Lag (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § I denna lag finns bestämmelser om rättslig hjälp i brottmål
i Sverige och utomlands.

I detta kapitel finns bestämmelser om lagens
tillämpningsområde.

I 2 kap. finns allmänna bestämmelser om rättslig hjälp i
Sverige. I 3 kap. finns allmänna bestämmelser om rättslig hjälp
utomlands.

I 4 kap. finns särskilda bestämmelser om olika former av
rättslig hjälp.

I 5 kap. finns bestämmelser om villkor om användningsbegräns-
ningar, immunitet, sekretess, delning av förverkad egendom
mellan stater, återkrav av kostnader samt tillämpningsföre-
skrifter och tillkännagivanden.

Tillämpningsområde

2 § Rättslig hjälp enligt denna lag omfattar följande 
åtgärder:

1. förhör i samband med förundersökning i brottmål,

2. bevisupptagning vid domstol,

3. telefonförhör,

4. förhör genom videokonferens,

5. kvarstad, beslag, penningbeslag samt husrannsakan och andra 
åtgärder som avses i 28 kap. rättegångsbalken,

6. föreläggande att bevara en viss lagrad uppgift enligt 
27 kap. 16 § rättegångsbalken,

7. hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig 
övervakning av elektronisk kommunikation,

8. hemlig kameraövervakning,

9. hemlig rumsavlyssning,

10. hemlig dataavläsning,

11. tekniskt bistånd med hemlig avlyssning av elektronisk 
kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation 
och hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 1 och 2 
lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning,

12. tillstånd till gränsöverskridande hemlig avlyssning av 
elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk 
kommunikation och hemlig dataavläsning enligt 2 § första 
stycket 1 och 2 lagen om hemlig dataavläsning,

13. överförande av frihetsberövade för förhör m.m., och

14. rättsmedicinsk undersökning av en avliden person.

Vad som i denna lag sägs om beslag gäller även för 
penningbeslag.

Lagen hindrar inte att hjälp lämnas med någon annan åtgärd än 
sådan som anges i första stycket om det kan ske utan 
tvångsmedel eller annan tvångsåtgärd.

I fråga om överlämnande, utlämning och delgivning finns 
särskilda bestämmelser. Det finns också särskilda bestämmelser 
om rättslig hjälp i brottmål åt vissa internationella organ.
Lag (2024:839).

3 § Om en annan stat ansöker om rättslig hjälp i Sverige med en
åtgärd i ett rättsligt förfarande som gäller utredning om eller
lagföring för brott av en fysisk eller juridisk person skall
den begärda hjälpen lämnas enligt bestämmelserna i denna lag.

4 § Rättslig hjälp i Sverige lämnas av åklagare eller domstol,
om inte annat anges i denna lag.

5 § Rättslig hjälp enligt 2 § skall även lämnas

1. i ärenden som i den ansökande staten eller i Sverige
handläggs i ett administrativt förfarande eller i ett annat
förfarande än ett straffrättsligt förfarande,

2. i ärenden som avser skadestånd för felaktiga
frihetsberövanden, åtal eller domslut, eller

3. i ärenden som handläggs gemensamt med brottmål.

Första stycket 1 gäller endast i den utsträckning det har
avtalats i en internationell överenskommelse som är bindande
för Sverige.

6 § Rättslig hjälp enligt 2 § skall även lämnas i ärenden som
gäller nåd, uppskov med utdömande eller verkställighet av
straff, villkorlig frigivning eller avbrott i verkställighet av
straff samt i liknande ärenden.

7 § I denna lag finns vissa bestämmelser om att en svensk
åklagare får ansöka om rättslig hjälp utomlands. Lagen
hindrar inte att en svensk åklagare även annars ansöker om
rättslig hjälp utomlands i den utsträckning den andra staten
tillåter det.

En svensk domstol får endast ansöka om rättslig hjälp
utomlands enligt bestämmelserna i denna lag.

Vad som sägs i denna lag om rättslig hjälp utomlands ska i
tillämpliga delar också gälla i förhållande till de
tribunaler som anges i lagen (1994:569) om Sveriges samarbete
med de internationella tribunalerna för brott mot
internationell humanitär rätt och den domstol som anges i
lagen (2002:329) om samarbete med Internationella
brottmålsdomstolen. Lag (2013:447).

7 a § Denna lag gäller inte om lagen (2017:1000) om en 
europeisk utredningsorder är tillämplig. Lag (2017:1005).

8 § Denna lag gäller inte när kriminalregisteruppgifter utbyts
med stöd av rådets rambeslut 2009/315/RIF av den 26 februari
2009 om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter
ur kriminalregistret och uppgifternas innehåll. För sådant
utbyte gäller i stället lagen (1998:620) om
belastningsregister och föreskrifter som meddelats med stöd av
den lagen. Lag (2012:764).

9 § I fråga om rättslig hjälp i brottmål i förhållande till 
Förenade kungariket gäller utöver denna lag bestämmelser i 
avdelning VIII och XI i del 3 om brottsbekämpning och 
straffrättsligt samarbete i avtalet om handel och samarbete 
mellan Europeiska unionen och Europeiska 
atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Förenade konungariket 
Storbritannien och Nordirland, å andra sidan. Lag (2021:712).

2 kap. Allmänna bestämmelser om rättslig hjälp i Sverige

Allmänna förutsättningar

1 § Rättslig hjälp som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1-10 
och 14 ska lämnas under de förutsättningar som gäller för en 
motsvarande åtgärd under en svensk förundersökning eller 
rättegång enligt rättegångsbalken eller annan lag eller 
författning och enligt de särskilda bestämmelserna i denna 
lag. 

Rättslig hjälp som avses i 1 kap. 2 § första stycket 11-13 
lämnas enligt de särskilda bestämmelserna i denna lag.

I 5 kap. 2 § finns bestämmelser om att den rättsliga hjälpen 
får förenas med villkor i vissa fall. Lag (2021:239).

2 § Rättslig hjälp som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1-4, 
6, 11 och 13 får lämnas även om den gärning som ansökan avser 
inte motsvarar ett brott enligt svensk lag. Rättslig hjälp som 
avses i 1 kap. 2 § första stycket 5, 7-10, 12 och 14 får 
endast lämnas om den gärning som ansökan avser motsvarar ett 
brott enligt svensk lag (dubbel straffbarhet), om inte annat 
följer av 4 kap. 20 § beträffande husrannsakan, genomsökning 
på distans och beslag. Lag (2022:321).

Ansökan

3 § En ansökan om rättslig hjälp i Sverige enligt denna lag får
göras av utländsk åklagare, undersökningsdomare, annan domare
eller domstol eller av någon annan som enligt en internationell
överenskommelse som är bindande för Sverige får göra en sådan
ansökan.

4 § En ansökan om rättslig hjälp i Sverige enligt denna lag 
bör innehålla

- uppgift om den utländska domstol eller myndighet som 
handlägger ärendet,

- en beskrivning av det rättsliga förfarande som pågår,

- uppgift om den aktuella gärningen, tid och plats för den, 
samt uppgift om de bestämmelser som är tillämpliga i den 
ansökande staten,

- uppgift om vilken åtgärd som begärs och, i förekommande 
fall, i vilken egenskap en person ska höras,

- namn på och adress till de personer som är aktuella i 
ärendet.

