från och med den 1 april 1967 tills vidare skall utgöra 
5,5 procent.
Kungörelse (1967:845) om införsel och användning av reservdelar och tillbehör till luftfartyg utan hinder av patent

Har upphävts genom förordning (2024:1021).
Kungl. Maj:t har, med stöd av 5 § andra stycket patentlagen 
den 1 december 1967 (nr 837), funnit gott förordna, att 
reservdelar och tillbehör till luftfartyg får utan hinder av 
patent införas till riket och användas här för reparation av 
luftfartyg, hemmahörande i främmande stat som är ansluten till 
Chicagokonventionen den 7 december 1944 angående internationell 
civil luftfart och dessutom antingen är ansluten till 
Pariskonventionen den 20 mars 1883 för skydd av den 
industriella äganderätten eller har en patentlagstiftning 
vilken erkänner uppfinning som gjorts av medborgare i annan 
till Chicagokonventionen ansluten stat och lämnar 
tillfredsställande skydd åt sådan uppfinning.
Lag (1967:866) med anledning av sammanslagning av medicinalstyrelsen,medicinalstyrelsens sjukvårdsberedskapsnämnd och socialstyrelsen

Vad i lag eller annan författning föreskrives om medicinalstyrelsen
eller medicinalstyrelsens sjukvårdsberedskapsnämnd skall i stället avse
socialstyrelsen.
Kungörelse (1967:895) om ersättning till nämndemän för vissa syner och besiktningar

1  § Nämndeman äger för biträde vid syn eller besiktning i fråga om hus
eller annan  byggnad, som tillhör staten, erhålla dagarvode samt
resekostnadsersättning och traktamente.

2  § Dagarvode utgår med 100 kronor för varje förrättningsdag. Sådant
arvode utgår även för varje särskild resdag, varunder minst åtta timmar
mellan klockan 6 och klockan 24 tagits i anspråk för resa. Kungörelse
(1974:741).

3  § Resekostnadsersättning och traktamente utgår enligt allmänna
resereglementet (1952:735). Resekostnadsersättning utgår enligt
reseklass B. Kungörelse (1974:741).

4  § Beträffande räkning på dagarvode samt utbetalning och slutligt
gäldande av arvodet gäller vad i motsvarande hänseenden är föreskrivet
om resekostnadsersättning och traktamente.
Kungörelse (1967:907) om räntan på vissa lån med statlig kreditgaranti

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att räntan på lån som avses i 
kungörelserna den 11 oktober 1946 (nr 676) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den, som avlagt akademisk eller därmed 
jämförlig examen, den 30 april 1948 (nr 210) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den som genomgått polisskola, den 16 juni 1950 
(nr 469) angående studielån med statlig kreditgaranti, den 30 juni 1952 
(nr 570) angående studielån med statlig kreditgaranti åt s.k. 
flyktingstudenter, den 31 maj 1957 (nr 276) med särskilda bestämmelser 
om studielån åt flyktingstudenter och den 30 juni 1959 (nr 436) med 
särskilda bestämmelser om studielån åt vissa utländska studerande, de 
båda sistnämnda kungörelserna i vad de avser studielån med statlig 
kreditgaranti, från och med den 1 januari 1968 tills vidar skall utgöra 
6,5 procent.
Sjöfartsstyrelsens Meddelande (1968:115) om ändrade sjöräddningssignaler 

Sjöfartsstyrelsen har genom meddelande den 17 januari 1968 (A nr 2 
1968) utfärdat nya bestämmelser om sjöräddningssignaler. De i 
meddelandet föreskrivna signalerna ersätter de 
''Sjöräddningssignaler'' som är beskrivna i lotsstyrelsens kungörelse 
den 2 juni 1954 angående sjöräddningsstationer och deras utrustning, 
anvisningar för räddningsföretag med raketapparat samt 
sjöräddningssignaler.
Kungörelse (1968:128) om nya sedlar på tio kronor

Kungl. Maj:t har, på framställning av fullmäktige i riksbanken, funnit 
gott kungöra, att med anledning av riksbankens 300-årsjubileum sedlar  
på tio kronor av ny typ, godkänd av fullmäktige, kommer att i  
begränsad upplaga från riksbanken utlämnas i allmänna rörelsen från  
och med dag som fullmäktige bestämmer. 

Den nya sedeln har följande storlek, beskaffenhet och utseende. 

/k/ Storlek /-k/ 

Sedeln är 120 mm lång och 68 mm bred. 

/k/ Tryck /-k/ 

På sedelns /k/ framsida /-k/ finns ytterst till vänster en talong som  
omfattar ungefär en fjärdedel av sedelns yta. Framsidan är, frånsett  
ytterkanterna, större delen av talongen och vissa mindre partier i  
mitten av sedeln, försedd med tryck. 

På högra delen av tryckytan finns mot bakgrund av en bild av bankens  
första sigill "Svea" i sittande ställning med lilla riksvapnet. Hon  
stöder sin vänstra armbåge mot en kvadersten med symboler för de fyra  
riksstånden. På stenen ligger två korslagda ymnighetshorn och vid  
dess bas ett lejon. Under detta parti står "HINC SECVRITAS ET ROBVR". 

