Lag (1987:232) om sambors gemensamma hem 

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag gäller sambors gemensamma bostad och bohag.

Vad som föreskrivs i denna lag om sambor gäller sådana samboförhållanden
där en ogift kvinna och en ogift man bor tillsammans under
äktenskapsliknande förhållanden. Lag (1987:814).

2 § Med sambors gemensamma bostad avses i denna lag, om inte annat följer
av 4 §,

1. fast egendom som samborna eller någon av dem äger eller innehar med
tomträtt, om det finns en byggnad på egendomen som är avsedd som
sambornas gemensamma hem och egendomen innehas huvudsakligen för detta
ändamål,

2. fast egendom som samborna eller någon av dem innehar med nyttjanderätt
i förening med byggnad på egendomen som samborna eller någon av dem äger,
om byggnaden är avsedd som sambornas gemensamma hem och egendomen innehas
huvudsakligen för detta ändamål,

3. byggnad eller del av byggnad som samborna eller någon av dem innehar
med hyresrätt, bostadsrätt eller annan liknande rätt, om byggnaden eller
byggnadsdelen är avsedd som sambornas gemensamma hem och innehas
huvudsakligen för detta ändamål,

4. byggnad eller del av byggnad som samborna eller någon av dem har rätt
att framdeles förvärva med bostadsrätt enligt förhandsavtal som sägs i 5
kap. bostadsrättslagen (1991:614), om rätten gäller en lägenhet som när
avtalet träffades var avsedd att bli sambornas gemensamma hem och att
innehas huvudsakligen för detta ändamål.

Samborna får i en av dem båda undertecknad handling anmäla till
inskrivningsmyndigheten att en fastighet som är lagfaren för en av dem
eller en tomträtt för vilken en av dem är inskriven som innehavare är
gemensam bostad för dem båda. Lag (1991:627).

3 § Med sambors gemensamma bohag avses i denna lag, om inte annat följer
av 4 §, möbler, hushållsmaskiner och annat inre lösöre som är avsett för
det gemensamma hemmet. Till gemensamt bohag räknas inte sådant bohag som
används uteslutande för den ena sambons bruk.

4 § Till sambors gemensamma bostad och bohag räknas inte egendom som
används huvudsakligen för fritidsändamål.

Bodelning

5 § När ett samboförhållande upphör, skall på begäran av någon av
samborna deras gemensamma bostad och bohag fördelas mellan dem genom
bodelning, om egendomen har förvärvats för gemensamt begagnande. Avlider
en sambo, skall begäran av den efterlevande sambon om en sådan bodelning
framställas senast när bouppteckningen förrättas.

Första stycket gäller ej, om samborna har kommit överens om det i ett
skriftligt avtal som har undertecknats av dem båda.

6 § Vid bodelningen skall först sambornas andelar i egendomen beräknas.

7 § Vid beräkningen av sambornas andelar i egendomen skall från vad en
sambo äger av deras bostad och bohag avräknas så mycket att det täcker de
skulder som den sambon hade när samboförhållandet upphörde.

För sådana fordringar mot en sambo som inte är förenade med särskild
förmånsrätt i bostaden eller bohaget och som inte heller på annat sätt är
att  hänföra till sådan egendom skall sambon få täckning ur bostaden och
bohaget endast i den mån betalning inte kan erhållas ur annan egendom.

8 § Det som återstår av sambornas bostad och bohag, sedan avdrag har
gjorts för att skulderna skall täckas enligt 7 §, skall läggas samman.
Värdet därav skall därefter delas lika mellan samborna.

9 § I den mån det med hänsyn särskilt till samboförhållandets längd men
även till sambornas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt
är oskäligt att en sambo när samlevnaden upphör skall lämna egendom till
den andra i den omfattning som följer av 5--8 §§, skall bodelningen i
stället göras så att den förstnämnda sambon får behålla mer av sin
egendom. Är en sambo försatt i konkurs när bodelningen skall förrättas
eller finns det andra särskilda skäl att inte dela sambornas egendom,
skall varje sambo behålla sin egendom som sin andel.

10 § Med ledning av de andelar som har beräknats för samborna skall deras
bostad och bohag fördelas mellan dem på lotter. Den som bäst behöver
bostaden eller bohaget har rätt att få denna egendom i avräkning på sin
lott eller, om värdet är ringa, utan avräkning. En förutsättning för att
en sambo skall få överta en bostad eller bohag som tillhör den andra
sambon är dock att ett sådant övertagande även med hänsyn till
omständigheterna i övrigt kan anses skäligt.

