Lag (2016:927) om skatteavtal mellan Sverige och Armenien

1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning och 
förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst 
och på förmögenhet som Sverige och Armenien undertecknade den 
9 februari 2016 ska, tillsammans med det protokoll som är 
fogat till avtalet och som utgör en del av detta, gälla som 
lag här i landet. Avtalet och protokollet är avfattade på 
svenska, armeniska och engelska. Den svenska och den engelska 
texten framgår av bilagan till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler ska tillämpas endast till den 
del dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i 
Sverige som annars skulle föreligga.


Övergångsbestämmelser

2016:927

1. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.

2. Lagen ska tillämpas i fråga om

a) källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs den 
1 januari det år som följer närmast efter den dag då lagen 
träder i kraft eller senare, och

b) andra skatter på inkomst och på förmögenhet, på skatt som 
tas ut för beskattningsår som börjar den 1 januari det år som 
följer närmast efter den dag då lagen träder i kraft eller 
senare.


Bilaga

Avtal mellan Konungariket Sveriges regering och Republiken 
Armeniens regering för undvikande av dubbelbeskattning och 
förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst 
och på förmögenhet

Konungariket Sveriges regering och Republiken Armeniens 
regering, som önskar ingå ett avtal för undvikande av 
dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande 
skatter på inkomst och på förmögenhet, har kommit överens om 
följande:

Artikel 1

Personer på vilka avtalet tillämpas

1. Detta avtal tillämpas på personer som har hemvist i en 
avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutande staterna.

2. Inkomst som förvärvas av eller genom en person vars 
inkomst enligt lagstiftningen i endera avtalsslutande staten 
är föremål för delägarbeskattning, ska anses förvärvad av en 
person med hemvist i en av staterna till den del som 
inkomsten, enligt skattelagstiftningen i denna stat, 
behandlas som inkomst hos en person med hemvist i staten i 
fråga.

Artikel 2

Skatter som omfattas av avtalet

1. Detta avtal tillämpas på skatter på inkomst och på 
förmögenhet som påförs för en avtalsslutande stats, dess 
politiska underavdelningars eller lokala myndigheters 
räkning, oberoende av det sätt på vilket skatterna tas ut.

2. Med skatter på inkomst och på förmögenhet förstås alla 
skatter som tas ut på inkomst eller på förmögenhet i dess 
helhet eller på delar av inkomst eller förmögenhet, däri 
inbegripet skatter på vinst på grund av överlåtelse av lös 
eller fast egendom, samt skatter på värdestegring.

3. De skatter på vilka detta avtal tillämpas är:

a) i Armenien:

1) vinstskatten,

2) inkomstskatten, och

3) egendomsskatten,

(i det följande benämnd ”armenisk skatt”);

b) i Sverige:

1) den statliga inkomstskatten,

2) kupongskatten,

3) den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta,

4) den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta 
artister m.fl.,

5) den kommunala inkomstskatten, och

6) statlig förmögenhetsskatt,

(i det följande benämnd ”svensk skatt”).

4. Avtalet tillämpas även på skatter av samma eller i 
huvudsak likartat slag, som efter undertecknandet av avtalet 
tas ut vid sidan av eller i stället för de skatter som anges 
i punkt 3. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande 
staterna ska meddela varandra de väsentliga ändringar som 
gjorts i deras skattelagstiftning.

Artikel 3

Allmänna definitioner

1. Om inte sammanhanget föranleder annat, har vid 
tillämpningen av detta avtal följande uttryck nedan angiven 
betydelse:

a) ”en avtalsslutande stat” och ”den andra avtalsslutande 
staten” avser Armenien eller Sverige, beroende på 
sammanhanget,

b) ”Armenien” avser Republiken Armenien och, när uttrycket 
används i geografisk betydelse, det territorium, inklusive 
land, vatten, havsbotten och luftområden inom vilket 
Republiken Armenien utövar sina suveräna rättigheter eller 
jurisdiktion i överensstämmelse med nationell lagstiftning 
och internationell rätt,

c) ”Sverige” avser Konungariket Sverige och, när uttrycket 
används i geografisk betydelse, innefattar Sveriges 
territorium, Sveriges territorialhav och andra havsområden 
över vilka Sverige i överensstämmelse med internationell rätt 
utövar suveräna rättigheter eller jurisdiktion,

d) ”person” inbegriper fysisk person, bolag och annan 
sammanslutning,

e) ”bolag” avser juridisk person eller annan som vid 
beskattningen behandlas såsom juridisk person,

f) ”företag” avser bedrivandet av varje form av rörelse,

g) ”företag i en avtalsslutande stat” och ”företag i den 
andra avtalsslutande staten” avser företag som bedrivs av 
person med hemvist i en avtalsslutande stat, respektive 
företag som bedrivs av person med hemvist i den andra 
avtalsslutande staten,

h) ”internationell trafik” avser transport med skepp eller 
luftfartyg som används av ett företag i en avtalsslutande 
stat, utom då skeppet eller luftfartyget används uteslutande 
mellan platser i den andra avtalsslutande staten,

i) ”behörig myndighet” avser:

1) i Armenien: finansdepartementet eller dess befullmäktigade 
ombud,

2) i Sverige: finansministern, dennes befullmäktigade ombud 
eller den myndighet åt vilken uppdras att vara behörig 
myndighet vid tillämpningen av detta avtal,

j) ”medborgare”, i förhållande till en avtalsslutande part, 
avser:

1) fysisk person som har medborgarskap i en avtalsslutande 
stat, och

2) juridisk person, handelsbolag eller annan sammanslutning 
som bildats enligt den lagstiftning som gäller i en 
avtalsslutande stat,

k) ”rörelse” innefattar utövandet av fritt yrke och annan 
självständig verksamhet.

2. Då en avtalsslutande stat tillämpar avtalet vid någon 
tidpunkt anses, såvida inte sammanhanget föranleder annat, 
varje uttryck som inte definierats i avtalet ha den betydelse 
som uttrycket har vid denna tidpunkt enligt den statens 
lagstiftning i fråga om sådana skatter på vilka avtalet 
tillämpas, och den betydelse som uttrycket har enligt 
tillämplig skattelagstiftning i denna stat äger företräde 
framför den betydelse uttrycket ges i annan lagstiftning i 
denna stat.

Artikel 4

Hemvist

1. Vid tillämpningen av detta avtal avser uttrycket ”person 
med hemvist i en avtalsslutande stat” person som enligt 
lagstiftningen i denna stat är skattskyldig där på grund av 
domicil, bosättning, plats för bolagsbildning, plats för 
företagsledning eller annan liknande omständighet och 
innefattar också denna stat, dess offentligrättsliga organ 
eller institutioner, politiska underavdelningar eller lokala 
myndigheter. Detta uttryck inbegriper emellertid inte person 
som är skattskyldig i denna stat endast för inkomst från 
källa i denna stat eller för förmögenhet belägen där.

2. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 fysisk person har 
hemvist i båda avtalsslutande staterna, bestäms hans hemvist 
på följande sätt:

a) han anses ha hemvist endast i den stat där han har en 
bostad som stadigvarande står till hans förfogande. Om han 
har en sådan bostad i båda staterna, anses han ha hemvist 
endast i den stat med vilken hans personliga och ekonomiska 
förbindelser är starkast (centrum för levnadsintressena),

b) om det inte kan avgöras i vilken stat han har centrum för 
sina levnadsintressen eller om han inte i någondera staten 
har en bostad som stadigvarande står till hans förfogande, 
anses han ha hemvist endast i den stat där han stadigvarande 
vistas,

c) om han stadigvarande vistas i båda staterna eller om han 
inte vistas stadigvarande i någon av dem, anses han ha 
hemvist endast i den stat där han är medborgare,

d) om han är medborgare i båda staterna eller om han inte är 
medborgare i någon av dem, ska de behöriga myndigheterna i de 
avtalsslutande staterna avgöra frågan genom ömsesidig 
överenskommelse.

3. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 annan person än 
fysisk person har hemvist i båda avtalsslutande staterna, ska 
de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna genom 
ömsesidig överenskommelse söka avgöra i vilken avtalsslutande 
stat personen ska anses ha sitt hemvist vid tillämpningen av 
detta avtal. I avsaknad av en ömsesidig överenskommelse 
mellan de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande 
staterna, ska personen inte anses ha hemvist i någondera 
avtalsslutande stat i syfte att begära andra förmåner enligt 
detta avtal än de som följer av artiklarna 22, 23 och 24.

