Förordning (2008:722) om utvinningsavfall 

1 § Denna förordning är meddelad med stöd av 8 kap. 13 §
regeringsformen vad avser 6 §, 27 kap. 2 § miljöbalken vad
avser 51 § och i övrigt med stöd av 15 kap. 28 § miljöbalken.

Definitioner

2 § I denna förordning avses med

mineralfyndigheter: naturligt förekommande fyndigheter i
jordskorpan av energimineral, malmer, industriella mineral och
bergarter avsedda för byggnads- eller anläggningsändamål eller
andra organiska eller oorganiska ämnen som inte är vatten,

prospektering: provtagning, borrning, djupgrävning eller annat
arbete för att söka efter en mineralfyndighet som har ett
ekonomiskt värde, men inte arbete som behövs för att förbereda
utvinning av mineralfyndighet eller verksamhet som har direkt
samband med pågående utvinning,

utvinning: en verksamhet som bedrivs ovan eller under jord och
som innebär att man genom brytning, borrning av borrhål,
bearbetning eller på annat sätt utvinner en mineralfyndighet,
och

bearbetning: en mekanisk process, en kemisk process, en
biologisk process, en termisk eller annan fysikalisk process
eller en kombination av sådana processer som används för att
genom ändring av partikelstorlek, klassering, separering,
anrikning av tidigare kasserat avfall eller på annat sätt
utvinna mineral från en mineralfyndighet, i den mån processen
inte är metallurgisk och inte utgör smältning eller annan
uppvärmningsbearbetning än kalkbränning.

3 § I denna förordning avses med

1. avfall: detsamma som i 15 kap. 1 § miljöbalken,

2. farligt avfall: detsamma som i 3 § avfallsförordningen
(2011:927),

3. utvinningsavfall: avfall från prospektering, utvinning
eller bearbetning, avfall från lagring av en mineraltillgång
och avfall från driften av bergtäkt,

4. inert avfall: avfall som

a) inte genomgår några väsentliga fysikaliska, kemiska eller
biologiska förändringar, löses upp, brinner eller reagerar
fysikaliskt eller kemiskt på något annat sätt,

b) inte bryts ned biologiskt eller inverkar på andra material
som det kommer i kontakt med på ett sätt som kan orsaka skador
på miljön eller människors hälsa, och

c) har en total lakbarhet, ett totalt föroreningsinnehåll och
en ekotoxicitet hos lakvattnet som är obetydlig och inte
äventyrar kvaliteten på yt- eller grundvatten,

5. ren jord: jord som har avlägsnats från markens översta
skikt och som inte är klassificerad som förorenad, och

6. avfallshanteringsplan: en plan för hur en verksamhet
minimerar, behandlar, återvinner och bortskaffar
utvinningsavfall och hanterar risker för olyckshändelser.
Förordning (2011:1005).

4 § I denna förordning avses med

avfallsmagasin: en naturlig eller konstruerad anläggning som
används för att tillsammans med vatten deponera finkornigt
avfall som uppkommit vid bearbetning, vid rening eller vid
återvinning av processvatten,

damm: en konstruerad struktur för att hålla tillbaka eller
stänga in vatten eller avfall i ett avfallsmagasin,

upplag: en konstruerad anläggning för deponering av fast avfall
på markytan,

lakvatten: vatten eller annan vätska som efter att ha varit i
kontakt med avfallet lämnar en avfallsanläggning eller samlas
upp i anläggningen och som kan ha skadliga effekter på miljön
om det inte behandlas på lämpligt sätt, och

allvarlig olycka: en händelse på en plats där utvinningsavfall
hanteras, som är hänförlig till avfallshanteringen, och som
medför en risk för allvarliga skador på människors hälsa eller
miljön.

5 § Med avfallsanläggning avses i denna förordning en damm,
ett upplag eller ett annat område som är avsett för uppsamling
eller deponering av utvinningsavfall i fast eller flytande
form, med de dammar och andra konstruktioner som är avsedda
att stänga inne, hålla tillbaka, avgränsa eller på annat sätt
stödja ett sådant område. Med avfallsanläggning avses inte en
hålighet efter utvinning där annat avfall än farligt avfall
läggs tillbaka efter utvinning för efterbehandlingsändamål
eller för konstruktionsändamål.

