PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Tillkännagivande (2000:1169) av staters anslutning till konventionen om Österrikes, Finlands och  Sveriges tillträde till Brysselkonventionen

Konventionen den 27 september 1968 om domstols behörighet och
om verkställighet av domar på privaträttens område och
tillträdeskonventionerna den 9 oktober 1978, den 25 oktober
1982, den 26 maj 1989 och den 29 november 1996
(Brysselkonventionen), samt protokollet den 3 juni 1971 om EG-
domstolens tolkning av Brysselkonventionen i dess lydelse
enligt nämnda tillträdeskonventioner, trädde för Sveriges del i
kraft den 1 januari 1999. Brysselkonventionen i dess lydelse
enligt 1996 års konvention om Österrikes, Finlands och Sveriges
tillträde träder i kraft i förhållande till övriga
konventionsstater när dessa har tillträtt nämnda
tillträdeskonvention. För samtliga EU-stater, med undantag av
Österrike, Finland och Sverige, har 1978, 1982 och 1989 års
tillträdeskonventioner trätt i kraft.

Brysselkonventionen finns publicerad i Europeiska
gemenskapernas tidning (EGT C 27, 26.1.1998, s. 1).
Brysselkonventionens svenska, engelska och franska texter finns
intagna som bilaga till lagen (1998:358) om domstols
internationella behörighet och om verkställighet av utländska
domar enligt Brysselkonventionen.

Följande stater har anslutit sig till konventionen om
Österrikes, Finlands och Sveriges tillträde till
Brysselkonventionen.


Stat    	Dag för konventionens		Reservationer
        	ikraftträdande för staten       och förklaringar

Danmark 	1998-12-01      		-
Finland 	1999-04-01      		-
Frankrike       2000-08-01      		-
Förenade	
kungariket      2001-01-01      		-
Grekland        1999-10-01      		-
Irland  	1999-12-01      		-
Italien 	1999-06-01      		-
Luxemburg       2000-05-01      		-
Nederländerna   1998-12-01      		-
Portugal        1999-10-01      		-
Spanien 	1999-04-01      		-
Sverige 	1999-01-01
						Sverige har motsatt sig
						det förfarande vid del-
						givning som beskrivs i
						artikel IV andra stycket
						i konventionens protokoll.

Tyskland        1999-01-01      		-
Österrike       1998-12-01
						Österrike har motsatt sig
						det förfarande vid del-
						givning som beskrivs i
						artikel IV andra stycket
						i konventionens protokoll.
Förordning (2000:1171) om inkomstindex för år 2001 

Regeringen fastställer inkomstindexet enligt 1 kap. 5 § lagen
(1998:674) om inkomstgrundad ålderspension till 103,20 för år
2001.
Förordning (2000:1172) om statens utlåningsränta och statens avkastningsränta under budgetåret 2001

Regeringen föreskriver att statens utlåningsränta och statens
avkastningsränta under budgetåret 2001 skall vara 5,2 procent.
Lag (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationer

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag tillämpas i fråga om överträdelser av
bestämmelser som genomför de direktiv som anges i bilaga I
till Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/22/EG av den
23 april 2009 om förbudsföreläggande för att skydda
konsumenternas intressen (kodifierad version).

Lagen gäller dock endast sådana överträdelser av bestämmelser
till skydd för konsumenters intressen som påverkar konsumenter
i en annan stat som är ansluten till Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet (EES-stat) än Sverige. Lag (2011:274).

Godkända organs talan vid svensk domstol

2 § En myndighet eller organisation i en annan EES-stat än
Sverige får väcka talan i en svensk domstol med anledning av
en överträdelse som avses i 1 §, om myndigheten eller
organisationen är godkänd enligt en särskild förteckning som
har upprättats av Europeiska unionen och publicerats i
Europeiska unionens officiella tidning. Lag (2011:274).

3 § Talan får avse att åtgärder ska vidtas mot någon för att
denne åsidosätter en bestämmelse som avses i 1 §. Åtgärderna
får gälla

1. förbud eller ålägganden med stöd av 23, 24, 26 och 27 §§
marknadsföringslagen (2008:486) eller förbud enligt 3 och 6
§§ lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i
konsumentförhållanden,

2. åläggande att till svenska staten betala en sådan särskild
avgift som avses i 17 kap. 5 och 6 §§ radio- och tv-lagen
(2010:696), eller

3. utdömande av vite som förelagts i de fall som avses i 1.
Lag (2010:726).

4 § Talan får väckas endast om

1. sökanden genom samråd försökt att få motparten att upphöra
med den påstådda överträdelsen, och

2. denna inte upphört inom två veckor efter det att motparten
mottagit begäran om samråd.

Behörig domstol

5 § Talan ska väckas vid 

1. Patent- och marknadsdomstolen i fråga om förbud och 
ålägganden som avses i marknadsföringslagen (2008:486), i 
fråga om förbud enligt lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i 
konsumentförhållanden och i fråga om utdömande av vite,

2. Förvaltningsrätten i Stockholm i fråga om sådan särskild 
avgift som avses i radio- och tv-lagen (2010:696).
Lag (2016:216).
Förordning (2000:1193) om gruppundantag enligt 8 a § konkurrenslagen (1993:20) för vertikala avtal 

1 § Denna förordning tillämpas på avtal som ingås mellan två
eller flera företag vilka, inom ramen för avtalet, är verksamma
i olika led i produktions- eller distributionskedjan, och som
avser villkoren för parternas inköp, försäljning eller
återförsäljning av vissa varor eller tjänster (vertikala
avtal).

Av 3 § konkurrenslagen (1993:20) följer att vad som där sägs om
avtal mellan företag också skall tillämpas på beslut av en
sammanslutning av företag, och på samordnade förfaranden mellan
företag.

2 § Under de villkor som föreskrivs i denna förordning gäller
för vertikala avtal gruppundantag enligt 8 a § konkurrenslagen
(1993:20) från förbudet i 6 § samma lag.

Undantaget gäller i den mån som de vertikala avtalen innehåller
konkurrensbegränsningar (vertikala begränsningar) som omfattas
av 6 § konkurrenslagen. Förordning (2005:883).

