Radioansvarighetslag (1966:756)

1 § Denna lag gäller yttrandefriheten i ljudradio- och 
televisionsprogram (radioprogram) som svenskt programföretag får sända 
med stöd av tillstånd enligt 5 § första eller andra stycket radiolagen 
(1966:755). Lagen gäller också yttrandefriheten i radioprogram till 
allmänheten som förmedlas från annat svenskt programföretag genom 
satellitsändning som utgår från Sverige.

Bestämmelsen i 5 § andra stycket är tillämplig även på meddelande för 
offentliggörande i program som anordnas av utländskt programföretag samt 
anskaffande av uppgifter och underrättelser för sådant offentliggörande. 
Bestämmelserna i 2 § första stycket samt 4, 5 och 7--9 a §§ äro ej 
tillämpliga på program eller del av program som består i direktsändning 
av dagshändelse eller av sådan gudstjänst eller offentlig tillställning 
som anordnas av annan än programföretaget.

I frågor, som ej behandlas i denna lag eller i bestämmelse som meddelats 
med stöd av lagen, gäller vad som föreskrives i annan författning. Lag 
(1991:143).

2 § Missbruk av yttrandefriheten i radioprogram medför ansvar och 
skadeståndsskyldighet endast när gärningen innefattar 
yttrandefrihetsbrott. Vad som sagts nu gäller även förverkande av 
egendom och annan särskild rättsverkan av brott.

Med yttrandefrihetsbrott i radioprogram avses i denna lag framställning 
eller offentliggörande, som enligt 7 kap. 4 eller 5 § 
tryckfrihetsförordningen skulle ha varit att anse som tryckfrihetsbrott, 
om gärningen begåtts genom tryckt skrift. Som yttrandefrihetsbrott i 
radioprogram anses också sådan olaga våldsskildring i rörliga bilder som 
avses i 16 kap. 10 b § brottsbalken. Yttrandefrihetsbrott föreligger 
endast om programmet blivit sänt.

Bestämmelse i brottsbalken eller annan lag om påföljd för brott, som 
avses i andra stycket, eller om förverkande av egendom eller annan 
särskild rättsverkan av sådant brott gäller även när brottet är att anse 
som yttrandefrihetsbrott i radioprogram. Lag (1988:837).

2 a § Utan hinder av denna lag gäller vad som föreskrivs i 
annan lag om förbud mot kommersiell annons i den mån annonsen 
används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller 
tobaksvaror eller vid marknadsföring till barn. Lag (1991:1067).

2 b § Vad som föreskrivs i 7 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen om att 
gärningar inte skall anses som tryckfrihetsbrott, därför att de begås 
genom meddelanden där det brottsliga är dolt, gäller också i fråga om

1. reklamfinansierad television,

2. sökbar text-TV.

Vad som i den i första stycket angivna föreskriften sägs om 
tryckfrihetsbrott skall därvid i stället avse yttrandefrihetsbrott. Lag 
(1991:1067).

3 § För varje radioprogram skall finnas en programutgivare med uppgift 
att förebygga yttrandefrihetsbrott. Ingenting får sändas mot 
programutgivarens vilja.

Programutgivare skall ha hemvist i Sverige. Han får inte vara underårig 
eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken.

Programutgivare förordnas av programföretagets chef eller av annan 
tjänsteman hos företaget som denne har bemyndigat. Den som har sådant 
bemyndigande får dock inte meddela förordnande för annan än den som 
programföretagets chef tidigare förordnat till programutgivare. Lag 
(1991:143).

3 a § Till programutgivare bör förordnas endast person som har sådana 
insikter i rättsordningen och sådan erfarenhet av programverksamhet att 
han självständigt kan bedöma frågor om missbruk av yttrandefriheten i 
radioprogram. Programutgivarna bör ej vara flera än som är nödvändigt 
för att de skall kunna följa programverksamheten och i mån av behov 
kontrollera programmen.

Förordnande för programutgivare skall avse visst program eller en viss 
grupp av program. Lag (1991:143).

3 b § Hos programföretaget skall det föras ett eller flera register, där 
det före sändningen av program skall antecknas vem som är 
programutgivare. Vidare skall för varje särskilt program antecknas 
beräknad tidpunkt för sändningens början och formen för sändningen 
(direktsändning eller sändning av inspelat program). Har beslut 
meddelats enligt 4 § andra stycket, skall också antecknas namn, 
födelsetid och bostadsadress beträffande var och en som avses med 
beslutet.