I 4 kap. 8, 11, 14, 24 a, 25, 25 b, 25 c, 26 a, 28 c, 29 och 
29 a §§ finns särskilda bestämmelser om vad en ansökan 
ytterligare ska innehålla vid vissa slag av åtgärder.

Om ärendet är brådskande eller om verkställigheten önskas inom 
en viss tidsfrist, ska detta anges och motiveras.

En ansökan om rättslig hjälp ska göras skriftligen genom post, 
bud eller telefax. Den får även, efter överenskommelse i det 
enskilda fallet, översändas på annat sätt. Lag (2020:65).

5 § En ansökan om rättslig hjälp och bifogade handlingar skall
vara skrivna på svenska, danska eller norska eller åtföljas av
en översättning till något av dessa språk, om inte den instans
som enligt denna lag handlägger ansökan medger annat i det
enskilda fallet.

6 § En ansökan om rättslig hjälp i Sverige enligt denna
lag ska ges in till Justitiedepartementet, som lämnar
ansökan till Åklagarmyndigheten eller till behörig domstol
om inte ansökan ska prövas av regeringen.

Justitiedepartementet kan efter samråd med
Åklagarmyndigheten lämna ansökan direkt till behörig
åklagare.

En ansökan från en stat som är medlem i Europeiska unionen
eller från Island, Norge, Schweiz eller Liechtenstein får
göras direkt hos behörig åklagare eller domstol. Detsamma
gäller om det i en internationell överenskommelse som är
bindande för Sverige har avtalats om att ansökan får
skickas direkt. Lag (2011:1208).

Behörighet och överlämnande till annan åklagare eller tingsrätt

7 § En ansökan som enligt denna lag handläggs av domstol skall
handläggas av den tingsrätt inom vars område den begärda
åtgärden skall vidtas om inte annat föreskrivs i denna lag.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddelar föreskrifter om vilka åklagare som är behöriga att
handlägga ärenden enligt denna lag.

Om det kommer fram att en åklagare eller en tingsrätt inte är
behörig att handlägga ansökan skall denna överlämnas till
behörig åklagare eller tingsrätt. Efter samråd får ansökan
överlämnas också i annat fall om det är lämpligt.
Lag (2005:491).

Underrättelser

8 § Har det begärts av den utländska myndigheten, skall den
åklagare eller tingsrätt som handlägger ärendet bekräfta att
ansökan tagits emot, om inte den begärda åtgärden kan vidtas
genast.

Kan en begärd åtgärd inte vidtas inom den tidsfrist som
angivits i ansökan och kan det antas att detta kommer att
försvåra förfarandet i den ansökande staten, skall den åklagare
eller tingsrätt som handlägger ärendet utan dröjsmål underrätta
den utländska myndigheten om när den begärda åtgärden kan
vidtas.

Om det under en åklagares handläggning av ett ärende om
rättslig hjälp kommer fram att det kan vara lämpligt att vidta
även en annan åtgärd än den som begärts, skall åklagaren
omedelbart underrätta den ansökande staten om detta.
Lag (2005:491).

Ofullständiga ansökningar och hinder mot verkställighet

9 § Om ansökan inte innehåller de uppgifter som behövs för
handläggningen, skall den ansökande staten ges tillfälle att
komplettera ansökan. Om ansökan kan bifallas endast delvis
eller under vissa villkor, skall den ansökande staten
underrättas om de hinder som finns och ges tillfälle att yttra
sig eller komplettera eller ändra ansökan.

Förfarandet

10 § Ansökningar om rättslig hjälp skall behandlas skyndsamt.
Om inte annat föreskrivs i denna lag tillämpas samma förfarande
som när en motsvarande åtgärd vidtas vid en svensk
förundersökning eller rättegång. Domstol kan bestämma att
handläggningen helt eller delvis skall ske på ett främmande
språk, om det är lämpligt.

11 § Innehåller en ansökan en begäran om ett visst förfarande,
skall detta tillämpas, om inte det begärda förfarandet strider
mot grundläggande principer i den svenska rättsordningen.

12 § Den som skall höras eller annars fullgöra något enligt
denna lag har rätt att vägra, om stöd finns för det i svensk
lag eller i den ansökande statens lag.

Offentlig försvarare, målsägandebiträde och stödperson

13 § En misstänkt, tilltalad eller målsägande som skall höras
enligt denna lag, eller som annars drabbas av en begärd åtgärd,
har samma rätt till offentlig försvarare, målsägandebiträde
eller stödperson som vid en svensk förundersökning eller
rättegång.

I 4 kap. 3 § finns särskilda bestämmelser om offentlig
försvarare.

Prövning av ansökan och beslut om avslag

14 § En ansökan om rättslig hjälp ska avslås om ett bifall
till ansökan skulle kränka Sveriges suveränitet, medföra fara
för rikets säkerhet eller strida mot svenska allmänna
rättsprinciper eller andra väsentliga intressen.

En ansökan om rättslig hjälp får också avslås om

1. gärningen har karaktär av ett politiskt brott,

2. gärningen utgör ett militärt brott, om inte gärningen
motsvarar även annat brott enligt svensk lag vilket inte är
ett militärt brott,

3. det i Sverige har meddelats dom eller beslut om
åtalsunderlåtelse eller straffvarning beträffande gärningen,
eller

4. omständigheterna annars är sådana att ansökan inte bör
bifallas.

Andra stycket gäller inte om ett avslag skulle strida mot en
internationell överenskommelse som gäller mellan Sverige och
den ansökande staten. Andra stycket 1 gäller inte ansökan
från en stat som är medlem i Europeiska unionen eller från
Norge eller Island. Lag (2015:84).

15 § Beslut om avslag på någon av de grunder som anges i 14 §
fattas av regeringen. Om en åklagare eller en domstol finner
att en ansökan bör avslås på någon sådan grund, ska ansökan
överlämnas till regeringen. En ansökan får överlämnas dit för
prövning av frågan om avslag också i andra fall.

I övrigt prövar den instans som handlägger ärendet om de
förutsättningar som gäller enligt lagen är uppfyllda. Om
ansökan har givits in till Justitiedepartementet och det är
uppenbart att ansökan ska avslås får ansvarigt statsråd, i
stället för att vidarebefordra ansökan enligt 6 §, direkt
besluta om avslag på ansökan. Lag (2015:106).

16 § Ett beslut att avslå en ansökan skall innehålla de skäl
som bestämt utgången.

Återredovisning

17 § När handläggningen av ärendet har avslutats, skall det
redovisas till Justitiedepartementet för vidarebefordran till
den ansökande staten. Har ansökan skickats direkt enligt 6 §
andra stycket, skall ärendet i stället redovisas direkt till
den ansökande myndigheten.

3 kap. Allmänna bestämmelser om rättslig hjälp utomlands

1 § Bestämmelserna i 2 kap. 4 § första och tredje styckena
ska tillämpas vid ansökan om rättslig hjälp utomlands, om
inte annat följer av en internationell överenskommelse som är
bindande för Sverige eller av krav från den mottagande
staten.

I 4 kap. 9, 10, 13, 24 b, 26, 26 c och 31 a §§ finns
särskilda bestämmelser om vad en ansökan ytterligare ska
innehålla vid vissa slag av åtgärder. Lag (2013:836).

2 § En ansökan från svensk åklagare eller domstol om att en
åtgärd som avses i denna lag skall vidtas utomlands skall
skickas till Justitiedepartementet för vidarebefordran till den
utländska staten.