På vänstra delen av tryckytan finns i konstgravyr en rosett omgiven av 
lagerkvistar och andra ornament. I rosettens mitt står valörsiffran  
10. Under denna står tvärs över ornamenten och rosettens nedre del  
"KRONOR". Därunder är tvärs över de nedre ornamenten namnen Per  
Åsbrink och Erik Wärnberg tryckta i faksimil. 

Upptill på sedeln finns konstgraverade ornament. Tvärs över dessa och  
den övre delen av sigillet finns texten SVERIGES RIKSBANK 1668-1968. 

I sedelns övre vänstra och nedre högra hörn finns valörsiffran 10.  
Nedtill på talongen är sedelns tryckår och nummer angivna. 

På sedelns högra sida är trycket huvudsakligen i blå färg. Ornamenten  
kring rosetten är i röd och grön färg samt violett färg i två nyanser. 
Rosetten och övriga ornament är i blå, grön, gul och röd färg. Tryckår 
är i grön och nummer i rödviolett färg. 

På sedelns /k/ baksida /-k/ finns ytterst till höger en talong med  
valörsiffran 10 upptill och nedtill. Baksidan upptager i övrigt en  
bild av Gamla Bankohuset vid Järntorget i Stockholm. Under bilden  
finns texten ". . . skolandes thenne Sedel gälla i hwars hand then  
finnes, och af Banquen wid upwisandet betald warda." 

Längs sedelns vänstra kortsida och nedre långsida finns konstgraverade 
ornament. I en konstgraverad rosett i sedelns övre vänstra hörn finns  
valörsiffran 10. 

Torgbilden och texten därunder är i rödviolett färg. I övrigt är  
baksidan i blå och orange färg. 

/k/ Papper /-k/ 

Papperet är svagt blåtonat ock i talongen försett med ett vattenmärke  
som sett från sedelns framsida återger Karl XI:s krönta namnchiffer.
Lag (1968:131) om vissa kommunala befogenheter inom turistväsendet

Kommun får vidtaga åtgärder för uppförande och drift av turistanläggningar
i den mån det är påkallat för att främja turistväsendet inom kommunen.
Kungörelse(1968:147)om den centrala  tillsynen över vissa anstalter 

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att socialstyrelsen skall vara
huvudtillsynsmyndighet för dels de epileptikeranstalter som
avses i övergångsbestämmelserna till kungörelsen den 26 april 1967 (nr
131) om statsbidrag till viss hälso- och sjukvård, dels anstalter
för psykopatiska och nervösa barn. Skolöverstyrelsen har
tillsyn över undervisning som bedrives vid anstalterna.
Kungörelse (1968:150) angående begränsning  av tillämpningen av andra stycket övergångsbestämmelserna till lagen den 16 juni 1966 (nr 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall 

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att psykiskt utvecklingsstörd ej
får intagas på sjukhus för sluten psykiatrisk vård med stöd av
bestämmelserna i andra stycket övergångsbestämmelserna till lagen den 16
juni 1966 (nr 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall.
Vad nu sagts gäller icke återintagning efter utskrivning på försök.
Förordning (1968:226) om rätt för Konungen att medge tull- och skattefrihet  m.m. för anläggning som uppföres vid rikets gräns 

Konungen får medge frihet från tull och skatt eller annan avgift till 
tullverket på grund av införsel för material, maskiner och andra 
hjälpmedel samt driv- och smörjmedel och elektrisk kraft, som användes 
vid uppförande, underhåll och drift av sådan allmän anläggning vid 
rikets gräns som är gemensam med annat nordiskt land, samt från skatt 
för tjänster vid uppförande, underhåll och drift av sådan anläggning.
Lag (1968:278) om förnyelse av vissa inteckningar för nyttjanderätt, avkomsträtt och servitut

1 § Inteckning som beviljats före den 1 januari 1918 för
nyttjanderätt, avkomsträtt eller servitut förfaller sista
inskrivningsdagen år 1970, om ej inteckningen förnyas efter ansökan i
den ordning som anges i 2 §.

Besvärar inteckningen flera fastigheter och förnyas den i fråga om
endast någon eller några av dem, förfaller inteckningen beträffande
den eller de övriga fastigheterna.

2 § Ansökan om förnyelse göres av rättighetshavaren eller annan, vars
rätt beröres, hos inskrivningsdomaren senast på sista
inskrivningsdagen år 1970. Därvid skall lämnas uppgift om inteckningen
och den eller de fastigheter i vilka inteckningen skall förnyas.

3 § Bestämmelserna i 1 och 2 §§ äger motsvarande tillämpning på
ansökan om inteckning som förklarats vilande före den 1 januri 1918
och ej beviljats efter nämnda dag.

4 § Denna lag gäller ej beviljad eller sökt inteckning för sådant
servitut som avses i 7 a § lagen den 14 juni 1907 (nr 36 s. 25) om
servitut.
Kungörelse (1968:36) om räntan på vissa lån med statlig kreditgaranti

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att räntan på lån som avses i 
kungörelserna den 11 oktober 1946 (nr 676) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den, som avlagt akademisk eller därmed 
jämförlig examen, den 30 april 1948 (nr 210) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den som genomgått polisskola, den 16 juni 1950 
(nr 469) angående studielån med statlig kreditgaranti, den 30 juni 1952 
(nr 570) angående studielån med statlig kreditgaranti åt s.k. 
flyktingstudenter, den 31 maj 1957 (nr 276) med särskilda bestämmelser 
om studielån åt flyktingstudenter och den 30 juni 1959 (nr 436) med 
särskilda bestämmelser om studielån åt vissa utländska studerande, de 
båda sistnämnda kungörelserna i vad de avser studielån med statlig 
kreditgaranti, från och med den 1 mars 1968 tills vidare skall utgöra 6 
procent.
Lag (1968:361) om avgift vid införsel av vissa bakverk

1 § Införs till landet rån (wafers), söta kex och småkakor som
innehåller choklad och är hänförliga till tulltaxenr 19.05 tulltaxelagen
(1987:1068), skall särskild avgift erläggas till staten. Avgiften
erläggs till tullmyndigheten. Tullagen (1987:1065) gäller i fråga om
avgiften.

