Strålskyddslag (1988:220) 

Inledande bestämmelser

1 § Syftet med denna lag är att människor, djur och miljö skall
skyddas mot skadlig verkan av strålning.

2 § Lagen gäller såväl joniserande som icke-joniserande strålning.

Med joniserande strålning avses gammastrålning, röntgenstrålning,
partikelstrålning eller annan till sin biologiska verkan likartad
strålning.

Med icke-joniserande strålning avses optisk strålning, radiofrekvent
strålning, lågfrekventa elektriska och magnetiska fält och ultraljud
eller annan till sin biologiska verkan likartad strålning.

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, i
den utsträckning det kan ske utan att syftet med lagen åsidosätts,
föreskriva undantag från denna lag eller vissa bestämmelser i lagen i
fråga om radioaktiva ämnen eller tekniska anordningar som kan alstra
strålning.

4 § Regeringen får, i den utsträckning det på grund av rådande
särskilda förhållanden är nödvändigt för att stärka försvarsberedskapen,
meddela föreskrifter för totalförsvaret som avviker från denna lag.

5 § Med verksamhet med strålning avses i denna lag

1. tillverkning, införsel, utförsel, transport, saluförande,
överlåtelse, upplåtelse, förvärv, innehav och användning av eller
annan därmed jämförlig befattning med radioaktiva ämnen,

2. användning av eller annan därmed jämförlig befattning med
tekniska anordningar som kan alstra strålning. Lag (1995:874).

5 a § Med kosmetiskt solarium avses i denna lag en teknisk 
anordning för att exponera människor för ultraviolett 
strålning i syfte att göra huden mörkare. Lag (2017:227).

5 b § I fråga om varor och tjänster som är avsedda för
konsumenter eller som kan antas komma att användas av
konsumenter gäller också produktsäkerhetslagen (2004:451).
Lag (2017:227).

Allmänna skyldigheter

6 § Den som bedriver verksamhet med strålning skall med hänsyn
till verksamhetens art och de förhållanden under vilka den bedrivs

1. vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått som behövs för att
hindra eller motverka skada på människor, djur och miljö,

2. kontrollera och upprätthålla strålskyddet på den plats och i den
lokal och övriga utrymmen där strålning förekommer,

3. väl underhålla tekniska anordningar samt mät- och
strålskyddsutrustning som används i verksamheten.

7 § Den som bedriver verksamhet med strålning skall svara för att
den som är sysselsatt i verksamheten har god kännedom om de
förhållanden, villkor och föreskrifter under vilka verksamheten bedrivs
samt blir upplyst om de risker som kan vara förenade med verksamheten.
Den som bedriver verksamheten skall förvissa sig om att den som är
sysselsatt i verksamheten har den utbildning som behövs och vet vad han
skall iaktta för att strålskyddet skall fungera tillfredsställande.

7 a § Skyldigheterna enligt 6 och 7 §§ omfattar även den som
utan att bedriva verksamhet med strålning sysselsätter någon
för att utföra arbete där sådan verksamhet bedrivs.
Skyldigheterna gäller i den utsträckning som det behövs för att
skydda den som utför arbetet mot skadlig verkan av strålning.
Lag (2000:264).

8 § Den som är sysselsatt i verksamhet med strålning, eller
utför arbete där sådan verksamhet bedrivs, skall använda de
skyddsanordningar och vidta de åtgärder i övrigt som behövs för
att strålskyddet skall fungera tillfredsställande.
Lag (2000:264).

9 § Den som tillverkar, till landet inför, överlåter eller
upplåter ett radioaktivt ämne skall genom märkning eller på annat
lämpligt sätt lämna uppgifter som är av betydelse från
strålskyddssynpunkt.

10 § Den som tillverkar, till landet inför, överlåter eller
upplåter en teknisk anordning som kan alstra strålning eller som
innehåller ett radioaktivt ämne, skall svara för att anordningen, när
den avlämnas för att tas i bruk eller förevisas i marknadsföringssyfte,
är försedd med nödvändig strålskyddsutrustning samt även i övrigt
erbjuder en betryggande säkerhet mot skada på människor, djur och miljö.
Han skall genom märkning eller på annat lämpligt sätt lämna uppgifter
som är av betydelse från strålskyddssynpunkt.