Med riskanläggning avses i denna förordning en
avfallsanläggning som

1. vid en riskbedömning, där man beaktar anläggningens
nuvarande och framtida storlek, lokalisering och
miljöpåverkan, ger grund för antagandet att en allvarlig
olycka skulle kunna inträffa om ett upplag kollapsar, en
fördämning rämnar eller till följd av någon annan brist i
anläggningen eller felaktig drift av den,

2. innehåller avfall, över en viss mängd, som klassificeras
som farligt enligt avfallsförordningen (2011:927), eller

3. innehåller ämnen eller beredningar, över en viss mängd, som
klassificeras som farliga enligt föreskrifter som
Kemikalieinspektionen har meddelat med stöd av 18 §
förordningen (2008:245) om kemiska produkter och biotekniska
organismer för att genomföra rådets direktiv 67/548/EEG av den
27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar
om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen,
senast ändrat genom kommissionens direktiv 2009/2/EG, eller
Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/45/EG av den 31
maj 1999 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra
författningar om klassificering, förpackning och märkning av
farliga preparat, senast ändrat genom Europaparlamentets och
rådets förordning (EG) nr 1272/2008. Förordning (2011:1005).

6 § Med tillsynsmyndigheten avses i denna förordning den
myndighet som enligt miljötillsynsförordningen (2011:13) har
det operativa tillsynsansvaret för att denna förordning följs.
Förordning (2011:55).

Tillämpning

7 § Denna förordning ska tillämpas på verksamheter som ger
upphov till utvinningsavfall och på hantering av
utvinningsavfall om inte annat följer av 8-13 §§.

8 § Förordningen ska inte tillämpas i fråga om

1. verksamheter som inte bedrivs yrkesmässigt,

2. avfall som inte är specifikt för prospektering, utvinning
eller bearbetning,

3. avfall från prospektering, utvinning eller bearbetning som
bedrivs på havet eller havsbotten, om verksamheten bedrivs
utanför lågvattenlinjen för normalt eller medelstarkt
tidvatten,

4. injektering av vatten som innehåller ämnen som härrör från
en utforskning eller utvinning av kolväten eller från en
gruvverksamhet,

5. injektering av vatten som av tekniska skäl görs i en
geologisk formation ur vilken kolväten eller andra ämnen har
utvunnits eller i en geologisk formation som av naturliga skäl
är permanent olämplig för andra ändamål, om det vatten som
injekteras inte är förorenat med andra ämnen än sådana som
avses i 2, eller

6. återföring av grundvatten som har pumpats upp ur en gruva
eller ett stenbrott eller i samband med uppförande eller
underhåll av konstruktionsarbeten.

9 § Bestämmelserna i 27, 29-32 och 49 §§ ska inte tillämpas på
inert avfall och ren jord som inte lagras i en riskanläggning.

10 § Bestämmelserna i 27, 31 och 49 §§ ska inte tillämpas på
icke-farligt icke-inert avfall som inte lagras i en
riskanläggning.

11 § Bestämmelserna i 19-24, 40-42 och 51 §§ ska inte tillämpas
på riskanläggningar som omfattas av bestämmelserna i lagen
(1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna
av allvarliga kemikalieolyckor.

12 § Bestämmelserna i 17, 19-26, 34-36, 40-42 och 51 §§ ska
inte tillämpas på avfallsanläggningar som

1. inte har tagit emot något avfall efter den 1 maj 2006,

2. håller på att avslutas den 1 september 2008, och

3. är avslutade den 31 december 2010.

13 § I fråga om andra anläggningar än riskanläggningar ska vid
tillämpningen av denna förordning ett område inte anses som en
avfallsanläggning om avfall lagras där för en kortare period än

1. sex månader, om avfallet är farligt avfall som uppkommit
oväntat,

2. ett år, om avfallet inte är farligt avfall och inte är inert
avfall, eller

3. tre år, om avfallet

a) är inert avfall eller ren jord,

b) är icke-farligt avfall från prospektering, eller

c) är avfall från utvinning, lagring eller bearbetning av torv.