3 § I fråga om avtalen tillämpas vad som anges i kommissionens
förordning (EG) nr 2790/1999 av den 22 december 1999 om
tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av
vertikala avtal och samordnade förfaranden på motsvarande sätt,
med undantag av artiklarna 2.1, 6-8 samt 12-13. Dock skall i
artikel 1 c) "gemenskapen" ersättas med "Sverige" samt i
artikel 1 g) "artikel 81.1 i fördraget" och i artikel 2.2
"artikel 81" ersättas med "6 § konkurrenslagen (1993:20)".
Vidare skall hänvisningar till undantaget i artikel 2 avse 2 §
i förening med 1 §. Förordning (2006:1187).

Övergångsbestämmelser

2000:1193

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2001 och
gäller till utgången av december 2005.

2. För tiden intill utgången av juni 2001 tillämpas
förordningen inte på avtal som omfattas av den intill dess
gällande förordningen (1993:80) om gruppundantag enligt 17 §
konkurrenslagen (1993:20) för kedjor i detaljhandeln.
Sistnämnda förordning skall dock intill utgången av 2001
fortfarande tillämpas på avtal som gäller vid ikraftträdandet
av denna förordning och som inte uppfyller villkoren i den här
förordningen men som uppfyller villkoren enligt förordningen om
gruppundantag enligt 17 § konkurrenslagen (1993:20) för kedjor
i detaljhandeln.

3. Intill utgången av 2001 skall följande förordningar, som
gäller till utgången av 2000, fortfarande tillämpas på avtal
som gäller vid ikraftträdandet av denna förordning, om avtalet
inte uppfyller villkoren i den här förordningen men villkoren i
den äldre förordningen:

a) förordningen (1996:341) om gruppundantag enligt 17 §
konkurrenslagen (1993:20) för ensamåterförsäljaravtal,

b) förordningen (1996:342) om gruppundantag enligt 17 §
konkurrenslagen (1993:20) för exklusiva inköpsavtal, och

c) förordningen (1996:369) om gruppundantag enligt 17 §
konkurrenslagen (1993:20) för franchiseavtal.

2006:1187

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2007.

2. Intill utgången av maj 2007 skall äldre föreskrifter
fortfarande tillämpas på avtal som gäller vid ikraftträdandet
av denna förordning, om villkoren inte uppfyller villkoren i de
nya föreskrifterna men villkoren i äldre föreskrifter.
Förordning (2000:1222) om internationellt tullsamarbete

1 § Denna förordning gäller vid tillämpning av lagen
(2000:1219) om internationellt tullsamarbete.

Termer och uttryck som används i denna förordning har samma
innebörd som i lagen om internationellt tullsamarbete.

2 § En skriftlig ansökan om bistånd enligt 2 kap. 2 § lagen
(2000:1219) om internationellt tullsamarbete får överföras i
elektronisk form eller via telefax.

3 § Tullverket eller någon annan behörig svensk myndighet 
får överföra personuppgifter till tredjeland, om det behövs 
för att uppfylla skyldigheter som följer av en 
överenskommelse som avses i 1 kap. 1 § första stycket lagen 
(2000:1219) om internationellt tullsamarbete.
Förordning (2018:235).

4 § Pågår en förundersökning i Sverige avseende en person som
är föremål för gränsöverskridande övervakning eller
gränsöverskridande förföljande enligt 3 kap. 1 respektive 2 §
lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete, skall
Tullverket eller annan behörig svensk myndighet samråda med
förundersökningsledaren innan beslut fattas om samtycke till
övervakning eller förföljande in i Sverige.

Tullverket eller annan behörig svensk myndighet skall vidare
samråda med Försvarsmakten innan beslut fattas om samtycke till
gränsöverskridande övervakning eller gränsöverskridande
förföljande enligt 3 kap. 1 respektive 2 § lagen om
internationellt tullsamarbete, om de utländska tjänstemännen
använder statsfartyg eller statsluftfartyg.

När Tullverket eller annan behörig myndighet tar emot en
anmälan om gränsöverskridande övervakning eller begäran om
gränsöverskridande förföljande enligt 3 kap. 1 § andra stycket
respektive 2 § andra stycket lagen om internationellt
tullsamarbete, skall myndigheten genast underrätta
Försvarsmakten, om de utländska tjänstemännen använder
statsfartyg eller statsluftfartyg.

5 § Vid sådan rapportering som avses i 3 kap. 6 § första
stycket 3 lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete är
de utländska tjänstemännen skyldiga att på Tullverkets begäran
inställa sig personligen vid myndigheten.
Förordning (2000:124) om radio- och teleterminalutrusning 

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om sådan radio-
och teleterminalutrustning som omfattas av lagen (2000:121) om
radio- och teleterminalutrustning.

2 § Lagen (2000:121) om radio- och teleterminalutrustning
gäller inte för sådan utrustning som uteslutande används av
Polismyndigheten, Säkerhetspolisen, Försvarsmakten,
Försvarets radioanstalt eller Försvarets materielverk vid
verksamhet som verket bedriver på uppdrag av Försvarsmakten
eller Försvarets radioanstalt. Förordning (2014:1268).

Bemyndiganden

3 § Post- och telestyrelsen får meddela föreskrifter om
tillämpligheten av lagen (2000:121) om radio- och
teleterminalutrustning när utrustningen ingår i eller är
tillbehör till en annan produkt.

4 § Post- och telestyrelsen får meddela närmare föreskrifter om
väsentliga egenskapskrav och krav i övrigt när det gäller
produktinformation, bedömning av överensstämmelse och märkning,
i den mån det inte ankommer på Elsäkerhetsverket att meddela
sådana föreskrifter enligt förordningen (1993:1067) om
elektromagnetisk kompatibilitet eller förordningen (1993:1068)
om elektrisk materiel.

5 § Post- och telestyrelsen får meddela föreskrifter om
skyldighet att göra anmälan till tillsynsmyndigheten innan
radioutrustning som använder frekvensband som inte är
harmoniserade inom hela Europeiska unionen släpps ut på
marknaden. Förordning (2010:786).

