Förordning (1985:841) om miljöfarligt avfall 

Inledande bestämmelser

1 § I fråga om avfall som avses i 2 § eller i föreskrift som meddelats
med stöd av 3 § (miljöfarligt avfall) gäller utöver förordningen
(1985:835) om kemiska produkter bestämmelserna i denna förordning.

2 § Denna förordning tillämpas på fast eller flytande avfall av följande
slag:

1. oljeavfall,

2. lösningsmedelsavfall,

3. färg- eller lackavfall,

4. limavfall,

5. starkt surt eller starkt alkaliskt avfall,

6. avfall som innehåller kadmium,

7. avfall som innehåller kvicksilver,

8. avfall som innehåller antimon, arsenik, barium, beryllium, bly,
kobolt, koppar, krom, nickel, selen, silver, tallium, tenn, vanadin
eller zink,

9. avfall som innehåller cyanid,

10. avfall som innehåller PCB,

11. bekämpningsmedelsavfall,

12. laboratorieavfall.

Särskilda bestämmelser finns i förordningen (1989:974) om miljöfarliga
batterier och förordningen (1993:1268) om spillolja.
Förordning (1993:1266).

3 § Om det är påkallat från hälso- eller miljöskyddssynpunkt får statens
naturvårdsverk föreskriva att denna förordning skall tillämpas också på
annat kemiskt avfall än sådant som avses i 2 §.

4 § Förordningen gäller inte

1. när miljöfarligt avfall ingår som beståndsdel i hushållsavfall
enligt

1 § första stycket renhållningslagen (1979:596),

2. när oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten från fartyg mottas och
behandlas enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot
vattenförorening från  fartyg eller förordningen (1980:789) om
åtgärder mot vattenförorening från fartyg,

3. när slutligt omhändertagande eller behandling av miljöfarligt
avfall sker i anslutning till den anläggning där avfallet uppkommer
och leder till materialåtervinning.

Förordningen gäller transporter av miljöfarligt avfall även om
avfallet är farligt gods enligt lagen (1982:821) om transport av
farligt gods. Förordning (1994:1129).

5 § Statens naturvårdsverk får förordna om avsteg från föreskrifterna i
2 § och i särskilt fall medge att förordningen inte skall tillämpas på
visst miljöfarligt avfall, om det kan ske utan olägenhet från hälso-
eller miljöskyddssynpunkt.

Uppgiftsskyldighet

6 § Den som yrkesmässigt utövar verksamhet där miljöfarligt avfall
uppkommer är skyldig att på sätt och till myndighet som statens
naturvårdsverk föreskriver lämna uppgifter om avfallets art,
sammansättning, mängd och hantering.

Tillstånd till transportverksamhet

7 § Miljöfarligt avfall får yrkesmässigt transporteras på väg endast
av den som har erhållit särskilt tillstånd. Förordning (1994:1129).

8 § En fråga om tillstånd enligt 7 § prövas av länsstyrelsen i det län
där sökanden utövar den huvudsakliga delen av sin verksamhet.

Ett tillstånd får avse ett visst slag av miljöfarligt avfall eller
sådant avfall i allmänhet och det får meddelas för viss tid, dock
längst för fem år.

Ett tillstånd får förenas med de villkor som behövs från miljö- och
hälsoskyddssynpunkt. Förordning (1995:1550).

9 § Tillstånd som avses i 7 § får beviljas endast om sökanden

1. visar att han har personella, tekniska och ekonomiska
förutsättningar att transportera det avfall som avses med ansökan
på ett från hälso- och miljöskyddssynpunkt tillfredsställande sätt,

2. innehar de tillstånd som kan behövas för verksamheten enligt
annan lagstiftning,

3. ställer godtagbar säkerhet som, om tillståndet återkallas, kan tas i
anspråk för att bekosta slutligt omhändertagande av miljöfarligt
avfall som förvaras hos honom.

Ansökan om tillstånd enligt första stycket görs på blankett som
fastställs av Statens naturvårdsverk. Förordning (1994:1129).