Artikel 5

Fast driftställe

1. Vid tillämpningen av detta avtal avser uttrycket ”fast 
driftställe” en stadigvarande plats för affärsverksamhet, 
från vilken ett företags verksamhet helt eller delvis 
bedrivs.

2. Uttrycket ”fast driftställe” innefattar särskilt:

a) plats för företagsledning,

b) filial,

c) kontor,

d) fabrik,

e) verkstad, och

f) gruva, olje- eller gaskälla, stenbrott eller annan plats 
för utvinning av naturtillgångar.

3. Plats för byggnads-, anläggnings-, monterings- eller 
installationsverksamhet eller verksamhet som består av 
övervakning i anslutning därtill utgör fast driftställe 
endast om verksamheten pågår längre tid än nio månader.

4. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel 
anses uttrycket ”fast driftställe” inte innefatta:

a) användningen av anordningar uteslutande för lagring, 
utställning eller utlämnande av företaget tillhöriga varor,

b) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager 
uteslutande för lagring, utställning eller utlämnande,

c) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager 
uteslutande för bearbetning eller förädling genom ett annat 
företags försorg,

d) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet 
uteslutande för inköp av varor eller inhämtande av 
upplysningar för företaget,

e) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet 
uteslutande för att för företaget bedriva annan verksamhet av 
förberedande eller biträdande art,

f) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet 
uteslutande för någon kombination av verksamheter som anges i 
a) till e) ovan, under förutsättning att hela den verksamhet 
som bedrivs från den stadigvarande platsen för 
affärsverksamhet på grund av denna kombination är av 
förberedande eller biträdande art.

5. Om en person – som inte är en sådan oberoende representant 
på vilken punkt 6 tillämpas – är verksam för ett företag samt 
i en avtalsslutande stat har och där regelmässigt använder 
fullmakt att sluta avtal i företagets namn, anses detta 
företag – utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och 2 – 
ha fast driftställe i denna stat i fråga om varje verksamhet 
som personen driver för företaget. Detta gäller dock inte, om 
den verksamhet som personen bedriver är begränsad till sådan 
som anges i punkt 4 och som, om den bedrevs från en 
stadigvarande plats för affärsverksamhet, inte skulle göra 
denna stadigvarande plats för affärsverksamhet till fast 
driftställe enligt bestämmelserna i nämnda punkt.

6. Företag anses inte ha fast driftställe i en avtalsslutande 
stat endast på den grund att företaget bedriver 
affärsverksamhet i denna stat genom förmedling av mäklare, 
kommissionär eller annan oberoende representant, under 
förutsättning att sådan person därvid bedriver sin sedvanliga 
affärsverksamhet.

7. Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en 
avtalsslutande stat kontrollerar eller kontrolleras av ett 
bolag med hemvist i den andra avtalsslutande staten eller ett 
bolag som bedriver affärsverksamhet i denna andra stat 
(antingen från fast driftställe eller på annat sätt) medför 
inte i sig att någotdera bolaget utgör fast driftställe för 
det andra.

Artikel 6

Inkomst av fast egendom

1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat 
förvärvar av fast egendom (däri inbegripet inkomst av 
lantbruk eller skogsbruk) belägen i den andra avtalsslutande 
staten, får beskattas i denna andra stat.

2. Uttrycket ”fast egendom” har den betydelse som uttrycket 
har enligt lagstiftningen i den avtalsslutande stat där 
egendomen är belägen. Uttrycket inbegriper dock alltid 
tillbehör till fast egendom, levande och döda inventarier i 
lantbruk och skogsbruk, rättigheter på vilka bestämmelserna i 
privaträtten om fast egendom tillämpas, byggnader, 
nyttjanderätt till fast egendom samt rätt till föränderliga 
eller fasta ersättningar för nyttjandet av eller rätten att 
nyttja mineralförekomst, källa eller annan naturtillgång. 
Skepp, båtar och luftfartyg anses inte vara fast egendom.

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas på inkomst som 
förvärvas genom omedelbart brukande, genom uthyrning eller 
annan användning av fast egendom.

4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 3 tillämpas även på 
inkomst av fast egendom som tillhör företag.

Artikel 7

Inkomst av rörelse

1. Inkomst av rörelse, som företag i en avtalsslutande stat 
förvärvar, beskattas endast i denna stat, såvida inte 
företaget bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten 
från där beläget fast driftställe. Om företaget bedriver 
rörelse på nyss angivet sätt, får inkomst som är hänförlig 
till det fasta driftstället i enlighet med bestämmelserna i 
punkt 2 beskattas i den andra staten.

2. Vid tillämpningen av denna artikel och artikel 22 ska den 
inkomst som i vardera avtalsslutande staten är hänförlig till 
det fasta driftstället som avses i punkt 1 vara den inkomst 
som det kan antas att driftstället skulle ha förvärvat, 
särskilt med avseende på driftställets mellanhavanden med 
andra delar av företaget, om det hade varit ett fristående 
företag som bedrivit verksamhet av samma eller liknande slag 
under samma eller liknande villkor, med beaktande av de 
funktioner som utförts, tillgångar som använts och risker som 
företaget har tagit genom det fasta driftstället och genom 
andra delar av företaget.

3. I fall då en avtalsslutande stat, i enlighet med punkt 2, 
justerar de inkomster som är hänförliga till ett fast 
driftställe för ett företag med hemvist i en av de 
avtalsslutande staterna och därmed beskattar företaget för 
inkomst som har beskattats i den andra staten, ska denna 
andra stat, i den utsträckning som är nödvändigt för att 
undvika dubbelbeskattning av dessa inkomster, göra en 
vederbörlig justering om den instämmer med den justering som 
gjorts av den förstnämnda staten; om den andra avtalsslutande 
staten inte instämmer ska de avtalsslutande staterna söka 
undanröja eventuell dubbelbeskattning till följd av detta 
genom ömsesidig överenskommelse.

4. Ingår i inkomst av rörelse inkomst som behandlas särskilt 
i andra artiklar av detta avtal, berörs bestämmelserna i 
dessa artiklar inte av bestämmelserna i denna artikel.

Artikel 8

Sjöfart och luftfart

1. Inkomst som förvärvas av företag i en avtalsslutande stat 
genom användningen av skepp eller luftfartyg i internationell 
trafik beskattas endast i denna stat.

2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas på inkomst som 
förvärvas av luftfartskonsortiet Scandinavian Airlines System 
(SAS) men endast på den del av inkomsten som motsvarar den 
andel i konsortiet som innehas av SAS Sverige AB, den svenske 
delägaren i SAS.

3. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas även på inkomst som 
förvärvas genom deltagande i en pool, ett gemensamt företag 
eller en internationell driftsorganisation.

Artikel 9

Företag med intressegemenskap

1. I fall då:

a) ett företag i en avtalsslutande stat direkt eller indirekt 
deltar i ledningen eller kontrollen av ett företag i den 
andra avtalsslutande staten eller äger del i detta företags 
kapital, eller

b) samma personer direkt eller indirekt deltar i ledningen 
eller kontrollen av såväl ett företag i en avtalsslutande 
stat som ett företag i den andra avtalsslutande staten eller 
äger del i båda dessa företags kapital, gäller följande.

Om mellan företagen i fråga om handelsförbindelser eller 
finansiella förbindelser avtalas eller föreskrivs villkor, 
som avviker från dem som skulle ha avtalats mellan av 
varandra oberoende företag, får all inkomst, som utan sådana 
villkor skulle ha tillkommit det ena företaget men som på 
grund av villkoren i fråga inte tillkommit detta företag, 
inräknas i detta företags inkomst och beskattas i 
överensstämmelse därmed.

2. I fall då en avtalsslutande stat i inkomsten för ett 
företag i denna stat inräknar – och i överensstämmelse därmed 
beskattar – inkomst, för vilken ett företag i den andra 
avtalsslutande staten beskattats i denna andra stat, samt den 
sålunda inräknade inkomsten är sådan som skulle ha tillkommit 
företag i den förstnämnda staten om de villkor som avtalats 
mellan företagen hade varit sådana som skulle ha avtalats 
mellan av varandra oberoende företag, ska denna andra stat 
genomföra vederbörlig justering av det skattebelopp som 
påförts inkomsten där, om denna andra stat finner justeringen 
motiverad. Vid sådan justering gäller övriga bestämmelser i 
detta avtal och de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande 
staterna överlägger vid behov med varandra.

Artikel 10

Utdelning

1. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat 
till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten får 
beskattas i denna andra stat.

2. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat 
får emellertid beskattas även i denna stat, enligt 
lagstiftningen i denna stat, men om den som har rätt till 
utdelningen har hemvist i den andra avtalsslutande staten får 
skatten inte överstiga:

a) 0 procent av utdelningens bruttobelopp om den som har rätt 
till utdelningen är ett bolag (med undantag för 
handelsbolag), förutsatt att

1) bolaget innehar minst 25 procent av det utdelande bolagets 
kapital eller röstetal,

2) bolaget har haft innehavet i minst två år innan några krav 
görs med hänvisning till denna bestämmelse, och

3) utdelningen är undantagen från beskattning hos det 
bolaget,

b) 5 procent av utdelningens bruttobelopp om den som har rätt 
till utdelningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag) 
som innehar minst 10 procent av det utdelande bolagets 
kapital eller röstetal,

c) 15 procent av utdelningens bruttobelopp i alla andra 
fall.

Denna punkt berör inte bolagets beskattning för den vinst av 
vilken utdelningen betalas.

3. Med uttrycket ”utdelning” förstås i denna artikel inkomst 
av aktier eller andra rättigheter, som inte är fordringar, 
med rätt till andel i vinst, samt inkomst av andra 
rättigheter i bolag som enligt lagstiftningen i den stat där 
det utdelande bolaget har hemvist vid beskattningen behandlas 
på samma sätt som inkomst av aktier.

4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas inte, om den 
som har rätt till utdelningen har hemvist i en avtalsslutande 
stat och bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten, 
där bolaget som betalar utdelningen har hemvist, från där 
beläget fast driftställe, samt den andel på grund av vilken 
utdelningen betalas äger verkligt samband med det fasta 
driftstället. I sådant fall tillämpas bestämmelserna i 
artikel 7.

5. Om bolag med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar 
inkomst från den andra avtalsslutande staten, får denna andra 
stat inte beskatta utdelning som bolaget betalar, utom i den 
mån utdelningen betalas till person med hemvist i denna andra 
stat eller i den mån den andel på grund av vilken utdelningen 
betalas äger verkligt samband med fast driftställe i denna 
andra stat, och inte heller på bolagets icke utdelade vinst 
ta ut en skatt som utgår på bolagets icke utdelade vinst, 
även om utdelningen eller den icke utdelade vinsten helt 
eller delvis utgörs av inkomst som uppkommit i denna andra 
stat.

Artikel 11

Ränta

1. Ränta, som härrör från en avtalsslutande stat och som 
betalas till person med hemvist i den andra avtalsslutande 
staten, får beskattas i denna andra stat.

2. Ränta som härrör från en avtalsslutande stat får 
emellertid beskattas även i denna stat, enligt lagstiftningen 
i denna stat, men om den som har rätt till räntan har hemvist 
i den andra avtalsslutande staten får skatten inte överstiga 
5 procent av räntans bruttobelopp.

3. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 2 beskattas ränta, 
som anges i punkt 1, endast i den avtalsslutande stat där den 
som har rätt till räntan har hemvist om någon av följande 
förutsättningar är uppfylld:

a) den som betalar eller tar emot räntan är en avtalsslutande 
stat, dess offentligrättsliga organ eller institution, 
politiska underavdelning eller lokala myndighet eller 
centralbanken i en avtalsslutande stat,

b) räntan betalas på grund av ett lån som beviljats eller 
garanterats av AB Svensk Exportkredit (SEK), 
Exportkreditnämnden (EKN), Styrelsen för internationellt 
utvecklingssamarbete (SIDA), Swedfund eller av en annan 
institution av offentligrättslig karaktär i någondera 
avtalsslutande stat med syfte att främja export eller 
utveckling.

4. Med uttrycket ”ränta” förstås i denna artikel inkomst av 
varje slags fordran, antingen den säkerställts genom 
inteckning i fast egendom eller inte och antingen den medför 
rätt till andel i gäldenärens vinst eller inte. Uttrycket 
avser särskilt inkomst av värdepapper som utfärdats av staten 
och inkomst av obligationer eller debentures, däri inbegripet 
agiobelopp och vinster som hänför sig till sådana 
värdepapper, obligationer eller debentures. Straffavgift på 
grund av sen betalning anses inte som ränta vid tillämpningen 
av denna artikel.

5. Bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 tillämpas inte om 
den som har rätt till räntan har hemvist i en avtalsslutande 
stat och bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten 
från vilken räntan härrör, från där beläget fast driftställe, 
samt den fordran för vilken räntan betalas äger verkligt 
samband med det fasta driftstället. I sådant fall tillämpas 
bestämmelserna i artikel 7.

6. Ränta anses härröra från en avtalsslutande stat om 
utbetalaren är en person med hemvist i denna stat. Om 
emellertid den person som betalar räntan, antingen denne har 
hemvist i en avtalsslutande stat eller inte, i en 
avtalsslutande stat har fast driftställe i samband med vilket 
den skuld uppkommit för vilken räntan betalas, och räntan 
belastar det fasta driftstället, anses räntan härröra från 
den stat där det fasta driftstället är beläget.

7. Om räntebeloppet, på grund av särskilda förbindelser 
mellan utbetalaren och den som har rätt till räntan eller 
mellan dem båda och annan person, med hänsyn till den fordran 
för vilken räntan betalas, överstiger det belopp som skulle 
ha avtalats mellan utbetalaren och den som har rätt till 
räntan om sådana förbindelser inte förelegat, tillämpas 
bestämmelserna i denna artikel endast på sistnämnda belopp. I 
sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt 
lagstiftningen i vardera avtalsslutande staten med 
iakttagande av övriga bestämmelser i detta avtal.

Artikel 12

Royalty

1. Royalty, som härrör från en avtalsslutande stat och som 
betalas till person med hemvist i den andra avtalsslutande 
staten, får beskattas i denna andra stat.

2. Royalty som härrör från en avtalsslutande stat får 
emellertid beskattas även i denna stat, enligt lagstiftningen 
i denna stat, men om den som har rätt till royaltyn har 
hemvist i den andra avtalsslutande staten får skatten inte 
överstiga 5 procent av royaltyns bruttobelopp.

3. Med uttrycket ”royalty” förstås i denna artikel varje 
slags betalning som tas emot såsom ersättning för nyttjandet 
av eller för rätten att nyttja upphovsrätt till litterärt, 
konstnärligt eller vetenskapligt verk, häri inbegripet 
biograffilm och filmer eller band för radio- eller 
televisionsutsändning, patent, varumärke, mönster eller 
modell, ritning, hemligt recept eller hemlig 
tillverkningsmetod, eller för upplysning om erfarenhetsrön av 
industriell, kommersiell eller vetenskaplig natur.

4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas inte om den 
som har rätt till royaltyn har hemvist i en avtalsslutande 
stat och bedriver rörelse i den andra avtalsslutande staten, 
från vilken royaltyn härrör, från där beläget fast 
driftställe, samt den rättighet eller egendom i fråga om 
vilken royaltyn betalas äger verkligt samband med det fasta 
driftstället. I sådant fall tillämpas bestämmelserna i 
artikel 7.

5. Royalty anses härröra från en avtalsslutande stat om 
utbetalaren är en person med hemvist i denna stat. Om 
emellertid den person som betalar royaltyn, antingen denne 
har hemvist i en avtalsslutande stat eller inte, i en 
avtalsslutande stat har fast driftställe i samband med vilket 
skyldigheten att betala royaltyn uppkommit, och royaltyn 
belastar det fasta driftstället, anses royaltyn härröra från 
den stat där det fasta driftstället är beläget.

6. Om royaltyn, på grund av särskilda förbindelser mellan 
utbetalaren och den som har rätt till royaltyn eller mellan 
dem båda och annan person, med hänsyn till det nyttjande, den 
rättighet eller den upplysning för vilken royaltyn betalas, 
överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan 
utbetalaren och den som har rätt till royaltyn om sådana 
förbindelser inte förelegat, tillämpas bestämmelserna i denna 
artikel endast på sistnämnda belopp. I sådant fall beskattas 
överskjutande belopp enligt lagstiftningen i vardera 
avtalsslutande staten med iakttagande av övriga bestämmelser 
i detta avtal.

Artikel 13

Kapitalvinst

1. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat 
förvärvar på grund av överlåtelse av sådan fast egendom som 
avses i artikel 6 och som är belägen i den andra 
avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra stat.

2. Vinst på grund av överlåtelse av lös egendom som utgör del 
av rörelsetillgångarna i fast driftställe, vilket ett företag 
i en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande 
staten, får beskattas i denna andra stat. Detsamma gäller 
vinst på grund av överlåtelse av sådant fast driftställe (för 
sig eller tillsammans med hela företaget).

3. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat 
förvärvar på grund av överlåtelse av skepp eller luftfartyg 
som används i internationell trafik eller lös egendom som är 
hänförlig till användningen av sådana skepp eller luftfartyg, 
beskattas endast i denna stat.

Bestämmelserna i denna punkt tillämpas på vinst som förvärvas 
av luftfartkonsortiet Scandinavian Airlines System (SAS), men 
endast på den del av vinsten som motsvarar den andel i 
konsortiet som innehas av SAS Sverige AB, den svenske 
delägaren i SAS.

4. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat 
förvärvar på grund av överlåtelse av andelar vars värde till 
mer än 50 procent, direkt eller indirekt, kan hänföras till 
fast egendom som är belägen i den andra avtalsslutande 
staten, får beskattas i denna andra stat.

5. Vinst på grund av överlåtelse av annan egendom än sådan 
som avses i punkterna 1, 2, 3 och 4 beskattas endast i den 
avtalsslutande stat där överlåtaren har hemvist.

6. Vinst på grund av avyttring av aktier eller andra 
rättigheter i bolag, eller andelar i handelsbolag, som 
förvärvas av en fysisk person som har haft hemvist i en 
avtalsslutande stat och som fått hemvist i den andra 
avtalsslutande staten får – utan hinder av bestämmelserna i 
punkt 5 – beskattas i den förstnämnda staten om avyttringen 
av tillgången sker vid något tillfälle under de sju år som 
följer närmast efter den tidpunkt då personen upphört att ha 
hemvist i den förstnämnda staten.

Artikel 14

Inkomst av anställning

1. Om inte bestämmelserna i artiklarna 15, 17 och 18 
föranleder annat, beskattas lön och annan liknande ersättning 
som person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär på 
grund av anställning, endast i denna stat, såvida inte arbete 
utförs i den andra avtalsslutande staten. Om arbetet utförs i 
denna andra stat, får ersättning som uppbärs för arbetet 
beskattas där.

2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 beskattas 
ersättning, som person med hemvist i en avtalsslutande stat 
uppbär för arbete i den andra avtalsslutande staten, endast i 
den förstnämnda staten, om:

a) mottagaren vistas i den andra staten under tidsperiod 
eller tidsperioder som sammanlagt inte överstiger 183 dagar 
under en tolvmånadersperiod som börjar eller slutar under 
beskattningsåret i fråga,

b) ersättningen betalas av arbetsgivare som inte har hemvist 
i den andra staten eller på dennes vägnar, och

c) ersättningen inte belastar fast driftställe som 
arbetsgivaren har i den andra staten.

3. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel får 
ersättning för arbete som utförs ombord på skepp eller 
luftfartyg som används i internationell trafik av ett företag 
i en avtalsslutande stat, beskattas i denna stat. Om en 
person med hemvist i Sverige uppbär ersättning för arbete 
utfört ombord på luftfartyg som används i internationell 
trafik av luftfartskonsortiet Scandinavian Airlines System 
(SAS), ska sådan ersättning beskattas endast i Sverige.

Artikel 15

Styrelsearvode

Styrelsearvode och annan liknande ersättning, som person med 
hemvist i en avtalsslutande stat uppbär i egenskap av medlem 
i styrelse eller annat liknande organ i bolag med hemvist i 
den andra avtalsslutande staten, får beskattas i denna andra 
stat.

Artikel 16

Artister och sportutövare

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 14 får inkomst, 
som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar 
genom sin personliga verksamhet i den andra avtalsslutande 
staten i egenskap av artist, såsom teater- eller 
filmskådespelare, radio- eller televisionsartist eller 
musiker, eller i egenskap av sportutövare, beskattas i denna 
andra stat.

2. I fall då inkomst genom personlig verksamhet som artist 
eller sportutövare bedriver i denna egenskap inte tillfaller 
artisten eller sportutövaren själv utan annan person, får 
denna inkomst, utan hinder av bestämmelserna i artikel 14, 
beskattas i den avtalsslutande stat där artisten eller 
sportutövaren bedriver verksamheten.

Artikel 17

Pensioner, livräntor och liknande betalningar

1. Pension och annan liknande ersättning, utbetalning enligt 
socialförsäkringslagstiftningen och livränta, som härrör från 
en avtalsslutande stat och betalas till en person med hemvist 
i den andra avtalsslutande staten, får beskattas i den 
förstnämnda avtalsslutande staten.

2. Med uttrycket ”livränta” förstås ett fastställt belopp, 
som utbetalas periodiskt på fastställda tider under en 
persons livstid eller under angiven eller fastställbar 
tidsperiod och som utgår på grund av förpliktelse att 
verkställa dessa utbetalningar som ersättning för däremot 
fullt svarande vederlag i pengar eller pengars värde.

Artikel 18

Offentlig tjänst

1. a) Lön och annan liknande ersättning, med undantag för 
pension, som betalas av en avtalsslutande stat, en av dess 
politiska underavdelningar eller lokala myndigheter till 
fysisk person på grund av arbete som utförts i denna stats, 
underavdelnings eller myndighets tjänst, beskattas endast i 
denna stat.

b) Sådan lön och annan liknande ersättning beskattas 
emellertid endast i den andra avtalsslutande staten om 
arbetet utförs i denna andra stat och personen i fråga har 
hemvist i denna stat och:

1) är medborgare i denna stat, eller

2) inte fick hemvist i denna stat uteslutande för att utföra 
arbetet.

2. Bestämmelserna i artiklarna 14, 15 och 16 tillämpas på 
ersättning som betalas på grund av arbete som utförts i 
samband med rörelse som bedrivs av en avtalsslutande stat, en 
av dess politiska underavdelningar eller lokala 
myndigheter.
Artikel 19

Studerande

Studerande eller affärspraktikant som har eller omedelbart 
före vistelsen i en avtalsslutande stat hade hemvist i den 
andra avtalsslutande staten och som vistas i den förstnämnda 
staten uteslutande för sin undervisning eller praktik, 
beskattas inte i denna stat för belopp som han erhåller för 
sitt uppehälle, sin undervisning eller praktik, om beloppen 
härrör från källa utanför denna stat.

Artikel 20

Annan inkomst

1. Inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat 
förvärvar och som inte behandlas i föregående artiklar av 
detta avtal beskattas endast i denna stat, oavsett varifrån 
inkomsten härrör.

2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas inte på inkomst, med 
undantag av inkomst av fast egendom som avses i artikel 6 
punkt 2, om mottagaren av inkomsten har hemvist i en 
avtalsslutande stat och bedriver rörelse i den andra 
avtalsslutande staten från där beläget fast driftställe, samt 
den rättighet eller egendom i fråga om vilken inkomsten 
betalas äger verkligt samband med det fasta driftstället. I 
sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7.

3. Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och 2 får 
inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat 
förvärvar och som inte behandlas i föregående artiklar av 
detta avtal och som härrör från den andra avtalsslutande 
staten, beskattas i denna andra stat.

Artikel 21

Förmögenhet

1. Förmögenhet bestående av sådan fast egendom som avses i 
artikel 6, som person med hemvist i en avtalsslutande stat 
innehar och som är belägen i den andra avtalsslutande staten 
får beskattas i denna andra stat.

2. Förmögenhet bestående av lös egendom, som utgör del av 
rörelsetillgångarna i fast driftställe, vilket ett företag i 
en avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten, 
får beskattas i denna andra stat.

3. Förmögenhet bestående av skepp och luftfartyg som används 
i internationell trafik av ett företag i en avtalsslutande 
stat och av lös egendom som är hänförlig till användningen av 
sådana skepp och luftfartyg, beskattas endast i denna stat.

Bestämmelserna i denna punkt tillämpas på förmögenhet som ägs 
av luftfartkonsortiet Scandinavian Airlines System (SAS), men 
endast på den del av förmögenheten som motsvarar den andel i 
konsortiet som innehas av SAS Sverige AB, den svenske 
delägaren i SAS.

4. Alla andra slag av förmögenhet som person med hemvist i en 
avtalsslutande stat innehar, beskattas endast i denna stat.

5. Om, i enlighet med punkt 4, rätten att beskatta 
förmögenhet som innehas av person med hemvist i en 
avtalsslutande stat, tillfaller endast denna stat, får denna 
förmögenhet beskattas i den andra avtalsslutande staten, om 
förmögenheten inte är föremål för en allmän förmögenhetsskatt 
enligt lagstiftningen i den förstnämnda staten.