Första stycket gäller inte sådana rån (wafers), söta kex eller småkakor
som är skattepliktiga enligt lagen (1941:251) om särskild varuskatt. Lag
(1987:1235).

2 § Avgiften utgår med 5 kronor per kilogram choklad som ingår i varan.
Lag (1980:975).

3 § I denna lag avses med choklad sådan choklad som är skattepliktig
enligt lagen (1941:251) om särskild varuskatt. Lag (1980:975).

4 § har upphävts genom lag (1973:991).

5 § har upphävts genom lag (1980:975).

Övergångsbestämmelser

1990:593

Lagen tillämpas fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till
tiden före den 1 januari 1993.
Köttbesiktningskungörelse (1968:406)

5 § För att täcka statsverkets kostnader för köttbesiktning vid
kontrollslakteri skall slakteriets innehavare betala avgifter enligt
bestämmelser som meddelas av statens livsmedelsverk efter samråd med
riksrevisionsverket. Förordning (1986:132).
Förordning (1968:41) med särskilda  bestämmelser om insättning på skogskonto 

Utan hinder av 2 § första stycket a)--c) förordningen den 27 mars 1954 
(nr 142) om taxering för inkomst av medel, som insatts å skogskonto, 
får skattskyldig, som med intyg från skogsvårdsstyrelsen i länet visar 
att skog stormfällts i avsevärd omfattning under år 1966 eller 1967 på 
viss fastighet, beträffande den förvärvskälla vari fastigheten ingår 
för beskattningsåren 1967, 1968 och 1969 åtnjuta uppskov med högst ett 
belopp, motsvarande summan av 

a) åttio procent av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen 
för skog som avyttrats genom upplåtelse av avverkningsrätt, 

b) femtio procent av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen 
för avyttrade skogsprodukter, 

c) femtio procent av saluvärdet av skogsprodukter som under 
beskattningsåret uttagits för förädling i egen rörelse.
Kungörelse (1968:439) om ersättning av statsmedel vid vissa atomolyckor

1 § Inträffar under tiden till dess Danmark och Norge blivit bundna av 
den i Bryssel den 31 januari 1963 avslutade tilläggskonventionen till 
den i Paris den 29 juli 1960 avslutade konventionen om skadeståndsansvar 
på atomenergins område atomolycka i den atomanläggning som enligt Kungl. 
Maj:ts tillstånd den 1 april 1966 är under uppförande vid Simpevarp i 
Kalmar län, utgår ersättning av statsmedel för atomskada i följd av 
olyckan med de belopp som anläggningens innehavare, utöver de 
ersättningsbelopp som det åligger denne att betala enligt 
atomansvarighetslagen den 8 mars 1968 (nr 45), skulle ha varit skyldig 
att utge, om det för anläggningsinnehavaren enligt 17 § 
atomansvarighetslagen gällande ansvarighetsbeloppet utgjort ett belopp 
motsvarande 15 miljoner sådana betalningsenheter som avses i 31 § 
atomansvarighetslagen. 

2 § Inträffar under tiden till dess 29-31 §§ atomansvarighetslagen 
träder i kraft atomolycka som avses i 1 §, utgår ersättning av 
statsmedel för atomskada i följd av olyckan med belopp som staten skulle 
ha varit skyldig att betala, om nämnda paragrafer i 
atomansvarighetslagen varit i kraft men det i 31 § första stycket nämnda 
lag föreskrivna beloppet utgjort 70 miljoner sådana betalningsenheter 
som avses i sistnämnda lagrum. 

Vid tillämpning av första stycket och 29-31 §§ atomansvarighetslagen 
anses som stat vilken tillträtt tilläggskonventionen varje stat som 
ratificerat eller anslutit sig till konventionen senast nittio dagar 
före den dag då atomolyckan inträffade. 

3 § Fråga om ersättning enligt denna kungörelse prövas av Kungl. Maj:t.
Kungörelse (1968:453) om placering  av donations- och fondmedel som  förvaltas av statlig myndighet 

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna som följer.

1 § Denna kungörelse är tillämplig på donations- och fondmedel, vilka
förvaltas av annan statlig myndighet än domkapitel, universitet eller
högskola och för vilka Kungl. Maj:t ej meddelat särskilda
bestämmelser.

Om för viss fond uttryckliga bestämmelser om tillgångarnas placering
är meddelade i donationsurkund skall dessa bestämmelser gälla utan
hinder av här meddelade föreskrifter.