6 § Post- och telestyrelsen får, om det behövs för att undvika
skadlig störning, meddela föreskrifter som begränsar rätten
att släppa ut radioutrustning på marknaden, även om den i
övrigt uppfyller unionsrättens krav. Förordning (2010:786).

6 a § Post- och telestyrelsen får meddela föreskrifter om
tekniska specifikationer för anslutning till telenät enligt 7 §
tredje stycket lagen (2000:121) om radio- och
teleterminalutrustning. Förordning (2003:405).

Tillsynsmyndighet

7 § Tillsyn enligt lagen (2000:121) om radio- och
teleterminalutrustning utövas av Post- och telestyrelsen, i den
mån det inte ankommer på Elsäkerhetsverket att utöva tillsyn
enligt förordningen (1993:1068) om elektrisk materiel.

Post- och telestyrelsen får meddela föreskrifter om ersättning
till den som tillhandahåller myndigheten sådan utrustning som
skall kontrolleras och om skyldighet att ersätta myndighetens
kostnader för kontrollen.

Post- och telestyrelsen får meddela de
verkställighetsföreskrifter som behövs för tillsynen.
Förordning (2000:1116).
Lag (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet 

1 § Försvarsunderrättelseverksamhet skall bedrivas till stöd
för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik samt i
övrigt för kartläggning av yttre hot mot landet. I verksamheten
ingår att medverka i svenskt deltagande i internationellt
säkerhetssamarbete. Försvarsunderrättelseverksamhet får endast
avse utländska förhållanden.

Regeringen skall bestämma försvarsunderrättelseverksamhetens
inriktning. Inom ramen för denna inriktning får de myndigheter
som regeringen bestämmer ange en närmare inriktning av
verksamheten.

Försvarsunderrättelseverksamhet skall bedrivas av den eller de
myndigheter som regeringen bestämmer. Lag (2007:664).

2 § Verksamheten enligt 1 § skall fullgöras genom inhämtning,
bearbetning och analys av information. Underrättelser skall
rapporteras till berörda myndigheter.

I verksamheten används teknisk och personbaserad inhämtning.
Vissa bestämmelser om teknisk inhämtning finns i lagen
(2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet.
Lag (2008:718).

3 § Den eller de myndigheter som skall bedriva
försvarsunderrättelseverksamhet får, enligt regeringens närmare
bestämmande, etablera och upprätthålla samarbete i
underrättelsefrågor med andra länder och internationella
organisationer. Lag (2007:664).

4 § Inom försvarsunderrättelseverksamheten får det inte
vidtas åtgärder som syftar till att lösa uppgifter som enligt
lagar eller andra föreskrifter ligger inom ramen för
Polismyndighetens, Säkerhetspolisens och andra myndigheters
brottsbekämpande och brottsförebyggande verksamhet.

Om det inte finns hinder enligt andra bestämmelser, får dock
de myndigheter som bedriver försvarsunderrättelseverksamhet
lämna stöd till andra myndigheters brottsbekämpande och
brottsförebyggande verksamhet. Lag (2014:687).

5 § Den myndighet som regeringen bestämmer skall kontrollera
försvarsunderrättelseverksamheten. Lag (2007:664).
Förordning (2000:1329) om ränta på återbetalning enligt lagen (1996:1030) om  underhållsstöd för år 2001 

Regeringen föreskriver att den ränta som enligt 36 § lagen
(1996:1030) om underhållsstöd skall betalas på en skuld som
avser återbetalningsskyldighet enligt samma lag skall vara 3,1
procent för år 2001.
Lag (2000:1335) om kreditering på skattekonto av stöd till kommuner för anläggande av telenät

1 § Stöd till kommuner för anläggande av allmänt tillgängliga
telenät med hög överföringskapacitet som har beslutats av
länsstyrelsen, ett regionalt självstyrelseorgan enligt lagen
(1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional
ansvarsfördelning eller samverkansorganet i Kalmar och Gotlands
län enligt lagen (2002:34) om samverkansorgan i länen och som
avser stödberättigande åtgärder som har utförts under perioden
1 juli 2000-31 december 2007 skall tillgodoföras kommunerna
genom kreditering på sådant skattekonto som har upprättats för
dem enligt 3 kap. 5 § skattebetalningslagen (1997:483).
Lag (2006:1464).

2 § Regeringen meddelar närmare föreskrifter om det stöd enligt
1 § som skall krediteras skattekontot.
Förordning (2000:1339) om järnvägssystem för höghastighetståg 

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om den del av det
svenska järnvägssystemet som ingår i det transeuropeiska
järnvägssystemet för höghastighetståg.

Bemyndiganden

2 § Järnvägsinspektionen vid Banverket får meddela närmare
bestämmelser om väsentliga krav och om bedömning av
överensstämmelse eller lämplighet för komponenter som är
nödvändiga för driftskompatibilitet och delsystem.

3 § Järnvägsinspektionen får meddela närmare bestämmelser om
tekniska specifikationer för driftskompatibilitet och om
villkor för projektering, anläggning, anpassning samt drift av
infrastruktur och rullande materiel.

Beslut om undantag

4 § Järnvägsinspektionen får, efter anmälan till Europeiska
gemenskapernas kommission, besluta om undantag från att
tillämpa en viss teknisk specifikation för driftskompatibilitet
för ett projekt som gäller en ny linje eller anpassning av en
befintlig linje till trafik med höghastighetståg om projektet
är långt framskridet den dag då den tekniska specifikationen
för driftskompatibilitet offentliggörs i Europeiska
gemenskapernas officiella tidning.

Tillsynsmyndighet

5 § Tillsyn enligt lagen (2000:1336) om järnvägssystem för
höghastighetståg utövas av Järnvägsinspektionen.

Järnvägsinspektionen får meddela de verkställighetsföreskrifter
som behövs för tillsynen.
Förordning (2000:1367) med instruktion för Statens järnvägar 

1 § Statens järnvägar skall förvalta den egendom och ansvara
för den verksamhet som före utgången av år 2000 ingick i
Statens järnvägars verksamhet men inte överförs till aktiebolag
vid årsskiftet 2000/2001.