14 § Om det vid tillståndsprövning enligt miljöbalken eller
äldre föreskrifter har meddelats villkor om skyddsåtgärder
eller andra försiktighetsmått som är strängare än vad som
följer av denna förordning, ska de strängare kraven gälla.

Hantering av utvinningsavfall

15 § Den som ger upphov till eller hanterar utvinningsavfall
ska hantera avfallet enligt den avfallshanteringsplan som
gäller för verksamheten och särskilt beakta möjligheterna att

1. återplacera avfallet i håligheter efter utvinning, om det är
lämpligt,

2. efter stängning av en avfallsanläggning återplacera jord
eller återanvända den, eller

3. återvinna avfallet.

16 § Den som bortskaffar utvinningsavfall ska se till att
bortskaffandet sker på ett sätt som är säkert för människors
hälsa och miljön på kort och lång sikt.

Lokalisering och utformning av en avfallsanläggning

17 § Platsen för en avfallsanläggning ska vara lämplig med
hänsyn till

1. de geologiska, hydrologiska, seismiska, geotekniska och
hydrogeologiska förhållandena på och omkring platsen samt till
risken för översvämningar, sättningar, jordskred, snöskred och
erosion,

2. förekomsten av grundvatten, ytvatten och kustvatten, och

3. skyddet av kultur- och naturvärden samt förekomsten av
skyddade områden.

18 § Den som driver eller avser att driva en avfallsanläggning
ska se till att anläggningen utformas så att

1. den är lämplig med hänsyn till möjligheterna att under
anläggningens drift och efter att den har stängts uppfylla de
krav på avfallshanteringen som följer av miljöbalken samt de
föreskrifter som meddelats med stöd av balken,

2. så långt som möjligt skadliga effekter på människors hälsa
och miljön undviks,

3. den geotekniska stabiliteten på lång sikt tryggas, och

4. den efter stängning kräver ett minsta möjliga mått av
övervakning, underhåll och kontroll.

Strategi för att förebygga allvarliga olyckor och intern
beredskapsplan

19 § Om det i någons verksamhet finns en riskanläggning ska
verksamhetsutövaren se till att det för anläggningen finns en
strategi för att förebygga allvarliga olyckor, ett
säkerhetsledningssystem som genomför strategin och en intern
beredskapsplan som specificerar de åtgärder som ska vidtas vid
anläggningen i händelse av en olycka.

Strategin, säkerhetsledningssystemet och den interna
beredskapsplanen ska vara anpassade till de risker för
allvarliga olyckor under drift och efter stängning som
anläggningen är förenad med.

20 § Strategin ska finnas dokumenterad och innehålla de
övergripande målen och handlingsprinciperna för hanteringen av
riskerna för allvarliga olyckor samt en beskrivning av hur
säkerhetsledningssystemet är uppbyggt.

Verksamhetsutövaren ska se till att tillsynsmyndigheten får en
kopia av strategin och den interna beredskapsplanen.

21 § Säkerhetsledningssystemet ska avse styrningen av
verksamheten i fråga om organisation och ansvarsfördelning,
metoder, rutiner och andra förfaranden samt resurser för att
utforma strategin och genomföra den.

Säkerhetsledningssystemet ska omfatta de rutiner och
instruktioner som behöver fastställas och tillämpas i fråga om

1. uppgifter och ansvarsområden för den personal på alla nivåer
i organisationen som deltar i arbetet med att hantera risker
för allvarliga olyckor, identifiering av utbildningsbehov och
genomförande av den utbildning som behövs samt andra anställdas
och eventuella entreprenörers deltagande,

2. att systematiskt kunna identifiera risker för allvarliga
olyckor som uppkommer vid normala och onormala
driftförhållanden och att bedöma sådana riskers sannolikhet och
allvar,

3. det underhåll av anläggningen, de processer, den utrustning,
de åtgärder vid tillfälliga avbrott eller det som i övrigt
behövs för en säker drift,