2 § Myndighet får placera de förvaltade medlen i

a) obligationer

utfärdade eller garanterade av staten eller av kommun eller därmed
jämförlig samfällighet inom riket

utfärdade av allmän kassa eller inrättning, vars reglemente
fastställts av Kungl. Maj:t, eller kreditaktiebolag,

b) andra skuldförbindelser

för vilka staten, kommun eller därmed jämförlig samfällighet inom
riket svarar som löftesman eller garant

för vilka säkerheten utgöres av obligationer, som anges under a, eller
av inteckning i jordbruks-, affärs- eller bostadsfastighet eller
tomträtt till sådan fastighet inom sjuttiofem procent av ett efter
expertvärdering godkänt uppskattningsvärde av den fasta egendomen
eller tomträtten,

c) fordringar hos riksbanken, riksgäldskontoret, svenskt
bankaktiebolag, sparbank, postbanken eller centralkassa för
jordbrukskredit.

3 § Till skyddande av fordran får myndighet på offentlig auktion eller
fondbörs inköpa egendom, som är utmätt eller pantsatt för fordringen.
Egendom, som inköpts till skyddande av fordran, skall avyttras så
snart lämpligen kan ske om den ej utgöres av tillgång, vari
myndigheten får placera medel.
Kungörelse (1968:462) med vissa bestämmelser  om kompletteringstrafik med personbil 

1 § Utan hinder av 8 och 9 §§ förordningen angående yrkesmässig
automobiltrafik m.m. får infordrande av yttranden inskränkas eller
underlåtas, om ansökan om trafiktillstånd avser sådan tidtabellsenlig
kompletteringstrafik med personbil som anordnas på grund av avtal med
kommun eller landstingskommun för person- och godsbefordran eller
endast godsbefordran på viss vägsträcka. Motsvarande gäller om ansökan
avser tillstånd att i kompletteringstrafik med personbil använda
släpfordon för godsbefordran.

2 § I samband med tillstånd att bedriva trafik som avses i 1 § får, om
inte särskilda omständigheter föranleder annat, medges befrielse från
skyldigheten att iakttaga föreskrifterna i 23, 25 och 29 §§
förordningen (1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik m.m. och
vad som särskilt föreskrivits om lämplighetsbesiktning och trafikkort.
Kungörelse (1973:107).
Kungörelse (1968:477) med tillämpningsföreskrifter  till förordningen den 6 juni 1968 (nr 276) om uppskov  i vissa fall med beskattning av realisationsvinst 

Kungl. Maj:t har, med stöd av 9 § förordningen den 6 juni 1968 om 
uppskov i vissa fall med beskattning av realisationsvinst, funnit gott 
förordna som följer. 

Beslut om uppskov enligt förordningen den 6 juni 1968 om uppskov i 
vissa fall med beskattning av realisationsvinst antecknas i liggare, 
som avses i 57 § 1 mom. andra punkten taxeringskungörelsen den 27 juni 
1957 (nr 513). 

Underrättelse om beslutet skall i förekommande fall sändas till 
länsstyrelsen i det län där fastighet, som förvärvats i stället för 
den med beslutet avsedda fastigheten, är belägen. Hos nämnda 
länsstyrelse skall göras anteckning motsvarande den som avses i 
föregående stycke.
Kungörelse (1968:499) om räntan på vissa lån med statlig kreditgaranti

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att räntan på lån som avses i 
kungörelserna den 11 oktober 1946 (nr 676) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den, som avlagt akademisk eller därmed 
jämförlig examen, den 30 april 1948 (nr 210) angående statlig 
kreditgaranti för lån åt den som genomgått polisskola, den 16 juni 1950 
(nr 469) angående studielån med statlig kreditgaranti, den 30 juni 1952 
(nr 570) angående studielån med statlig kreditgaranti åt s.k. 
flyktingstudenter, den 31 maj 1957 (nr 276) med särskilda bestämmelse om 
studielån åt flyktingstudenter och den 30 juni 1959 (nr 436) med 
särskilda bestämmelser om studielån åt vissa utländska studerande, de 
båda sistnämnda kungörelserna i vad de avser studielån med statlig 
kreditgaranti, från och med den 1 november 1968 tills vidare skall 
utgöra 5,5 procent.
Kungörelse (1968:517) om ändring i slutprotokollet till avtalet den 21 december 1949 mellan Sverige och Finland för undvikande av dubbelbeskattning  beträffande skatter å inkomst och förmögenhet 

/Författningens text finns bara i tryckt version/
Kungörelse (1968:536) om ny internationell signalbok för sjöfarten

Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att den av Mellanstatliga
rådgivande sjöfartsorganisationen (IMCO) år 1965 godkända
internationella signalboken (ISB 1965) från och med den 1 april 1969
skall användas, dels på svenskt örlogsfartyg enligt föreskrifter som
meddelas av Kungl. Maj:t, dels på övriga svenska fartyg som skall vara
utrustade med internationell signalbok.

Kungörelsen den 10 november 1933 (nr 610) angående ny internationell
signalbok skall samtidigt upphöra att gälla.
Förordning (1968:575) om fusion inom  stadshypoteks- och bostadskreditinstitutionerna

1 § Konungen får lämna tillstånd till verkställande av avtal om fusion 
mellan Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och Svenska  
bostadskreditkassan innebärande att bostadskreditkassan skall uppgå i  
stadshypotekskassan på så sätt att bostadskreditkassan upplöses utan  
likvidation och att alla dess tillgångar och skulder övertages av  
stadshypotekskassan. 

