Förordning (1998:896) om hushållning med mark- och vattenområden

Myndigheternas ansvar

1 § De statliga myndigheter som anges i denna förordning har
var och en inom sitt verksamhetsområde uppsikt över
hushållningen med mark- och vattenområden. Myndigheterna ska
i samverkan med länsstyrelserna följa utvecklingen av frågor
om hushållningen med mark- och vattenområden. Tyngdpunkten i
denna verksamhet ska läggas på frågor som har stor betydelse
i ett nationellt perspektiv och frågor vars utveckling
Sverige enligt internationella åtaganden ska följa.

Förordningen är meddelad med stöd av 8 kap. 7 §
regeringsformen. Förordning (2015:401).

1 a § Boverket har uppsikt över hushållningen med de mark- och 
vattenområden som omfattas av 4 kap. 1-7 §§ miljöbalken. 
Boverket har dessutom allmän uppsikt över hushållningen med 
mark- och vattenområden. 

Bestämmelser om att Boverket ska verka för samordning av de 
statliga myndigheternas arbete med underlag för tillämpningen 
av 3-5 kap. miljöbalken finns i förordningen (2022:208) med 
instruktion för Boverket. Förordning (2022:210).

1 b § Länsstyrelsen har uppsikt inom länet över hushållningen
med mark- och vattenområden. Förordning (2015:401).

Underlag om riksintressen m. m.

2 § Myndigheterna ska enligt den fördelning som anges i 2 a § 
lämna uppgifter i skriftlig form till länsstyrelserna om 
områden som myndigheterna bedömer vara av riksintresse enligt 
3 kap. miljöbalken. 

Myndigheterna ska se till att bedömningen är aktuell och ska 
lämna uppdaterade uppgifter till länsstyrelserna vid behov 
eller åtminstone vart åttonde år. Innan uppgifterna lämnas ska 
myndigheten ha gett Boverket samt de länsstyrelser och andra 
myndigheter som anges i 2 a § och är berörda tillfälle att 
yttra sig.

För ett område som omfattas av en beslutad havsplan enligt 
4 kap. 10 § miljöbalken ska uppgifterna också lämnas till 
Havs- och vattenmyndigheten. Förordning (2023:51).

2 a § De uppgifter som avses i 2 § ska i fråga om områden

1. av riksintresse för rennäringen (3 kap. 5 § miljöbalken) 
lämnas av Sametinget,

2. av riksintresse för yrkesfisket (3 kap. 5 § miljöbalken) 
lämnas av Havs- och vattenmyndigheten,

3. av riksintresse för naturvården och friluftslivet 
(3 kap. 6 § miljöbalken) lämnas av Naturvårdsverket och Havs- 
och vattenmyndigheten inom sina ansvarsområden,

4. av riksintresse för kulturmiljövården (3 kap. 6 § 
miljöbalken) lämnas av Riksantikvarieämbetet,

5. som innehåller fyndigheter av ämnen eller material som är 
av riksintresse (3 kap. 7 § miljöbalken) lämnas av Sveriges 
geologiska undersökning,

6. av riksintresse för anläggningar för industriell produktion 
(3 kap. 8 § miljöbalken) lämnas av Tillväxtverket,

7. av riksintresse för anläggningar för energiproduktion och 
energidistribution (3 kap. 8 § miljöbalken) lämnas av Statens 
energimyndighet,

8. av riksintresse för anläggningar för slutlig förvaring av 
använt kärnbränsle och kärnavfall (3 kap. 8 § miljöbalken) 
lämnas av Strålsäkerhetsmyndigheten,

9. av riksintresse för anläggningar för kommunikationer 
(3 kap. 8 § miljöbalken) lämnas av Trafikverket och Post- och 
telestyrelsen inom sina verksamhetsområden,

10. av riksintresse för anläggningar för avfallshantering 
(3 kap. 8 § miljöbalken) lämnas av Naturvårdsverket,

11. av riksintresse för anläggningar för vattenförsörjning 
(3 kap. 8 § miljöbalken) lämnas av Havs- och 
vattenmyndigheten, och

12. av riksintresse för totalförsvarets anläggningar 
(3 kap. 9 § miljöbalken) lämnas av Försvarsmakten och 
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap inom sina 
ansvarsområden. Förordning (2023:51).