4. att planera och genomföra nybyggnationer eller andra
ändringar i anläggningen,

5. att med systematisk analys identifiera förutsebara
nödsituationer samt förbereda, prova och se över
beredskapsplaner avsedda för sådana situationer,

6. rapportering vid upptäckt av skyddsåtgärder som inte
fungerar, tillbud, och allvarliga olyckor, att undersöka, följa
upp och lära av vunna erfarenheter, att löpande bedöma hur
säkerhetsledningssystemet stämmer överens med de mål och
principer som avses i 20 § samt att undersöka och korrigera
bristande överensstämmelse, och

7. att regelbundet och systematiskt göra en revision och
översyn av strategin och säkerhetsledningssystemets
effektivitet och lämplighet samt att verksamhetsutövarens
högsta ledning deltar i revisionen och översynen, gör
nödvändiga uppdateringar och dokumenterar detta.

22 § I säkerhetsledningssystemet ska det ingå en person som har
det operativa ansvaret för att strategin genomförs och för att
den kontinuerligt övervakas (säkerhetschef).

23 § Verksamhetsutövaren ska samråda med kommunen och de
anställda samt annan personal som kan påverka säkerheten när
den interna beredskapsplanen upprättas.

24 § Den interna beredskapsplanen ska alltid innehålla

1. namn eller befattning på de personer som har befogenhet att
starta en intern räddningsinsats, samt på de personer som har
till uppgift att sköta samordningen av omedelbara
räddningsinsatser,

2. uppgift om vem eller vilka som ansvarar för kontakten med
kommunen i fråga om upprättandet av plan för räddningsinsatser
enligt 3 kap. 6 § förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor,

3. en beskrivning av vilka åtgärder som ska vidtas för att
hindra och begränsa skador på människors hälsa och miljön för
varje situation eller slag av händelse som kan förutses och som
i verksamheten kan spela en avgörande roll för uppkomsten av en
allvarlig olycka och andra incidenter, även omfattande en
redogörelse för säkerhetsutrustning och tillgängliga resurser,

4. en beskrivning av varningssystem och de åtgärder som ska
vidtas vid varning samt de åtgärder i övrigt som syftar till
att begränsa skador på människors hälsa,

5. en beskrivning av rutiner för alarmering av kommunens
organisation för räddningstjänst vid en olycka och den
information som ska lämnas vid alarmering,

6. en beskrivning av rutiner för samverkan med kommunens
organisation för räddningstjänst vid en olycka, innefattande
rutiner för hur stöd ska lämnas vid insatser utanför
verksamheten,

7. en beskrivning av hur personalen utbildas och övas och, i
förekommande fall, hur samövning med kommunens organisation för
räddningstjänst genomförs, och

8. en beskrivning av planerna för hur miljön snabbt ska kunna
återställas efter en allvarlig olycka i syfte att minimera
effekterna.

Driften av en avfallsanläggning

25 § Den som driver en avfallsanläggning ska se till att
verksamheten är förenlig med kommunens avfallsplan enligt 15
kap. 11 § miljöbalken.

26 § Den som driver en avfallsanläggning ska karakterisera det
avfall som tas emot i anläggningen, transportera avfallet och
i övrigt hantera det på ett sätt som så långt som möjligt
säkerställer anläggningens långsiktiga fysiska och kemiska
stabilitet och förebygger allvarliga olyckor.

Inom ramen för karakteriseringen enligt första stycket ska
avfallet klassificeras enligt bilaga 4 till
avfallsförordningen (2011:927) med särskild hänsyn till
avfallets eventuella farliga egenskaper.
Förordning (2011:1005).

27 § Om avfall från bearbetning släpps ut eller deponeras i ett
avfallsmagasin, ska den som driver avfallsanläggningen se till
att koncentrationen av cyanid eller cyanidföreningar som
dissocieras med svag syra vid ett visst angivet surhetsvärde
(pH-värde) är så låg som möjligt. Koncentrationen får aldrig
överskrida 0,001 viktprocent (10 vikt-ppm) vid den punkt där
avfallet släpps ut i avfallsmagasinet.