2 § Inom sitt verksamhetsområde företräder Statens järnvägar
staten vid domstol.

3 § Statens järnvägar leds av en chef, som ansvarar för verkets
verksamhet.

4 § Statens järnvägar skall varje år till regeringen lämna
årsredovisning, innefattande resultat- och balansräkning,
finansieringsanalys och förvaltningsberättelse för verket.
Regeringen fastställer årsbokslutet.

5 § Chefen för Statens järnvägar skall tillse att verksamheten
bedrivs effektivt, författningsenligt och ändamålsenligt samt
ansvara för att organisation och rutiner utformas så att en
tillförlitlig redovisning främjas och förvaltade tillgångar
skyddas.

6 § Chefen för Statens järnvägar skall se till att
redovisningen och förvaltningen av verkets medel är ordnade och
sköts på ett tillfredsställande sätt samt att redovisningen
görs enligt gällande föreskrifter.

7 § Statens järnvägar skall varje år till regeringen lämna en
sammanfattande redogörelse för de försäljningar eller
överlåtelser till annan statlig myndighet av fast egendom som
verket har genomfört under närmast föregående kalenderår.

8 § Om inte regeringen beslutar annat, skall Statens järnvägar
uppbära och redovisa sina inkomster samt med dessa inkomster
och de medel som i övrigt står till förfogande betala verkets
utgifter.

9 § Chefen för Statens järnvägar skall se till att
Riksrevisionen får de uppgifter som behövs för revisionen av
Statens järnvägar. Förordning (2003:293).

10 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas
på Statens järnvägar.

11 § För varje beslut skall det finnas en handling som visar
dagen för beslutet och beslutets innehåll.

12 § Chefen för Statens järnvägar förordnas av regeringen för
en bestämd tid.

13 § Statens järnvägars beslut i personalärenden får överklagas
hos regeringen, om något annat inte följer av lagen (1987:439)
om inskränkning i rätten att överklaga eller andra
föreskrifter.

Beslut av Statens järnvägar i andra ärenden får inte
överklagas.
Lag (2000:1377) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter

För att åstadkomma en utjämning av taxorna för inrikes
fjärrtransporter av gods med lastbil till eller från Gotland
får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
föreskriva ett högsta pris för sådana transporter. Därvid får
det också föreskrivas ett högsta pristillägg i den totala
inrikes fjärrtrafiken för att kompensera transportföretagen för
det ekonomiska bortfall som kan uppstå med anledning av
transporter till eller från Gotland.
Förordning (2000:138) om beredskaplagring av olja m.m. under lagringsåret 2000/01 

Regeringen föreskriver enligt 9 § lagen (1984:1049) om
beredskapslagring av olja och kol att följande andelar av
basmängderna för vissa lagringsbränslen skall lagras under
lagringsåret 2000/01.

Varuslag        		Procentandel av basmängden
Motorbensin     		25
Fotogen	 			25
Flygfotogen     		10
Dieselbrännolja/eldningsolja 1  26
Övriga eldningsoljor    	25
Gasol   			25
Lag (2000:140) om inspektioner enligt internationella avtal om förhindrande av spridning av kärnvapen

1 § Denna lag gäller inspektioner som avses i avtal som Sverige
har ingått med Internationella atomenergiorganet för kontroll
enligt Förenta nationernas fördrag om förhindrande av spridning
av kärnvapen.

Bestämmelserna i denna lag gäller inspektioner som inte kan
genomföras med stöd av lagen (1984:3) om kärnteknisk
verksamhet.

2 § Om Internationella atomenergiorganet gör anmälan om en
inspektion som avses i 1 §, skall regeringen fatta beslut om
inspektionens genomförande och närmare ange vilka åtgärder som
får vidtas enligt 4 §. Regeringen skall utse en myndighet som
vid behov skall närvara vid inspektionen och bistå en
inspektionsgrupp. Om inspektionens omfattning föranleder det,
får flera myndigheter utses.

Om inspektionen kan komma att röra en enskilds rätt, skall den
enskilde ges tillfälle att yttra sig innan regeringen fattar
beslut om inspektionens genomförande. Den enskilde behöver dock
inte höras, om den tid som står till förfogande inte medger det
eller om ett hörande allvarligt skulle försvåra inspektionens
genomförande.

3 § En myndighet som regeringen utsett att närvara vid
inspektionen får besluta i frågor som avser verkställighet av
regeringens beslut. Myndigheten skall hänskjuta frågor av
särskild vikt till regeringen. En enskild har rätt att få en
fråga som rör hans rätt hänskjuten till regeringen.

4 § En inspektion får innefatta

1. att en internationell inspektionsgrupp och observatörer
tillsammans med representanter för en svensk myndighet ges
tillträde till områden, anläggningar eller byggnader,

2. att inspektörer tillåts att ta med sig och använda
mätapparatur och annan teknisk utrustning för att mäta
strålning eller för att i övrigt samla in och registrera
uppgifter,

3. att mätningar utförs, att prover tas och att poster av
kärnämne räknas,

4. att sigill eller annan identifikationsmärkning eller
anordningar placeras på objekt för att påvisa intrång eller
annan manipulation,

5. att dokument som har betydelse för kontrollen granskas,

6. andra tekniskt beprövade åtgärder som är godkända av
Internationella atomenergiorganets styrelse,

7. att prover och uppgifter förs ut ur landet för undersökning
och analys.

En inspektion får inte innefatta tillträde till ett utrymme som
utgör någons bostad.

5 § Vid en inspektion får inspektörerna inte vidta åtgärder som
äventyrar säkerheten eller skyddet för människors hälsa eller
för miljön. Inspektörerna får inte heller vidta åtgärder som
innebär att den verksamhet som bedrivs på platsen hindras, om
inte detta är nödvändigt för att uppnå syftet med inspektionen.