Tillstånd till verkställande av fusionsavtal får meddelas endast om  
förslag till avtalet godkänts av kassornas ombudsstämmor och därvid  
samtliga röstberättigade ombud förenat sig om beslutet eller det  
fattats vid två på varandra följande ombudsstämmor och vid den stämma  
som hållits sist biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. 

2 § Konungen får lämna tillstånd till verkställande av avtal om fusion 
mellan stadshypoteksförening och bostadskreditförening som har samma  
verksamhetsområde innebärande att bostadskreditföreningen skall uppgå  
i stadshypoteksföreningen på så sätt att medlemmarna i  
bostadskreditföreningen blir medlemmar i stadshypoteksföreningen samt  
att bostadskreditföreingen upplöses utan likvidation och att alla dess 
tillgångar och skulder övertages av stadshypoteksföreningen. 

Tillstånd till verkställande av fusionsavtal får meddelas endast om  
förslag till avtalet godkänts av föreningarnas stämmor och därvid  
samtliga röstberättigade förenat sig om beslutet eller det fattats vid 
två på varandra följande föreningsstämmor och vid den stämma som  
hållits sist biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. 

3 § Fusion enligt 1 och 2 §§ skall anses genomförd den dag Konungen  
bestämmer. 

4 § Medlem i bostadskreditförening som ej samtyckt till fusion har  
rätt att inom en månad efter det Konungen lämnat tillstånd till  
fusionsavtalets verkställande säga upp sig till utträde. Hans lån  
förfaller därvid till betalning. Förening får betinga sig ersättning  
för den ränteförlust som betalningen kan föranleda  
(ränteskillnadsersättning) och, om mindre än tio år förflutit  
efter lånets utlämnande, ersättning för förlorade förvaltnings- och  
fondbidrag med belopp som Konungen fastställer på ansökan av  
föreningen. 

5 § Staten ställer till förfogande en av riksgäldsfullmäktige utfärdad 
förbindelse att gentemot innehavare av obligationer, som utgivits av  
kassorna innan fusionen genomförts, svara för förlust som kan uppkomma 
på grund av fusionen. 

6 § Närmare bestämmelser för genomförandet av fusionerna meddelas av  
Konungen. 

Övergångsbestämmelser 

1968:575 

Denna förordning träder i kraft dagen efter den, då förordningen  
enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk  
författningssamling. 

I fråga om avtal om fusion som stadshypoteksförening eller  
bostadskreditförening träffar får tillstånd till verkställande av  
avtalet lämnas även om detta godkänts av interimsstyrelse i stället  
för av föreningsstämma.
Förordning (1968:591) om mervärdeskatt i vissa fall vid utförsel 

Mervärdeskatt skall betalas för varor som utförs för försäljning från 
kiosk eller liknande försäljningsställe ombord på fartyg på linje mellan 
Sverige och Danmark, Finland eller Norge. Skatt skall dock inte utgå för 
spritdrycker, vin, starköl, öl, tobaksvaror, parfymer, kosmetiska 
preparat och toalettmedel samt choklad- och konfektyrvaror. För den 
ingående skatt som belöper på skattepliktig utförsel föreligger inte 
avdragsrätt enligt 17 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt. 

Innebär utförsel enligt första stycket ett skattepliktigt uttag enligt 
lagen om mervärdeskatt, skall beskattningsvärdet utgöra varans 
inköpsvärde inräknat skatt. Förordning (1985:119). 

Övergångsbestämmelser

1990:577

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att följande författningar skall 
upphöra att gälla vid utgången av år 1990, nämligen

1. Förordningen (1968:591) om erläggande av mervärdeskatt i vissa fall 
vid utförsel,

2. Förordningen (1968:616) om skattskyldighet till mervärdeskatt för 
hamn- och flygplatsverksamhet,

3. Regeringens beslut den 7 maj 1975 om undantag från skatteplikt till 
mervärdeskatt för vissa luftkuddefarkoster,

4. Regeringens beslut den 5 april 1979 om undantag från skatteplikt till 
mervärdeskatt för doktorsavhandlingar. 

De upphävda författningarna gäller dock fortfarande i fråga om 
förhållanden som hänför sig till tiden före den 1 januari 1991.
Lag (1968:598) angående handläggning av frågor om regionplan för kommunerna i Stockholms län

1 § Har med stöd av 127 § andra stycket byggnadslagen (1947:385)
bestämts att Stockholms län skall utgöra ett regionplaneområde, skall
frågor om regionplan för området handläggas av Stockholms läns
landstingskommun. Lag (1977:213).

2 § Förslag till regionplan upprättas av en regionplanenämnd och
antages av landstinget. Lag (1977:213).

3 § Landstingskommunen får tillsätta särskild regionplanenämnd eller
uppdraga åt annan nämnd att vara regionplanenämnd. Har så ej skett är
förvaltningsutskottet regionplanenämnd.

I fråga om särskild regionplanenämnd tillämpas bestämmelserna i 3 kap.
2--12 §§ kommunallagen (1977:179) på motsvarande sätt. Lag
(1977:213).

4 § Regionplan fastställes av regeringen. Har avvikande mening i fråga
om förslaget till regionplan uttalats inom regionplanenämnd eller inom
landstinget eller har erinran mot förslaget framställts av kommun inom
regionplaneområdet, kan regeringen göra den avvikelse från förslaget
som är befogad med hänsyn till den uttalade meningen. Lag (1977:213).