Artikel 22

Undanröjande av dubbelbeskattning

1. Beträffande Armenien ska dubbelbeskattning undvikas på 
följande sätt:

a) Om en person med hemvist i Armenien förvärvar inkomst 
eller innehar förmögenhet som enligt bestämmelserna i detta 
avtal får beskattas i Sverige, ska Armenien:

1) från skatten på denna persons inkomst avräkna ett belopp 
motsvarande den inkomstskatt som har erlagts i Sverige,

2) från skatten på denna persons förmögenhet avräkna ett 
belopp motsvarande den förmögenhetsskatt som har erlagts i 
Sverige.

Avräkningsbeloppet ska emellertid inte i något fall överstiga 
den del av skatten, beräknad utan sådan avräkning, som 
belöper på den inkomst eller den förmögenhet som får 
beskattas i Sverige.

b) Om i enlighet med någon av bestämmelserna i detta avtal en 
person med hemvist i Armenien förvärvar inkomst eller innehar 
förmögenhet som är undantagen från beskattning i Armenien får 
Armenien likväl, vid beräkningen av skatten på den personens 
övriga inkomst eller förmögenhet, beakta den undantagna 
inkomsten eller förmögenheten.

2. Beträffande Sverige ska dubbelbeskattning undvikas på 
följande sätt:

a) Om person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst som 
enligt armenisk lagstiftning och i enlighet med 
bestämmelserna i detta avtal får beskattas i Armenien, ska 
Sverige – med beaktande av bestämmelserna i svensk 
lagstiftning beträffande avräkning av utländsk skatt (även i 
den lydelse de framledes kan få genom att ändras utan att den 
allmänna princip som anges här ändras) – från den svenska 
skatten på inkomsten avräkna ett belopp motsvarande den 
armeniska skatt som erlagts på inkomsten.

b) Om en person med hemvist i Sverige erhåller inkomst som i 
enlighet med detta avtal beskattas endast i Armenien, får 
Sverige, vid fastställande av skattesatsen för svensk 
progressiv skatt beakta den inkomst som ska beskattas endast 
i Armenien.

c) Utan hinder av bestämmelserna i a) i denna punkt är 
utdelning från bolag med hemvist i Armenien till bolag med 
hemvist i Sverige undantagen från svensk skatt enligt 
bestämmelserna i svensk lag om skattebefrielse för utdelning 
som betalas till svenska bolag från bolag i utlandet.

d) Om en person med hemvist i Sverige innehar förmögenhet, 
som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i 
Armenien, ska Sverige från skatten på denna persons 
förmögenhet avräkna ett belopp motsvarande den 
förmögenhetsskatt som erlagts i Armenien. Avräkningsbeloppet 
ska emellertid inte överstiga den del av den svenska 
förmögenhetsskatten, beräknad utan sådan avräkning, som 
belöper på den förmögenhet som får beskattas i Armenien.

Artikel 23

Förbud mot diskriminering

1. Medborgare i en avtalsslutande stat ska inte i den andra 
avtalsslutande staten bli föremål för beskattning eller 
därmed sammanhängande krav som är av annat slag eller mer 
tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande krav 
som medborgare i denna andra stat under samma förhållanden, 
särskilt såvitt avser hemvist, är eller kan bli underkastad. 
Utan hinder av bestämmelserna i artikel 1 tillämpas denna 
bestämmelse även på person som inte har hemvist i en 
avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutande staterna.

2. Beskattningen av fast driftställe, som företag i en 
avtalsslutande stat har i den andra avtalsslutande staten, 
ska i denna andra stat inte vara mindre fördelaktig än 
beskattningen av företag i denna andra stat, som bedriver 
verksamhet av samma slag. Denna bestämmelse anses inte 
medföra skyldighet för en avtalsslutande stat att medge 
personer med hemvist i den andra avtalsslutande staten sådant 
personligt avdrag vid beskattningen, sådan skattebefrielse 
eller skattenedsättning på grund av civilstånd eller 
försörjningsplikt som medges personer med hemvist i den egna 
staten.

3. Utom i de fall då bestämmelserna i artikel 9 punkt 1, 
artikel 11 punkt 7 eller artikel 12 punkt 6 tillämpas, är 
ränta, royalty och annan betalning från företag i en 
avtalsslutande stat till person med hemvist i den andra 
avtalsslutande staten avdragsgilla vid bestämmandet av den 
beskattningsbara inkomsten för sådant företag på samma 
villkor som betalning till person med hemvist i den 
förstnämnda staten. På samma sätt är skuld som företag i en 
avtalsslutande stat har till person med hemvist i den andra 
avtalsslutande staten avdragsgill vid bestämmande av sådant 
företags beskattningsbara förmögenhet på samma villkor som 
skuld till person med hemvist i den förstnämnda staten.

4. Företag i en avtalsslutande stat, vars kapital helt eller 
delvis ägs eller kontrolleras, direkt eller indirekt, av en 
eller flera personer med hemvist i den andra avtalsslutande 
staten, ska inte i den förstnämnda staten bli föremål för 
beskattning eller därmed sammanhängande krav som är av annat 
slag eller mer tyngande än den beskattning och därmed 
sammanhängande krav som annat liknande företag i den 
förstnämnda staten är eller kan bli underkastat.

5. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 2 tillämpas 
bestämmelserna i denna artikel på skatter av varje slag och 
beskaffenhet.

Artikel 24

Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse

1. Om en person anser att en avtalsslutande stat eller båda 
avtalsslutande staterna vidtagit åtgärder som för honom 
medför eller kommer att medföra beskattning som strider mot 
bestämmelserna i detta avtal, kan han, utan att det påverkar 
hans rätt att använda sig av de rättsmedel som finns i dessa 
staters interna rättsordningar, lägga fram saken för den 
behöriga myndigheten i den avtalsslutande stat där han har 
hemvist eller, om fråga är om tillämpning av artikel 23 punkt 
1, i den avtalsslutande stat där han är medborgare. Saken ska 
läggas fram inom tre år från den tidpunkt då personen i fråga 
fick vetskap om den åtgärd som gett upphov till beskattning 
som strider mot bestämmelserna i avtalet.

2. Om den behöriga myndigheten finner invändningen grundad 
men inte själv kan få till stånd en tillfredsställande 
lösning, ska myndigheten söka lösa frågan genom ömsesidig 
överenskommelse med den behöriga myndigheten i den andra 
avtalsslutande staten i syfte att undvika beskattning som 
strider mot avtalet. Överenskommelse som träffats genomförs 
utan hinder av tidsgränser i de avtalsslutande staternas 
interna lagstiftning.

3. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna ska 
genom ömsesidig överenskommelse söka avgöra svårigheter eller 
tvivelsmål som uppkommer i fråga om tolkningen eller 
tillämpningen av avtalet. De kan även överlägga i syfte att 
undanröja dubbelbeskattning i fall som inte omfattas av detta 
avtal.

4. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna kan 
träda i direkt förbindelse med varandra i syfte att träffa 
överenskommelse i de fall som angivits i föregående 
punkter.
5. I fall då,

a) en person, i enlighet med punkt 1, har gjort en 
framställan till den behöriga myndigheten i en avtalsslutande 
stat med anledning av att åtgärder i den ena eller båda 
avtalsslutande staterna för honom har medfört beskattning i 
strid med bestämmelserna i detta avtal, och

b) de behöriga myndigheterna inte, inom tre år från anmälan 
till den behöriga myndigheten i den andra avtalsslutande 
staten, kan nå en överenskommelse för att lösa frågan enligt 
punkt 2,

ska, om personen begär det, kvarstående olösta frågor i 
ärendet hänskjutas till skiljeförfarande. Sådana olösta 
frågor ska dock inte hänskjutas till skiljeförfarande om en 
domstol i någon av de avtalsslutande staterna har meddelat 
ett beslut avseende dessa frågor. Skiljedomen är bindande för 
båda avtalsslutande staterna och ska genomföras utan hinder 
av tidsbegränsningar i dessa staters interna lagstiftning, 
såvida inte en person som direkt berörs av ärendet inte 
accepterar den ömsesidiga överenskommelsen som genomför 
skiljedomen. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande 
staterna får träffa överenskommelse om sättet att tillämpa 
denna punkt.

6. a) Bestämmelserna i punkt 5 ska inte tillämpas på ärenden 
som rör artikel 4 punkt 3 och inte heller på ärenden som rör 
hänförande av kapital till ett fast driftställe enligt 
artikel 7.

b) Utan hinder av bestämmelserna i punkt 5, ska ett ärende 
inte hänskjutas till skiljeförfarande om de behöriga 
myndigheterna i de avtalsslutande staterna har överenskommit 
att ärendet inte är lämpligt att avgöras genom 
skiljeförfarande.