6 § Om det behövs för att ett beslut enligt denna lag ska
kunna verkställas, får regeringen eller en myndighet som
avses i 2 § första stycket begära biträde av
Polismyndigheten. En sådan begäran ska ange vilka åtgärder
som behövs. Polismyndigheten ska lämna det biträde som
behövs. Lag (2014:714).
Lag (2000:1440) om inskränkning i landstingens rätt att överlämna driften av akutsjukhus till  annan 

1 § Genom denna lag inskränks landstingens rätt enligt 3 §
hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) att sluta avtal med någon
annan om att utföra de uppgifter som landstingen ansvarar för
enligt den lagen.

Vad som i denna lag sägs om landsting gäller även kommun som
inte ingår i ett landsting.

2 § Uppgiften att ansvara för driften av ett akutsjukhus får
inte efter upphandling enligt lagen (1992:1528) om offentlig
upphandling eller på annat sätt överlämnas till den som avser
att driva verksamheten med syfte att skapa vinst åt ägare eller
motsvarande intressent.

Med akutsjukhus förstås vårdinrättning som är inrättad för
sluten vård och som har särskild akutmottagning för den som
behöver omedelbar hälso- och sjukvård.

Övergångsbestämmelser

2000:1440

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och gäller till
utgången av år 2002. Lagen gäller inte akutsjukhus som vid
ikraftträdandet drivs enligt avtal med landstinget.
Riksförsäkringsverkets föreskrifter (2000:1449) om procenttal för ändring av vissa underhållsbidrag 

Riksförsäkringsverket fastställer att de underhållsbidrag som
avses i lagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag
inte skall ändras från och med den 1 februari 2001.
Förordning (2000:1473) om en samverkansgrupp för Kiruna rymnd- och miljöcampus 

1 § Det skall finnas en samverkansgrupp för Kiruna rymd- och
miljöcampus med representanter för Umeå universitet, Luleå
tekniska universitet och Institutet för rymdfysik.

Genom gruppen skall de två universiteten och institutet
samverka i syfte att bygga upp en samlad organisation för
högskoleutbildning och forskning inom rymd- och miljövetenskap
i Kiruna. Förordning (2007:427).

2 § Institutet för rymdfysik skall svara för samverkansgruppens
kansliuppgifter.

3 § Samverkansgruppen skall bestå av ordföranden och sex andra
ledamöter.

Ordföranden skall utses av regeringen. Umeå universitet, Luleå
tekniska universitet och Institutet för rymdfysik skall utse
två ledamöter var. Alla ledamöter skall utses för två år.

För varje ledamot utom ordföranden får det utses en personlig
ersättare. Ersättaren utses på samma sätt och för samma tid som
ledamoten.

Samverkansgruppen skall utse vice ordförande inom sig.
Finansinspektionens tillkännagivande (2000:1477) om ändring av vissa skadelivräntor

Finansinspektionen har, med anledning av förordningen
(2000:702) om prisbasbelopp och förhöjt prisbasbelopp för år
2001 den 8 december 2000 beslutat om ändring av vissa
skadelivräntor (dnr 10131-00-320) enligt följande.

1. Livräntor föranledda av händelser som inträffat före
utgången av år 1973:

a) trafiklivränta ökas inte med ytterligare indextillägg (jfr
SFS 1967:663 och SFS 1967:666),

b) skadelivränta som utgår ur statsmedel ökas inte med
ytterligare indextillägg (jfr SFS 1971:14),

c) annan ansvarslivränta som inte hänförs till 1 a) eller 1 b)
ökas med ytterligare indextillägg om fem procent (jfr SFS
1973:214).

Under 1 c) angivet indextillägg skall utgå till livräntor som
har fastställts före den 1 februari 2001.

2. Livräntor föranledda av händelse som inträffat efter
utgången av år 1973:

a) Skadeståndslivränta ökas med fem procent. Ökningen avser
alla livräntor enligt lagen (1973:213) om ändring av
skadeståndslivräntor som fastställts före den 1 februari 2001.
Ökningen avser även livräntor enligt samma lag som genom dom
har fastställts senare, om dom i målet i första instans
meddelats före denna dag.

b) Enligt 9 § trafikskadelagen (1975:1410) skall vad som sägs
under 2 a) tillämpas även i fråga om trafikskadeersättning.
Förordning (2000:152) med instruktion för  Flygplatsnämnden 

Uppgifter

1 § Flygplatsnämnden prövar de frågor som ankommer på nämnden
enligt lagen (2000:150) om marktjänster på flygplatser och
förordningen (2000:151) om marktjänster på flygplatser.

Sammansättning

2 § Om Flygplatsnämndens sammansättning finns bestämmelser i 4 §
lagen (2000:150) om marktjänster på flygplatser.

Andra ledamöter än ordföranden och ersättare för honom eller
henne förordnas efter förslag från Luftfartsverket respektive
användarkommittén vid Stockholm-Arlanda flygplats. Det
förhållandet att det inte har kommit in några förslag inom av
regeringen bestämd tidsfrist hindrar inte att regeringen
förordnar ledamöter i Flygplatsnämnden.

3 § Om det behövs får Flygplatsnämnden anlita sekreterare eller
annat biträde.

Administrativt stöd

4 § Luftfartsverket skall tillhandahålla det administrativa
stöd som Flygplatsnämnden behöver.

Säte

5 § Flygplatsnämnden skall ha sitt säte i Stockholm.

Handläggning av ärenden

6 § Ett ärende tas upp till behandling av Flygplatsnämnden
efter skriftlig framställning från den eller dem som har rätt
att få en fråga prövad av nämnden enligt bestämmelserna i lagen
(2000:150) om marktjänster på flygplatser.

7 § Flygplatsnämnden får hålla syn, införskaffa särskild
utredning och i övrigt inhämta de upplysningar som behövs. Om
det bedöms lämpligt håller nämnden förhandling med parterna.

8 § Ett ärende hos Flygplatsnämnden avgörs vid sammanträde med
nämnden efter föredragning av ordföranden.

9 § Flygplatsnämnden sammanträder på plats och tid som
ordföranden bestämmer. I görligaste mån bör ett sammanträde
hållas i anslutning till den flygplats som berörs av det
aktuella ärendet.