En ansökan om rättslig hjälp i Danmark, Finland, Island eller
Norge skickas direkt till behörig myndighet. Ansökan får också
skickas direkt till behörig myndighet i en annan stat om detta
har avtalats i en internationell överenskommelse som är
bindande för Sverige eller om den staten annars tillåter det.

3 § I 5 kap. 1 § finns bestämmelser om vad som gäller när
rättslig hjälp som lämnas till Sverige är förenad med villkor.

4 kap. Särskilda bestämmelser om olika former av rättslig hjälp

Förhör i samband med förundersökning i brottmål

1 § En ansökan om förhör i Sverige enligt bestämmelserna om
förundersökning i brottmål handläggs av åklagare.

Företrädare för den ansökande myndigheten får delta vid
förhöret och får med åklagarens samtycke ställa frågor direkt
till den som hörs.

Bevisupptagning vid domstol

Bevisupptagning vid svensk domstol

2 § En ansökan om bevisupptagning vid svensk domstol genom
förhör, skriftlig handling eller syn handläggs av tingsrätt.

Ärendet skall anses som en bevisupptagning utom
huvudförhandling. Den som är part skall underrättas om tid och
plats för bevisupptagningen men behöver kallas endast om parten
skall höras eller annars fullgöra något vid bevisupptagningen.

3 § Vid bevisupptagning får offentlig försvarare enligt 21 kap.
rättegångsbalken förordnas för den misstänkte eller tilltalade
även i annat fall än som avses i 2 kap. 13 §, om det finns
särskilda skäl.

4 § Domare vid den utländska domstolen eller företrädare för
den myndighet som begärt bevisupptagningen får delta vid denna
och får med rättens samtycke ställa frågor direkt till den som
hörs.

5 § Om den ansökande staten har framställt önskemål om det får
svensk åklagare delta vid bevisupptagningen för att bevaka den
ansökande statens intressen.

Bevisupptagning vid utländsk domstol

6 § I ett mål eller ärende vid en svensk domstol får domstolen
besluta att bevis skall tas upp vid en utländsk domstol. Sådan
bevisupptagning får avse syn, skriftligt bevis eller förhör med
vittne, sakkunnig, part, målsägande eller någon som avses i 36
kap. 1 § andra och tredje styckena rättegångsbalken.

7 § Om åtgärder som avses i 23 kap. 13-15 §§ rättegångsbalken
skall vidtas vid en utländsk domstol och den utländska staten
kräver att ansökan först skall prövas av domstol i Sverige, får
en tingsrätt på begäran av åklagare besluta att sådana åtgärder
skall vidtas utomlands.

Telefonförhör

Förhör med någon i Sverige

8 § En utländsk myndighet får hålla telefonförhör med en person
som befinner sig i Sverige och som samtycker till förhöret.

Om den utländska myndigheten behöver bistånd av en svensk
åklagare eller domstol vid förhöret kan myndigheten ansöka om
rättslig hjälp med telefonförhör. En sådan ansökan om rättslig
hjälp i rättegång handläggs av tingsrätt. En ansökan om
rättslig hjälp med telefonförhör under förundersökning
handläggs av åklagare. Av ansökan skall det framgå att den som
skall höras samtycker till telefonförhör.

Tidpunkten för ett förhör som avses i andra stycket och övriga
praktiska frågor med anledning av förhöret skall beslutas efter
samråd med myndigheten i den ansökande staten. Den som skall
höras skall underrättas om tid och plats för förhöret.
Identiteten och samtycket till telefonförhöret skall
kontrolleras. Om den ansökande staten begär det eller om det
finns särskilda skäl skall 11 § andra stycket tillämpas. I så
fall skall också 12 § tillämpas. Lag (2005:491).

Förhör med någon i utlandet

9 § Bestämmelserna i rättegångsbalken om förhör per telefon vid
huvudförhandling får tillämpas när den som skall höras befinner
sig i en annan stat om den staten tillåter det.

Om den andra staten kräver att dess myndigheter skall hjälpa
till vid förhöret, skall svensk domstol ansöka om rättslig
hjälp med telefonförhöret.

Behöver en svensk domstol hjälp av utländsk myndighet med ett
telefonförhör, får domstolen ansöka om rättslig hjälp med
förhöret om det har avtalats om sådan hjälp i en internationell
överenskommelse med den andra staten eller om den staten annars
ger sådan hjälp.

Av en ansökan om rättslig hjälp med telefonförhör skall det
framgå att den som skall höras samtycker till telefonförhör.
Lag (2005:708).

10 § Åklagare får hålla telefonförhör under förundersökning med
en person som befinner sig i en annan stat om den staten
tillåter det.

Bestämmelserna i 9 § andra-fjärde styckena gäller också i fråga
om ansökan av svensk åklagare om rättslig hjälp.

Förhör genom videokonferens

Förhör med någon i Sverige

11 § En ansökan om rättslig hjälp med förhör genom
videokonferens i rättegång med någon som befinner sig i
Sverige ska handläggas av en tingsrätt. Förhör med en
tilltalad får ske endast om han eller hon samtycker till
förhöret. Samtycket ska framgå av ansökan.

Vid handläggningen i tingsrätten ska ärendet anses som en
bevisupptagning utom huvudförhandling. Den som är part ska
underrättas om tid och plats för bevisupptagningen men
behöver kallas endast om han eller hon ska höras eller annars
fullgöra något vid bevisupptagningen. Om det behövs får
rätten besluta om biträde av tolk.

En ansökan om rättslig hjälp med förhör genom videokonferens
under förundersökning ska handläggas av åklagare. Förhör med
en misstänkt får ske endast om han eller hon samtycker till
förhöret. Lag (2013:836).

12 § Ett vittne eller en sakkunnig, som skall höras vid en
videokonferens enligt 11 §, får åtföljas av lämplig person som
personligt stöd (stödperson) under förhöret.

Om den som skall höras begär det eller om det annars finns
anledning får tingsrätten utse en person att biträda den som
skall höras enligt första stycket. I fråga om biträdet
tillämpas 26, 27, 29, 43 och 47 §§ rättshjälpslagen
(1996:1619). I övrigt tillämpas rättegångsbalkens regler om
rättegångsbiträde.

Förhör med någon i utlandet

13 § I ett mål eller ärende vid svensk domstol får domstolen,
under förutsättning att videokonferens i rättegång är
tillåten enligt svensk rätt, ansöka om rättslig hjälp med
förhör vid myndighet i en annan stat genom videokonferens med
en person som befinner sig i den staten om det har avtalats
om sådan rättslig hjälp i en internationell överenskommelse
med den andra staten eller om den staten annars ger sådan
hjälp. När det gäller förhör med en tilltalad ska det av
ansökan framgå att den som ska höras samtycker till förhöret.

Åklagare får ansöka om rättslig hjälp vid utländsk myndighet
med förhör genom videokonferens under förundersökning med en
person som befinner sig i en annan stat om det har avtalats
om sådan rättslig hjälp i en internationell överenskommelse
med den andra staten eller om den staten annars ger sådan
hjälp. Förhör med en misstänkt får ske endast om han eller
hon samtycker till förhöret. Lag (2013:836).