5 § Bestämmelserna i 133 § och 149 § första stycket första punkten
byggnadslagen (1947:385) tillämpas på motsvarande sätt när
landstingskommunen handlägger frågor om regionplan. Vad som sägs om
regionplaneförbund och förbundsfullmäktige skall därvid avse
landstingskommunen och landstinget. Lag (1977:213).
Kungörelse (1968:613) om procentsats för  uttag av redareavgift för sjöfolks pensionering 

Kungl. Maj:t har, med stöd av 2 § lagen den 2 juni 1961 (nr 300) om 
redareavgift för sjöfolks pensionering, funnit gott förordna, att den 
i nämnda paragraf avsedda procentsatsen skall vara 0,8. 

Övergångsbestämmelser 

1968:613 

Denna kungörelse träder i kraft den 1 januari 1969 och äger 
tillämpning på löner som utges från och med nämnda dag. 

Samtidigt upphäves kungörelserna den 2 juni 1961 (nr 301) om 
redareavgift för sjöfolks pensionering och den 25 maj 1967 (nr 211) 
med förordnande enligt 3 § lagen den 2 juni 1961 (nr 300) om 
redareavgift för sjöfolks pensionering. De upphävda kungörelserna 
gäller dock fortfarande i fråga om avgift för år 1968 eller tidigare 
år. 

Vid beräkning av preliminär avgift för år 1969 äger kungörelsen den 11 
oktober 1968 (nr 522) om preliminär arbetsgivaravgift m.m. för år 1969 
motsvarande tillämpning.
Kungörelse (1968:614) om höjning av pris  som angivits i taxa e.d. 

Har Kungl. Maj:t i taxa, annan författning eller särskilt beslut angivit 
visst pris för tillhandahållande av vara eller tjänst, skall priset 
höjas med belopp som motsvara den skatt som skall utgå enligt 
förordningen den 6 juni 1968 (nr 430) om mervärdesskatt.
Kungörelse (1968:633) om återföring av särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig  inkomstskatt 

1 §. Har skattskyldig medgivits särskilt investeringsavdrag för 
anskaffning av inventarier enligt förordningen den 15 mars 1968 (nr 87) 
om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt 
och dessutom avdrag för ingående mervärdeskatt, som belöper på samma 
inventarier, enligt förordningen den 6 juni 1968 (nr 430) om 
mervärdeskatt, skall hela det särskilda investeringsavdraget återföras 
till beskattning, om annat ej följer av andra eller tredje stycket.

Har anskaffningskostnad för inventarier som avses i första stycket till 
någon del betalats före den 1 januari 1969, skall endast sådan del av 
det särskilda investeringsavdraget återföras som svarar mot den del av 
anskaffningskostnaden som återstår obetald vid utgången av år 1968.

Avdragsbelopp som sammanlagt icke uppgår till 100 kronor skall icke 
återföras.

2 §. Återföring av särskilt investeringsavdrag skall ske vid taxering 
till statlig inkomstskatt för det beskattningsår, under vilket avdraget 
för ingående mervärdeskatt medgivits. Den skattskyldige skall i 
självdeklaration som avges till ledning för taxeringen lämna 
specificerad uppgift om särskilt investeringsavdrag som skall återföras 
enligt 1 §. Återfört avdragsbelopp upptages som skattepliktig intäkt vid 
inkomstberäkningen för den förvärvskälla i vilken avdraget åtnjutits.

3 §. Den som enligt förordningen om mervärdeskatt är redovisningsskyldig 
för sådan skatt och vid taxering till statlig inkomstskatt medgivits 
särskilt investeringsavdrag för anskaffning av inventarier är skyldig 
att efter anmaning av beskattningsmyndighet meddela de upplysningar som 
beträffande honom kan vara av betydelse för tillämpningen av 1 §.
Förordning (1968:649) med vissa föreskrifter om tjänstebostäder för präster

1 § Denna förordning gäller sådana prästgårdar och andra
tjänstebostäder för präster som avses i 23 § lagen (1970:940) om
kyrkliga kostnader.

Förordningen tillämpas inte på biskopsgårdar och sådana bostäder som
hyresfritt upplåts till biskopar eller till kyrkoherdar i svenska
församlingar i utlandet. Förordning (1984:999).

2 § Föreskrifter om uppsägning av hyresavtal m. m. finns i 12 kap.
jordabalken.

Föreskrifter om tjänstebostadshyra finns i förordningen (1961:333) om
tjänstebostadshyra för präster. Förordning (1984:999).

3 § När bostad till- eller frånträds skall hållas syn i den ordning
som stiftsnämnden bestämmer. Vid syn skall upprättas protokoll.
Förordning (1984:999).

4 § Bostadsinnehavare eller, om han avlidit, hans dödsbo skall, i den
omfattning som kan finnas lämplig, mot skälig ersättning upplåta
utrymme i bostaden för bostadsinnehavarens vikarie eller
efterträdare. Förordning (1984:999).

5 § Innehavare av bostad utan centralvärmeanläggning eller av bostad i
en- eller tvåfamiljshus med sådan anläggning skall ombesörja bostadens
eller husets uppvärmning, om ej pastoratet medger annat. Förordning
(1984:999).