28 § Den som driver en avfallsanläggning ska skaffa sig
kännedom om

1. de egenskaper som avfallet har i fråga om att lämna ifrån
sig lakvatten och om de föroreningar som lakvattnet innehåller
eller kan komma att innehålla, och

2. avfallsanläggningens vattenbalans.

Den som driver en avfallsanläggning ska se till att förorenat
vatten och lakvatten från anläggningen tas om hand och vid
behov behandlas så att vattnet kan släppas ut från anläggningen
utan att utsläppet strider mot gällande bestämmelser om skydd
för människors hälsa eller miljön eller mot villkor som gäller
för verksamheten.

Avslutning av en avfallsanläggning

29 § Den som driver eller avslutar en avfallsanläggning ska se
till att det område som har påverkats av anläggningen
efterbehandlas i samband med att anläggningen avslutas. Utöver
det som följer av 2 kap. 8 § miljöbalken ska skador på området
så långt det är möjligt och rimligt avhjälpas med beaktande av
skyddet av mark- och vattenkvalitet, djur- och växtliv,
naturliga livsmiljöer, landskapsbilden, framtida markanvändning
samt andra hälso- och miljöaspekter.

30 § En avfallsanläggning får anses som avslutad först när
åtgärderna för efterbehandling och de åtgärder som i övrigt
behövs för att avsluta anläggningen har inspekterats och
godkänts av tillsynsmyndigheten.

31 § Efter att en avfallsanläggning har avslutats ska
verksamhetsutövaren i den utsträckning som det behövs med
hänsyn till säkerheten och skyddet för människors hälsa och
miljön under den tid som tillsynsmyndigheten bestämmer, se till
att

1. avrinningsöppningar och bräddavlopp hålls rena och fria,

2. mät- och kontrollutrustning har god funktion,

3. anläggningen i övrigt underhålls, övervakas och
kontrolleras, och

4. brister avhjälps.

Bestämmelsen i 28 § ska tillämpas på den avslutade anläggningen
som om den fortfarande vore i drift.

32 § Tillsynsmyndigheten får besluta att tillsynsmyndigheten
ska ta det ansvar som verksamhetsutövaren har enligt 31 §.

Återfyllning i håligheter efter utvinning

33 § Den som använder utvinningsavfall till att återfylla en
hålighet efter utvinning ska, oavsett om håligheten har
tillkommit genom utvinning ovan eller under jord, utföra
kontroller och ha ett ansvar som motsvarar det ansvar som den
som driver en avfallsanläggning har enligt 16, 18, 28-29 och 31
§§.

Avfallshanteringsplan

34 § Den som driver en verksamhet som ger upphov till
utvinningsavfall eller driver en avfallsanläggning ska ha en
avfallshanteringsplan.

35 § Avfallshanteringsplanen ska innehålla

1. en beskrivning av den eller de verksamheter som ger upphov
till utvinningsavfallet,

2. en redogörelse för de kemiska ämnen som används eller är
avsedda att användas vid den bearbetning som ger upphov till
utvinningsavfallet, med uppgifter om de kemiska ämnenas
stabilitet,

3. en uppgift om den uppskattade totala mängden
utvinningsavfall som kommer att produceras eller hanteras under
verksamhetens planerade driftstid,

4. en beskrivning av de fysikaliska och kemiska egenskaperna
hos det utvinningsavfall som avses att deponeras, med uppgifter
om avfallets stabilitet vid de atmosfäriska och meteorologiska
förhållandena på platsen för deponin,

5. en beskrivning av den eller de deponeringsmetoder som är
avsedda för det utvinningsavfall som deponeras,

6. de uppgifter som utöver 2-5 krävs för den karakterisering
som avses i 26 §,

7. uppgifter om

a) de identifierade olycksrisker som verksamheten är förenad
med, om planen avser en avfallsanläggning som inte är en
riskanläggning, eller

b) att det finns en strategi för förebyggande av allvarliga
olyckor, ett säkerhetssystem för genomförande av strategin och
en intern beredskapsplan, om planen avser en riskanläggning,
och

8. en redogörelse för hur verksamhetsutövaren i övrigt kommer
att följa bestämmelserna i 15-18, 25-29 och 31 §§.