Kvarstad, beslag, kopiering samt husrannsakan och andra 
åtgärder som avses i 28 kap. rättegångsbalken

Ansökan och förfarande

14 § Till en ansökan om kvarstad eller beslag i Sverige skall,
om dom har meddelats i den ansökande staten, en kopia av domen
fogas. En ansökan om kvarstad som avses i 23 § bör i
förekommande fall innehålla uppgift om när åtal skall väckas
eller dom kan meddelas i den ansökande staten.

15 § En ansökan om kvarstad i Sverige handläggs av åklagare.
Denne skall genast pröva om det finns förutsättningar för
åtgärden och i sådant fall överlämna ärendet till rätten för
beslut.

16 § En ansökan om att beslag, husrannsakan eller andra 
åtgärder enligt 28 kap. rättegångsbalken ska vidtas i Sverige 
handläggs av åklagare.

Verkställda beslag ska skyndsamt anmälas hos rätten för 
prövning. Detsamma gäller om handlingar har kopierats enligt 
27 kap. 17 a § rättegångsbalken och kopiorna förvaras hos en 
brottsbekämpande myndighet. Rätten ska så snart det kan ske 
hålla förhandling i frågan. Vid förhandlingen tillämpas 
bestämmelserna i 24 kap. 17 § andra stycket rättegångsbalken.
Lag (2022:321).

17 § Företrädare för den myndighet som begärt åtgärden får 
delta vid förhandling om kvarstad, beslag och kopiering och 
får med rättens samtycke ställa frågor till den som drabbats 
av åtgärden. Lag (2022:321).

18 § Har upphävts genom lag (2022:321).

Beslag och kopiering samt överlämnande av egendom eller en 
kopia av en handling till en annan stat

19 § Egendom får tas i beslag och överlämnas till den 
ansökande staten om egendomen skäligen kan antas

- ha betydelse för utredningen om gärningen,

- ha tagits ifrån någon genom brott, eller

- bli förverkad, om egendomen hade kunnat förverkas enligt 
svensk lag i en rättegång i Sverige och det finns särskilda 
skäl att överlämna egendomen till den ansökande staten.

En kopia enligt 27 kap. 17 a § rättegångsbalken får överlämnas 
till den ansökande staten om kopian skäligen kan antas ha 
betydelse för utredningen om gärningen. Lag (2024:839).

20 § Även om den gärning som ansökan avser inte motsvarar ett 
brott enligt svensk lag, får egendom tas i beslag och 
överlämnas till den ansökande staten om ansökan har gjorts av 
en stat som är medlem i Europeiska unionen eller av Island, 
Norge, Schweiz eller Liechtenstein och det för gärningen kan 
dömas till fängelse i den ansökande staten. 

I ett sådant ärende om rättslig hjälp som avses i 1 kap. 5 § 
första stycket 1 får egendom tas i beslag och överlämnas till 
den ansökande staten om den gärning ansökan avser motsvarar 
ett brott för vilket det enligt svensk lag eller enligt den 
ansökande statens lag är föreskrivet fängelse i sex månader 
eller mer. Vad som sagts nu gäller inte om första stycket är 
tillämpligt.

Första och andra styckena gäller även

1. vid en husrannsakan för att söka efter egendom som kan tas 
i beslag eller användas vid en genomsökning på distans,

2. vid en genomsökning på distans, och

3. vid ett beslut om kopiering av handlingar som omfattas av 
ett beslag eller som påträffats vid en husrannsakan eller en 
genomsökning på distans. Lag (2022:321).

21 § Rätten ska pröva om beslutet om beslag eller kopiering är 
lagligen grundat och om egendomen eller kopian ska överlämnas 
till den ansökande staten. Lag (2022:321).

22 § Ett beslut om att överlämna beslagtagen egendom eller en 
kopia av en handling till en annan stat verkställs av 
åklagaren. Lag (2022:321).

Beslag och kvarstad för att säkerställa verkställighet i
Sverige av utländska förverkandebeslut

23 § Om förverkande som beslutas i en annan stat kan 
verkställas här och det skäligen kan befaras att 
verkställigheten i Sverige av det utländska 
förverkandebeslutet annars skulle försvåras, får

1. egendom som har förverkats eller skäligen kan antas bli 
förverkad tas i beslag, eller

2. kvarstad beslutas på så mycket av den berördes tillgångar 
som motsvarar värdet av vad som har förverkats eller skäligen 
kan antas bli förverkat. Lag (2024:839).

24 § När rätten beslutar om kvarstad eller fastställer ett
verkställt beslag, skall rätten bestämma hur länge åtgärden
längst får bestå. Den bestämda tiden får förlängas om det finns
anledning till det.

Om det inte längre finns skäl för kvarstad eller beslag, skall
rätten häva åtgärden. Innan kvarstaden eller beslaget hävs,
skall rätten ge den ansökande staten tillfälle att yttra sig,
om det inte är uppenbart att det inte behövs. I annat fall
skall åtgärden bestå till dess att ansökan om verkställighet
prövas.

Framtagande av DNA-profil för en person som vistas i Sverige

24 a § På begäran av en annan stat ska rättslig hjälp ges med
att ta prov för DNA-analys på en person som vistas i Sverige,
analysera provet och ta fram en DNA-profil, om det av ansökan
framgår

1. för vilket ändamål DNA-profilen behövs,

2. att DNA-profil för personen saknas i den ansökande staten,
och

3. att det hade funnits förutsättningar att vidta motsvarande
åtgärder om personen hade vistats i den ansökande staten.
Lag (2011:906).

Framtagande av DNA-profil för en person som vistas i utlandet

24 b § Åklagare får ansöka hos en utländsk myndighet om
rättslig hjälp med att ta prov för DNA-analys på en person som
vistas i den staten, analysera provet och ta fram en DNA-
profil, om

1. DNA-profil för personen saknas i Sverige, och

2. det hade funnits förutsättningar att vidta motsvarande
åtgärder om personen hade vistats i Sverige.

En ansökan ska innehålla uppgift om att villkoren i första
stycket 1 och 2 är uppfyllda samt för vilket ändamål DNA-
profilen behövs. Lag (2011:906).

Föreläggande att bevara en viss lagrad uppgift

24 c § En ansökan om ett föreläggande att bevara en viss 
lagrad uppgift enligt 27 kap. 16 § rättegångsbalken handläggs 
av en åklagare. Lag (2021:239).

Rättslig hjälp och tekniskt bistånd med hemlig avlyssning av
elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av
elektronisk kommunikation

Rättslig hjälp i Sverige med hemlig avlyssning av elektronisk
kommunikation och hemlig övervakning av elektronisk
kommunikation

25 § En ansökan om hemlig avlyssning av elektronisk
kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk
kommunikation av någon som befinner sig i Sverige handläggs
av åklagare. Av ansökan ska det framgå under vilken tid
åtgärden önskas och sådana uppgifter som behövs för att
åtgärden ska kunna genomföras. Åklagaren ska genast pröva om
det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall
ansöka om rättens tillstånd till åtgärden eller, när det får
ske enligt 27 kap. 21 a § rättegångsbalken, själv besluta om
åtgärden.

Upptagningar och uppteckningar behöver inte granskas enligt
27 kap. 24 § rättegångsbalken. Om åklagaren har fattat beslut
enligt första stycket, ska återredovisning enligt 2 kap. 17 §
ske först sedan rätten fattat beslut om hemlig avlyssning av
elektronisk kommunikation eller hemlig övervakning av
elektronisk kommunikation. Upptagningar och uppteckningar får
bevaras efter det att ärendet om rättslig hjälp har avslutats
och återredovisning skett enligt 2 kap. 17 § endast om detta
är tillåtet enligt 27 kap. 24 § rättegångsbalken.