I registret skall även antecknas bemyndigande enligt 3 § tredje stycket 
att förordna programutgivare. Av anteckningen skall tydligt framgå 
vilken omfattning bemyndigandet har.

Vid varje anteckning i registret skall anmärkas när anteckningen har 
gjorts.

Register som avses i första stycket skall hållas tillgängligt för 
allmänheten. Lag (1991:143).

4 § Programutgivare är ansvarig för yttrandefrihetsbrott i radioprogram 
för vilket han är förordnad.

Beträffande program som direktsändes kan dock den som skall förordna 
programutgivare besluta, att i stället var och en som framträder i 
programmet själv skall bära ansvaret för yttrandefrihetsbrott som han 
begår. Om beslutet skall före sändningen underrättelse lämnas till de 
berörda och anteckning göras i ett sådant register som avses i 3 b §. 
Har sådana åtgärder försummats beträffande någon av dem som skall 
framträda i programmet, är beslutet utan verkan mot honom.

Har programutgivare ej förordnats eller uppgift härom ej registrerats 
före sändningen, vilar det ansvar för yttrandefrihetsbrott i programmet 
som programutgivaren skulle ha burit i stället på den som haft att 
förordna programutgivare. Lag (1991:143).

5 § Ansvar för yttrandefrihetsbrott i radioprogram eller för medverkan 
till sådant brott får ej ådömas annan än den som är ansvarig enligt 4 §. 

Den som lämnat meddelande för offentliggörande i radioprogram eller 
anskaffat uppgift eller underrättelse för att offentliggöra den i 
radioprogram eller för att lämna meddelande som nyss sagts är fri från 
ansvar och skadeståndsskyldighet. Om sådant förfarande under motsvarande 
förhållanden skulle ha kunnat föranleda ansvar eller 
skadeståndsskyldighet enligt tryckfrihetsförordningen, må dock dömas 
till ansvar eller skadeståndsskyldighet. Lag (1977:1018). 

6 § För skada på grund av yttrandefrihetsbrott i radioprogram svarar den 
som är ansvarig för brottet enligt 4 §. Om brottet hänför sig till 
program eller del av program som består i sådan direktsändning som avses 
i 1 § andra stycket, åligger skadeståndsskyldigheten gärningsmannen 
eller, om flera medverkat till brottet, gärningsmannen och övriga 
medverkande i förening. 

Programföretaget är skyldigt att jämte den för brottet ansvarige ersätta 
skadan. 

Skadeståndsskyldighet får ej åläggas annan än den som är ansvarig för 
skadan enligt första eller andra stycket. 

7 § Fråga som rör missbruk av yttrandefriheten i radioprogram bedömes 
efter samma grunder som gälla för bedömningen av missbruk av 
tryckfriheten enligt 1 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen. 

Den som är ansvarig för innehållet i radioprogram enligt 4 § första 
eller tredje stycket skall anses ha haft kännedom om innehållet och 
medgivit att programmet sändes. 

I mål om ansvar eller skadestånd eller om förverkande av egendom eller 
annan särskild rättsverkan på grund av yttrandefrihetsbrott i 
radioprogram får fråga ej väckas om vem som, utan att vara ansvarig för 
brottet eller skadeståndsskyldig enligt denna lag, författat eller 
framställt programmet, framträtt i detta eller lämnat meddelande för 
offentliggörande i programmet. 

Fråga om vem som är ansvarig för brott som avses i 5 § andra stycket 
andra punkten får utan hinder av tredje stycket i förevarande paragraf 
handläggas i samma rättegång som mål som angives där. Lag (1977:1018). 

8 § Mål om ansvar eller skadestånd eller om förverkande av egendom eller 
annan särskild rättsverkan på grund av yttrandefrihetsbrott i 
radioprogram upptages av Stockholms tingsrätt. Om det är lämpligt med 
hänsyn till utredningen, kostnader och andra omständigheter, kan sådant 
mål upptagas även av annan tingsrätt som är behörig att pröva 
tryckfrihetsmål. 

Beträffande rättegången äga i övrigt 12 kap. och 14 kap. 1-.3 §§ 
tryckfrihetsförordningen samt lagen den 22 april 1949 (nr 164) med vissa 
bestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål, jämte anslutande 
föreskrifter, motsvarande tillämpning. De som äro jurymän för 
tryckfrihetsmål äro behöriga att medverka även i mål som avses i denna 
paragraf. 