11 § Den som installerar eller utför underhållsarbete på en
anordning som avses i 10 § skall svara för att den strålskyddsutrustning
som hör till anordningen sätts på plats och att i övrigt de åtgärder
vidtas som behövs från strålskyddssynpunkt och som föranleds av arbetet.

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela de ytterligare föreskrifter som krävs till skydd 
mot eller för kontroll av strålning i de hänseenden som anges 
i 6–11 §§.

I fråga om radioaktiva ämnen finns även bestämmelser i lagen 
(2006:263) om transport av farligt gods och läkemedelslagen 
(2015:315). Lag (2015:318).

Radioaktivt avfall m. m.

13 § Den som bedriver eller har bedrivit verksamhet med 
strålning ska svara för att det radioaktiva avfall som 
förekommer i verksamheten 

1. hanteras och, när det behövs, slutförvaras på ett från 
strålskyddssynpunkt tillfredsställande sätt, eller

2. överlämnas till en producent som i enlighet med 
bestämmelser som har meddelats med stöd av 15 kap. 12 § 
miljöbalken är skyldig att ta hand om avfallet. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om skyldigheterna i första stycket 1.
Lag (2016:785).

14 § Den som bedriver eller har bedrivit verksamhet med en teknisk
anordning som kan alstra strålning skall, i den utsträckning som
föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer,
svara för att anordningen oskadliggörs, när den inte längre skall
användas i verksamheten.

Åldersgräns för användning av kosmetiskt solarium

14 a § Det är förbjudet att yrkesmässigt låta någon som inte 
har fyllt 18 år sola i ett kosmetiskt solarium.
Lag (2017:227).

14 b § Den som yrkesmässigt låter någon sola i ett kosmetiskt 
solarium ska

1. förvissa sig om att solaren har fyllt 18 år,

2. på varje ställe i verksamheten där ett kosmetiskt solarium 
upplåts se till att det finns en klart synbar skylt med 
tydlig information om förbudet att låta någon som inte har 
fyllt 18 år sola i det, och

3. enligt ett särskilt program för egenkontroll kontrollera 
verksamheten och ansvara för att verksamhetens personal har 
nödvändiga kunskaper om det som gäller för verksamheten 
enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats 
med stöd av lagen. Lag (2017:227).

14 c § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om den egenkontroll som 
avses i 14 b § 3. Lag (2017:227).

Förbud och provning m. m.

15 § Om det är påkallat från strålskyddssynpunkt får regeringen
eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva förbud mot att

1. tillverka, till landet införa, transportera, saluföra, överlåta,
upplåta, förvärva, inneha, använda eller ta annan därmed jämförlig
befattning med material som innehåller radioaktivt ämne,

2. tillverka, till landet införa, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva,
inneha, använda, installera, underhålla eller ta annan därmed jämförlig
befattning med en teknisk anordning som kan alstra strålning och som
inte omfattas av tillståndsplikt enligt denna lag.

16 § Den som är under 18 år får inte sysselsättas i verksamhet
som är förenad med joniserande strålning. Undantag får endast
göras för den som för sin utbildning måste befatta sig med
radioaktiva ämnen eller med en teknisk anordning som kan alstra
joniserande strålning.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela särskilda föreskrifter i fråga om dem som är under 18
år och som sysselsätts i verksamhet med strålning.
Lag (2000:264).

17 § För arbeten som från strålskyddssynpunkt medför särskild
risk för vissa arbetstagare i verksamheter med strålning eller
i andra verksamheter, får regeringen eller den myndighet som
regeringen bestämmer meddela föreskrifter om

1. skyldighet för verksamhetsutövaren att rapportera uppgifter
som har betydelse för bedömningen av arbetets strålningsrisker,

2. att särskilda villkor skall gälla för arbetets planering och
utförande, och

3. förbud mot att arbetet utförs av sådana arbetstagare.
Lag (2007:357).