Om planen avser en avfallsanläggning som inte är en
riskanläggning, ska planen innehålla en redogörelse för varför
anläggningen inte bedöms vara en riskanläggning.

36 § Verksamhetsutövaren ska se över avfallshanteringsplanen så
snart det finns anledning till det och minst vart femte år.
Ändringar i planen ska snarast anmälas till
tillsynsmyndigheten.

Uppgifter vid ansökan om tillstånd

37 § Den som för en avfallsanläggning ansöker om ett sådant
tillstånd som avses i 9 eller 11 kap. miljöbalken ska, utöver
vad som anges i 22 kap. 1 § miljöbalken, i
ansökningshandlingarna

1. ange vem som driver eller avser att driva anläggningen,

2. beskriva platsen för anläggningen och alla alternativa
platser,

3. återge den avfallshanteringsplan som krävs enligt denna
förordning,

4. lämna uppgift om den säkerhet som krävs enligt 15 kap. 34 §
miljöbalken, och

5. redovisa hur det i övrigt säkerställs att bestämmelserna i
denna förordning följs.

Kontroll innan deponering påbörjas

38 § Den som driver en avfallsanläggning ska se till att
deponering inte påbörjas innan tillsynsmyndigheten har
kontrollerat att anläggningen uppfyller de krav som ställs på
den enligt gällande tillstånd, meddelade föreskrifter och
beslutade förelägganden.

39 § Om tillsynsmyndigheten bedömer att de krav som avses i 38
§ är uppfyllda, ska myndigheten underrätta verksamhetsutövaren
om att deponering får påbörjas.

Information till allmänheten

40 § Om det i en kommun finns personer som löper risk att
påverkas av en allvarlig olycka vid en riskanläggning ska
kommunerna se till att de personerna på en webbplats eller på
annat lämpligt sätt får information om säkerheten vid
anläggningen. Informationen ska innehålla

1. verksamhetsutövarens namn och uppgift om var anläggningen
finns,

2. en uppgift om vem hos kommunen som svarar för innehållet i
informationen,

3. en upplysning om att

a) anläggningen omfattas av bestämmelserna i 19-24 §§ om
strategi för att förebygga olyckor och intern beredskapsplan,
och

b) kommunen har fått all relevant information om de risker för
allvarliga olyckor som anläggningen är förenad med samt om de
åtgärder som har vidtagits eller ska vidtas för att förebygga,
förhindra och minska skadliga effekter på människors hälsa och
miljön,

4. en tydlig och enkel redogörelse för

a) aktiviteterna vid anläggningen,

b) de ämnen och beredningar som förekommer i anläggningen med
angivande av ämnenas och beredningarnas vanliga namn eller namn
på den eller de ämneskategorier som ämnena och beredningarna
tillhör samt ämnenas och beredningarnas allmänna
riskklassificering, och

c) det avfall i anläggningen som kan förorsaka allvarliga
olyckor med upplysningar om avfallets viktigaste farliga
egenskaper,

5. en allmän beskrivning av vilka allvarliga olyckor som skulle
kunna inträffa och sådana olyckors effekter på människors hälsa
och miljön,

6. upplysningar om hur allmänheten kommer att varnas och
informeras om det händer en allvarlig olycka,

7. upplysningar om vilka åtgärder allmänheten bör vidta om det
händer en allvarlig olycka,

8. en upplysning om att den som driver anläggningen är skyldig
att vidta lämpliga åtgärder inom anläggningsområdet och
samverka med den kommunala räddningstjänsten för att hantera
och begränsa följderna av en olycka,

9. en upplysning om den plan för räddningsinsatser som finns
enligt 3 kap. 6 § förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor,
och

10. en upplysning om var mer information kan fås.

41 § Kommunen ska vart tredje år göra en översyn av innehållet
i informationen enligt 40 § och vid behov uppdatera
informationen.