10 § Flygplatsnämnden är beslutför endast när den är fulltalig.
Beslut som inte innebär att ett ärende avgörs slutligt i sak
får dock fattas av ordföranden ensam.

Om det framkommer skiljaktiga meningar vid en överläggning
tillämpas bestämmelserna i 16 kap. rättegångsbalken om
omröstning i tvistemål.

11 § I ett ärende hos Flygplatsnämnden förs protokoll när
sammanträde eller syn hålls eller när nämnden i annat fall
finner att protokoll behövs.

12 § Flygplatsnämndens beslut som innebär att ett ärende avgörs
sätts upp särskilt.
Tillkännagivande (2000:162) av uppgift om Riksbankens diskonto

Riksbanken ger till känna att Riksbankens diskonto från och med
den 4 april 2000 är 2,5 procent.2
Lag (2000:171) om förbud beträffande viss avkodningsutrustning

1 § I denna lag finns bestämmelser som avser att förhindra
obehörig tillgång till vissa tjänster.

2 § Med tjänst avses i denna lag

1. en ljudradio- eller TV-sändning som är riktad till
allmänheten,

2. varje annan tjänst som utförs elektroniskt, på distans och
på begäran av mottagaren, och

3. tillhandahållandet av villkorad tillgång till en tjänst som
avses i 1 och 2, betraktat som en tjänst i sig,

om tjänsten är föremål för villkorad tillgång och
tillhandahålls mot betalning.

3 § Med villkorad tillgång till en tjänst avses att en
användare eller en mottagare av tjänsten till följd av tekniska
åtgärder eller arrangemang kan få tillgång till tjänsten i
tolkningsbar form först sedan de har blivit personligt godkända
som behöriga.

4 § Med avkodningsutrustning avses utrustning eller programvara
som utformats eller anpassats för att göra en tjänst som
omfattas av lagen tillgänglig i tolkningsbar form.

5 § Avkodningsutrustning får inte tillverkas, importeras,
distribueras, säljas, hyras ut eller installeras och inte
heller yrkesmässigt eller i förvärvssyfte innehas,
underhållas eller bytas ut i syfte att göra en tjänst som
omfattas av lagen tillgänglig i tolkningsbar form utan
tjänsteleverantörens godkännande.

Avkodningsutrustning får inte heller anskaffas eller användas
för privat bruk i syfte att göra en tjänst som omfattas av
lagen tillgänglig i tolkningsbar form utan
tjänsteleverantörens godkännande.

Med import avses införsel av en vara till Sverige från en
plats utanför Europeiska unionen. Lag (2014:818).

6 § Den som på annat sätt än genom import bryter mot 5 §
första stycket ska dömas till böter eller fängelse i högst
två år.

Den som bryter mot 5 § andra stycket ska dömas till böter.

I ringa fall ska det inte dömas till ansvar enligt första
eller andra stycket.

Om straff för olovlig införsel finns bestämmelser i lagen
(2000:1225) om straff för smuggling. Lag (2014:818).

6 a § Till ansvar enligt denna lag ska det inte dömas om
gärningen är belagd med straff i brottsbalken.
Lag (2014:818).

7 § För försök till ett sådant brott enligt 6 § första
stycket som om det fullbordats inte skulle ha varit att anse
som ringa, ska det dömas till ansvar enligt 23 kap.
brottsbalken. Lag (2014:818).

8 § Har upphävts genom lag (2024:838).

9 § Den som uppsåtligen bryter mot 5 § skall betala skälig
ersättning för att den tjänst som gjorts tillgänglig genom
gärningen har utnyttjats samt ersättning för den ytterligare
ekonomiska skada som gärningen har medfört.

10 § Åklagaren får väcka åtal för brott mot denna lag endast om
målsäganden anger brottet till åtal eller åtal är motiverat
från allmän synpunkt.
Förordning (2000:20) om undantag från vissa bestämmelser i förordningen (1996:379) med  hovrättsinstruktion m.m. 

1 § Hovrätten får besluta om avvikelse från vad som sägs i 10-
13 §§ förordningen (1996:379) med hovrättsinstruktion om det är
påkallat av organisatoriska skäl.

2 § Hovrätten får förordna annan ledamot än rotelinnehavare att
på eget ansvar fullgöra sådana uppgifter som enligt
förordningen (1996:379) med hovrättsinstruktion ankommer på
rotelinnehavare, om det är påkallat av organisatoriska skäl.

3 § Hovrätten meddelar i sin arbetsordning närmare föreskrifter
om undantag enligt denna förordning.
Förordning (2000:209) om ledamöter i styrelserna för Första-Fjärde AP-fonderna

1 § Förslag på ledamöter i Första-Fjärde AP-fondernas styrelser
enligt 3 kap. 3 § lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder
(AP-fonder) lämnas av följande organisationer.

Organisationer					Antal
						ledamöter

Landsorganisationen i Sverige			4
Tjänstemännens Centralorganisation		3
Sveriges Akademikers Centralorganisation	1
Svenskt Näringsliv				4
Organisationer som företräder arbetsgivare
som inte är anslutna till Svenskt
Näringsliv, enligt vad regeringen särskilt
beslutar					1
Sveriges Kommuner och Landsting			3
Förordning (2007:527).

2 § En organisation som föreslår fler än en ledamot bör
eftersträva en jämn könsfördelning.

3 § Om en ledamot som utsetts efter förslag från en
organisation entledigas eller ledamotens uppdrag annars upphör
i förtid, skall den som föreslagit ledamoten lämna ett nytt
förslag.
Förordning (2000:22) om inspektioner enligt konventionen om förbud mot användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring 

1 § Denna förordning ansluter till lagen (1998:1705) om
inspektioner enligt konventionen om förbud mot användning,
lagring, produktion och överföring av antipersonella minor
(truppminor) samt om deras förstöring.

Inspektioner

2 § Försvarsmakten eller den myndighet som regeringen bestämmer
skall närvara vid inspektion av anläggningar i Sverige efter
särskilt regeringsbeslut enligt 2 § lagen (1998:1705) om
inspektioner enligt konventionen om förbud mot användning,
lagring, produktion och överföring av antipersonella minor
(truppminor) samt om deras förstöring.

