Lag (1959:590) om gränstullsamarbete med annan stat

1 § Regeringen får, efter avtal med annan stat, föreskriva 
att 2–13 §§ helt eller delvis ska tillämpas för samarbete i 
fråga om tullkontroll och tullklarering av trafik mellan 
Sverige och den andra staten (gränstullsamarbete).

Med tullklarering förstås i denna lag Tullverkets åtgärder i 
fråga om en vara som hänförts till ett tullförfarande eller 
återexporteras och motsvarande åtgärder av tullmyndighet i 
den andra staten. Lag (2016:255).

2 § För gränstullsamarbete må, enligt vad regeringen därom förordnar, 
upprättas särskild zon inom vilken samarbetet här i riket skall bedrivas 
(kontrollzon). Finnes kontrollzon böra upprättas längs rikets gräns mot 
den andra staten, skall den vara av samma bredd som motsvarande zon inom 
den andra staten, dock högst femton kilometer. Kontrollzon annorstädes 
inom riket må omfatta landsvägssträcka, järnvägssträcka med tillhörande 
stationsområde, flygplats, farled eller hamnområde. Lag (1975:686). 

3 § Inom kontrollzon här i riket tillämpas med avseende å tullkontroll 
och tullklarering för den andra statens räkning de i den staten gällande 
bestämmelserna om tull samt in- och utförsel jämte de bestämmelser i 
övrigt, vilkas efterlevnad dess tullväsen har att övervaka. Tvångsmedel, 
som enligt den andra statens lagstiftning tulltjänsteman äger anlita, må 
därvid användas inom kontrollzonen, dock endast vid undersökning i 
omedelbart samband med smugglingsbrott eller försök därtill, varigenom 
lag eller författning i den andra staten överträtts. 

4 § Tullpersonal från den andra staten må inom kontrollzon här i riket 
utöva tulltjänst, som omfattas av gränstullsamarbete, under iakttagande 
av den stats instruktioner och reglementen, för vilken tulltjänsten 
bedrives. 

5 § Inom kontrollzon i den andra staten tillämpas med avseende å 
tullkontroll och tullklarering för svenska statens räkning de i Sverige 
gällande bestämmelserna om tull samt in- och utförsel jämte de 
bestämmelser i övrigt, vilkas efterlevnad det svenska tullverket har att 
övervaka. Tvångsmedel, som enligt svensk lagstiftning tulltjänsteman 
äger anlita, må därvid användas inom kontrollzonen, dock endast vid 
undersökning i omedelbart samband med smugglingsbrott eller försök 
därtill, varigenom svensk lag eller författning överträtts. 

6 § Det åligger svensk tullpersonal och personal vid den svenska 
kustbevakningen att utöva tulltjänst, som omfattas av 
gränstullsamarbete, under iakttagande av den stats instruktioner och 
reglementen, för vilken tulltjänsten bedrives. Lag (1988:433).

7 § Åtgärd, som i anledning av gränstullsamarbete för svensk räkning 
vidtagits av myndighet eller personal tillhörande den andra statens 
tullväsen, skall anses som om den vidtagits av svensk tullmyndighet 
eller tullpersonal. Av tullmyndighet i den andra staten anbragt insegel 
anses därvid såsom svensk tullmyndighets insegel. 

8 § En tulltjänsteman från den andra staten har, under sin 
utövning här i riket av tulltjänst som omfattas av 
gränstullsamarbete, skydd enligt 17 kap. 5 § första stycket 
brottsbalken men ska inte vara underkastad ansvar enligt 
20 kap. samma balk.

Om en svensk tulltjänsteman eller tjänsteman vid den svenska 
kustbevakningen, som med anledning av gränstullsamarbete har 
utövat tulltjänst för den andra staten, har begått brott som 
avses i 20 kap. 1 eller 3 § brottsbalken eller annars gjort 
sig skyldig till tjänsteförseelse, ska han eller hon anses ha 
begått brottet eller gjort sig skyldig till förseelsen under 
utövning av svensk tulltjänst. Lag (2023:495).

