Förordning (1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet 

Medverkan i räddningstjänst m.m.

1 § En bestämmelse om att myndigheter är skyldiga att medverka i
räddningstjänst finns i 34 § räddningstjänstlagen (1986:1102).

2 § Försvarsmakten skall, vid livshotande situationer där
omedelbar transport är avgörande för behandlingen av skadade
eller sjuka personer, utföra transporter med helikopter på
begäran av sjukvårdshuvudman genom flygräddningscentralen i
Göteborg. Denna skyldighet att ställa helikopter till
förfogande får inte allvarligt hindra ordinarie verksamhet av
större betydelse inom myndigheten eller myndighetens medverkan
i räddningstjänst enligt 34 § räddningstjänstlagen (1986:1102).
Transporterna skall utföras mot avgift.

Försvarsmakten får, utöver vad som följer av första stycket och
34 § räddningstjänstlagen, ställa personal och egendom till
förfogande för transporter av sjuka eller skadade.
Försvarsmakten skall ta ut avgifter för sådan medverkan.
Förordning (2000:157).

3 § Försvarsmakten får ställa personal och egendom till en
polismyndighets, Kustbevakningens och Tullverkets förfogande
för transporter av personal och utrustning, om det är
nödvändigt för att den myndigheten skall kunna utföra sin
uppgift.

Försvarsmaktens personal får dock inte användas för
transportuppgifter enligt första stycket som kan komma att
innefatta våld eller tvång mot någon enskild, eller som kan
medföra en icke obetydlig risk för att personalen kan komma att
skadas.

Försvarsmakten skall ta ut avgifter för medverkan som sker med
stöd av första stycket. Förordning (2000:157).

4 § Ytterligare föreskrifter om Försvarsmaktens medverkan i
räddningstjänst och verksamhet som avses i 2 och 3 §§ meddelas
av Försvarsmakten. Förordning (2000:157).

Utförande av annat arbete

5 § Försvarsmakten får åta sig att bygga vägar och broar
samt att utföra transporter, andra arbeten och tjänster, om denna
verksamhet kan inordnas som ett led i utbildning som bedrivs vid
myndigheten eller främjar staten eller annat allmänt samhällsintresse.
Förordning (1994:871).

6 § Försvarsmakten får hyra ut, låna ut eller sälja lös
egendom, om det kan ske utan olägenhet. Som ytterligare
förutsättning gäller i fråga om upplåtelse till andra än
myndigheter att åtgärden skall främja Försvarsmakten eller ett
allmänt samhällsintresse eller att det annars finns särskilda
skäl.

Innan Försvarsmakten fattar beslut om utlåning av materiel till
utlandet skall en anmälan om beslutsavsikten göras till
Regeringskansliet (Försvarsdepartementet). Anmälan skall göras
minst tio veckor före den dag då beslut i saken är avsett att
fattas och innehålla en utförlig redogörelse av saken.

Av 4 § avgiftsförordningen (1992:191) följer att Försvarsmakten
får tillhandahålla lokaler mot avgift.

Ytterligare bestämmelser om försäljning finns i förordningen
(1996:1190) om överlåtelse av statens fasta egendom, m.m. och i
förordningen (1996:1191) om överlåtelse av statens lösa
egendom. Förordning (1999:1027).

6 a § Försvarsmakten får ta ut avgifter för medverkan
enligt 5 och 6 §§. Förordning (1994:871).

Gemensamma bestämmelser

7 § Vid verksamhet som avses i 2, 5 och 6 §§ skall gällande
bestämmelser om konkurrens beaktas.

I fråga om verksamhet som avses i 5 och 6 §§ skall frågan om
konkurrensintrång anses föreligga avgöras efter hörande av
länsarbetsnämnden och den kommun som berörs, om det gäller
åtaganden av större omfattning.

I fråga om sådan verksamhet som bedrivs enligt 5 och 6 §§ för
statliga myndigheter tillämpas första och andra styckena bara
på statens affärsdrivande verk. Förordning (2000:157).

8 § Föreskrifter om avgifter meddelas av Försvarsmakten.
Förordning (1994:871).