10 § För varje transport skall det upprättas ett transportdokument.
Dokumentet skall innehålla uppgift om avsändare, mottagare,
transportör, avfallsslag och avfallsmängd samt vara undertecknat av
avsändaren och mottagaren.

Statens naturvårdsverk får meddela ytterligare föreskrifter om
utformningen och handläggningen av transportdokumenten.
Förordning (1995:1550).

11 § Tillstånd enligt 7 § får helt eller delvis återkallas, om

1. beträffande tillståndshavaren inträder sådan omständighet att
han enligt 9 § inte skulle ha erhållit tillstånd,

2. tillståndshavaren åsidosätter vad som åligger honom enligt lagen
(1985:426) om kemiska produkter, miljöskyddslagen (1969:387),
renhållningslagen (1979:596) eller lagen (1982:821) om transport av
farligt gods eller enligt föreskrift som har meddelats med stöd av
någon av dessa lagar eller denna förordning. Förordning (1994:1129).

Slutligt omhändertagande m. m.

12 § Miljöfarligt avfall får slutligt omhändertas, behandlas eller
mellanlagras yrkesmässigt endast av den som har särskilt tillstånd.

Har en verksamhet, som avses i en ansökan om tillstånd enligt
första stycket, prövats enligt miljöskyddslagen (1969:387), skall
inte de frågor som regleras i ett tillstånd enligt nämnda lag prövas
på nytt enligt första stycket.

Statens naturvårdsverk får meddela föreskrifter om undantag från
krav på tillstånd enligt första stycket för verksamhet av begränsad
omfattning. Förordning (1994:1129).

13 § Tillstånd enligt 12 § kan avse en viss årlig mängd av visst slag
av miljöfarligt avfall.

Tillståndet skall förenas med de villkor om försiktighetsmått vid
hanteringen av det miljöfarliga avfallet som behövs ur miljö- och
hälsoskyddssynpunkt.

Tillståndet kan meddelas för viss tid eller tills vidare.
Förordning (1994:1129).

13 a § Den som för transport lämnar över miljöfarligt avfall är
skyldig att se till dels att transportören har tillstånd enligt 7 §,
dels att mottagaren av avfallet har erforderligt tillstånd för sin
verksamhet. Förordning (1994:1129).

14 § Länsstyrelsen prövar fråga om tillstånd enligt 12 §.

Länsstyrelsen får, om det finns särskilda skäl, hänskjuta en fråga
om prövning av tillstånd till behandling eller slutligt
omhändertagande enligt 12 § till Statens naturvårdsverk för
prövning. Förordning (1994:1129).

15 § Ansökan om tillstånd enligt 12 § skall vara skriftlig och
innehålla

1. uppgift om art och mängd av det miljöfarliga avfall som
sökanden avser att behandla eller mellanlagra,

2. uppgift om varifrån avfallet kommer,

3. uppgift om var och på vilket sätt avfallet skall behandlas eller
mellanlagras,

4. ritningar, tekniska beskrivningar och uppgift om de övriga
förhållanden som är av betydelse för bedömningen av
verksamhetens art, beskaffenhet, omfattning och miljöeffekter.

Länsstyrelsen skall inhämta kommunens yttrande över en ansökan
om tillstånd enligt 12 §.

Har tillstånd enligt miljöskyddslagen (1969:387) meddelats
beträffande den anläggning vari behandlingen eller mellanlagringen
skall äga rum, skall beslutet om tillstånd fogas vid ansökningen.
Förordning (1994:1129).

15 a § Tillstånd som avses i 12 § får beviljas endast om sökanden
visar att han har personella, tekniska och ekonomiska
förutsättningar att behandla eller mellanlagra avfallet på ett från
miljö- och hälsoskyddssynpunkt tillfredsställande sätt.

Tillstånd enligt 12 § till mellanlagring får, utöver vad som sägs i
första stycket, endast beviljas om sökanden ställer godtagbar
ekonomisk säkerhet som, om tillståndet återkallas, kan tas i
anspråk för att bekosta slutligt omhändertagande av det avfall som
förvaras hos honom. Förordning (1994:1129).