Artikel 25

Utbyte av upplysningar

1. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna ska 
utbyta sådana upplysningar som kan antas vara relevanta vid 
tillämpningen av bestämmelserna i detta avtal eller för 
administration eller verkställighet av intern lagstiftning i 
fråga om skatter av varje slag och beskaffenhet som tas ut 
för de avtalsslutande staterna eller för deras politiska 
underavdelningar eller lokala myndigheter, om beskattningen 
enligt denna lagstiftning inte strider mot avtalet. Utbytet 
av upplysningar begränsas inte av artiklarna 1 och 2.

2. Upplysningar som en avtalsslutande stat tagit emot enligt 
punkt 1 ska behandlas som hemliga på samma sätt som 
upplysningar som erhållits enligt den interna lagstiftningen 
i denna stat och får yppas endast för personer eller 
myndigheter (däri inbegripet domstolar och förvaltningsorgan) 
som fastställer, uppbär eller driver in de skatter som 
åsyftas i punkt 1 eller handlägger åtal eller överklagande i 
fråga om dessa skatter eller som utövar tillsyn över nämnda 
verksamheter. Dessa personer eller myndigheter får använda 
upplysningarna bara för sådana ändamål. De får yppa 
upplysningarna vid offentlig rättegång eller i 
domstolsavgöranden. Utan hinder av ovanstående får 
upplysningar som en avtalsslutande stat mottagit användas för 
andra ändamål när sådana upplysningar får användas för sådana 
andra ändamål enligt lagstiftningen i båda avtalsslutande 
staterna och den behöriga myndigheten i den avtalsslutande 
stat som lämnat upplysningarna tillåtit sådant användande.

3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 medför inte skyldighet 
för en avtalsslutande stat att:

a) vidta förvaltningsåtgärder som avviker från lagstiftning 
och administrativ praxis i denna avtalsslutande stat eller i 
den andra avtalsslutande staten,

b) lämna upplysningar som inte är tillgängliga enligt 
lagstiftning eller sedvanlig administrativ praxis i denna 
avtalsslutande stat eller i den andra avtalsslutande 
staten,
c) lämna upplysningar som skulle röja affärs-, 
industri-, handels- eller yrkeshemlighet eller i 
näringsverksamhet nyttjat förfaringssätt eller upplysningar, 
vilkas överlämnande skulle strida mot allmänna hänsyn (ordre 
public).

4. Då en avtalsslutande stat begär upplysningar enligt denna 
artikel ska den andra avtalsslutande staten använda de medel 
som denna stat förfogar över för att inhämta de begärda 
upplysningarna, även om denna andra stat inte har behov av 
upplysningarna för sina egna beskattningsändamål. 
Förpliktelsen i föregående mening begränsas av bestämmelserna 
i punkt 3, men detta medför inte en rätt för en 
avtalsslutande stat att vägra lämna upplysningar uteslutande 
därför att denna stat inte har något eget intresse av sådana 
upplysningar.

5. Bestämmelserna i punkt 3 medför inte rätt för en 
avtalsslutande stat att vägra att lämna upplysningar 
uteslutande därför att upplysningarna innehas av en bank, 
annan finansiell institution, ombud, representant eller 
förvaltare eller därför att upplysningarna gäller äganderätt 
i en person.

Artikel 26

Begränsning av förmåner

Utan hinder av övriga bestämmelser i detta avtal, ska för det 
fall

a) bolag med hemvist i en avtalsslutande stat huvudsakligen 
förvärvar sina inkomster från andra stater

1) från aktiviteter sådana som bank-, sjöfarts-, finans- 
eller försäkringsverksamhet, eller

2) genom att vara huvudkontor, coordination centre eller 
liknande enhet som tillhandahåller administrativa eller andra 
tjänster till en grupp av bolag som bedriver rörelse 
huvudsakligen i andra stater, och

b) sådan inkomst beskattas väsentligt lägre enligt 
lagstiftningen i denna stat än inkomster från liknande 
verksamhet som bedrivs inom denna stat eller genom att vara 
huvudkontor, coordination centre eller liknande enhet som 
tillhandahåller administrativa eller andra tjänster till en 
grupp av bolag som bedriver rörelse i denna stat,

de bestämmelser i detta avtal som medger undantag från eller 
nedsättning av skatt inte tillämpas på inkomst som sådant 
bolag förvärvar och inte heller på utdelning som betalas av 
sådant bolag.

Artikel 27

Handräckning vid indrivning av skatter

1. De avtalsslutande staterna ska bistå varandra vid 
indrivning av skattefordringar. Sådant bistånd begränsas inte 
av artiklarna 1 och 2.

2. Med uttrycket ”skattefordran” förstås i denna artikel en 
fordran på ett belopp avseende skatt av varje slag och 
beskaffenhet som tas ut för de avtalsslutande staterna, deras 
politiska underavdelningar eller lokala myndigheter, om denna 
beskattning inte strider mot avtalet eller mot något annat 
instrument till vilket de avtalsslutande staterna är parter, 
samt ränta, särskilda avgifter och kostnader för indrivning 
eller säkringsåtgärd som hänför sig till sådant belopp.

3. När en skattefordran i en avtalsslutande stat är 
verkställbar enligt denna stats lagstiftning och ska betalas 
av en person som enligt lagstiftningen i denna stat saknar 
rätt att vid denna tidpunkt förhindra dess indrivning, ska 
denna skattefordran, på begäran av den behöriga myndigheten i 
denna stat, erkännas för indrivning av den behöriga 
myndigheten i den andra avtalsslutande staten. Denna 
skattefordran ska drivas in av den andra staten enligt 
bestämmelserna i denna stats lagstiftning om verkställighet 
och indrivning som om denna vore en av dess egna 
skattefordringar.

4. När en skattefordran i en avtalsslutande stat enligt dess 
lagstiftning kan bli föremål för säkringsåtgärder i syfte att 
säkerställa indrivningen ska denna skattefordran, på begäran 
av den behöriga myndigheten i denna stat, erkännas för 
vidtagande av säkringsåtgärder av den behöriga myndigheten i 
den andra avtalsslutande staten. Den andra staten ska vidta 
åtgärder för säkerställande av denna skattefordran enligt 
bestämmelserna i dess lagstiftning som om denna vore en av 
dess egna skattefordringar. Detta gäller även om 
skattefordringen vid tidpunkten då sådana åtgärder vidtas 
inte är verkställbar i den förstnämnda staten eller ska 
betalas av en person som har rätt att förhindra dess 
indrivning.

5. Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 3 och 4 ska en 
skattefordran som erkänns av en avtalsslutande stat enligt 
punkt 3 eller 4 inte i denna stat beröras av tidsfrister 
eller få någon förmånsrätt som gäller för en skattefordran 
enligt lagstiftningen i denna stat på grund av fordringens 
art. En skattefordran som erkänts av en avtalsslutande stat 
enligt punkt 3 eller 4 ska inte heller ges förmånsrätt som 
gäller för denna skattefordran enligt lagstiftningen i den 
andra avtalsslutande staten.

6. Förfarande som rör förekomsten, giltigheten eller beloppet 
av en skattefordran i en avtalsslutande stat ska inte 
anhängiggöras vid domstolar eller administrativa myndigheter 
i den andra avtalsslutande staten.  

7. Om, efter det att en begäran gjorts av en avtalsslutande 
stat enligt punkt 3 eller 4 men innan den andra 
avtalsslutande staten drivit in och överfört skattebeloppet 
till den förstnämnda staten, skattefordringen upphör att 
vara

a) i fall som avses i punkt 3, en skattefordran i den 
förstnämnda staten som är verkställbar enligt denna stats 
lagstiftning och som gäldenären enligt lagstiftningen i denna 
stat saknar rätt att vid denna tidpunkt förhindra 
indrivningen av, eller

b) i fall som avses i punkt 4, en skattefordran i den 
förstnämnda staten som enligt dess lagstiftning kan bli 
föremål för säkringsåtgärder i syfte att säkerställa 
indrivningen, ska den behöriga myndigheten i den förstnämnda staten utan 
dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten i den andra 
staten om detta och i enlighet med vad den andra staten 
bestämmer ska den förstnämnda staten antingen vilandeförklara 
eller återkalla sin begäran.