Om en annan myndighet än Försvarsmakten utsetts enligt första
stycket, skall Försvarsmakten vid behov bistå denna myndighet
vid inspektionen.

3 § Den myndighet som utsetts enligt 2 § första stycket skall
vid en anmälan om inspektion av en anläggning i Sverige lämna
underlag till regeringen för de beslut som regeringen skall
fatta för att inspektionen skall kunna genomföras. Underlaget
skall lämnas inom 48 timmar.

4 § Den myndighet som utsetts enligt 2 § första stycket skall
ansvara för att undersökningsdelegationen under sin vistelse i
landet får tillgång till kommunikationer, tolktjänst,
transporter, arbetsutrymmen, inkvartering, måltider, hälso- och
sjukvård och vad som i övrigt behövs för att inspektionen skall
kunna genomföras.

5 § Den myndighet som utsetts enligt 2 § första stycket skall
inom 24 timmar efter avslutad inspektion lämna en preliminär
rapport till regeringen. En slutlig rapport skall lämnas senast
sju dagar efter inspektionen.

Information och analys

6 § Försvarsmakten skall utbilda sin personal om konventionen
samt sprida kunskap om den till dem som bedriver sådan
verksamhet som berörs av konventionen.

7 § Försvarsmakten skall svara för insamlande och analys av
sådan information som lämnas med anledning av eller som kan
beröra konventionen. Informationen skall årligen redovisas till
regeringen. Försvarsmakten skall innan redovisningen ges in
samråda med andra myndigheter vars verksamhet kan beröras.
Förordning (2000:268) om avtal med Danmark om mervärdesskatt för den fasta vägförbindelsen över Öresund

1 § Lagen (2000:142) om avtal med Danmark om mervärdesskatt för
den fasta vägförbindelsen över Öresund skall träda i kraft den
1 juni 2000. Avtalet träder i kraft den 12 maj 2000.

2 § Skatteverket är behörig myndighet i Sverige enligt
lagen (2000:142) om avtal med Danmark om mervärdesskatt för den
fasta vägförbindelsen över Öresund. Förordning (2003:1013).
Hemförsäljningsförordning (2000:275) 

Formulär till handlingar och blanketter som avses i 4 kap. 3 §
distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) fastställs av
Konsumentverket. Förordning (2005:140).
Förordning (2000:278) om gåvor och överföringar av överskottsmateriel hos Försvarsmakten

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning gäller för Försvarsmakten.

2 § I förordningen finns bestämmelser i anslutning till 8 kap.
6 § budgetlagen (2011:203) om överlåtelse genom gåva av sådan
lös egendom som tillhör staten och som finns hos
Försvarsmakten och inte längre behövs för statens verksamhet
eller blivit obrukbar.

Förordningen innehåller även bestämmelser om överföring från
Försvarsmakten till andra statliga förvaltningsmyndigheter
under regeringen av sådan lös egendom som tillhör staten och
som inte längre behövs för Försvarsmaktens egen verksamhet
eller blivit obrukbar hos Försvarsmakten.

Förordningen gäller inte för aktier eller andelar i företag,
för tomträtt eller för byggnad som är lös egendom.
Förordningen gäller inte heller för krigsmateriel enligt lagen
(1992:1300) om krigsmateriel. Förordning (2011:222).

3 § Med överskottsmateriel avses i denna förordning sådan lös
egendom som omfattas av bestämmelserna i förordningen.

4 § I förordningen (1996:1191) om överlåtelse av statens lösa
egendom finns bestämmelser för myndigheter under regeringen om
försäljning och byte av statens lösa egendom.

Överlåtelser genom gåva

Internationellt humanitärt bistånd

5 § Försvarsmakten får genom gåva överlåta överskottsmateriel
till en biståndsorganisation, om materielen skall användas för
internationellt humanitärt bistånd. Som ytterligare
förutsättning gäller att Styrelsen för internationellt
utvecklingssamarbete (Sida) bedömt att organisationen är
lämplig som mottagare av materielen.

Försvarsmakten skall vid sin prövning av om en sådan
överlåtelse skall ske i varje enskilt fall samråda med Sida.

6 § Försvarsmakten skall vid en överlåtelse enligt 5 §
föreskriva att biståndsorganisationen redovisar för
Försvarsmakten på vilket sätt överskottsmaterielen har använts.

En överlåtelse enligt 5 § får inte strida mot Sveriges
internationella förpliktelser.

Frivilliga försvarsorganisationer

7 § Försvarsmakten får genom gåva överlåta överskottsmateriel
till en sådan frivillig försvarsorganisation som nämns i
bilagan till förordningen (1994:524) om frivillig
försvarsverksamhet.

Kommuner

7 a § Försvarsmakten får genom gåva överlåta överskottsmateriel
till en kommun, under förutsättning att materielen endast ska
användas vid fullgörandet av sådana uppgifter som kommunen
enligt lag eller annan författning är skyldig att utföra och
som inte är utsatta för konkurrens.

Försvarsmakten ska vid sin prövning av om en överlåtelse ska
ske i varje enskilt fall samråda med Myndigheten för
samhällsskydd och beredskap. Förordning (2008:1019).

7 b § Vid en överlåtelse enligt 7 a § skall Försvarsmakten som
villkor för överlåtelsen ställa krav på att en kommun inte får
överlåta eller upplåta materielen. Förordning (2005:169).

Överföringar

8 § Försvarsmakten får överföra överskottsmateriel till en
annan statlig förvaltningsmyndighet under regeringen.
Förordning (2000:306) om ersättning av allmänna medel till likvidator

1 § Den som av domstol har förordnats till likvidator enligt 25
kap. aktiebolagslagen (2005:551) har rätt till skälig
ersättning av allmänna medel för arbete, tidsspillan och utlägg
som uppdraget har krävt, om inte ersättning kan betalas på
annat sätt.