Svarar egendomen för fordran som är förenad med särskild förmånsrätt i
egendomen, är en ytterligare förutsättning för ett övertagande att den
andra sambon befrias från ansvar för fordringen eller att medel till att
betala denna har satts under särskild vård.

11 § En sambo har rätt att i stället för att lämna egendom till den andra
sambon betala motsvarande belopp i pengar. Om godtagbar säkerhet ställs
för betalningen, kan sambon få skäligt anstånd med denna. Lämnas inte
någon betalning, har den andra sambon rätt att så långt det är möjligt få
sådan egendom som inte är uppenbart olämplig för den sambon.

Om en sambo övertar bostad eller bohag mot avräkning och inte tillgodoser
den andra sambon med egendom ur det gemensamma bohaget, skall den
övertagande sambon betala motsvarande belopp i pengar. Om godtagbar
säkerhet ställs för betalningen, kan sambon få skäligt anstånd med denna.

12 § Om en sambo avlider, gäller bestämmelserna om rätt att begära
bodelning och om rätt att överta bostad eller bohag endast till förmån
för den efterlevande sambon. Den efterlevande sambon har rätt att som sin
andel vid

fördelning av sambornas bostad och bohag alltid få ut så mycket av den
behållna egendomen efter avdrag för skulder, i den mån den räcker, att
det motsvarar två gånger det vid tiden för dödsfallet gällande
basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

Bestämmelserna i 15 kap. 1 och 3 §§ ärvdabalken om förlust av rätt till
arv skall också gälla i fråga om rätten för den efterlevande sambon att
vid bodelning få del i den avlidnes egendom.

13 § Om bodelningen har lett till att en fastighet har delats så, att
samborna har fått skilda andelar utan att villkor om utbrytning har
ställts upp i bodelningshandlingen, innehar de fastigheten med
samäganderätt.

I den mån bodelningen i andra fall innebär att en del av en fastighet
kommer i en särskild ägares hand är bodelningen utan verkan.

14 § Bestämmelserna i 9 kap. 5, 7, 9 och 10 §§ äktenskapsbalken gäller
även vid bodelning enligt denna lag. Vad som sägs om makar skall därvid
gälla sambor. I stället för den tidpunkt då talan om äktenskapsskillnad
väcks skall gälla den dag då samboförhållandet upphör.

15 § Har en sambo vid bodelningen till skada för sina borgenärer avstått
egendom som enligt 10 § har belöpt på sambons andel, gäller vad som
föreskrivs i 13 kap. 1 och 2 §§ äktenskapsbalken om verkan av en sådan
åtgärd vid bodelning mellan makar.

Övertagande av bostad i vissa fall

16 § Innehar den ena sambon den gemensamma bostaden med hyresrätt eller
bostadsrätt och ingår egendomen inte i bodelning, har den andra sambon
rätt att överta den när samboförhållandet upphör, om den sambon bäst
behöver bostaden och ett sådant övertagande även med hänsyn till
omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Om samborna inte har eller
har haft barn tillsammans, gäller detta dock endast om synnerliga skäl
talar för det.

En sambo förlorar sin rätt att ta över hyres- eller bostadsrätten, om
sambon inte har framställt anspråk på det senast tre månader efter det
att sambon har flyttat från bostaden.

Den som övertar bostaden enligt första stycket skall ersätta den andra
sambon för bostadens värde. Det får ske genom att bostadens värde
avräknas vid bestämmandet av sambornas andelar i bodelningen, om den som
lämnar bostaden kan tillgodoses på det sättet. I annat fall skall vad som
fattas betalas med pengar. Ställs godtagbar säkerhet för betalningen, kan
sambon få skäligt anstånd med denna.

Inskränkningar i rätten att förfoga över det gemensamma hemmet

17 § En sambo får inte utan den andra sambons samtycke avhända sig, hyra
ut eller på annat sätt med nyttjanderätt upplåta en bostad som, om
bodelning kommer till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen
eller som den andra sambon kan få rätt att överta enligt 16 §. Samtycke
av den andra sambon krävs också, om en sambo vill låta inteckna fast
egendom eller tomträtt där det finns en bostad som, om bodelning kommer
till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen. Detsamma gäller i
fråga om pantsättning av annan egendom som innefattar en sådan bostad
eller en bostad som den andra sambon kan få rätt att överta enligt 16 §.
Samtycke till avhändelse av eller inteckning i fast egendom eller
tomträtt skall lämnas skriftligen.

