Lag (2012:806) om beredskapslagring av olja

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § För att trygga tillgången till olja vid allvarliga
försörjningsavbrott ska Sverige ha beredskapslager enligt
denna lag.

2 § I denna lag betyder 

allvarligt försörjningsavbrott: kraftig och plötslig minskning 
av leveranserna av råolja eller petroleumprodukter till Euro-
peiska unionen eller till en medlemsstat vare sig den medfört 
ett gällande internationellt beslut om ibruktagande av lager 
eller inte,

beredskapslager: lager av sådana energiprodukter som förteck-
nas i kapitel 3.4 i bilaga A till Europaparlamentets och rå-
dets förordning (EG) nr 1099/2008 av den 22 oktober 2008 om 
energistatistik som medlemsstaterna i Europeiska unionen är 
skyldiga att ha enligt rådets direktiv 2009/119/EG om skyldig-
het för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja 
och/eller petroleumprodukter och enligt avtal om ett internat-
ionellt energiprogram av den 18 november 1974,

inhemsk konsumtion: totala mängder energiprodukter, beräknade 
enligt bilaga II till rådets direktiv 2009/119/EG, i lydelsen 
enligt kommissionens genomförandedirektiv (EU) 2018/1581, som 
levererats inom landet både för energiändamål och för andra 
ändamål och som omfattar leveranser till omvandlingssektorn, 
industrin, transporter, hushåll och andra sektorer för slut-
konsumtion inklusive energisektorns egen konsumtion med undan-
tag för bränsle som krävs för raffinering, 

kommersiella lager: sådana lager av energiprodukter som för-
tecknas i kapitel 3.4 i bilaga A till Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 1099/2008 som hålls av ekonomiska 
aktörer och som inte omfattas av kraven i rådets direktiv 
2009/119/EG,

lagringsbränslen: ett eller flera av de bränslen som förteck-
nas i kapitel 3.4 i bilaga A till Europaparlamentets och rå-
dets förordning (EG) nr 1099/2008, 

lagringsår: perioden från och med 1 juli ett år till och med 
30 juni påföljande år,

referensår: det kalenderår som föregår ett lagringsår, 

tillsynsmyndighet: den myndighet som regeringen utser enligt 
8 kap. 1 §. Lag (2019:808).

2 kap. Sveriges beredskapslager

1 § Sverige ska under varje lagringsår ha ett beredskapslager
som motsvarar minst antingen 90 dagars genomsnittlig daglig
nettoimport eller 61 dagars genomsnittlig daglig inhemsk
konsumtion under referensåret beroende på vilken mängd som är
störst.

Beredskapslagret ska bestå av lagringsbränslen och råolja.
Råolja får dock endast ingå med den mängd som lagras efter
tillstånd enligt 3 kap. 2 § första stycket. Råolja får aldrig
utgöra mer än två tredjedelar av beredskapslagret.

Tillsynsmyndigheten prövar frågor om Sveriges beredskapslager.

2 § Sveriges beredskapslager ska hållas av

1. dem som är skyldiga att hålla lager enligt 3 kap. 1 §, och

2. statliga förvaltningsmyndigheter i de fall regeringen har
beslutat att dessa ska hålla lager.

3 kap. Lagringsskyldighet

1 § Lagringsskyldig är den som under ett referensår har

1. importerat råolja eller lagringsbränslen till landet och
sålt eller förbrukat lagringsbränslen i landet, eller

2. köpt lagringsbränslen av någon som är lagringsskyldig
enligt 1 och sålt minst 50 000 kubikmeter lagringsbränslen i
landet.

2 § Lagringsskyldighet ska fullgöras med sådana
lagringsbränslen som den lagringsskyldige har sålt eller
förbrukat under referensåret. Tillstånd får dock ges för att
fullgöra lagringsskyldigheten med andra lagringsbränslen eller
med råolja.

Lagringsskyldigheten ska fullgöras med lagringsbränslen som
den lagringsskyldige äger. Om den lagringsskyldige har
uppdragit åt någon annan att hålla lager enligt 4 kap. 1 § får
dock lagringsskyldigheten fullgöras med lagringsbränslen som
den som håller lagret äger.

3 § Lagringsskyldighetens omfattning ska bestämmas på grundval
av den mängd av varje lagringsbränsle som den lagringsskyldige
har sålt eller förbrukat under referensåret.

4 § Tillsynsmyndigheten prövar frågor om lagringsskyldighet
enligt detta kapitel.

Beslut om lagringsskyldighet ska fattas för varje lagringsår.
Ett beslut om lagringsskyldighet får ändras under pågående
lagringsår om det är nödvändigt för storleken på Sveriges
beredskapslager.

5 § Den som är lagringsskyldig enligt denna lag ska, på
begäran av tillsynsmyndigheten, lämna de uppgifter som behövs
för att frågor om lagringsskyldighet ska kunna prövas.