42 § Den som driver eller i sin verksamhet har en
riskanläggning är skyldig att ge kommunen de upplysningar som
behövs för att kommunen ska kunna uppfylla sin
informationsskyldighet.

Förteckning över avslutade avfallsanläggningar

43 § Naturvårdsverket ska föra en förteckning över avslutade
eller övergivna avfallsanläggningar som medför eller kan
medföra allvarliga risker för människors hälsa eller miljön.
Förteckningen ska på lämpligt sätt göras tillgänglig för
allmänheten och regelbundet uppdateras.

44 § Tillsynsmyndigheten ska identifiera sådana
avfallsanläggningar som avses i 43 § och som faller under dess
ansvarsområde och lämna uppgifter om dessa till
Naturvårdsverket.

45 § Naturvårdsverket får meddela de föreskrifter som behövs
för verkställigheten av 44 §.

Tillsyn och egenkontroll

46 § Bestämmelser om tillsyn och egenkontroll finns i 26 kap.
miljöbalken, i miljötillsynsförordningen (2011:13) och i
förordningen (1998:901) om verksamhetsutövares egenkontroll.
Bestämmelser om det operativa tillsynsansvar som hör samman
med denna förordning finns i 26 kap. 3 § tredje stycket
miljöbalken samt 2 kap. 4, 29 och 30 §§
miljötillsynsförordningen. Förordning (2011:55).

47 § För varje avfallsanläggning ska tillsynsmyndigheten göra
regelbundna inspektioner på plats.

48 § Verksamhetsutövaren ska se till att den dokumentation som
avses i 6 § förordningen (1998:901) om verksamhetsutövares
egenkontroll bevaras tillsammans med gällande
tillståndshandlingar.

49 § Om det i fråga om en avfallsanläggning inträffar något som
kan påverka avfallsanläggningens stabilitet eller som kan
innebära olägenheter för människors hälsa eller miljön, ska
verksamhetsutövaren

1. så snart som möjligt och aldrig senare än inom 48 timmar
underrätta tillsynsmyndigheten om detta,

2. vid behov vidta åtgärder enligt den interna
beredskapsplanen, och

3. följa tillsynsmyndighetens anvisningar om
korrigeringsåtgärder.

Avgifter och straff

50 § Bestämmelser om avgifter finns i 27 kap. miljöbalken och i
förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn
enligt miljöbalken.

51 § Den som driver eller i sin verksamhet har en
riskanläggning är skyldig att ersätta de kostnader som varit
skäliga för kommunens information till allmänheten enligt 40 §.

52 § Bestämmelser om straff finns i 29 kap. miljöbalken.

Rapportering

53 § Naturvårdsverket ska fullgöra den rapporteringsskyldighet
som följer av artikel 18 i Europaparlamentets och rådets
direktiv 2006/21/EG av den 15 mars 2006 om hantering av avfall
från utvinningsindustrin och om ändring av direktiv 2004/35/EG.


Övergångsbestämmelser

2008:722

1. Denna förordning träder i kraft den 1 september 2008.

2. Äldre bestämmelser gäller för avfallsanläggningar som är
avslutade senast den 31 augusti 2008.

3. För avfallsanläggningar som den 1 september 2008 är i drift
eller omfattas av ett tillstånd som avses i 9 eller 11 kap.
miljöbalken ska en anpassning till kraven i denna förordning
ske från ikraftträdandet till och med den 30 april 2012.

4. Senast den 1 september 2010 ska verksamhetsutövare till
anläggningar som avses i 3 ge in en anpassningsplan till
tillsynsmyndigheten för godkännande.

5. Anpassningsplanen ska innehålla

a) avfallshanteringsplanen enligt 34 och 35 §§,

b) en redogörelse för de åtgärder som behöver vidtas för att så
snart som möjligt men senast den 1 maj 2012 följa
bestämmelserna i denna förordning,

c) förslag till nya begränsningar och försiktighetsmått som bör
gälla för verksamheten utöver det som framgår av gällande
tillstånd, meddelade föreskrifter och beslutade förelägganden,
och

d) en redogörelse för om en säkerhet enligt 15 kap. 34 §
miljöbalken behöver ställas eller kompletteras så att
säkerheten senast 2014 omfattar de skyldigheter som följer av
anpassningsplanen, om anläggningen inte är sådan som avses i 9
och 10 §§.

