Förordning (1988:1583) med instruktion för  Allmänna reklamationsnämnden 

Uppgifter

1 § Allmänna reklamationsnämnden har till uppgift att

1. pröva tvister mellan konsumenter och näringsidkare som rör
en vara, tjänst eller annan nyttighet som tillhandahållits
huvudsakligen för enskilt bruk (konsumenttvister) samt ge
rekommendation om hur tvisten bör lösas,

2. pröva tvister om skadestånd mellan å ena sidan fysiska
personer och å andra sidan juridiska personer eller enskilda
näringsidkare, om den fysiska personens anspråk på skadestånd
helt eller delvis kan komma att omfattas av motpartens
ansvarsförsäkring och skadan inte uppkommit i samband med den
fysiska personens näringsverksamhet, samt ge rekommendation om
hur tvisten bör lösas,

3. yttra sig i konsumenttvister på begäran av domstol,

4. stödja den kommunala konsumentverksamhetens medling i
konsumenttvister genom bl.a. utbildning, rådgivning och
information,

5. informera konsumenter och näringsidkare om nämndens praxis.

Vad som sägs i denna förordning om

- konsumenter gäller även dödsbon,

- konsumenttvister gäller även för sådana tvister som avses i
första stycket 2. Förordning (2001:134).

1 a § Allmänna reklamationsnämnden får pröva konsumenttvister
mellan en grupp konsumenter och en näringsidkare om

1. det finns flera konsumenter som kan antas ha anspråk mot
näringsidkaren med stöd av väsentligen likartade grunder,

2. tvisterna rör förhållanden som får prövas av nämnden, och

3. en prövning av tvisterna är motiverad från allmän synpunkt.

Tvister enligt första stycket tas upp till prövning efter
anmälan av Konsumentombudsmannen eller, om
Konsumentombudsmannen för ett visst fall har beslutat att inte
göra någon anmälan, av en sammanslutning av konsumenter eller
löntagare. Förordning (1998:1429).

2 § Allmänna reklamationsnämnden prövar inte konsumenttvister
som rör

1. köp av fast egendom, bostadsrätt eller tomträtt,

2. upplåtelse av fast egendom,

3. hälso- eller sjukvård,

4. advokatverksamhet,

5. någon annan vara, tjänst eller nyttighet som nämnden
bestämt.

Utan hinder av vad som sägs i första stycket 1 och 2 prövar
Allmänna reklamationsnämnden tvister som rör

- sådan upplåtelse eller överlåtelse av en bostadsandel som
omfattas av lagen (1997:219) om konsumentskydd vid avtal om
tidsdelat boende,

- upplåtelse av fast egendom som skett för fritidsändamål och
för kortare tid än nio månader i följd.

I förordningen (2000:1125) om försöksverksamhet vid Allmänna
reklamationsnämnden för prövning av tvister mellan konsumenter
och fastighetsmäklare finns bestämmelser om prövning av sådana
tvister. Förordning (2000:1126).

3 § Allmänna reklamationsnämnden prövar heller inte
konsumenttvister i vilka

1. anmälan till nämnden har gjorts av någon annan än
konsumenten eller, vad gäller grupptalan enligt 1 a §,
Konsumentombudsmannen eller en sammanslutning av konsumenter
eller löntagare,

2. värdet av vad som yrkas understiger ett visst lägre belopp
som nämnden har bestämt,

3. anmälan till nämnden har kommit in mer än sex månader efter
det att näringsidkaren helt eller delvis avvisat konsumentens
krav.

Utan hinder av första stycket kan nämnden besluta att pröva en
tvist, om tvisten är av principiellt intresse eller om andra
särskilda skäl föreligger. Förordning (1998:1429).

4 § Allmänna reklamationsnämnden bör samråda med
Konsumentverket i frågor som rör båda myndigheterna.

Verksförordningens tillämpning

5 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på Allmänna
reklamationsnämnden med undantag av 4, 5, 10-14, 17, 21-25 och
32-35 §§. Förordning (1996:234).