I fråga om underrättelse till en enskild enligt 27 kap.
31–33 §§ rättegångsbalken ska bestämmelserna i 27 kap. 31 §
fjärde stycket och 33 § andra och tredje styckena samma balk
inte tillämpas. Underrättelse ska lämnas så snart det kan ske
efter det att åtgärden enligt första stycket har avslutats.
Underrättelsen ska, utöver vad som följer av 27 kap. 33 §
första stycket rättegångsbalken, skjutas upp om sekretess
gäller enligt 18 kap. 17 § offentlighets- och sekretesslagen
(2009:400). Om det på grund av sekretess inte har kunnat
lämnas någon underrättelse inom ett år från det att åtgärden
avslutades, behöver underrättelsen inte lämnas. Underrättelse
ska inte lämnas om utredningen gäller brott som motsvarar
brott som anges i 27 kap. 33 § tredje stycket
rättegångsbalken. Lag (2014:1424).

Omedelbar överföring av meddelanden eller uppgifter om
meddelanden från Sverige till den ansökande staten

25 a § Rättens beslut enligt 25 § att tillåta hemlig
avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig
övervakning av elektronisk kommunikation får verkställas genom
omedelbar överföring av meddelanden eller uppgifter om
meddelanden till den ansökande staten, om det kan ske under
betryggande former. Verkställighet genom omedelbar överföring
får endast ske i förhållande till en stat som är medlem i
Europeiska unionen eller till Island eller Norge. Åklagaren
prövar om förutsättningar för omedelbar överföring finns. Om
omedelbar överföring av meddelanden sker, får upptagning eller
uppteckning inte göras i Sverige och 27 kap. 31–33 §§
rättegångsbalken ska inte tillämpas. Lag (2012:284).

Tekniskt bistånd i Sverige med hemlig avlyssning av
elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av
elektronisk kommunikation

25 b § Tekniskt bistånd med hemlig avlyssning av elektronisk 
kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk 
kommunikation i form av omedelbar överföring av meddelanden 
eller uppgifter om meddelanden får lämnas i Sverige enligt 
denna paragraf. 

Tekniskt bistånd lämnas på ansökan av en annan stat som är 
medlem i Europeiska unionen eller av Island eller Norge, om 

1. avlyssningen eller övervakningen avser någon som befinner 
sig i en av dessa stater, 

2. ansökan innehåller en bekräftelse på att ett beslut om 
hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig 
övervakning av elektronisk kommunikation i en brottsutredning 
har meddelats i den ansökande staten, och 

3. omedelbar överföring av meddelanden eller uppgifter om 
meddelanden kan ske under betryggande former till den 
ansökande staten. 

Av ansökan ska det framgå under vilken tid åtgärden önskas. 
Ansökan ska vidare innehålla sådana uppgifter som behövs för 
att åtgärden ska kunna genomföras. Om den person som ansökan 
avser inte befinner sig i den ansökande staten, ska det också 
framgå av ansökan att ett sådant tillstånd som avses i 26 a § 
har lämnats av den stat där personen finns. 

Ansökan ska prövas av åklagare. För beslutet om tekniskt 
bistånd tillämpas 27 kap. 18 §, 19 § första stycket, 21 § 
andra och tredje styckena, 21 b § och 23 § rättegångsbalken.

Om omedelbar överföring av meddelanden sker, får upptagning 
eller uppteckning inte göras i Sverige. Lag (2023:536).

25 c § Om en stat har begärt tekniskt bistånd enligt 25 b §
men omedelbar överföring inte kan ske, ska åklagaren ge den
ansökande staten tillfälle att få ansökan behandlad som en
ansökan enligt 25 §. Prövningen av rättslig hjälp med hemlig
avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig
övervakning av elektronisk kommunikation avser dock i detta
fall någon som befinner sig i en annan stat. Om den person som
åtgärden avser inte befinner sig i den ansökande staten, ska
det av ansökan framgå att ett sådant tillstånd som avses i
26 a § har lämnats av den stat där personen finns.
Lag (2012:284).

Rättslig hjälp och tekniskt bistånd i utlandet med hemlig
avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning
av elektronisk kommunikation

26 § Åklagare får ansöka hos en utländsk myndighet om rättslig
hjälp eller tekniskt bistånd med hemlig avlyssning av
elektronisk kommunikation eller hemlig övervakning av
elektronisk kommunikation av någon som befinner sig i en annan
stat eller i Sverige.

Om den andra staten kräver att ansökan först ska prövas av
domstol i Sverige, får rätten på begäran av svensk åklagare
pröva frågan om att tillåta den hemliga avlyssningen eller
hemliga övervakningen som ansökan enligt första stycket avser.

Av ansökan enligt första stycket ska det framgå under vilken
tid åtgärden önskas och sådana uppgifter som behövs för att
åtgärden ska kunna genomföras. Om den andra staten kräver ett
tillstånd enligt andra stycket, ska ansökan innehålla en
bekräftelse på att ett sådant tillstånd har meddelats.
Befinner sig den person som åtgärden avser inte i den stat där
rättslig hjälp eller tekniskt bistånd söks, ska det av ansökan
framgå att ett sådant tillstånd som avses i 26 c § har lämnats
av den stat där personen finns.

Om tillstånd lämnas enligt andra stycket, ska bestämmelserna
om underrättelse till enskild i 27 kap. 31–33 §§
rättegångsbalken tillämpas endast när upptagning eller
uppteckning av avlyssningen eller övervakningen sker i
Sverige. Lag (2012:284).

Tillstånd till gränsöverskridande hemlig avlyssning av
elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av
elektronisk kommunikation

Tillstånd i Sverige till gränsöverskridande hemlig avlyssning
av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av
elektronisk kommunikation

26 a § En stat som är medlem i Europeiska unionen eller Island
eller Norge får ansöka om tillstånd till att, utan svenskt
biträde, i en brottsutredning genomföra hemlig avlyssning av
elektronisk kommunikation eller hemlig övervakning av
elektronisk kommunikation av någon som befinner sig i Sverige.
Ansökan handläggs av åklagare. Av ansökan ska det framgå under
vilken tid åtgärden beräknas pågå. Ansökan ska också innehålla
en bekräftelse på att ett beslut om hemlig avlyssning av
elektronisk kommunikation eller hemlig övervakning av
elektronisk kommunikation har meddelats i den ansökande
staten.

Åklagaren ska genast pröva om det finns förutsättningar för
hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig
övervakning av elektronisk kommunikation och, om så är fallet,
ansöka om rättens tillstånd till åtgärden.

De förutsättningar som gäller enligt 27 kap. 18–20, 21 och 22 §§
rättegångsbalken ska tillämpas vid tillståndsprövningen.
Rätten ska även tillämpa motsvarande förfarande som anges i 27
kap. 26 och 28–30 §§ samma balk. Tingsrättens beslut får inte
överklagas. Lag (2012:284).

26 b § Ett beslut enligt 26 a § ska meddelas inom 96 timmar
från det att ansökan inkom eller, om det finns särskilda skäl,
inom högst tolv dagar från ansökan.