18 § Den som är sysselsatt eller skall sysselsättas i arbete med
joniserande strålning är skyldig att underkasta sig sådan
läkarundersökning som behövs för att bedöma om han skulle löpa särskild
risk för skada vid exponering för joniserande strålning. Regeringen
eller den myndighet som regeringen bestämmer får inskränka denna
skyldighet och i övrigt meddela närmare föreskrifter om
läkarundersökningen.

Endast den som genomgått läkarundersökning enligt första stycket får
sysselsättas i arbete med joniserande strålning. Den som vid
läkarundersökningen bedömts löpa särskild risk för skada vid exponering
för joniserande strålning får inte utan medgivande av regeringen eller
den myndighet som regeringen bestämmer sysselsättas i arbete med
joniserande strålning.

Om någon, som arbetar med joniserande strålning eller på grund av sin
sysselsättning kan ha utsatts för joniserande strålning, visar tecken på
skada som kan misstänkas vara föranledd av sådan strålning, skall han
genom arbetsgivarens försorg ges tillfälle att snarast genomgå
läkarundersökning.

19 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
sådana föreskrifter om mät- och skyddsutrustningar samt om provning,
kontroll och besiktning som är av betydelse från strålskyddssynpunkt.
Lag (1990:236).

Tillståndsplikt m. m.

20 § Tillstånd krävs för att

1. tillverka, till landet införa, transportera, saluföra,
överlåta, upplåta, förvärva, inneha, använda, deponera,
återvinna eller återanvända ett radioaktivt ämne eller ett
material som innehåller radioaktiva ämnen,

2. tillverka, till landet införa, saluföra, överlåta,
upplåta, förvärva, inneha, använda, installera eller
underhålla en teknisk anordning som kan och är avsedd att
sända ut joniserande strålning eller sådan del av anordningen
som är av väsentlig betydelse från strålningssynpunkt,

3. tillverka, till landet införa, saluföra, överlåta,
upplåta, förvärva, inneha, använda, installera eller
underhålla andra tekniska anordningar än sådana som avses i 2
och som kan alstra joniserande strålning och för vilka
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
föreskrivit krav på tillstånd,

4. från landet utföra radioaktivt ämne, om inte tillstånd
finns enligt lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med
dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, eller

5. utomlands slutförvara radioaktivt avfall eller annat
radioaktivt ämne som det inte finns någon planerad och
godtagbar användning för, om avfallet eller ämnet kommer från
en verksamhet med strålning i Sverige.

Tillståndsplikten enligt första stycket 5 gäller inte

1. radioaktivt avfall som efter behandling eller upparbetning
i Sverige ska slutförvaras i det land där avfallet har
uppkommit eller ämnet har sitt ursprung, eller

2. kasserade slutna strålkällor som återsänds till en
leverantör eller en tillverkare av sådana strålkällor.
Lag (2014:142).

20 a § Tillstånd enligt 20 § får inte avse transporter av
radioaktivt avfall till

1. en plats söder om 60 grader sydlig bredd,

2. ett land utanför Europeiska unionen, om landet är part i
partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i
Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och
Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan,
undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (SÖ 2002:42), eller

3. ett land där import av radioaktivt avfall är förbjuden
eller där det kan antas att det saknas förmåga att ta hand om
sådant avfall på ett säkert sätt. Lag (2009:329).

20 b § Ett tillstånd för slutförvaring utomlands enligt 20 §
första stycket 5 får ges endast om

1. det mellan Sverige och det andra landet finns ett avtal om
slutförvaring, och

2. fördelarna med slutförvaring i det andra landet från
strålskyddssynpunkt tydligt överväger fördelarna med
slutförvaring i Sverige. Lag (2014:142).

20 c § Regeringen får meddela föreskrifter om vad som krävs
för att ett sådant avtal om slutförvaring som avses i 20 b §
ska kunna godtas som grund för ett tillstånd. Lag (2014:142).

21 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om krav på tillstånd för att tillverka, till landet
införa, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, inneha, använda,
installera eller underhålla en teknisk anordning som kan alstra
icke-joniserande strålning eller sådan del av anordningen som är av
väsentlig betydelse från strålningssynpunkt.