6. Om det i avfallsanläggningen inte har tagits emot något
avfall efter den 1 maj 2006 behöver anpassningsplanen enbart
innehålla en redovisning av de åtgärder som behövs för att
följa bestämmelserna i 18, 27-29 och 31 §§ samt en redogörelse
för hur olycksrisker hanteras om anläggningen är en
riskanläggning, om

a) anläggningen håller på att avslutas den 1 september 2008,

b) anläggningen kommer att vara avslutad senast den 31 december
2010,

c) en anmälan om att verksamhetsutövaren avser att tillämpa
bestämmelserna i denna paragraf ges in till tillsynsmyndigheten
senast den 1 december 2008, och

d) anpassningsplanen ges in till tillsynsmyndigheten senast den
1 mars 2009.

7. När en anmälan enligt 6 c har getts in till
tillsynsmyndigheten, ska tillsynsmyndigheten omgående
underrätta Naturvårdsverket om detta.

8. Om tillsynsmyndigheten finner att de åtgärder som ska vidtas
enligt anpassningsplanen inte är tillräckliga för att
verksamheten ska kunna uppfylla de krav som gäller för
verksamheten enligt denna förordning med de avvikelser som
följer av 5 b och d samt 6, ska tillsynsmyndigheten förelägga
verksamhetsutövaren att komplettera planen så att bristerna
avhjälps.

9. Om tillsynsmyndigheten bedömer att sådana nya villkor om
begränsningar och försiktighetsmått som avses i 5 c behövs för
att verksamheten ska kunna uppfylla de krav som gäller för
verksamheten enligt denna förordning med de avvikelser som
följer av 5 b och d samt 6, ska tillsynsmyndigheten förelägga
verksamhetsutövaren att vidta sådana åtgärder och
försiktighetsmått.

Om tillsynsmyndigheten är någon annan än länsstyrelsen, ska
tillsynsmyndigheten innan den beslutar om ett föreläggande ge
länsstyrelsen tillfälle att yttra sig i ärendet.

Om ett föreläggande skulle innebära en sådan begränsning som
avses i 26 kap. 9 § tredje stycket miljöbalken, ska
tillsynsmyndigheten i stället utnyttja de möjligheter till
prövning som ges i 26 kap. 2 § andra stycket miljöbalken. Om
det behövs för att uppfylla kraven i denna förordning, får
tillståndsmyndigheten ändra eller upphäva villkor eller andra
bestämmelser eller meddela nya sådana i tillståndet även om det
har förflutit kortare tid än tio år från det att
tillståndsbeslutet vann laga kraft.

10. En anpassningsplan ska godkännas av tillsynsmyndigheten, om
de åtgärder som ska vidtas enligt planen eller enligt
förelägganden som avses i 9, tillsammans med villkor och
bestämmelser i tillståndet, bedöms tillräckliga för att
verksamheten ska kunna uppfylla de krav som gäller för
verksamheten enligt denna förordning med de avvikelser som
följer av 5 b och d samt 6.

När tillsynsmyndigheten har godkänt planen ska myndigheten
underrätta verksamhetsutövaren om att deponering får ske.

11. I avfallsmagasin som den 1 september 2008 är i drift eller
omfattas av ett tillstånd som avses i 9 eller 11 kap.
miljöbalken får koncentrationen av cyanid eller
cyanidföreningar som dissocieras med svag syra trots
bestämmelsen i 27 §

a) för tiden före den 1 maj 2013 överskrida 0,001 viktprocent
(10 vikt-ppm) men inte överskrida 0,005 viktprocent (50 vikt-
ppm), och

b) för tiden före den 1 maj 2018 överskrida 0,001 viktprocent
(10 vikt-ppm) men inte överskrida 0,0025 viktprocent (25 vikt-
ppm).