Åklagaren ska genast underrätta den ansökande staten när ett
beslut enligt 26 a § har meddelats. Om tillstånd vägras, ska
underrättelsen ange att avlyssningen eller övervakningen inte
får ske eller omedelbart ska upphöra. I sådant fall ska
underrättelsen även ange att det material som tagits upp eller
hämtats in inte får användas eller att det endast får användas
på de villkor som åklagaren ställer. Lag (2012:284).

Tillstånd från en annan stat till gränsöverskridande hemlig
avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning
av elektronisk kommunikation

26 c § Har beslut om hemlig avlyssning av elektronisk
kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk
kommunikation i en brottsutredning meddelats i Sverige och
befinner sig den person som beslutet avser i en annan stat som
är medlem i Europeiska unionen eller i Island eller Norge, får
meddelanden eller uppgifter om meddelanden som överförs till
eller från personen avlyssnas eller övervakas i den andra
staten, utan hjälp från denna stat, om

1. åtgärden får ske enligt en internationell överenskommelse
som är bindande mellan Sverige och den andra staten, och

2. den andra staten lämnar tillstånd till åtgärden.

Ansökan om tillstånd görs av åklagare. Av ansökan ska det
framgå under vilken tid åtgärden beräknas pågå. Ansökan ska
också innehålla en bekräftelse på att ett svenskt beslut om
hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig
övervakning av elektronisk kommunikation har meddelats.

Om beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation
eller hemlig övervakning av elektronisk kommunikation har
meddelats i Sverige men avlyssningen eller övervakningen inte
har påbörjats när det blir känt att den person som åtgärden
avser befinner sig i en sådan främmande stat som anges i
första stycket, ska tillstånd från den andra staten sökas
innan avlyssningen eller övervakningen påbörjas. Har
avlyssningen eller övervakningen redan påbörjats i Sverige och
vill åklagaren att avlyssningen eller övervakningen ska
fortsätta i den andra staten, ska han eller hon omedelbart
ansöka om tillstånd hos den andra staten. Avlyssningen eller
övervakningen får i ett sådant fall fortsätta där under den
tid frågan om tillstånd prövas.

Vad som sägs i tredje stycket andra och tredje meningarna
tillämpas på motsvarande sätt, om avlyssningen eller
övervakningen genomförts med stöd av tillstånd i en främmande
stat och det kommer fram att den person som åtgärden avser
befinner sig i en annan stat än den som har meddelat
tillståndet. Lag (2012:284).

Hemlig kameraövervakning

Hemlig kameraövervakning av någon i Sverige

27 § En ansökan om hemlig kameraövervakning av någon som
befinner sig i Sverige handläggs av åklagare. Åklagaren ska
genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i
sådant fall ansöka om rättens tillstånd eller, när det får
ske enligt 27 kap. 21 a § rättegångsbalken, själv besluta om
åtgärden.

Upptagningar behöver inte granskas enligt 27 kap. 24 §
rättegångsbalken.

Om åklagaren har fattat beslut enligt första stycket, ska
återredovisning enligt 2 kap. 17 § ske först sedan rätten
fattat beslut om hemlig kameraövervakning. Upptagningar får
bevaras efter det att ärendet om rättslig hjälp har avslutats
och återredovisning har skett enligt 2 kap. 17 § endast om
detta är tilllåtet enligt 27 kap. 24 § rättegångsbalken.

I fråga om underrättelse till en enskild enligt 27 kap.
31–33 §§ rättegångsbalken ska bestämmelserna i 4 kap. 25 §
tredje stycket denna lag tillämpas. Lag (2014:1424).

Hemlig kameraövervakning av någon i utlandet

28 § Om hemlig kameraövervakning ska äga rum av någon som
befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att
ansökan först ska prövas av domstol i Sverige, får tingsrätten
på begäran av svensk åklagare besluta att tillåta
kameraövervakningen.

Bestämmelserna om underrättelse till enskild i 27 kap. 31-33 §§
rättegångsbalken ska inte tillämpas. Lag (2008:858).

Hemlig rumsavlyssning

Hemlig rumsavlyssning av någon i Sverige

28 a § En ansökan om hemlig rumsavlyssning av någon som 
befinner sig i Sverige handläggs av åklagare. Åklagaren ska 
genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i 
sådant fall ansöka om rättens tillstånd eller,

när det får ske enligt 27 kap. 21 a § rättegångsbalken, själv 
besluta om åtgärden.

Upptagningar och uppteckningar behöver inte granskas enligt 
27 kap. 24 § rättegångsbalken.

Om åklagaren har fattat beslut enligt första stycket, ska 
återredovisning enligt 2 kap. 17 § ske först sedan rätten har 
fattat beslut om hemlig rumsavlyssning. Upptagningar och 
uppteckningar får bevaras efter det att ärendet om rättslig 
hjälp har avslutats och återredovisning skett enligt 2 kap. 
17 § endast om detta är tillåtet enligt 27 kap. 24 § 
rättegångsbalken.

I fråga om underrättelse till en enskild enligt 27 kap. 31-
33 §§ rättegångsbalken ska bestämmelserna i 4 kap. 25 § tredje 
stycket denna lag tillämpas. Lag (2023:536).

Hemlig rumsavlyssning av någon i utlandet

28 b § Om hemlig rumsavlyssning ska äga rum av någon som
befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att
ansökan först ska prövas av domstol i Sverige, får rätten på
begäran av svensk åklagare besluta att tillåta
rumsavlyssningen.

Underrättelse enligt 27 kap. 31 § rättegångsbalken ska inte
lämnas. Lag (2014:1424).

Hemlig dataavläsning

Rättslig hjälp i Sverige med hemlig dataavläsning

28 c § En ansökan om hemlig dataavläsning i Sverige handläggs 
av åklagare. Av ansökan ska det framgå under vilken tid 
åtgärden önskas och sådana uppgifter som behövs för att 
åtgärden ska kunna genomföras. Åklagaren ska genast pröva om 
det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall 
ansöka om rättens tillstånd till åtgärden eller, när det får 
ske enligt 17 § lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning, själv 
besluta om åtgärden. 

Upptagningar och uppteckningar behöver inte granskas enligt 
vad som följer av 28 § första stycket lagen om hemlig 
dataavläsning. 

Om åklagaren har fattat beslut enligt första stycket, ska 
återredovisning enligt 2 kap. 17 § ske först sedan rätten 
fattat beslut om hemlig dataavläsning. Upptagningar och 
uppteckningar får bevaras efter det att ärendet om rättslig 
hjälp har avslutats och återredovisning skett enligt 2 kap. 
17 § endast om det är tillåtet enligt vad som följer av 28 § 
första stycket lagen om hemlig dataavläsning.

I fråga om underrättelse till en enskild enligt vad som följer 
av 28 § andra stycket lagen om hemlig dataavläsning ska 
bestämmelserna i 25 § tredje stycket tillämpas. Lag (2020:65).

28 d Om en ansökan avser hemlig dataavläsning enligt 2 § 
första stycket 1 och 2 lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning 
får rättens beslut enligt 28 c § att tillåta hemlig 
dataavläsning verkställas med tillämpning av 25 a §.
Lag (2020:65).