6 § Innehavare av bostad i enfamiljshus skall, om ej pastoratet medger
annat, svara för fastighetens skötsel i den omfattning sådan
vanligen åvilar hyresgäst i enfamiljshus på orten och sköta mindre
trädgård, som  kan höra till fastigheten. Pastoratet kan föreskriva
samma skyldigheter för inn ehavare av bostad i tvåfamiljshus.
Förordning (1984:999).

7 § Bostadsinnehavare har ej rätt till nedsättning i
tjänstebostadshyran för hinder eller men i nyttjanderätten till följd
av att pastoratet under behövlig tid låter utföra arbete för att sätta
bostaden i avtalat skick eller för att utföra sedvanligt underhåll av
bostaden eller fastigheten i övrigt. Förordning (1984:999).

8 § har upphävts genom förordning (1984:999).
Instruktion (1968:656) för offentligt ombud hos stadshypoteksförening 

1 § Den som enligt 13 § reglementet den 13 december 1968 (nr 654) för  
Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och för  
stadshypoteksföreningar förordnats som ombud (offentligt ombud), skall 
vid fullgörandet av sitt uppdrag iakttaga bestämmelserna i denna  
instruktion. 

2 § Med ledning av uppgifter från kassan om lån, som utbetalats till  
föreningen, skall ombudet tillse att skuldförbindelser och säkerheter, 
som svarar mot lånen, utan onödigt dröjsmål ställes under hans vård.  
På den låneförbindelse som föreningen har att avge till kassan enligt  
formulär som fastställes av kassan skall ombudet intyga, på vilket  
sätt de i förbindelsen angivna säkerhetshandlingarna förvaras. 

3 § Ombudet skall övervaka att föreningen följer kassans föreskrifter  
om skyldighet för föreningen att anmäla innehav av  
inteckningshandling för anteckning hos inskrivningsdomare. 

Ombudet skall kontrollera och bestyrka riktighten av de uppgifter om  
skuldförbindelser och pantförskrivna inteckningar, som enligt kassans  
anvisningar skall antecknas i inteckningsregister hos föreningen. 

4 § Begär föreningen att få ut säkerhetshandling, som förvaras under 
ombudets nyckel, för annat ändamål än anteckning om innehav av pantbrev, 
konkursbevakning, ansökan om stämning eller betalningsföreläggande, 
exekutiv försäljning eller köpeskillingslikvid, får ombudet bifalla 
framställningen endast om det visas att den ifrågasatta åtgärden 
beslutats i behörig ordning och om åtgärden ej uppenbarligen strider mot 
gällande bestämmelser.

Begär föreningen att få ut skuldförbindelse, som förvaras under ombudets 
nyckel, för att byta ut denna mot ny förbindelse genom vilken lånet 
omsättes, får framställningen beviljas endast om det visas att kassan 
samtyckt till utbytet.

När lån slutbetalas eller annan åtgärd vidtas som fordrar att 
säkerhetshandling är tillgänglig, skall ombudet lämna ut handlingen till 
behörig tjänsteman hos föreningen mot kvitto, som lägges in i låneakten. 
Förordning (1991:1509).

5 § Över handlingar som lämnats ut skall ombudet föra förteckning  
enligt formulär som fastställes av kassan. Förteckningen skall  
förvaras tillsammans med säkerhetshandlingarna. 

6 § Föreligger dröjsmål med återställande av utlämnad handling, skall  
ombudet göra påminnelse i saken hos föreningens styrelse. Lämnas  
påminnelsen obeaktad, skall ombudet anmäla förhållandet hos kassan. 

När handling återställes, skall ombudet tillse att med denna ej  
vidtagits annan åtgärd än den för vilken handlingen utlämnats.

Övergångsbestämmelser

1991:1509

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1992. Äldre föreskrifter 
gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning där talan väckts före 
ikraftträdandet.
Förordning (1968:70) med vissa bestämmelser om injektionssprutor och kanyler

1 § I denna förordning förstås med spruta, injektionsspruta, och med
kanyl, injektionsnål, som kan användas för insprutning i
människokroppen.

2 § Sprutor eller kanyler får införas i riket endast av

a) den som är behörig att driva handel med sådana varor,

b) den som innehar särskilt tillstånd att till riket införa sådana
varor.

Utan sådant tillstånd får dock sprutor eller kanyler medföras av resande
för personligt bruk som grundas på föreskrift av läkare eller annars
visas vara lovligt. I fråga om hantering av oförtullade sprutor eller
kanyler gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring
av införselreglerade varor, m.m. Förordning (1981:206).

3 § Har upphävts genom kungörelse (1973:1008).

4 § Handel med spruta eller kanyl får bedrivas endast av

a) den som får bedriva sådan handel med läkemedel som avses i
4 kap. 1 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel, eller

b) någon annan som har tillstånd att handla med varan.
Förordning (2009:627).

4 a § För att täcka statens kostnader för kontrollen av sprutor och
kanyler skall den som söker eller erhållit tillstånd enligt 2 eller 4 §
erlägga särskilda avgifter som bestäms av regeringen. Lag (1991:231).

5 § Tillsynen över efterlevnaden av denna förordning och med stöd därav
meddelade föreskrifter utövas av läkemedelsverket. Förordning
(1990:550).

6 § 1 mom. Om påföljd för olovlig införsel av spruta eller kanyl
och försök därtill stadgas i lagen (2000:1225) om straff för
smuggling. Lag (2006:324).