Myndighetens ledning

6 § Allmänna reklamationsnämndens ordförande är chef för
myndigheten.

Rådet

7 § Till Allmänna reklamationsnämnden är ett råd knutet. Rådet
har till uppgift att bistå ordföranden i viktigare frågor om
verksamhetens omfattning och inriktning.

I rådet skall ingå företrädare för konsumenter, näringsidkare
och kommuner.

Nämndens ordförande är ordförande i rådet.

Organisation m.m.

8 § Nämnden består av en ordförande, en vice ordförande samt
det antal avdelningsordförande, övriga ledamöter och ersättare
för dessa som regeringen bestämmer.

9 § Ordföranden, vice ordföranden och avdelningsordförandena
skall vara jurister med erfarenhet som domare.

Den som är ledamot eller ersättare får inte vara underårig
eller i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 §
föräldrabalken.

10 § Nämnden är vid prövning av konsumenttvister uppdelad på
avdelningar. Vid prövning i plenum gäller 21 a §.

En avdelning leds vid ett sammanträde av nämndens ordförande
eller vice ordförande eller någon av avdelningsordförandena.

Övriga ledamöter på en avdelning företräder till lika antal
konsument- och näringsidkarintressen. Förordning (1997:649).

11 § Hos Allmänna reklamationsnämnden finns ett kansli som
bereder ärenden enligt vad nämnden närmare bestämmer.

Personalföreträdare

12 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas
på Allmänna reklamationsnämnden.

13 § har upphävts genom förordning (1996:234).

Handläggningen av konsumenttvister

14 § Om en tvist faller utanför nämndens kompetensområde enligt
2 eller 3 §, skall nämnden avvisa ärendet.

15 § Nämnden får avvisa ett ärende om

1. komplettering som nämnden har begärt av anmälaren inte
kommer in inom förelagd tid,

2. utredningen i ärendet är bristfällig och tillräcklig
utredning inte kan erhållas,

3. ärendet i övrigt med hänsyn till nämndens arbetsformer eller
andra omständigheter inte lämpar sig för prövning av nämnden.
Förordning (1998:1429).

16 § Konsumenttvister och frågor om yttranden till domstol
avgörs vid sammanträde med avdelning utom vid prövning enligt
19 och 21 a §§.

Parterna har inte rätt att närvara vid sammanträde. Förordning
(1997:649).

17 § En avdelning är beslutför när ordföranden och fyra andra
ledamöter är närvarande. En avdelning är också beslutför med
ordföranden och två andra ledamöter, om inte någon av
ledamöterna begär att fyra andra ledamöter skall delta.

Av de ledamöter som företräder konsumentintressen och
näringsidkarintressen skall lika många delta från vardera
sidan.

Nämnden i plenum är beslutför enligt vad som anges i 21 a §.
Förordning (1997:649).

18 § Om det vid en överläggning kommer fram skiljaktiga
meningar tilllämpas föreskrifterna i 16 kap. rättegångsbalken
om omröstning i tvistemål. Avdelningen bestämmer dock själv i
vilken turordning ledamöterna skall säga sin mening. Förordning
(1993:1151).

19 § Ett ärende får avgöras av nämndens ordförande eller vice
ordförande om ärendet är av enkel beskaffenhet eller om
näringsidkaren inte har yttrat sig i ärendet.

Ordföranden eller vice ordföranden får även besluta att avvisa
eller avskriva ett ärende.

Ett beslut enligt första eller andra stycket får också fattas
av en annan tjänsteman i den omfattning som bestäms i
arbetsordningen eller särskilda beslut. Förordning (1993:1151).

20 § Nämnden kan vid avgörandet av ett ärende biträdas av en
särskilt förordnad sakkunnig.

21 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen
eller särskilt beslut får det dock medges att ärenden som
avgörs enligt 19 § andra stycket inte behöver föredras.

21 a § En tvist får föras till behandling i plenum om den är av
principiell betydelse och det är angeläget med hänsyn till
behovet av en enhetlig rättstillämpning.

Nämndens ordförande beslutar om att föra en tvist till
behandling i plenum.