Tekniskt bistånd i Sverige med hemlig dataavläsning

28 e § /Upphör att gälla U:2025-04-01/
Tekniskt bistånd med hemlig dataavläsning enligt 2 § 
första stycket 1 och 2 lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning 
i form av omedelbar överföring av meddelanden eller uppgifter 
om meddelanden får lämnas i Sverige enligt de förutsättningar 
som gäller enligt 25 b § andra, tredje och femte styckena. Vid 
hemlig dataavläsning i en annan stat än den som ansökt om 
tekniskt bistånd ska ett tillstånd enligt 28 f § ha lämnats. 

Ansökan ska prövas av åklagare. För beslutet om tekniskt 
bistånd tillämpas 1 §, 18 § första stycket 1-3 och tredje 
stycket och 20 § andra stycket lagen om hemlig dataavläsning.
Lag (2020:65).

28 e § /Träder i kraft I:2025-04-01/
Tekniskt bistånd med hemlig dataavläsning enligt 2 § 
första stycket 1 och 2 lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning 
i form av omedelbar överföring av meddelanden eller uppgifter 
om meddelanden får lämnas i Sverige enligt de förutsättningar 
som gäller enligt 25 b § andra, tredje och femte styckena. Vid 
hemlig dataavläsning i en annan stat än den som ansökt om 
tekniskt bistånd ska ett tillstånd enligt 28 f § ha lämnats.

Ansökan ska prövas av åklagare. För beslutet om tekniskt 
bistånd tillämpas 1 §, 18 § första stycket 1-3 och andra 
stycket och 20 § andra stycket lagen om hemlig dataavläsning.
Lag (2025:122).

Tillstånd från Sverige till gränsöverskridande hemlig 
dataavläsning

28 f § Om ansökan avser tillstånd till gränsöverskridande 
hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 1 och 2 lagen 
(2020:62) om hemlig dataavläsning tillämpas det som gäller för 
hemlig avlyssning och hemlig övervakning av elektronisk 
kommunikation enligt 26 a § första och andra styckena och 
26 b §. De förutsättningar som gäller enligt 1-6, 11, 14 och 
18 §§ lagen om hemlig dataavläsning tillämpas vid 
tillståndsprövningen. Rätten ska även tillämpa motsvarande 
förfarande som anges i 16 § den lagen. Tingsrättens beslut får 
inte överklagas. Lag (2020:65).

Rättslig hjälp och tekniskt bistånd i utlandet med hemlig 
dataavläsning

28 g § Vid rättslig hjälp och tekniskt bistånd med hemlig 
dataavläsning i en annan stat tillämpas 26 §. 

Tekniskt bistånd får endast avse hemlig dataavläsning enligt 
2 § första stycket 1 och 2 lagen (2020:62) om hemlig 
dataavläsning. 

Om en underrättelse ska lämnas till en enskild tillämpas 28 § 
andra stycket lagen om hemlig dataavläsning. Lag (2020:65).

Tillstånd från en annan stat till gränsöverskridande hemlig 
dataavläsning

28 h § När ett tillstånd till hemlig dataavläsning enligt 2 § 
första stycket 1 och 2 lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning 
beslutats i en brottsutredning i Sverige och avläsningen eller 
upptagningen kommer att göras i en annan medlemsstat i 
Europeiska unionen, Island eller Norge utan hjälp från den 
andra staten, tillämpas 26 c §. Lag (2020:65).

Överförande av frihetsberövade för förhör m.m.

Överförande från eller till Sverige på begäran av en annan stat

29 § Efter ansökan av en annan stat får, för förhör eller
konfrontation i samband med en förundersökning eller en
rättegång där,

1. en person som är berövad friheten i Sverige föras över
till den andra staten, eller

2. en person som är berövad friheten i den andra staten föras
över till Sverige.

Av ansökan enligt första stycket 1 ska det framgå hur lång
tid den frihetsberövade behöver vistas i den andra staten.

Ett överförande enligt första stycket 1 får inte ske för att
den frihetsberövade ska ställas till ansvar inför domstol.
Lag (2013:836).

29 a § Efter ansökan av en annan stat får en frihetsberövad
person, som avtjänar ett fängelsestraff i Sverige enligt
lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande
verkställighet av brottmålsdom, överföras till den stat där
fängelsestraffet har utdömts för att där inställa sig för en
ny prövning av domen. Ett sådant överförande får ske endast
om den frihetsberövade samtycker till det. Samtycket ska
framgå av ansökan. Lag (2013:836).

30 § En ansökan om överförande prövas av regeringen. En
ansökan från en stat som är medlem i Europeiska unionen eller
från Norge eller Island prövas dock av åklagare.

En ansökan enligt 29 § första stycket 1 eller 29 a § får
vägras om ett överförande medför att tiden för
frihetsberövandet förlängs eller om den frihetsberövades
närvaro behövs i ett brottmål som handläggs här i landet.

Om en ansökan enligt 29 § första stycket 1 eller 29 a §
bifalls, ska det framgå av beslutet när den frihetsberövade
senast ska återföras till Sverige eller, i förekommande fall,
försättas på fri fot. Lag (2013:836).

Överförande från eller till Sverige på begäran av svensk
åklagare eller domstol

31 § En svensk åklagare eller domstol får, för förhör eller
konfrontation i samband med en förundersökning eller en
rättegång här i landet, begära att

1. en person som är berövad friheten i Sverige förs över till
annan stat, eller

2. en person som är berövad friheten i en annan stat förs över
till Sverige.

31 a § En svensk domstol får begära att en frihetsberövad
person som, enligt lagen (1972:260) om internationellt
samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, avtjänar
ett i Sverige utdömt fängelsestraff i en annan stat, förs
över till Sverige för att inställa sig till en ny prövning av
den dom som verkställigheten gäller. Av ansökan ska det
framgå att den frihetsberövade samtycker till att
överföras. Lag (2013:836).

Yttranden

32 § Innan en ansökan om att en frihetsberövad person skall
föras över till annan stat prövas, skall yttrande inhämtas från
den myndighet som ansvarar för verkställigheten av
frihetsberövandet om det inte är uppenbart att det inte behövs.
Detsamma gäller innan en sådan ansökan görs av en svensk
domstol eller åklagare.

Transport i och genom Sverige

32 a § Vid tillämpning av 29, 29 a, 31 och 31 a §§ ska 
Polismyndigheten se till att personen förs till den andra 
staten eller ansvara för transporten i Sverige.
Lag (2017:131).

33 § Ansvarigt statsråd kan meddela tillstånd till transport
genom Sverige av en frihetsberövad person som ska föras över
från en stat till en annan stat för förhör eller konfrontation.
Lag (2015:106).

Förvar i Sverige av överförda personer

34 § En person som förs över till Sverige ska tas i förvar av
Polismyndigheten.

Har tillstånd meddelats enligt 33 § får Polismyndigheten vid
behov ta den som överförs i förvar. Lag (2014:639).

Rättsmedicinsk undersökning av avlidna personer

35 § En ansökan om rättsmedicinsk undersökning i Sverige av en
avliden person handläggs enligt bestämmelserna i lagen
(1995:832) om obduktion m.m.

Domare vid den utländska domstolen och företrädare för parterna
får närvara vid undersökningen. Lag (2002:331).

5 kap. Övriga bestämmelser

Villkor om användningsbegränsningar m.m.