En sambo får inte heller utan den andra sambons samtycke avhända sig
eller pantsätta sådant bohag som, om bodelning kommer till stånd mellan
samborna, skall ingå i bodelningen.

Bestämmelserna i denna paragraf om samtycke av en sambo till en åtgärd av
den andra sambon tillämpas också när dödsboet efter en avliden sambo
vidtar en sådan åtgärd.

Samtycke enligt denna paragraf behövs ej, om den andra sambon inte kan
lämna giltigt samtycke eller om dennes samtycke inte kan inhämtas inom
rimlig tid.

18 § Saknas samtycke som krävs för en åtgärd enligt 17 §, får domstolen
tillåta åtgärden på ansökan av den som vill företa den.

19 § Om en sambo eller dödsboet efter en avliden sambo utan erforderligt
samtycke eller tillstånd har avhänt sig eller till nackdel för den andra
sambon upplåtit nyttjanderätt till egendom, skall domstolen på talan av
denne förklara att rättshandlingen är ogiltig och att egendomen skall
återgå. Detsamma gäller om en sambo eller dödsboet efter en avliden sambo
utan erforderligt samtycke eller tillstånd har pantsatt sambornas bohag.
Överlåtelse eller pantsättning av bohag skall dock inte förklaras
ogiltig, om den nya innehavaren har fått egendomen i sin besittning i god
tro.

Talan enligt första stycket skall väckas hos domstolen inom tre månader
från det att den andra sambon fick kännedom om förfogandet över bostaden
eller överlämnandet av bohaget. Har lagfart eller inskrivning beviljats
med anledning av överlåtelse av fast egendom eller tomträtt, får talan
inte väckas.

Förs talan om avhysning, får domstolen medge skäligt anstånd med
flyttningen.

Övriga bestämmelser

20 § Vad som föreskrivs i 17 kap. 1, 2 och 4--9 §§ samt 18 kap. 1 §
äktenskapsbalken gäller även vid tvist mellan sambor. Vad som sägs om
makar skall därvid gälla sambor. Lag (1988:1458).

20 a § Vid handläggningen av ett ärende enligt denna lag består
tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med
hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en
lagfaren domare och tre nämndemän.

Regeringen får bestämma att även sådana anställda i en tingsrätt som
inte är lagfarna domare skall få förordna bodelningsförrättare enligt
17 kap. 1 § äktenskapsbalken. Lag (1996:261).

21 § På ansökan av en sambo skall domstolen i fråga om en bostad som
enligt 5 § skall ingå i bodelning bestämma vem av samborna som skall ha
rätt att bo kvar i bostaden till dess att bodelning har förrättats.

Ett förordnande om rätt att bo kvar i bostaden får på ansökan av den ena
parten ändras av domstolen.

22 § Den sambo som domstolen har berättigat att bo kvar i bostaden till
dess att bodelning har förrättats har rätt att använda även det
gemensamma bohag som finns i bostaden och som tillhör den andra sambon.
Domstolen får dock beträffande viss egendom bestämma annat. Avtal som den
sistnämnda sambon därefter ingår med tredje man inskränker inte
nyttjanderätten till bostaden eller bohaget.

Har den ena sambon berättigats att bo kvar i bostaden, är den andra
sambon skyldig att genast flytta därifrån.

23 § Frågan om rätten att bo kvar i bostaden till dess att bodelning har
förrättats skall väckas vid en tingsrätt som är behörig att pröva tvister
om bodelning mellan samborna. Detsamma gäller frågan om domstolens
tillstånd till en sambos förfogande över bostad och bohag.

24 § I mål om rätt att överta bostad enligt 16 § får domstolen, för tiden
till dess att frågan har avgjorts genom dom som har vunnit laga kraft, på
yrkande av någon av samborna bestämma vem av dem som skall ha rätt att bo
kvar i bostaden. Om sådan rätt tillerkänns den sambo som inte har hyres-
eller bostadsrätten, skall domstolen också på yrkande bestämma vad sambon
skall betala till den andra sambon för nyttjandet av bostaden och vad den
förstnämnda sambon i övrigt skall iaktta.

Har den ena sambon berättigats att bo kvar i bostaden, är den andra
sambon skyldig att genast flytta därifrån.

Ett beslut enligt första stycket får verkställas på samma sätt som en dom
som har vunnit laga kraft. Beslutet får dock när som helst ändras av
domstolen. När målet avgörs, skall domstolen ompröva beslutet.

Beträffande beslut enligt denna paragraf tillämpas 14 kap. 9 §
äktenskapsbalken. Vad som sägs om makar skall därvid gälla sambor.