22 § Frågor om tillstånd enligt denna lag prövas av regeringen
eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får genom
föreskrifter meddela tillstånd enligt denna lag för sjukvårdshuvudmän,
vissa yrkesgrupper eller vissa vårdinrättningar, institutioner eller
företag.

22 a § Vid prövning av ärenden enligt denna lag eller vid
meddelande av villkor med stöd av 27 § ska 5 kap. 3 §
miljöbalken tillämpas. Ett tillstånd   eller dispens som
medverkar till att en miljökvalitetsnorm som avses i 5 kap.
2 § första stycket 1 miljöbalken inte följs får meddelas endast
om tillståndet förenas med de krav som behövs för att följa
normen eller om det finns en sådan förutsättning för
tillstånd som anges i 2 kap. 7 § tredje stycket miljöbalken.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
föreskriva att det i ärenden om tillstånd enligt denna lag
ska upprättas en miljö-konsekvensbeskrivning enligt 6 kap.
miljöbalken som möjliggör en samlad bedömning av en planerad
anläggnings, verksamhets eller åtgärds inverkan på människors
hälsa, miljön och hushållningen med mark och vatten samt
andra resurser. Lag (2010:889).

23 § Tillstånd enligt denna lag behövs inte för verksamhet 
enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, om inte 
annat föreskrivits i tillstånd som meddelats enligt den 
lagen. 

I fråga om tillstånd att tillverka, till landet införa eller 
saluföra radioaktiva läkemedel finns även bestämmelser i 
läkemedelslagen (2015:315). Lag (2015:318).

24 § Ett tillstånd får begränsas till att avse en viss tid.
Om tillståndet avser transport av radioaktivt avfall till
eller från Sverige, får tillståndet inte gälla för längre tid
än tre år. Lag (2009:329).

25 § Den som inte har tillstånd för införsel när det krävs 
enligt 20 eller 21 § får endast efter medgivande av 
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ta 
hand om ett radioaktivt ämne eller en teknisk anordning med 
tillämpning av ett förenklat förfarande som är förenligt med 
sådan tullagstiftning som anges i 1 kap. 3 § tullagen 
(2016:253). I övrigt gäller lagen (1973:980) om transport, 
förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m.
Lag (2016:259).

Tillståndsvillkor m. m.

26 § I samband med att ett tillstånd meddelas eller under
tillståndets giltighetstid får tillståndsmyndigheten meddela sådana
villkor för tillståndet som behövs med hänsyn till strålskyddet.

27 § Om ett tillstånd har meddelats enligt lagen (1984:3) om
kärnteknisk verksamhet eller under tillståndets giltighetstid,
får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddela de ytterligare villkor som behövs med hänsyn till
strålskyddet. Om tillståndet avser en kärnteknisk anläggning,
skall dock villkor som i avsevärd mån kan påverka utformningen
av anläggningen eller driften vid denna alltid underställas
regeringens prövning.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
föreskriva att det i ärende om villkor som enligt första
stycket underställs regeringens prövning skall upprättas en
miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. miljöbalken.
Lag (1998:841).

Återkallelse av tillstånd

28 § Ett tillstånd enligt denna lag får återkallas om

1. föreskrifter eller villkor som uppställts med stöd av 12 §, 13 §
andra stycket, 14 §, 15 §, 16 § andra stycket, 17 §, 19 § första stycket
eller 26 § i något väsentligt avseende inte iakttas,

2. det i annat fall finns synnerliga skäl.

Tillsyn m. m.

29 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och av föreskrifter
eller villkor som har meddelats med stöd av lagen utövas av den eller de
myndigheter som regeringen bestämmer.

30 § Regeringen får meddela föreskrifter om att den eller de 
kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och 
hälsoskyddsområdet ska ha tillsyn över att solarieverksamhet 
som bedrivs inom kommunen följer gällande regler.

Regeringen får meddela föreskrifter om att den myndighet som 
regeringen bestämmer i fråga om annan verksamhet får överlåta 
åt en sådan nämnd som avses i första stycket att, om kommunen 
begär det, i ett visst avseende utöva sådan tillsyn som 
annars skulle skötas av tillsynsmyndigheten.