1 § Om en svensk myndighet i ett ärende om rättslig hjälp har
fått uppgifter eller bevisning från en annan stat för att
användas vid utredning av brott eller i ett rättsligt
förfarande med anledning av brott och gäller på grund av en
internationell överenskommelse som är bindande för Sverige
villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna eller
bevisningen, skall svenska myndigheter följa villkoren oavsett
vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning.

Bestämmelserna i första stycket skall tillämpas även
beträffande villkor som en annan stat ställer upp för att på
eget initiativ, utan samband med ett ärende, lämna rättslig
hjälp i form av uppgifter eller bevisning för att användas vid
utredning av brott eller i rättsligt förfarande med anledning
av brott. Lag (2005:491).

2 § Rättslig hjälp som lämnas en annan stat enligt denna lag
får i enskilda fall förenas med villkor som är påkallade med
hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän
synpunkt. Detsamma gäller när rättslig hjälp, utan samband med
ett ärende, lämnas en annan stat i form av uppgifter och
bevisning för att användas vid utredning av brott eller i ett
rättsligt förfarande med anledning av brott.

Villkor som avses i första stycket får inte ställas upp om de
strider mot en internationell överenskommelse som är bindande
för Sverige. Lag (2005:491).

3 § Den åklagare eller domstol som lämnat rättslig hjälp till
en annan stat och därvid ställt villkor enligt 2 § får på
begäran av en myndighet i den andra staten medge undantag från
villkoret. Detsamma gäller i fråga om villkor som följer direkt
av bestämmelser i en internationell överenskommelse som är
bindande för Sverige.

4 § Bestämmelserna i 1-3 §§ gäller också i fråga om
överenskommelser med mellanfolkliga organisationer.

Immunitet

5 § I den utsträckning det har avtalats i en internationell
överenskommelse som är bindande för Sverige får den, som efter
kallelse i enlighet med överenskommelsen har rest in i Sverige
för att höras eller på annat sätt medverka vid utredning av
brott

1. inte lagföras eller berövas sin frihet eller på annat sätt
underkastas inskränkning i denna på grund av handling,
underlåtenhet eller dom som härrör från tiden före inresan i
Sverige och som, när det gäller en misstänkt eller tilltalad,
inte är avsedd med framställningen eller kallelsen, eller

2. inte utan eget samtycke åläggas att medverka vid annan
utredning än ansökan avser.

Första stycket gäller även i administrativa och andra
förfaranden som avses i 1 kap. 5 och 6 §§.

6 § Om någon som avses i 5 § stannar kvar i Sverige mer än
femton dagar från det att besked erhållits från den myndighet
som har kallat personen om att närvaro inte längre krävs,
upphör immuniteten. Detsamma gäller om han eller hon återvänder
hit efter att ha lämnat landet.

7 § Innehåller överenskommelsen bestämmelse om att immuniteten
skall ha mindre omfattning än som följer av 5 och 6 §§, gäller
i stället den bestämmelsen.

8 § I den utsträckning det har avtalats i en internationell
överenskommelse som är bindande för Sverige gäller
bestämmelserna om immunitet i 5–7 §§ även en frihetsberövad
som har förts över till Sverige enligt 4 kap. 29, 31 eller
31 a §. Lag (2013:836).

Sekretess

9 § För utlämnande av uppgifter i ärenden om rättslig hjälp
gäller de begränsningar som följer av offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400). Lag (2009:487).

Uppgiftsskyldighet och meddelandeförbud m.m.

10 § /Upphör att gälla U:2025-04-01/
Bestämmelser om uppgiftsskyldighet finns i 

- 8 kap. 2 a § lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och 
kontoföring av finansiella instrument, 

- 2 kap. 20 § lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 

- 1 kap. 11 § lagen (2004:297) om bank- och 
finansieringsrörelse, 

- 6 kap. 8 § lagen (2006:531) om särskild tillsyn över 
finansiella konglomerat, 

- 1 kap. 12 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 

- 3 kap. 14 § lagen (2010:751) om betaltjänster, 

- 19 kap. 46 § försäkringsrörelselagen (2010:2043), 

- 3 kap. 14 § lagen (2011:755) om elektroniska pengar, 

- 8 kap. 25 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa 
investeringsfonder, 

- 6 kap. 11 § lagen (2014:968) om särskild tillsyn över 
kreditinstitut och värdepappersbolag, 

- 16 kap. 37 § lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag, 

- 1 kap. 7 § lagen (2021:899) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om gräsrotsfinansiering, 

- 1 kap. 6 § lagen (2022:1746) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om en paneuropeisk privat pensionsprodukt 
(PEPP-produkt),

- 1 kap. 4 § lagen (2024:114) om clearing och avveckling av 
betalningar, och

- 1 kap. 5 § lagen (2024:1159) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om marknader för kryptotillgångar.

I de lagar som anges i första stycket finns även bestämmelser 
om meddelandeförbud och ansvarsbestämmelser för den som bryter 
mot ett sådant förbud. Lag (2024:1161).

10 § /Träder i kraft I:2025-04-01/
Bestämmelser om uppgiftsskyldighet finns i

- 8 kap. 2 b § lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och 
kontoföring av finansiella instrument,

- 2 kap. 20 § lagen (2004:46) om värdepappersfonder,

- 1 kap. 11 § lagen (2004:297) om bank- och 
finansieringsrörelse,

- 6 kap. 8 § lagen (2006:531) om särskild tillsyn över 
finansiella konglomerat,

- 1 kap. 12 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden,

- 3 kap. 14 § lagen (2010:751) om betaltjänster,

- 19 kap. 46 § försäkringsrörelselagen (2010:2043),

- 3 kap. 14 § lagen (2011:755) om elektroniska pengar,

- 8 kap. 25 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa 
investeringsfonder,

- 6 kap. 11 § lagen (2014:968) om särskild tillsyn över 
kreditinstitut och värdepappersbolag,

- 16 kap. 37 § lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag,

- 1 kap. 7 § lagen (2021:899) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om gräsrotsfinansiering, 

- 1 kap. 6 § lagen (2022:1746) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om en paneuropeisk privat pensionsprodukt 
(PEPP-produkt), 

- 1 kap. 4 § lagen (2024:114) om clearing och avveckling av 
betalningar, och

- 1 kap. 5 § lagen (2024:1159) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om marknader för kryptotillgångar.

I de lagar som anges i första stycket finns även bestämmelser 
om meddelandeförbud och ansvarsbestämmelser för den som bryter 
mot ett sådant förbud. Lag (2025:173).

Delning av förverkad egendom mellan stater

11 § Regeringen får besluta att egendom eller dess värde som
förverkats genom ett svenskt avgörande som vunnit laga kraft
helt eller delvis skall överlämnas till en annan stat som under
förundersökning eller rättegång har lämnat Sverige sådan
rättslig hjälp som avses i denna lag eller som på annat sätt
har lämnat information eller bistånd som har haft betydelse för
utredningen om brottet.

I 36 § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande
verkställighet av brottmålsdom finns bestämmelser om
överlämnande till annan stat av egendom som förverkats genom
ett utländskt avgörande.

Återkrav av kostnader

12 § Regeringen meddelar föreskrifter om att vissa kostnader
för åtgärder som vidtagits enligt denna lag kan återkrävas av
den ansökande staten.

Tillämpningsföreskrifter och tillkännagivanden

13 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen 
meddela närmare föreskrifter om tillämpningen av denna lag.
Lag (2020:385).