8. Bestämmelserna i denna artikel medför inte skyldighet för 
en avtalsslutande stat att:  

a) vidta förvaltningsåtgärder som avviker från lagstiftning 
och administrativ praxis i denna eller den andra 
avtalsslutande staten,

b) vidta åtgärder som står i strid mot allmänna hänsyn (ordre 
public),

c) lämna bistånd om den andra avtalsslutande staten inte 
uttömt alla rimliga möjligheter till indrivning eller 
säkringsåtgärder som finns tillgängliga enligt dess 
lagstiftning eller administrativa praxis,

d) lämna bistånd i fall där den administrativa bördan för 
denna stat uppenbart inte står i proportion till den nytta 
som står att vinna för den andra avtalsslutande staten.

Artikel 28

Medlemmar av diplomatisk beskickning och konsulat

Bestämmelserna i detta avtal berör inte de privilegier vid 
beskattningen som enligt folkrättens allmänna regler eller 
bestämmelser i särskilda överenskommelser tillkommer 
medlemmar av diplomatisk beskickning och konsulat.

Artikel 29

Ikraftträdande

1. De avtalsslutande staterna ska skriftligen underrätta 
varandra när de åtgärder vidtagits som enligt respektive 
stats lagstiftning krävs för att detta avtal ska träda i 
kraft.

2. Avtalet träder i kraft den trettionde dagen efter det att 
den sista av dessa underrättelser tagits emot och ska 
därefter tillämpas

a) i fråga om källskatter, på belopp som betalas eller 
tillgodoförs den 1 januari det år som följer närmast efter 
den dag då avtalet träder i kraft eller senare,

b) i fråga om andra skatter på inkomst, och skatter på 
förmögenhet, på skatt som påförs för beskattningsår som 
börjar den 1 januari det år som följer närmast efter den dag 
då avtalet träder i kraft eller senare.

Artikel 30

Upphörande

Detta avtal förblir i kraft till dess att det sägs upp av en 
avtalsslutande stat. Vardera avtalsslutande staten kan på 
diplomatisk väg skriftligen säga upp avtalet genom 
underrättelse härom minst sex månader före utgången av något 
kalenderår. I händelse av sådan uppsägning upphör avtalet att 
gälla

a) i fråga om källskatter, på belopp som betalas eller 
tillgodoförs den 1 januari det år som följer närmast efter 
utgången av sexmånadersperioden eller senare,

b) i fråga om andra skatter på inkomst, och skatter på 
förmögenhet, på skatt som påförs för beskattningsår som 
börjar 1 januari det år som följer närmast efter utgången av 
sexmånadersperioden eller senare.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill 
vederbörligen bemyndigade, undertecknat detta avtal.

Som skedde i Jerevan den 9 februari 2016, i två exemplar på 
svenska, armeniska och engelska språken, vilka äger lika 
vitsord. I händelse av skiljaktigheter ska den engelska 
texten ha företräde.

För Konungariket Sveriges regering

Margot Wallström

För Republiken Armeniens regering

Edward Nalbandian

Protokoll

Vid tillfället för undertecknandet av avtalet, för undvikande 
av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt 
beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet mellan 
Konungariket Sveriges regering och Republiken Armeniens 
regering, har de avtalsslutande staterna kommit överens om 
att följande bestämmelser ska utgöra en integrerande del av 
avtalet:

Med hänvisning till artikel 5 punkt 4

Uttrycket ”utlämnande” innefattar inte affärslokal varifrån 
försäljning sker inuti lokal som innehas för utlämnande av 
varor.

Med hänvisning till artikel 7

Huruvida kostnader som belastar ett fast driftställe är 
avdragsgilla eller inte avgörs av den nationella 
lagstiftningen i den avtalsslutande stat där det fasta 
driftstället är beläget, med beaktande av bestämmelserna i 
artikel 23 (Förbud mot diskriminering).

Med hänvisning till artikel 11 punkt 2	

Om, efter dagen för undertecknande av detta protokoll, 
Armenien och någon av de stater som, vid dagen för 
undertecknandet av detta protokoll, är medlemmar i 
Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) 
ingår ett avtal som föreskriver att ränta som härrör från 
Armenien ska undantas från beskattning i Armenien, eller att 
sådan ränta ska beskattas i Armenien till en lägre skattesats 
än den som föreskrivs i detta avtal, ska sådant undantag 
eller sådan lägre skattesats gälla automatiskt på ränta som 
omfattas av bestämmelserna i detta avtal. Den behöriga 
myndigheten i Armenien ska utan dröjsmål underrätta den 
behöriga myndigheten i Sverige när villkoren för 
tillämpningen av denna punkt har uppfyllts.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill 
vederbörligen bemyndigade, undertecknat detta protokoll.

Som skedde i Jerevan den 9 februari 2016, i två exemplar på 
svenska, armeniska och engelska språken, vilka äger lika 
vitsord. I händelse av skiljaktigheter ska den engelska 
texten ha företräde.

För Konungariket Sveriges regering

Margot Wallström

För Republiken Armeniens regering

Edward Nalbandian



Convention between the Government of the Kingdom of Sweden 
and the Government of the Republic of Armenia for the 
avoidance of double taxation and the prevention of fiscal 
evasion with respect to taxes on income and on capital

The Government of the Kingdom of Sweden and the Government of 
the Republic of Armenia; 

Desiring to conclude a Convention for the avoidance of double 
taxation and the prevention of fiscal evasion with respect to 
taxes on income and on capital; 

Have agreed as follows:

Article 1

Persons covered

1. This Convention shall apply to persons who are residents 
of one or both of the Contracting States.

2. In the case of an item of income derived by or through a 
person that is fiscally transparent under the laws of either 
Contracting State, such item shall be considered to be 
derived by a resident of a Contracting State to the extent 
that the item is treated for the purposes of the taxation law 
of such State as the income of a resident.

Article 2

Taxes covered

1. This Convention shall apply to taxes on income and on 
capital imposed on behalf of a Contracting State or of its 
political subdivisions or local authorities, irrespective of 
the manner in which they are levied.

2. There shall be regarded as taxes on income and on capital 
all taxes imposed on total income, on total capital, or on 
elements of income or of capital, including taxes on gains 
from the alienation of movable or immovable property, as well 
as taxes on capital appreciation.

3. The taxes to which the Convention shall apply are:

a) in Armenia:

(i) the profit tax;

(ii) the income tax; and

(iii) the property tax;

(hereinafter referred to as “Armenian tax”);

b) in Sweden:

(i) the national income tax (den statliga inkomstskatten);

(ii) the withholding tax on dividends (kupongskatten);

(iii) the income tax on non-residents (den särskilda 
inkomstskatten för utomlands bosatta);

(iv) the income tax on non-resident artistes and athletes 
(den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta artister 
m.fl.);

(v) the municipal income tax (den kommunala inkomstskatten); 
and

(vi) net wealth tax (statlig förmögenhetsskatt);

(hereinafter referred to as “Swedish tax”).

4. The Convention shall apply also to any identical or 
substantially similar taxes that are imposed after the date 
of signature of the Convention in addition to, or in place 
of, the taxes referred to in paragraph 3. The competent 
authorities of the Contracting States shall notify each other 
of any significant changes that have been made in their 
taxation laws.

Article 3

General definitions

1. For the purposes of this Convention, unless the context 
otherwise requires:

a) the terms “a Contracting State” and “the other Contracting 
State” mean, as the context requires, Armenia or Sweden;

b) the term “Armenia” means the Republic of Armenia and, when 
used in the geographical sense, means the territory, 
including land, waters, subsoil and air spaces upon which the 
Republic of Armenia exercises its sovereign rights and 
jurisdiction according to national legislation and 
international law;

c) the term “Sweden” means the Kingdom of Sweden and, when 
used in a geographical sense, includes the national 
territory, the territorial sea of Sweden as well as other 
maritime areas over which Sweden in accordance with 
international law exercises sovereign rights or 
jurisdiction;

d) the term “person” includes an individual, a company and 
any other body of persons;

e) the term “company” means any body corporate or any entity 
that is treated as a body corporate for tax purposes;

f) the term “enterprise” applies to the carrying on of any 
business;

g) the terms “enterprise of a Contracting State” and 
“enterprise of the other Contracting State” mean respectively 
an enterprise carried on by a resident of a Contracting State 
and an enterprise carried on by a resident of the other 
Contracting State;

h) the term “international traffic” means any transport by a 
ship or aircraft operated by an enterprise of a Contracting 
State, except when the ship or aircraft is operated solely 
between places in the other Contracting State;

i) the term “competent authority” means:

(i) in Armenia: the Ministry of Finance or its authorised 
representative,

(ii) in Sweden: the Minister of Finance, his authorized 
representative or the authority which is designated as a 
competent authority for the purposes of this Convention;

j) the term “national”, in relation to a Contracting State, 
means:

(i) any individual possessing the nationality of that 
Contracting State; and

(ii) any legal person, partnership or association deriving 
its status as such from the laws in force in that Contracting 
State;

k) the term “business” includes the performance of 
professional services and of other activities of an 
independent character.