Bestämmelserna i första och andra styckena gälla även mål angående 
ansvar eller skadeståndsskyldighet på grund av brott som avses i 5 § 
andra stycket andra punkten och som ej gäller det sätt på vilket uppgift 
eller underrättelse anskaffats. Är fråga om brott, varigenom någon 
anskaffat uppgift eller underrättelse men ej offentliggjort denna i 
radioprogram eller meddelat den till annan för sådant offentliggörande 
skall dock vad nyss sagts gälla endast om det är uppenbart att 
anskaffandet skett för offentliggörande i radioprogram. 

Allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott i radioprogram väckes av 
justitiekanslern. Sådant åtal skall väckas inom sex månader från det 
programmet sändes. Justitiekanslern är åklagare även i annat mål som 
skall handläggas i samma ordning som mål om yttrandefrihetsbrott i 
radioprogram. Lag (1977:1018). 

9 § Programutgivare, den som är eller har varit anställd hos 
programföretaget eller annan som har tagit befattning med radioprogram 
eller med nyhetsmeddelande för sådant program får ej röja vad han därvid 
erfarit om vem som författat eller framställt program, framträtt i 
program eller lämnat meddelande för offentliggörande i program, om ej 

1. denne har samtyckt därtill; 

2. i mål som sägs i 7 § tredje stycket fråga är, huruvida den, mot 
vilken talan föres, enligt denna lag är ansvarig för brottet eller är 
skadeståndsskyldig; 

3. i fall som avses i 5 § andra stycket fråga är om sådant brott mot 
rikets säkerhet som angives i 7 kap. 3 § första stycket 1 
tryckfrihetsförordningen; 

4. i fall som avses i 5 § andra stycket fråga är om brott enligt 7 kap. 
3 § första stycket 2 eller 3 tryckfrihetsförordningen och rätten finner 
det erforderligt att vid förhandling uppgift lämnas, huruvida den som är 
tilltalad eller skäligen misstänkt för brottet har lämnat meddelandet; 

5. rätten av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse finner det vara 
av synnerlig vikt att uppgift i saken lämnas vid vittnesförhör eller 
förhör med part under sanningsförsäkran. 

Brott mot denna paragraf bestraffas med böter eller fängelse i högst ett 
år. Åtal får väckas av åklagare endast om målsäganden angiver brottet 
till åtal. Åklagare är justitiekanslern. Lag (1977:1018) 

9 a § Myndighet eller annat allmänt organ får ej efterforska den som 
författat eller framställt radioprogram, framträtt i sådant program 
eller lämnat meddelande för offentliggörande i radioprogram i vidare mån 
än som erfordras för åtal eller annat ingripande mot honom som ej står i 
strid med denna lag. Får efterforskning förekomma, skall därvid beaktas 
den i 9 § första stycket angivna tystnadsplikten. 

För efterforskning i strid med första stycket första punkten dömes till 
böter eller fängelse i högst ett år. Åklagare är justitiekanslern. Lag 
(1977:1018) 

10 § För att säkerställa framtida bevisning om en sändnings innehåll 
skall programföretaget göra en upptagning av varje program som sänds och 
bevara denna minst sex månader från sändningen. Rätt att kostnadsfritt 
ta del av en sådan upptagning och få en utskrift av vad som har yttrats 
i programmet har

1. justitiekanslern,

2. en enskild som anser att ett yttrandefrihetsbrott mot honom har 
begåtts i programmet eller att han har lidit skada på grund av ett 
yttrandefrihetsbrott i programmet, om det inte är uppenbart att han inte 
berörs av programmet på sådant sätt att han kan vara målsägande.

I lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och 
bildupptagningar finns föreskrifter om skyldighet för programföretaget 
att lämna upptagningar till arkivet för ljud och bild. Lag (1991:143).

11 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra 
någon av sina skyldigheter enligt 3 b § fjärde stycket eller 10 § första 
stycket döms till böter eller fängelse i högst ett år.

Justitiekanslern är åklagare i mål om ansvar för brott som avses i 
första stycket. Lag (1991:143).

Övergångsbestämmelser

1991:143

1. Denna lag träder i kraft den 1 maj 1991.

2. Genom lagen upphävs förordningen (1967:226) om tillämpningen av 
radioansvarighetslagen (1966:756).

3. 1 § tillämpas i sin nya lydelse endast på radioprogram som sänts 
efter ikraftträdandet.