4 kap. Lagerhållning av någon annan än den som är
lagringsskyldig och lagring utanför landet

1 § Lagerhållning inom eller utanför landet får utföras av
någon annan än den lagringsskyldige om den som är
lagringsskyldig och den som ska utföra lagringen har tillstånd
till det. Tillstånd krävs även för att den som är
lagringsskyldig ska få hålla egna lager utanför landet.

2 § Tillsynsmyndigheten prövar frågor enligt detta kapitel.

5 kap. Förvaring av lager samt underrättelseskyldighet vid
konkurs m.m.

1 § Lagring enligt denna lag ska ske på ett sätt som är
tillfredsställande från beredskaps- och kontrollsynpunkt.

Lagren ska alltid vara tillgängliga och lokaliserade på ett
sådant sätt att de kan nå slutanvändare och marknader inom
tidsramar och på villkor som kan lindra de leveransproblem som
kan ha uppstått vid ett allvarligt försörjningsavbrott.

2 § Om ett lager som hålls enligt denna lag helt eller delvis
blir föremål för beslut om beslag eller verkställighetsåtgärd
eller innehas av ett bolag som är försatt i konkurs eller har
ingått en ackordsuppgörelse med borgenärer, ska den som är
lagringsskyldig eller den som utför lagring åt någon annan
omedelbart underrätta tillsynsmyndigheten.

När tillsynsmyndigheten har underrättats om en situation som
anges i första stycket ska myndigheten utreda hur Sveriges
beredskapslager påverkas av åtgärderna och säkerställa att
storleken på det beredskapslager som Sverige är skyldig att ha
enligt 2 kap. 1 § upprätthålls.

6 kap. Register över lager och statistiska sammanställningar

1 § Tillsynsmyndigheten ska föra ett register över de lager
som ska hållas enligt denna lag.

2 § Tillsynsmyndigheten ska varje månad upprätta statistiska
sammanställningar över de lager som hålls enligt denna lag och
över kommersiella lager som finns i landet.

Sammanställningarna ska överlämnas till Europeiska
kommissionen.

I den statistiska sammanställningen över lager som hålls
enligt denna lag får hela eller delar av lager inte finnas med
om dessa är föremål för beslut om beslag eller
verkställighetsåtgärd eller innehas av bolag som är försatta i
konkurs eller har ingått en ackordsuppgörelse med borgenärer.

3 § Den som är lagringsskyldig och den som utför lagring åt
någon annan enligt 4 kap. 1 § ska före utgången av varje månad
lämna uppgifter till tillsynsmyndigheten om faktiska
lagernivåer vid utgången av föregående månad samt om
eventuella brister i lager under månaden i förhållande till
fastställd lagringsskyldighet och övriga uppgifter som
myndigheten begär.

Vid lagring utanför landet enligt 4 kap. 1 § ska uppgifter
enligt första stycket lämnas till tillsynsmyndigheten i det
land där lagringen sker.

7 kap. Användning av beredskapslager

1 § Regeringen får besluta att ett lager som hålls enligt
denna lag ska användas helt eller delvis om

1. Internationella energiorganet (IEA) har beslutat att göra
råolja eller petroleumprodukter tillgängliga för marknaden
genom att lager ska tas i bruk eller andra kompletterande
åtgärder ska vidtas och detta beslut påverkar en eller flera
medlemsstater,

2. Europeiska kommissionen har konstaterat att det finns ett
allvarligt försörjningsavbrott och har lämnat tillstånd till
att lagret i fråga används,

3. det rör sig om en första insats i ett brådskande fall,
eller

4. det rör sig om en lokal kris.
Europeiska kommissionen ska omedelbart informeras om beslut
enligt första stycket.

2 § Tillsynsmyndigheten ska upprätta en beredskapsplan för hur
Sveriges beredskapslager ska användas vid allvarliga
försörjningsavbrott och om hur en begränsning av förbrukning
av lagringsbränslen ska genomföras vid sådana avbrott.

3 § När ett lager som hålls enligt denna lag har använts ska
det återställas till den storlek och sammansättning som har
beslutats för det aktuella lagringsåret.

8 kap. Tillsyn och avgifter m.m.

Tillsyn

1 § Den myndighet som regeringen bestämmer utövar tillsyn över
att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning
till lagen följs. Myndigheten ska även utöva tillsyn över de
beredskapslager som hålls inom landet på uppdrag av en
lagringsskyldig i en annan medlemsstat i Europeiska unionen
enligt rådets direktiv 2009/119/EG om skyldighet för
medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller
petroleumprodukter.

2 § Den som är eller har varit lagringsskyldig eller den som
utför eller har utfört lagerhållning åt någon annan enligt 4
kap. ska på tillsynsmyndighetens begäran lämna de
upplysningar och de handlingar som myndigheten behöver för
tillsynen.