Ersättningen beslutas av den domstol som har förordnat
likvidatorn. Domstolen skall se till att ersättningen snarast
betalas ut. Förordning (2005:565).

2 § Bestämmelserna i 20 § rättshjälpsförordningen (1997:404) om
kostnadsräkningar från rättshjälpsbiträden gäller för den som
begär ersättning enligt denna förordning.

3 § Om en domstol, efter ett överklagande, bestämmer
ersättningen till ett lägre belopp än vad som har bestämts i
det överklagade beslutet, skall den som fått för mycket snarast
betala tillbaka mellanskillnaden.

4 § Har upphävts genom förordning (2005:86).

Övergångsbestämmelser

2000:306

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2000. Den tillämpas
även på uppdrag som har påbörjats tidigare om uppdraget har
avslutats efter den 31 december 1998.

2001:431

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2001. Äldre
bestämmelser gäller fortfarande i fråga om ersättning till
bouppteckningsförrättare när en begäran om ersättning har
kommit in till tingsrätten före ikraftträdandet.
Förordning (2000:388) om internationellt polisiärt samarbete

1 § Rikspolisstyrelsen, en polismyndighet eller
Kustbevakningen skall samråda med den berörda polismyndigheten
eller åklagaren innan den fattar beslut om samtycke till
gränsöverskridande övervakning in i Sverige om det pågår en
förundersökning i Sverige avseende den person som är föremål
för övervakningen.

Rikspolisstyrelsen, en polismyndighet eller Kustbevakningen
skall vidare samråda med Försvarsmakten innan den beslutar om
samtycke till gränsöverskridande övervakning enligt 4 § första
eller andra stycket eller gränsöverskridande förföljande enligt
5 § första stycket lagen (2000:343) om internationellt
polisiärt samarbete om de utländska tjänstemännen använder
statsfartyg eller statsluftfartyg.

När Rikspolisstyrelsen eller en polismyndighet tar emot en
anmälan om gränsöverskridande övervakning enligt 4 § tredje
stycket eller en begäran om gränsöverskridande förföljande
enligt 5 § andra stycket samma lag, skall myndigheten genast
underrätta Försvarsmakten om de utländska tjänstemännen
använder statsfartyg eller statsluftfartyg.

I tillträdesförordningen (1992:118) finns bestämmelser om
tillstånd för tillträde till svenskt territorium.
Förordning (2003:757).

2 § Utländska tjänstemän som avses i 4-5 §§ lagen (2000:343) om
internationellt polisiärt samarbete skall till en behörig
svensk myndighet enligt 15 § nämnda lag redovisa vad de har
gjort under uppdraget. De utländska tjänstemännen är skyldiga
att på myndighetens begäran inställa sig personligen vid
myndigheten.
Förordning (2000:4) om ansökan om stöd för miljö- och landsbygdsutvecklingsåtgärder inom jordbruket m.m. 

1 § Statens jordbruksverk får meddela föreskrifter om ansökan
om stöd och ansökan om utbetalning av stöd samt om kontroll av
stöd för miljö- och landsbygdsutvecklingsåtgärder enligt det
förslag till miljö- och landsbygdsprogram som regeringen den 2
december 1999 har beslutat överlämna till Europeiska
gemenskapernas kommission enligt rådets förordning (EG) nr
1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska
utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till
utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av
vissa förordningar1.

Jordbruksverket får efter samråd med länsstyrelsen meddela
föreskrifter om länsstyrelsens handläggning av stödärenden och
om det underlag som krävs för utbetalning av stöd.

2 § I fråga om sådant stöd som avses i 1 § utövar
Jordbruksverket den centrala tillsynen och kontrollen.

Länsstyrelsen utövar den närmare tillsynen och kontrollen inom
länet.

Jordbruksverket får föreskriva att det skall tas ut en avgift
för tillsynen samt bestämma avgiftens storlek.
Förordning (2000:136).
Förordning (2000:415) om statlig ersättning till kommuner och landsting för kostnader för vissa utlänningar med tidsbegränsade uppehållstillstånd 

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statlig
ersättning till kommuner och landsting för kostnader som anges
i 2-4 §§ som kommunerna och landstingen haft för medborgare i
Förbundsrepubliken Jugoslavien som kommer från provinsen Kosovo
och som beviljats tidsbegränsade uppehållstillstånd med stöd av
2 kap. 5 b § utlänningslagen (1989:529). Ersättning får inte
ges för en utlänning när han eller hon omfattas av lagen
(1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl.

2 § Ersättning får ges för insatser enligt socialtjänstlagen
(2001:453) av motsvarande karaktär som anges i 13-19 §§ lagen
(1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., för sådant stöd
och hjälp i boendet som avses i förordningen (1990:927) om
statlig ersättning för flyktingsmottagande m.m., för sådan vård
i annat hem än barnets eget som avses i 29 § förordningen
(1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m.
samt för tolkersättning. Ersättning för bostad lämnas högst
enligt de grunder som anges i 16 § lagen om mottagande av
asylsökande m.fl., om det inte finns särskilda skäl att
bestämma högre ersättning. Förordning (2001:949).

3 § Ersättning får ges för sådan undervisning som avses i
28 a § förordningen (1990:927) om statlig ersättning för
flyktingmottagande m.m. med motsvarande belopp som där sägs,
samt för undervisning som ges med stöd av 11 kap. 7 §
gymnasieförordningen (1992:394).

4 § Ersättning får ges för sådan hälso- och sjukvård som avses
i 2, 3 och 9 §§ förordningen (1996:1357) om statlig ersättning
för hälso- och sjukvård till asylsökande.

5 § Landsting och kommuner är skyldiga att lämna
Migrationsverket de uppgifter som krävs för bedömningen av
deras rätt till ersättning enligt denna förordning.

6 § Ersättning betalas av Migrationsverket efter ansökan i
efterskott för varje kalenderår. En ansökan om ersättning skall
lämnas in till Migrationsverket senast den 30 juni 2001.

7 § Migrationsverkets beslut om ersättning för kostnader får
inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

2000:415

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2000 och tillämpas
även när det gäller ersättning för kostnader som uppkommit
dessförinnan.