6 § 2 mom. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet

a) saluhåller eller överlåter spruta eller kanyl utan att vara
berättigad därtill eller i strid mot villkor, som gäller för tillstånd
till sådan verksamhet,

b) i ansökan om tillstånd enligt denna förordning lämnar oriktig uppgift
rörande förhållanden av betydenhet,

dömes till böter eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst ett
år.

7 § Spruta eller kanyl, som saluhållits eller överlåtits i strid mot
denna förordning eller mot föreskrift, som meddelats med stöd därav,
skall förklaras förverkad, om det ej är uppenbart obilligt. I stället
för spruta eller kanyl får dess värde förklaras förverkat.

Bestämmelserna i 2 och 3 §§ lagen den 9 maj 1958 om förverkande av
alkoholhaltiga drycker m.m. gäller i tillämpliga delar, när beslag skett
av spruta eller kanyl, som kan antagas vara förverkad enligt första
stycket. Angående beslag av annan egendom, som avses i första stycket
och som kan antagas vara förverkad, gäller bestämmelserna i
rättegångsbalken.

8 § Tillstånd enligt 2 och 4 §§ meddelas av läkemedelsverket.

Talan mot läkemedelsverkets beslut enligt första stycket föres hos
kammarrätten genom besvär. Förordning (1990:550).

9 § Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna förordning meddelas
av Konungen eller, efter Konungens bemyndigande, läkemedelsverket.
Förordning (1990:550).
Kungörelse (1968:71) angående tillämpningen av förordningen den 8 mars 1968 (nr 70) med vissa bestämmelser om injektionssprutor och kanyler

1 § Tillstånd att till riket införa eller här driva handel med spruta
eller kanyl meddelas för viss tid eller tills vidare.

Ansökan om tillstånd skall innehålla uppgift om

a) sökandens namn eller firma samt postadress,

b) lagerlokalernas belägenhet,

c) föreståndare för verksamheten.

2 § Den som driver handel med spruta eller kanyl skall iakttaga att
försäljning ej sker då omständigheterna ger anledning till misstanke att
varan kan komma till användning vid narkotikamissbruk. Försäljning får
icke ske till den som är under tjugoett år om denne ej styrker att varan
behövs för medicinskt ändamål.

3 § Tillstånd som meddelats enligt 1 § får återkallas när skäl
föreligger. Innan återkallelse sker skall tillståndshavaren beredas
tillfälle att yttra sig.

Beslut om återkallelse länder omedelbart till efterrättelse såvida ej
annat anges i beslutet.

4 § För att täcka kostnaderna för Läkemedelsverkets kontroll av
sprutor och kanyler skall den som söker eller har fått tillstånd
till införsel av eller handel med sprutor och kanyler betala en
ansökningsavgift om 1 000 kr och en årlig avgift om 700 kr.

Ansökningsavgiften skall betalas när ansökan ges in. Den årliga
avgiften skall tas ut från och med månaden efter den då
Läkemedelsverket gett tillstånd till införsel respektive handel till
och med den månad då tillståndet upphör att gälla. Avgifterna skall
i övrigt betalas inom den tid och på det sätt som Läkemedelsverket
bestämmer. Förordning (1993:750).

5 § Läkemedelsverket får, om det finns synnerliga skäl, göra
undantag från kravet att ansökningsavgiften skall betalas när
ansökan ges in. Om det finns särskilda skäl, får verket betala
tillbaka hela eller en del av ansökningsavgiften eller den årliga
avgiften. Förordning (1993:750).

6 § Ytterligare bestämmelser för tillämpningen av förordningen meddelas
av läkemedelsverket. Förordning (1993:750).
Kungörelse (1968:716) om ersättning till  läkare i allmän tjänst för undersökning rörande alkoholpåverkan m.m. 

I allmän tjänst anställd läkare, som på begäran av polisman utför
undersökning för att utröna om en för brott misstänkt person är påverkad
av alkohol eller annat ämne äger för undersökningen jämte utlåtande
uppbära arvode med 50 kronor. Utföres undersökningen på söndag eller
annan helgdag, på annan vardag än lördag före klockan 8.00 eller efter
klockan 19.00 eller på lördag eller midsommar-, jul- eller nyårsafton
före klockan 8.00 eller efter klockan 15.00, är arvodet dock 75 kr.

Resa i samband med undersökningen ersättes enligt de grunder som gäller
för provinsialläkare i statens tjänst.

Ersättning enligt denna kungörelse utgår av statsmedel.
Kungörelse (1968:72) angående underrättelse om dom i mål om ansvar för brott mot narkotikastrafflagen m.m. 

Domstol, som meddelar dom i mål om ansvar för brott mot 
narkotikastrafflagen eller eljest för brottsligt förfarande med 
narkotika, skall så snart det kan ske sända avskrift av domen till 
socialstyrelsen.
Kungörelse (1968:720) om allmänt ombud och  ersättare för denne i mål och ärenden rörande mervärdeskatt 

Kungl. Maj:t har, med stöd av 50 § andra stycket förordningen den 6  
juni 1968 (nr 430) om mervärdeskatt, funnit gott förordna som följer. 

Länsskattemyndigheten förordnar sådant allmänt ombud och sådan  
ersättare för denne som avses i 50 § förordningen om mervärdeskatt.  
Ombudet och ersättaren förordnas för högst fyra år. Förordning  
(1986:1358).