16 § Tillstånd enligt 12 § kan återkallas

1. om tillståndshavaren åsidosätter vad som åligger honom enligt
lagen (1985:426) om kemiska produkter eller miljöskyddslagen
(1969:387) eller enligt föreskrift som har meddelats med stöd av
någon av dessa lagar eller denna förordning,

2. om ett villkor i ett tillståndsbeslut enligt denna förordning i
något väsentligt avseende inte har följts,

3. om det beträffande tillståndshavaren inträder sådan
omständighet att han enligt 15 a § inte skulle ha erhållit tillstånd,

4. om det uppenbarligen inte längre behövs.
Förordning (1994:1129).

17 § har upphävts genom förordning (1994:1129).

18 § har upphävts genom förordning (1994:1129).

Utförsel och införsel

19 § har upphävts genom lag (1992:917).

20 § har upphävts genom lag (1992:917).

21 § har upphävts genom lag (1992:917).

Avgifter för vissa ärenden

21 a § Avgift tas ut för prövning av ansökan enligt denna
förordning i de fall som framgår av andra stycket.

För ansökningsavgiftens storlek m. m. gäller bestämmelserna i
9--14 §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid följande
avgiftsklasser tillämpas:

Ärendeslag  					Avgiftsklass

Tillstånd till transportverksamhet och
mellanlagring   				4
Tillstånd till slutligt omhändertagande
och behandling   				7
Förordning (1994:1129

Tillsyn, ansvar, besvär m. m.

22 § Bestämmelserna i 26--28 §§ förordningen (1985:835) om kemiska
produkter skall tillämpas i fråga om tillsyn över efterlevnaden av denna
förordning. Vad som sägs om kemikalieinspektionen i 26 § förordningen om
kemiska produkter skall dock vid tillämpningen av denna förordning avse
statens naturvårdsverk.

23 § Bestämmelser om ansvar och förverkande på grund av överträdelser av
denna förordning och föreskrifter som har meddelats med stöd av
förordningen finns i lagen (1985:426) om kemiska produkter. Förordning
(1992:917).

24 § Bestämmelserna i 33 och 34 §§ förordningen (1985:835) om kemiska
produkter skall tillämpas vid överklagande av en tillsynsmyndighets
beslut enligt denna förordning.

25 § Beslut som statens naturvårdsverk eller länsstyrelsen har meddelat
enligt denna förordning i annat fall än som avses i 24 § får överklagas
hos regeringen genom besvär.

26 § En tillsynsmyndighet får bestämma att dess beslut skall gälla
omedelbart även om det överklagas.

27 § Ytterligare föreskrifter för verkställigheten av denna förordning
meddelas av statens naturvårdsverk.

Övergångsbestämmelser

1985:841

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1986, då förordningen
(1975:346) om miljöfarligt avfall upphör att gälla.

2. Beslut om tillstånd, föreskrift, villkor eller medgivande som
meddelats enligt äldre bestämmelser skall anses meddelat med stöd av
denna förordning om inte regeringen eller myndighet som regeringen
bestämmer förordnar annat.

1990:977

Denna förordning träder i kraft, i fråga om utförsel av miljöfarligt
avfall av Svensk Avfallskonvertering Aktiebolag, SAKAB, den 1 april
1991, och i övrigt den 1 januari 1991.

1992:917

1. Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1992.

2. Tillstånd till utförsel och införsel som har meddelats enligt 20 och
21 §§ förordningen gäller för den tid som tillståndet omfattar, dock
längst till utgången av juli 1993.

1994:1129

1. Denna förordning träder i kraft i fråga om 7--11 §§ den 1 januari
1995 och i övrigt den 1 oktober 1994.

2. Tillstånd till transport av miljöfarligt avfall som meddelats enligt
äldre föreskrifter gäller för den tid tillståndet omfattar, dock längst
till utgången av december 1999.