Det som sägs i andra stycket gäller inte verksamhet som 
utövas av Försvarsmakten, Försvarets materielverk, 
Fortifikationsverket eller Försvarets radioanstalt. För denna 
verksamhet får regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer, om försvarsinspektören för hälsa och miljö begär 
det, överlåta åt denne att i ett visst avseende utöva 
tillsynen.

Om tillsynen överlåts enligt denna paragraf, ska det som sägs 
om tillsynsmyndigheter i lagen gälla även den nämnd som avses 
i första stycket eller försvarsinspektören för hälsa och 
miljö. Lag (2017:780).

31 § Den som bedriver verksamhet enligt denna lag skall på begäran
av tillsynsmyndigheten

1. lämna myndigheten de upplysningar och tillhandahålla de handlingar
som behövs för tillsynen,

2. ge myndigheten tillträde till den anläggning eller plats där
verksamheten bedrivs för undersökningar och prover i den omfattning som
behövs för tillsynen. För uttaget prov betalas inte ersättning.

Polismyndigheten skall lämna det biträde som behövs för tillsynen.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva
om skyldighet att ersätta en tillsynsmyndighets kostnader för
provtagning och undersökning av prov.

31 a § Tillsynsmyndigheten får göra kontrollköp som syftar 
till att få fram underlag för en dialog med en 
verksamhetsutövare i frågor som rör skyldigheten i 14 b § att 
förvissa sig om att en solare har fyllt 18 år. För ett 
kontrollköp får tillsynsmyndigheten inte anlita någon som är 
yngre än 18 år.

Ett kontrollköp får göras även om verksamhetsutövaren inte 
har informerats om det i förväg.

Efter ett kontrollköp ska tillsynsmyndigheten informera 
verksamhetsutövaren om köpet. Lag (2017:227).

31 b § Regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer får meddela föreskrifter om hur kontrollköp ska 
göras. Lag (2017:227).

32 § Tillsynsmyndigheten får besluta om de förelägganden och 
förbud som behövs i enskilda fall för att denna lag eller 
föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av 
lagen ska följas.

Om någon inte vidtar en åtgärd som den personen är skyldig 
att vidta enligt denna lag eller enligt föreskrifter eller 
villkor som har meddelats med stöd av lagen eller enligt 
tillsynsmyndighetens föreläggande, får myndigheten besluta 
att åtgärden ska vidtas på personens bekostnad. 

Ett beslut enligt första eller andra stycket får inte grundas 
på det som har kommit fram genom ett kontrollköp enligt 
31 a §. Lag (2017:227).

33 § I avvaktan på att en förelagd strålskyddsåtgärd vidtas eller
för att säkerställa att ett meddelat förbud iakttas, får
tillsynsmyndigheten omhänderta radioaktiva ämnen eller tekniska
anordningar som kan alstra strålning eller som innehåller ett
radioaktivt ämne.

Tillsynsmyndigheten får också försegla en teknisk anordning eller
anläggning för att förebygga att den brukas olovligen.

Polismyndigheten skall lämna det biträde som behövs för åtgärder enligt
första och andra styckena.

34 § Beslut om föreläggande eller förbud enligt denna lag får
förenas med vite.

Ansvarsbestämmelser m. m.

35 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med
uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot 6 §, 7 §, 9-11 §§
eller 13 § första stycket 1. Lag (2006:340).

36 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med
uppsåt eller av oaktsamhet

1. bryter mot 16 § första stycket eller 20 § 1, 2 eller 4,

2. bryter mot föreskrift som meddelats med stöd av 12 § första
stycket, 14 §, 15 §, 16 § andra stycket, 17 §, 19 § första
stycket, 20 § 3 eller 21 §,

3. bryter mot villkor som meddelats med stöd av 26 eller 27 §,

4. bryter mot föreläggande eller förbud som meddelats med stöd
av 32 § första stycket. Lag (2006:340).

36 a § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den 
som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot förbudet i 
14 a §. Lag (2017:227).