Den som är eller har varit lagringsskyldig eller den som
utför eller har utfört lagerhållning åt någon annan enligt 4
kap. ska på tillsynsmyndighetens begäran låta myndigheten få
tillträde till anläggningar samt lokaler och områden som hör
till sådana anläggningar i den utsträckning som myndigheten
behöver för tillsynen.

Polismyndigheten ska på begäran lämna den hjälp som behövs
för sådant tillträde. En sådan begäran får göras endast om

1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att
åtgärden inte kan vidtas utan att en polismans särskilda
befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver
tillgripas, eller

2. det annars finns synnerliga skäl.
Lag (2014:750).

3 § Europeiska kommissionen har rätt att på begäran få
uppgifter och tillträde till anläggningar samt lokaler och
områden enligt vad som anges i 2 §.

Skyldighet att spara uppgifter

4 § Den som är lagringsskyldig och den som utför lagring åt
någon annan enligt 4 kap. 1 § ska spara uppgifter om lager som
hålls enligt denna lag i fem år från utgången av det
lagringsår som uppgifterna avser.
Föreläggande

5 § Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden som
behövs för att

1. den uppgiftsskyldighet som följer av 3 kap. 5 § eller 6
kap. 3 § ska fullgöras,

2. den som är lagringsskyldig ska hålla de lager som
beslutats,

3. ett lager ska förvaras och hållas tillgängligt på sätt som
avses i 5 kap. 1 §, eller

4. lagen i övrigt ska följas.

Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.

Återkallelse av tillstånd

6 § Ett tillstånd enligt denna lag eller föreskrifter som har
meddelats med stöd av lagen ska återkallas om
förutsättningarna för tillståndet inte längre är uppfyllda.

Lagringsavgift och förseningsavgift

7 § En lagringsavgift ska tas ut av en lagringsskyldig som
inte håller lager i den omfattning som har beslutats.

Lagringsavgiftens storlek ska beräknas per dag och motsvara
kapitalkostnaden för den mängd bränsle som bristen i lagret
uppgår till, med ett kostnadstillägg på högst 1 000 procent av
kapitalkostnaden.

En lagringsavgift får sättas ned eller efterskänkas om det
finns synnerliga skäl.

8 § En förseningsavgift på 10 000 kronor ska tas ut av den som
är lagringsskyldig enligt denna lag om sådana uppgifter som
avses i 3 kap. 5 § eller i 6 kap. 3 § inte har kommit in till
tillsynsmyndigheten inom föreskriven tid.

En andra förseningsavgift på 25 000 kronor ska tas ut om
uppgifterna inte har kommit in till tillsynsmyndigheten inom
sju arbetsdagar från det att en underrättelse om att en
förseningsavgift har tagits ut har sänts till den som är
lagringsskyldig.

En förseningsavgift får sättas ned eller efterskänkas om det
finns synnerliga skäl.

Indrivning

9 § Om en lagringsavgift eller en förseningsavgift inte har
betalats efter betalningsuppmaning ska avgiften lämnas för
indrivning. Vid indrivning får verkställighet enligt
utsökningsbalken ske.

9 kap. Bemyndiganden

1 § Regeringen får meddela föreskrifter om lagringsbränslen.

Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om tillsyn,
lagringsavgift och förseningsavgift.

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om

1. beräkning av Sveriges beredskapslager,

2. lagringsskyldighet samt om undantag och befrielse från
lagringsskyldighet,

3. förutsättningar för tillstånd enligt 3 kap. 2 § och 4 kap.
1 §,

4. förvaring av lager och om underrättelseskyldighet enligt 5
kap. 2 §,

5. register över lager som hålls enligt denna lag och om
statistiska sammanställningar, och

6. beredskapsplan, användning och återställande av lager som
hålls enligt denna lag.

10 kap. Överklagande

1 § Beslut om lagringsskyldighet enligt 3 kap. 4 §, beslut om
tillstånd enligt 3 kap. 2 § och 4 kap. 1 §, beslut om
föreläggande som har förenats med vite enligt 8 kap. 5 §,
beslut om återkallelse av tillstånd enligt 8 kap. 6 §, om
lagringsavgift enligt 8 kap. 7 § och om förseningsavgift
enligt 8 kap. 8 § får överklagas till allmän
förvaltningsdomstol.

2 § Prövningstillstånd krävs vid överklagande till
kammarrätten.

3 § Ett beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som
har meddelats med stöd av lagen gäller omedelbart om något
annat inte har angetts i beslutet.

Övergångsbestämmelser

2012:806

1. Denna lag träder i kraft den 30 december 2012 då lagen
(1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol ska upphöra
att gälla.

2. Lagringsåret som har inletts den 1 juli 2012 ska avslutas
den 31 mars 2013.

3. Den upphävda lagen gäller fortfarande för det lagringsår
som har inletts den 1 juli 2012.

2019:808

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2020. 

2. Det lagringsår som inleddes den 1 april 2019 ska avslutas 
den 30 juni 2020.