9 § Om svensk tulltjänsteman eller tjänsteman vid den svenska 
kustbevakningen under utövning av tulltjänst för annan stat i anledning 
av gränstullsamarbete åstadkommer skada för vilken han är ansvarig 
enligt svenska skadeståndsregler, skall kronan ersätta skadan, kronan 
obetaget att av tjänstemannen söka åter vad sålunda utgivits. Lag 
(1988:433).

10 § Egendom som i anledning av smugglingsbrott eller försök därtill 
tagits i beslag inom kontrollzon i den andra staten skall, därest 
gärningen inneburit sådant brott mot lag eller författning såväl i 
Sverige som i den andra staten, som kan föranleda förverkande av 
egendomen, överlämnas till tull- eller polismyndighet i sistnämnda stat 
om ej särskilda skäl annat föranleda. Har beslaget ägt rum inom 
kontrollzon här i riket, må egendomen överlämnas till myndighet i den 
andra staten om särskilda skäl därtill äro. 

Har egendom med tillämpning av vad i första stycket sägs överlämnats 
till myndighet i den andra staten, skall vad i svensk lag eller 
författning må vara stadgat om skyldighet att ersätta värdet av sådan 
egenom icke äga tillämpning. 

11 § Den som i samband med verkställt eller tillämnat gränsöverskridande 
gripits på svenskt område inom kontrollzon längs riksgränsen såsom 
skäligen misstänkt för brott mot bestämmelse, som avses i 3 §, eller 
försök till sådant brott må, om ej särskilda skäl däremot äro, 
omedelbart föras till tull- eller polismyndighet i den andra staten, 
därest 

han är okänd och undandrager sig att uppgiva namn och hemvist eller 
anledning förekommer, att hans uppgift därom är osann; 

han ej äger hemvist i Sverige eller i den andra staten och det skäligen 
kan befaras, att han genom att begiva sig till en tredje stat 
undandrager sig lagföring eller straff; eller 

det i annat fall skäligen kan befaras, att han undandrager sig lagföring 
eller straff eller genom undanröjande av bevis eller på annat sätt 
försvårar sakens utredning. 

Åtgärd, som avses i första stycket, må vidtagas mot den som ej äger 
hemvist och medborgarskap i den andra staten endast om den andra staten 
förbundit sig dels att icke utan medgivande av regeringen utlämna den 
misstänkte till tredje stat, dels ock att ej utan sådant medgivande låta 
den misstänkte åtalas eller straffas för annat brott som begåtts före 
gripandet. Den andra staten må dock i sådan förbindelse förbehålla sig 
att låta åtala eller straffa för annat brott, där 

fråga är om överträdelse av tullförfattningar; eller 

den misstänkte själv inför domstol samtyckt därtill; eller 

han underlåtit att, oaktat hinder ej mött, lämna den andra staten inom 
en månad efter rättegång och undergående av straff eller annan påföljd 
som må hava ådömts honom för brott, varför han förts till den andra 
staten; eller 

han åtevänt till den andra staten, sedan han lämnat denna. Lag 
(1975:686). 

12 § Har någon med tillämpning av bestämmelser i den andra staten, 
motsvarande stadgandena i 11 §, förts till svensk myndighet må han, 
därest han ej äger hemvist och medborgarskap i Sverige, icke utan 
vederbörligt medgivande av myndighet i den andra staten utlämnas till 
tredje stat, ej heller utan sådant medgivande åtalas eller straffas för 
annat brott som begåtts före gripandet, med mindre 

fråga är om överträdelse av tullförfattningar; eller 

den misstänkte själv inför domstol samtyckt därtill; eller 

han underlåtit att, oaktat hinder ej mött, lämna Sverige inom en månad 
efter rättegång och undergående av straff eller annan påföljd som må 
hava ådömts honom för brott, varför han förts till Sverige; eller 

han återvänt till Sverige, sedan han lämnat landet. 

13 § Vad som enligt 3--5, 10 och 11 §§ gäller inom kontrollzon skall äga 
tillämpning jämväl utanför sådan zon, när i anledning av smugglingsbrott 
eller försök därtill den misstänkte förföljes utanför zonen i omedelbart 
samband med gärningen. 

14 § har upphävts genom lag (1975:686).