37 § Till böter döms den som med uppåt eller av oaktsamhet

1. bryter mot vad som föreskrivs i 18 § andra och tredje styckena,

2. underlåter att iaktta vad tillsynsmyndigheten begär enligt 31 §
första stycket,

3. lämnar oriktiga uppgifter om förhållanden av betydelse i en ansökan
eller annan handling som avges enligt denna lag eller föreskrift som
meddelats med stöd av lagen.

38 § Till ansvar enligt denna lag döms inte i ringa fall.

Till ansvar enligt denna lag döms inte om ansvar för gärningen kan
ådömas enligt brottsbalken eller lagen (2000:1242) om straff för
smuggling.

39 § Den som har åsidosatt ett vitesföreläggande eller överträtt
ett vitesförbud döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som
omfattas av föreläggandet eller förbudet.

40 § Radioaktiva ämnen eller tekniska anordningar som varit
föremål för brott enligt denna lag eller deras värde samt
utbyte av sådant brott skall förklaras förverkade, om det inte
är uppenbart oskäligt.

Första stycket gäller även behållare eller andra
strålskyddsanordningar som hör till radioaktiva ämnen eller
tekniska anordningar.

Utöver vad som sägs i första och andra styckena får egendom som
har använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag förklaras
förverkad, om det behövs för att förebygga brott eller om det
annars finns särskilda skäl. Detsamma gäller egendom som varit
avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt denna lag,
om brottet har fullbordats. I stället för egendomen får dess
värde förklaras förverkat. Lag (2005:299).

41 § Den som på grund av bestämmelser i denna lag eller
föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen har tagit
del av uppgifter, får inte obehörigen röja eller utnyttja
dem, om de avser

1. affärs- eller driftsförhållanden,

2. förhållanden av betydelse för landets försvar, eller

3. säkerhets- och bevakningsåtgärder som avser transport
eller förvaring av sådana radioaktiva ämnen som anges i
rådets direktiv 2003/122/Euratom av den 22 december 2003 om
kontroll av slutna radioaktiva strålkällor med hög aktivitet
och herrelösa strålkällor .

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Lag (2009:436).

42 § Beslut i det enskilda fallet enligt denna lag får
överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut i frågor
som avses i 27 § eller 30 § tredje stycket överklagas dock
hos regeringen.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Föreskrifter om överklagande av en myndighets beslut enligt
denna lag med stöd av ett bemyndigande enligt lagen meddelas
av regeringen.

Beslut som har meddelats enligt denna lag ska gälla
omedelbart om inte annat bestäms. Lag (2009:329).

Avgifter

43 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om avgifter för myndighets verksamhet
enligt denna lag. Regeringen får överlåta åt kommuner att
meddela sådana föreskrifter när det gäller en kommunal
myndighets verksamhet. Lag (2007:357).

Övergångsbestämmelser

1988:220

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1988.

2. Genom denna lag upphävs strålskyddslagen (1958:110).

3. Bestämmelserna i 13 och 14 §§ skall ej tillämpas beträffande den som
har upphört att bedriva verksamhet före ikraftträdandet.

4. Föreskrifter och beslut i särskilda fall som har meddelats med stöd
av strålskyddslagen (1958:110) skall anses ha meddelats enligt
motsvarande bestämmelser i denna lag. Den som vid ikraftträdandet är
sådan godkänd föreståndare som avses i 4 § förstnämnda lag skall intill
dess annat bestämts även därefter fullgöra de uppgifter som ankom på
föreståndaren. Det som med stöd av samma lag föreskrivits om
kompetenskrav för föreståndare skall gälla även annan som fullgör
motsvarande uppgifter.

5. Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till föreskrifter
som har ersatts genom bestämmelser i denna lag tillämpas i stället de
nya bestämmelserna. Lagen (1963:115) om förlängd semester för vissa
arbetstagare med radiologiskt arbete skall dock även efter
ikraftträdandet gälla arbetstagare i sådant arbete som avses i 1 §
första stycket strålskyddslagen (1958:110).

1995:69

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har meddelats
före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

1998:841

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

2. Ett ärende om tillstånd skall handläggas och bedömas enligt
äldre bestämmelser, om ärendet har inletts före denna lags
ikraftträdande. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i
miljöbalken skall dock tillämpas omedelbart.