Förordning (1981:181) med instruktion för försäkringsinspektionen

Inledande bestämmelser

1 § Allmänna verksstadgan (1965:600) skall tillämpas på
försäkringsinspektionen.

Uppgifter

2 § Inspektionen har som central förvaltningsmyndighet till uppgift att
utöva tillsyn över det enskilda försäkringsväsendet.

3 § Det åligger inspektionen särskilt att

1. fullgöra de uppgifter som ankommer på myndigheten enligt
försäkringsrörelselagen (1982:713), lagen (1950:272) om rätt för
utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i Sverige,
lagen (1972:262) om understödsföreningar, trafikskadelagen (1975:1410)
och lagen (1976:357) om motortävlingsförsäkring samt med stöd av dessa
lagar utfärdade bestämmelser,

2. utfärda föreskrifter som avses i 11 kap. 1 § försäkringsrörelselagen

(1982:713), 30 § lagen (1972:262) om understödsföreningar, 14 §
trafikskadelagen (1975:1410) och 5 § lagen (1976:357) om
motortävlingsförsäkring,

3. fullgöra de uppgifter som ankommer på myndigheten enligt förordnanden
med stöd av atomansvarighetslagen (1968:45) och lagen (1973:1198) om
ansvarighet för oljeskada till sjöss,

4. följa utvecklingen av och främja allmän kännedom om pris- och
konkurrensförhållanden inom försäkringsväsendet samt föra
kartellregister,

5. även i övrigt verka för en sund utveckling av försäkringsväsendet,
och

6. ombesörja beredskapsplanläggning på försäkringsväsendets område.
Förordning (1983:473).

4 § Inspektionen skall varje år till regeringen avge en statistisk
redogörelse för den verksamhet som bedrivs av försäkringsanstalterna och
de understödsföreningar som står under inspektionens tillsyn.

5 § Inspektionen skall samråda med ombudsmannen för näringsfrihetsfrågor
i fråga om tillämpning av lagen (1956:245) om uppgiftsskyldighet rörande
pris- och konkurrensförhållanden och med överstyrelsen för ekonomiskt
försvar i försvarsberedskapsfrågor. Inspektionen skall hålla sistnämnda
myndighet underrättad om beredskapsplanläggningen.

Organisation

6 § Inspektionen leds av en styrelse. Ledamöter av denna är en
generaldirektör, som är styrelsens ordförande, och fem andra ledamöter,
som regeringen utser särskilt.

Av de ledamöter som utses särskilt skall tre ha uppdrag som
riksdagsledamot när de utses och två vara väl förtrogna med ekonomiska
frågor. För var och en av dessa ledamöter finns en personlig ersättare.

7 § Generaldirektören är chef för inspektionen.

Inom inspektionen finns dels tre byråer, en för livförsäkringsärenden,
en för försäkringsjuridiska ärenden och en för skadeförsäkringsärenden,
dels en enhet för administrativa ärenden.

Byrån för livförsäkringsärenden förestås av en överinspektör. Vardera av
de två andra byråerna förestås av en byråchef. Administrativa enheten
förestås av en avdelningsdirektör. Överinspektören eller en av
byråcheferna är generaldirektörens ställföreträdare. Förordning
(1987:878).

8 § Hos inspektionen finns i övrigt personal enligt särskilda
föreskrifter eller andra beslut som regeringen meddelar samt annan
personal i mån av behov och tillgång på medel.

I mån av behov och tillgång på medel får inspektionen anlita utomstående
för särskilda uppdrag.

Ärendenas handläggning

9 § Av styrelsen avgörs

1. viktigare författningsfrågor,

2. frågor om myndighetens organisation och arbetsformer,

3. viktigare anslagsfrågor och andra frågor av större ekonomisk
betydelse,

4. frågor om tillsättning av tjänst i lägst lönegrad F 19 eller, vid
tillsättning av tjänst i rörlig lönegrad, frågor om tillämpning av lägst
lönegrad F 19,

5. frågor om skiljande från tjänst eller uppdrag eller om
disciplinansvar, åtalsanmälan, avstängning eller läkarundersökning,

6. viktigare tillstånds- och tillsynsärenden samt andra frågor av större
betydelse för inspektionens verksamhet,

7. andra frågor som generaldirektören hänskjuter till styrelsen.

