Förordning (2004:105) om statlig kreditgaranti för lån för bostadsbyggande m.m.

Inledande bestämmelser

1 § Boverket får lämna statlig garanti (kreditgaranti) till
kreditinstitut enligt denna förordning. Kreditgarantin får
avse lån till

1. ny- eller ombyggnad av hyres- eller bostadsrättshus,

2. ny- eller ombyggnad av egnahem eller ägarlägenheter,

3. sådan ombyggnad av lokal, byggnad eller annan anläggning
som innebär nytillskott av ägarlägenheter, och

4. förvärv av hus för ombildning till kooperativ hyresrätt.

Kreditgarantin får även avse lån som syftar till att minska
förlustrisken för tidigare lämnad garanti.
Förordning (2014:359).

2 § Med kreditinstitut avses i denna förordning

1. svenska banker, kreditmarknadsföretag och
försäkringsföretag,

2. utländska bankföretag, kreditföretag och försäkringsgivare
vars hemland hör till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet
och som är auktoriserade och står under tillsyn i hemlandet,
samt

3. andra utländska bankföretag, kreditföretag och
försäkringsgivare som driver verksamhet här i landet genom
etablering.

Kreditgaranti lämnas bara till kreditinstitut som träffat ett
ramavtal med Boverket om kreditprövning och låneförvaltning i
fråga om lån med kreditgaranti. Förordning (2012:548).

Begränsning av statens risk

3 § Har upphävts genom förordning (2011:240).

Kreditgarantins omfattning

4 § Vid ny- eller ombyggnad får kreditgarantin vid
garantitidens början avse högst ett belopp som motsvarar 90
procent av fastighetens eller tomträttens marknadsvärde.

Om kostnaden för ny- eller ombyggnaden överstiger den ökning
av marknadsvärdet som ny- eller ombyggnaden medför, får
kreditgaranti i stället lämnas med ett belopp som motsvarar 90
procent av kostnaden för ny- eller ombyggnaden. Kreditgarantin
får i dessa fall dock inte överstiga ett belopp om 16 000
kronor per kvadratmeter uppvärmd boarea.

Vid nybyggnad av eller ombildning till kooperativ hyresrätt
får kreditgarantin vid garantitidens början avse högst ett
belopp som motsvarar 95 procent av fastighetens eller
tomträttens marknadsvärde.

Med marknadsvärde avses det pris som skulle uppnås vid en
marknadsmässig försäljning där skälig tid ges för
förhandlingar. Marknadsvärdet ska bedömas med utgångspunkt i
att ny- eller ombyggnaden färdigställts och utan hänsyn till
spekulativa och tillfälliga förhållanden.
Förordning (2012:207).

5 § Har upphävts genom förordning (2009:587).

Avgift

6 § Har upphävts genom förordning (2011:241).

Ersättning till kreditinstitutet

7 § Boverket får ingå avtal om kreditgaranti som ger
kreditinstitutet rätt till ersättning för förluster för
kapitalfordran

1. vid exekutiv försäljning, med ett belopp som motsvarar
skillnaden mellan den garanterade kapitalfordran och det
belopp som betalas ut till kreditinstitutet med anledning av
den exekutiva försäljningen,

2. vid annan försäljning, med ett belopp som motsvarar
skillnaden mellan den garanterade kapitalfordran och det
försäljningspris som Boverket godkänt,

3. vid skuldnedskrivning, med ett belopp som motsvarar den
skuldnedskrivning som Boverket godkänt.

Avtal om kreditgaranti får även ge kreditinstitutet rätt till
ersättning för förluster som avser ränta och kostnader. Sådan
ersättning får dock inte överstiga 15 procent av det
garanterade lånet samt ränta på det garanterade lånet från den
dag då fastigheten utmättes, konkursansökan gjordes eller de
medel deponerades som annars ska fördelas. Räntan beräknas för
år enligt en räntefot som motsvarar den av Riksbanken
fastställda och vid varje tid gällande referensräntan enligt
9 § räntelagen (1975:635), ökad med fyra procentenheter.
Förändringar i referensräntan som inträffar efter upprättandet
av sakägarförteckning ska inte beaktas.

Om det kan antas minska de totala förlusterna för
kreditgarantin, får Boverket även i övrigt avtala om
ersättning till kreditinstitutet. Förordning (2012:548).

Regress och eftergift

8 § Har upphävts genom förordning (2011:240).

9 § Boverket får helt eller delvis efterskänka statens
regressfordran enligt 10 § förordningen (2011:211) om utlåning
och garantier, om låntagaren är på obestånd eller annars
saknar utmätningsbara tillgångar och Boverket bedömer att
låntagaren inte kommer att kunna betala fordringen senare
heller.

För statens fordringar enligt denna förordning ska inte 6 §
förordningen (1993:1138) om hantering av statliga fordringar
gälla för Boverket. Förordning (2012:548).

Övriga bestämmelser

10 § Boverkets beslut enligt denna förordning får inte
överklagas. Förordning (2012:548).

11 § Boverket får meddela föreskrifter om verkställighet av
denna förordning. Förordning (2012:548).

12 § För kreditgarantier enligt denna förordning gäller i
övrigt vad som föreskrivs om kreditgarantier i förordningen
(2011:211) om utlåning och garantier. Förordning (2011:240).


Övergångsbestämmelser

2004:105

Denna förordning träder i kraft den 15 april 2004 och gäller
till och med den 31 december 2006. Genom förordningen upphävs
förordningen (1991:1924) om statlig kreditgaranti för bostäder.
Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande i ärenden i
vilka kreditgaranti har utfärdats före den 15 april 2004.