3 § Länsstyrelsen ska ta de initiativ som behövs för att det 
i arbetet med miljökonsekvensbeskrivningar och i planerings- 
och beslutsprocesser tas hänsyn till 3 och 4 kap. 
miljöbalken. Initiativen ska tas så tidigt som möjligt i 
processerna. När 3 och 4 kap. miljöbalken ska tillämpas vid 
prövningen av ett mål eller ärende, ska länsstyrelsen 
särskilt verka för att riksintressena tillgodoses i den 
prövningen. Av plan- och bygglagen (2010:900) framgår att 
länsstyrelsen ska verka för att riksintressen tillgodoses i 
kommunala planer enligt den lagen. 

Länsstyrelsens arbete ska grundas på underlag från de 
myndigheter som anges i 2 §. För ett område som omfattas av 
en beslutad havsplan enligt 4 kap. 10 § miljöbalken ska dock 
länsstyrelsens arbete grundas på planen. 

En bestämmelse om tillämpningen av 3 och 4 kap. miljöbalken i 
mål och ärenden enligt miljöbalken finns i 2 kap. 6 § andra 
stycket miljöbalken. Bestämmelser om att 3 och 4 kap. 
miljöbalken ska tillämpas i mål och ärenden som prövas enligt 
andra lagar finns i 

1. lagen (1966:314) om kontinentalsockeln, 

2. väglagen (1971:948),

3. lagen (1978:160) om vissa rörledningar, 

4. lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning 
av allmän farled och allmän hamn,

5. minerallagen (1991:45),

6. lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon,

7. lagen (1995:1649) om byggande av järnväg,

8. ellagen (1997:857),

9. naturgaslagen (2005:403),

10. luftfartslagen (2010:500), och

11. plan- och bygglagen (2010:900).
Förordning (2016:996).

4 § Länsstyrelsen ska underrätta Boverket och andra berörda
myndigheter som anges i 2 § om länsstyrelsen anser att

1. ett ytterligare mark- eller vattenområde bör anges som
riksintresse enligt 3 kap. miljöbalken, eller

2. klassificeringen eller avgränsningen i stort av ett område
som riksintresse enligt 3 kap. miljöbalken bör omprövas.
Förordning (2008:232).

Lämplig användning samt översiktsplaner, regionplaner och
havsplaner

5 § Den myndighet som ska tillämpa 3 och 4 kap. miljöbalken i
ett ärende ska i beslutet ange om den prövade anläggningen,
verksamheten eller åtgärden går att förena med en från allmän
synpunkt lämplig användning av mark- och vattenresurserna
samt med de översiktsplaner, regionplaner och havsplaner som
är tillämpliga i ärendet. Förordning (2015:401).

Underrättelse till regeringen i vissa fall

6 § Länsstyrelserna och de andra myndigheterna ska vid
uppsikten inom sina verksamhetsområden göra regeringen
uppmärksam på om urvalet av områden av riksintresse enligt 4
kap. miljöbalken behöver regleras närmare.
Förordning (2008:232).

7 § En anmälan som en statlig myndighet lämnar till 
regeringen enligt 3 kap. 14 § eller 5 kap. 14 § miljöbalken 
ska innehålla uppgift om vilken samverkan som behövs mellan 
staten och den eller de berörda kommunerna för att kommunerna 
i sin planering enligt plan- och bygglagen (2010:900) ska

1. tillgodose ett intresse som rör hushållningen med mark- 
och vattenområden enligt 3 och 4 kap. miljöbalken, eller

2. skapa förutsättningar för att miljökvalitetsnormer enligt 
5 kap. miljöbalken följs. Förordning (2017:970).


Övergångsbestämmelser

2008:232

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juni 2008.

2. För tiden före den 1 juli 2008 ska det som i 2 § sägs om
Strålsäkerhetsmyndigheten i stället gälla Statens
kärnkraftinspektion.