10 § Styrelsen är beslutför när generaldirektören och minst fyra andra
ledamöter är närvarande. När ett ärende av större vikt handläggs skall
om möjligt samtliga ledamöter närvara.

Om ett styrelseärende är så brådskande att styrelsen inte hinner
sammanträda för att behandla det, avgörs ärendet genom meddelanden
mellan generaldirektören och minst tre andra styrelseledamöter. Kan
ärendet inte lämpligen avgöras på detta sätt, får generaldirektören
besluta ensam i närvaro av den föredragande till vars uppgifter ärendet
hör. Beslut, som fattas enligt detta stycke, skall anmälas vid nästa
sammanträde med styrelsen. Förordning (1986:1267).

11 § Ärenden, som inte skall avgöras av styrelsen, avgörs av
generaldirektören ensam. I den mån sådana ärenden inte är av det slag
att de behöver prövas av generaldirektören får de avgöras av annan
tjänsteman i den omfattning som framgår av arbetsordningen eller
särskilda beslut.

12 § När generaldirektören är förhindrad att utöva sin tjänst, utövas
den av hans ställföreträdare. Denne inträder efter beslut av
generaldirektören även i övrigt i hans ställe vid behandlingen av vissa
ärenden eller grupper av ärenden.

När både generaldirektören och hans ställföreträdare har förhinder
fullgörs generaldirektörens åligganden av den av överinspektören eller
byråcheferna som generaldirektören bestämmer.

I generaldirektörens frånvaro får dock inte fattas sådana beslut av
större vikt som kan anstå utan olägenhet. Åtgärder, som rubbar eller
ändrar av inspektionen meddelade föreskrifter eller tillämpade grunder,
får inte heller vidtas utan hans medgivande. Vad nu har sagts gäller
även vid ledighet på generaldirektörstjänsten, till dess regeringen
bestämmer annat.

13 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller genom
särskilda beslut får dock medges att ärenden som handläggs enligt 11 §
andra meningen avgörs utan föredragning.

Föredragningen av ett ärende ankommer på chefen för den byrå eller enhet
dit ärendet hör eller på en särskilt förordnad föredragande.
Generaldirektören får överta beredningen och föredragningen av ärenden.

Chef för byrå eller enhet har rätt att närvara när ett ärende som hör
till hans byrå eller enhet föredras av någon annan. Förordning
(1987:878).

14 § Av förordningen (1978:592) om vissa medbestämmandeformer i statlig
tjänst m.m. följer att myndighetens befogenhet att besluta kan vara
begränsad i vissa hänseenden.

15 § har upphävts genom förordning (1986:1267).

16 § Generaldirektören får utan föredragning meddela beslut som inte
utan olägenhet kan uppskjutas till dess en föredragande kan inställa
sig.

17 § I arbetsordningen eller genom särskilda beslut skall bestämmas vem
som får infordra förklaring, upplysning eller yttrande i ärenden hos
inspektionen.

Tjänstetillsättning m.m.

18 § Generaldirektören förordnas av regeringen för högst sex år.

Överinspektören förordnas av regeringen för högst sex år efter anmälan
av generaldirektören.

Tjänst som byråchef tillsätts av regeringen efter anmälan av
generaldirektören.

Andra tjänster tillsätts och annan personal antas av inspektionen.
Förordning (1986:407).

19 § Förordnande för överinspektören eller byråchef att vara
generaldirektörens ställföreträdare meddelar regeringen för högst tre år
efter anmälan av generaldirektören.

20 § De styrelseledamöter som utses särskilt och ersättarna för dessa
förordnas av regeringen för högst tre år.

Bisysslor

21 § Besked enligt 37 § andra stycket anställningsförordningen
(1965:601) lämnas av inspektionen även i fråga om tjänst som regeringen
tillsätter, dock inte i fråga om generaldirektören och dennes
ställföreträdare.