Förordning (1976:555) om tillämpning av en mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge träffad överenskommelse om bestämmelser för tillgodoräknande av kvalifikationsperioder m.m. i samband med rätt till ersättning för arbetslöshetsförsäkrade

Bestämmelserna i artikel 4 i överenskommelsen den 28 juni 1976 mellan
Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om bestämmelser för
tillgodoräknande av kvalifikationsperioder m.m. i samband med rätt till
ersättning för arbetslöshetsförsäkrade skall lända till efterrättelse
här i riket endast i fråga om försäkrad som

1. efter sin senaste inflyttning i Sverige av medlems- och
arbetsvillkoren har fullgjort minst fyra veckor eller

2. har varit medlem i svensk erkänd arbetslöshetskassa och sysselsatt i
Sverige inom tolv månader räknat från dagen för ansökan om såväl arbete
hos offentlig arbetsförmedling som medlemskap i arbetslöshetskassa.

Har anställningen, i fall som avses i första stycket 1, utan den
försäkrades vållande upphört tidigare än efter fyra veckor, skall, om
anställningen var avsedd att vara längre tid, artikel 4 ändå tillämpas.
Första stycket 2 tillämpas endast beträffande den som dels utan avbrott
har tillhört arbetslöshetsförsäkringen i annat nordiskt land efter
utträdet ur svensk erkänd arbetslöshetskassa, dels är stadigvarande
bosatt i Sverige och dels har ansökt om såväl arbete hos offentlig
arbetsförmedling som medlemskap i arbetslöshetskassa inom åta veckor
från återinflyttningen. Förordning (1977:17).

Bilaga

Överenskommelse mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om
bestämmelser för tillgodoräknande av kvalikationsperioder m.m. i samband
med rätt till ersättning för arbetslöshetsförsäkrade

Regeringarna i Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge, som har
tillträtt konventionen om social trygghet mellan dessa länder av den 15
september 1955, har beslutat ingå följande överenskommelse.

Artikel 1

Denna överenskommelse avser de obligatoriska arbetslöshetsförsäkringarna
i Norge och Island, de erkända arbetslöshetskassorna i Sverige samt de
erkända arbetslöshetskassor i Danmark och Finland som har biträtt
överenskommelsen. För nämnda försäkringar och kassor används i det
följande den gemensamma benämningen "arbetslöshetsförsäkringen".

För sjömän på fartyg i utrikes fart tillhörande något av de
avtalsslutande länderna gäller denna överenskommelse, om vederbörande är
medborgare i eller är bosatt i ett av de avtalsslutande länderna.

Artikel 2

Med "kvalifikationsperioder" förstås i denna överenskommelse arbets- och
avgiftsperioder som får tillgodoräknas inom arbetslöshetsförsäkringen i
det land efter vars lagstiftning de har fullgjorts eller anses ha
fullgjorts, samt alla därmed jämställda perioder i den utsträckning de
enligt nämnda lagstiftning får tillgodoräknas som
kvalifikationsperioder.

Med "gränsarbetare" förstås en arbetstagare som arbetar i ett av de
avtalsslutande länderna men är bosatt i ett annat land, till vilket han
vanligen återvänder minst en gång per vecka. Om en gränsarbetare av det
företag i vilket han är fast anställd, tillfälligt erhåller
stationeringsort, varifrån han icke minst en gång per vecka kan
återvända till bosättningsorten, anses han ändå som gränsarbetare under
en tid av högst fyra månader. Detta gäller även om arbetet är förlagt
till bosättningslandet.

Artikel 3

En arbetstagare som har omfattats av arbetslöshetsförsäkringen i ett av
de avtalsslutande länderna, äger rätt att genom överflyttning inträda i
arbetslöshetsförsäkringen i ett annat av länderna, så snart han där har
erhållit avlönat arbete inom försäkringens område.

Vart och ett av de avtalsslutande länderna kan bestämma i vilken
utsträckning andra grupper än arbetstagare skall omfattas av
bestämmelserna i först stycket i förhållande till landets egen
lagstiftning.

Vart och ett av de avtalsslutande länderna kan göra undantag från
bestämmelserna i första stycket beträffande egna medborgare.

Artikel 4

Arbetslöshetsförsäkringen i vart och ett av de avtalsslutande länderna,
enligt vars lagstiftning rätt till ersättning under arbetslöshet är
beroende av att kvalifikationsperioder har fullgjorts, skall, i den
utsträckning det är nödvändigt för vederbörandes rätt till ersättning,
ta hänsyn till perioder som har intjänats i vart och ett av de övriga
nordiska länderna som tillgodoräkningsbara kvalifikationsperioder, dock
endast under förutsättning at perioderna skulle ha varit
tillgodoräkningsbara enligt lagstiftningen i det land där anspråk på
ersättning görs gällande.

Bestämmelserna i första stycket tillämpas endast beträffande den som
senast har fullgjort kvalifikationsperioder enligt lagstiftningen i det
land där anspråk på ersättning görs gällande.

Vart och ett av de avtalsslutande länderna bestämmer om och i vilken
utsträckning villkoret i andra stycket skall tillämpas, men kan icke
kräva längre kvalifikationsperiod än sammanlagt fyra veckor.