Plenum består av nämndens ordförande, vice ordförande,
avdelningsordförandena samt de övriga ledamöterna på den
avdelning dit tvisten hör. De övriga ledamöterna skall till
lika antal företräda konsument- och näringsidkarintressen. Vid
behandling i plenum leds sammanträdet av nämndens ordförande
eller vice ordförande.

Nämnden i plenum är beslutför när nämndens ordförande eller
vice ordförande, minst två tredjedelar av
avdelningsordförandena samt minst fyra övriga ledamöter är
närvarande. Av de ledamöter som företräder konsumentintressen
och näringsidkarintressen skall lika många delta från vardera
sidan. Förordning (1997:649).

22 § Nämndens avgörande av en tvist kan på begäran av den som
är part omprövas,

1. om parten gör sannolikt att han eller hon har haft giltig
ursäkt för att inte tidigare ha yttrat sig i ärendet, eller

2. om parten åberopar omständigheter eller bevis som inte
tidigare har åberopats och som kan antas leda till en
väsentligt annan utgång i ärendet och parten samtidigt gör
sannolikt att han eller hon inte tidigare har kunnat åberopa
dem, eller

3. om avgörandet är uppenbart oriktigt på grund av ett klart
förbiseende eller misstag från nämndens sida och rättelse av
beslutet inte kan komma i fråga.

En begäran om omprövning skall vara skriftlig och ha kommit in
till nämnden inom två månader efter det att tvisten avgjordes.
Vid prövning av en sådan begäran tillämpas 19 §.

Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också ärenden
som har avvisats eller avskrivits. Förordning (1998:1429).

23 § Vid sammanträde med en avdelning och vid sammanträde i
plenum skall protokoll föras. Också vid slutlig handläggning i
övrigt som gäller tvister skall protokoll föras om det behövs.
Förordning (1997:649).

Handläggningen av andra ärenden

24 § Nämndens ordförande avgör ärenden som inte skall avgöras
av personalansvarsnämnden.

Om sådana ärenden inte behöver prövas av ordföranden, får de
avgöras av någon annan tjänsteman. Hur detta skall ske anges i
arbetsordningen eller särskilda beslut.

Andra stycket gäller inte föreskrifter.

25 § När nämndens ordförande inte är i tjänst, tjänstgör vice
ordföranden i hans eller hennes ställe.

Vice ordföranden inträder i övrigt i ordförandens ställe i den
utsträckning som ordföranden bestämmer. Förordning (1998:1429).

26 § När varken ordföranden eller vice ordföranden är i tjänst,
sköts myndighetschefens uppgifter av den tjänsteman som
ordföranden bestämmer.

27 § Ärendena avgörs efter föredragning.

I arbetsordningen eller särskilda beslut får det dock medges
att ärenden som avgörs av någon annan än myndighetens chef inte
behöver föredras.

28 § Myndighetens chef får utan föredragning fatta beslut som
inte kan uppskjutas till dess att ärendet hunnit föredras.

Anställningar m.m.

29 § Nämndens ordförande anställs genom beslut av regeringen.

Vice ordförande anställs genom beslut av regeringen efter
anmälan av ordföranden.

Andra anställningar beslutas av nämnden. Förordning (1996:234).

30 § Avdelningsordförande förordnas av regeringen för en
bestämd tid.

Övriga ledamöter i nämnden och ersättare för dem utses av
ordföranden för en bestämd tid på förslag av de myndigheter
och organisationer som regeringen bestämmer.

Andra ledamöter i rådet än ordföranden utses av regeringen för
en bestämd tid.

31 § Har upphävts genom förordning (2001:1018).

Överklagande

32 § Nämndens beslut i tvister som anmälts till nämnden eller
nämndens yttrande till domstol får inte överklagas.

Andra beslut av nämnden än beslut som enligt 22 a §
förvaltningslagen (1986:223) skall överklagas hos allmän
förvaltningsdomstol får överklagas hos regeringen, om något
annat inte följer av lagen (1987:439) om inskränkning i rätten
att överklaga eller andra föreskrifter. Förordning (1999:682).