Artikel 5

Om lagstiftningen i ett avtalsslutande land föreskriver att
ersättningen skall beräknas på grundval av tidigare lön eller annan
förvärvsinkomst, skall förvärvsinkomst som har uppburits i ett annat
avtalsslutande land likställas med förvärvsinkomst som har uppburits
i vistelselandet, enligt regler som fastställs av vederbörande land.

Artikel 6

Vid beräkning av ersättningstidens längd i det särskilda fallet, skall
den tid som den försäkrade har uppburit ersättning i de övriga
avtalsslutande länderna medräknas.

Artikel 7

En gränsarbetare som blir helt eller delvis arbetslös utan att
anställningen har upphört har rätt till ersättning från
arbetslöshetsförsäkringen i det land där han är sysselsatt, som om han
var bosatt där.

En gränsarbetare som blir arbetslös har, om anställningen har upphört,
rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen i det land där han
är bosatt som om han hade omfattats av detta lands lagstiftning under
sin senaste anställning.

Artikel 8

Så länge en arbetslös har rätt till ersättning från
arbetslöshetsförsäkringen i ett av de avtalsslutande länderna, kan han
icke göra anspråk på ersättning från arbetslöshetsförsäkringen i ett
annat av länderna.

Artikel 9

Utöver de särregler som denna överenskommelse innehåller, gäller varje
enskilt lands nationella bestämmelser.

Artikel 10

Tillsynsmyndigheterna för arbetslöshetskassorna skall hålla varandra
och tillsynsmyndigheterna för de obligatoriska
arbetslöshetsförsäkringarna underrättade om vilka arbetslöshetskassor
som vid varje tidpunkt är anslutna till denna överenskommelse.

Artikel 11

Tillsynsmyndigheterna för arbetslöshetskassorna och för de
obligatoriska arbetslöshetsförsäkringarna utfärdar de närmare
föreskrifter, som kan vara erforderliga vid tillämpningen av denna
överenskommelse.

Ovannämnda myndigheter skall vidare hålla varandra underrättade om
ändringar i lager och andra bestämmelser rörande
arbetslöshetförsäkringen.

Artikel 12

Denna överenskommelse träder i kraft den 1 juli 1976.

Från och med samma dag upphävs överenskommelsen den 8 september 1959
mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om bestämmelser för
tillgodoräknande av avgifts- och arbetsperioder för
arbetslöshetsförsäkrade som flyttar mellan respektive länder.

Överenskommelsen kan med minst tolv månaders varsel uppsägas till
påföljande 1 januari.

Samma uppsägningstid gäller för arbetslöshetskassa, som önskar
återkalla sitt beslut om anslutning till överenskommelsen.

Överenskommelsen skall vara deponerad i det norska
utrikesdepartementets arkiv och bestyrkta avskrifter skall av norska
utrikesdepartementet tillställas var och en av de fördragsslutande
ländernas regeringar.

Till bekräftelse härav har de respektive fullmäktige undertecknat
denna överenskommelse.

Som skedde i Oslo den 28 juni 1976 i ett exemplar på svenska, danska,
finska, isländska och norska språken, varvid på svenska språket
utfärdades två texter, en för Sverige och en för Finland.

För Sverige            För Danmark          För Finland
YNGVE MÖLLER           ERIK THRANE          ILMARI TUOMAINEN

För Island                                       För Norge
ARNI TRYGGVASON                                  LEIF AUNE

Slutprotokoll
till

Överenskommelsen mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om
bestämmelser för tillgodoräknande av kvalifikationsperioder m.m. i
samband med rätt till ersättning för arbetslöshetsförsäkrade.

Vid undertecknandet av den i dag mellan Sverige, Danmark, Finland,
Island och Norge ingångna överenskommelsen för tillgodoräknande av
kvalifikationsperioder m.m. i samband med rätt till ersättning för
arbetslöshetsförsäkrade förklarar staternas fullmäktige att det råder
enighet om följande:

De avtalsslutande länderna bestämmer själva under vilka
förutsättningar och inom vilka gränser en arbetslös, som uppfyller de
i ett av de avtalsslutande ländernas lagstiftning uppställda villkoren
för rätt till ersättning och som reser till ett eller flera av de
andra avtalsslutande länderna för att där söka arbete, bevarar sin
rätt till ersättning.

Tillämpningen av denna bestämmelse förutsätter att skyldighet
föreligger för de avtalsslutande länderna att för utreselandets
räkning genomföra erforderlig kontroll av den arbetssökande.

Förevarande slutprotokoll utgör en del av överenskommelsen mellan
Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om bestämmelser för
tillgodoräknande av kvalifikationsperioder m.m. i samband med rätt
till ersättning för arbetslöshetsförsäkrade och äger giltighet under
samma förutsättningar och under samma tid som denna.

Till bekräftelse härav har de respektive fullmäktige undertecknat
detta protokoll.

Som skedde i Oslo den 28 juni 1976.

För Sverige            För Danmark          För Finland
YNGVE MÖLLER           ERIK THRANE          ILMARI TUOMAINEN

För Island                                        För Norge
ARNI TRYGGVASON                                   LEIF AUNE