2. As regards the application of the Convention at any time 
by a Contracting State, any term not defined therein shall, 
unless the context otherwise requires, have the meaning that 
it has at that time under the law of that State for the 
purposes of the taxes to which the Convention applies, any 
meaning under the applicable tax laws of that State 
prevailing over a meaning given to the term under other laws 
of that State.

Article 4

Resident

1. For the purposes of this Convention, the term “resident of 
a Contracting State” means any person who, under the laws of 
that State, is liable to tax therein by reason of his 
domicile, residence, place of incorporation, place of 
management or any other criterion of a similar nature, and 
also includes that State and any governmental body or agency, 
political subdivision or local authority thereof. This term, 
however, does not include any person who is liable to tax in 
that State in respect only of income from sources in that 
State or capital situated therein.

2. Where by reason of the provisions of paragraph 1 an 
individual is a resident of both Contracting States, then his 
status shall be determined as follows:

a) he shall be deemed to be a resident only of the State in 
which he has a permanent home available to him; if he has a 
permanent home available to him in both States, he shall be 
deemed to be a resident only of the State with which his 
personal and economic relations are closer (centre of vital 
interests);

b) if the State in which he has his centre of vital interests 
cannot be determined, or if he has not a permanent home 
available to him in either State, he shall be deemed to be a 
resident only of the State in which he has an habitual 
abode;

c) if he has an habitual abode in both States or in neither 
of them, he shall be deemed to be a resident only of the 
State of which he is a national;

d) if he is a national of both States or of neither of them, 
the competent authorities of the Contracting States shall 
settle the question by mutual agreement.

3. Where by reason of the provisions of paragraph 1 a person 
other than an individual is a resident of both Contracting 
States, then the competent authorities of the Contracting 
States shall endeavour to determine by mutual agreement the 
Contracting State of which that person shall be deemed to be 
a resident for the purposes of this Convention. In the 
absence of a mutual agreement by the competent authorities of 
the Contracting States, the person shall not be considered a 
resident of either Contracting State for the purposes of 
claiming any benefits provided by the Convention, except 
those provided by Articles 22, 23 and 24.

Article 5

Permanent establishment

1. For the purposes of this Convention, the term “permanent 
establishment” means a fixed place of business through which 
the business of an enterprise is wholly or partly carried 
on.

2. The term “permanent establishment” includes especially:

a) a place of management;

b) a branch;

c) an office;

d) a factory;

e) a workshop, and

f) a mine, an oil or gas well, a quarry or any other place of 
extraction of natural resources.

3. A building site or construction, assembly or installation 
project or supervisory activities in connection therewith 
constitutes a permanent establishment only if it lasts more 
than nine months.

4. Notwithstanding the preceding provisions of this Article, 
the term “permanent establishment” shall be deemed not to 
include:

a) the use of facilities solely for the purpose of storage, 
display or delivery of goods or merchandise belonging to the 
enterprise;

b) the maintenance of a stock of goods or merchandise 
belonging to the enterprise solely for the purpose of 
storage, display or delivery;

c) the maintenance of a stock of goods or merchandise 
belonging to the enterprise solely for the purpose of 
processing by another enterprise;

d) the maintenance of a fixed place of business solely for 
the purpose of purchasing goods or merchandise or of 
collecting information, for the enterprise;

e) the maintenance of a fixed place of business solely for 
the purpose of carrying on, for the enterprise, any other 
activity of a preparatory or auxiliary character;

f) the maintenance of a fixed place of business solely for 
any combination of activities mentioned in subparagraphs a) 
to e), provided that the overall activity of the fixed place 
of business resulting from this combination is of a 
preparatory or auxiliary character.

5. Notwithstanding the provisions of paragraphs 1 and 2, 
where a person – other than an agent of an independent status 
to whom paragraph 6 applies – is acting on behalf of an 
enterprise and has, and habitually exercises, in a 
Contracting State an authority to conclude contracts in the 
name of the enterprise, that enterprise shall be deemed to 
have a permanent establishment in that State in respect of 
any activities which that person undertakes for the 
enterprise, unless the activities of such person are limited 
to those mentioned in paragraph 4 which, if exercised through 
a fixed place of business, would not make this fixed place of 
business a permanent establishment under the provisions of 
that paragraph.

6. An enterprise shall not be deemed to have a permanent 
establishment in a Contracting State merely because it 
carries on business in that State through a broker, general 
commission agent or any other agent of an independent status, 
provided that such persons are acting in the ordinary course 
of their business.

7. The fact that a company which is a resident of a 
Contracting State controls or is controlled by a company 
which is a resident of the other Contracting State, or which 
carries on business in that other State (whether through a 
permanent establishment or otherwise), shall not of itself 
constitute either company a permanent establishment of the 
other.

Article 6

Income from immovable property

1. Income derived by a resident of a Contracting State from 
immovable property (including income from agriculture or 
forestry) situated in the other Contracting State may be 
taxed in that other State.

2. The term “immovable property” shall have the meaning which 
it has under the law of the Contracting State in which the 
property in question is situated. The term shall in any case 
include property accessory to immovable property, livestock 
and equipment used in agriculture and forestry, rights to 
which the provisions of general law respecting landed 
property apply, buildings, usufruct of immovable property and 
rights to variable or fixed payments as consideration for the 
working of, or the right to work, mineral deposits, sources 
and other natural resources; ships, boats and aircraft shall 
not be regarded as immovable property.

3. The provisions of paragraph 1 shall apply to income 
derived from the direct use, letting, or use in any other 
form of immovable property.

4. The provisions of paragraphs 1 and 3 shall also apply to 
the income from immovable property of an enterprise.

Article 7

Business profit

1. Profits of an enterprise of a Contracting State shall be 
taxable only in that State unless the enterprise carries on 
business in the other Contracting State through a permanent 
establishment situated therein. If the enterprise carries on 
business as aforesaid, the profits that are attributable to 
the permanent establishment in accordance with the provisions 
of paragraph 2 may be taxed in that other State.

2. For the purposes of this Article and Article 22, the 
profits that are attributable in each Contracting State to 
the permanent establishment referred to in paragraph 1 are 
the profits it might be expected to make, in particular in 
its dealings with other parts of the enterprise, if it were a 
separate and independent enterprise engaged in the same or 
similar activities under the same or similar conditions, 
taking into account the functions performed, assets used and 
risks assumed by the enterprise through the permanent 
establishment and through the other parts of the 
enterprise.

3. Where, in accordance with paragraph 2, a Contracting State 
adjusts the profits that are attributable to a permanent 
establishment of an enterprise of one of the Contracting 
States and taxes accordingly profits of the enterprise that 
have been charged to tax in the other State, the other 
Contracting State shall, to the extent necessary to eliminate 
double taxation, make an appropriate adjustment if it agrees 
with the adjustment made by the first-mentioned State; if the 
other Contracting State does not so agree, the Contracting 
States shall endeavour to eliminate any double taxation 
resulting therefrom by mutual agreement.

4. Where profits include items of income which are dealt with 
separately in other Articles of this Convention, then the 
provisions of those Articles shall not be affected by the 
provisions of this Article.

Article 8

Shipping and air transport

1. Profits of an enterprise of a Contracting State from the 
operation of ships or aircraft in international traffic shall 
be taxable only in that State.

2. With respect to profits derived by the air transport 
consortium Scandinavian Airlines System (SAS) the provisions 
of paragraph 1 shall apply only to such part of the profits 
as corresponds to the participation held in that consortium 
by SAS Sverige AB, the Swedish partner of SAS.

3. The provisions of paragraph 1 shall also apply to profits 
from the participation in a pool, a joint business or an 
international operating agency.

Article 9

Associated enterprises

1. Where

a) an enterprise of a Contracting State participates directly 
or indirectly in the management, control or capital of an 
enterprise of the other Contracting State, or

b) the same persons participate directly or indirectly in the 
management, control or capital of an enterprise of a 
Contracting State and an enterprise of the other Contracting 
State,

and in either case conditions are made or imposed between the 
two enterprises in their commercial or financial relations 
which differ from those which would be made between 
independent enterprises, then any profits which would, but 
for those conditions, have accrued to one of the enterprises, 
but, by reason of those conditions, have not so accrued, may 
be included in the profits of that enterprise and taxed 
accordingly.

2. Where a Contracting State includes in the profits of an 
enterprise of that State – and taxes accordingly – profits on 
which an enterprise of the other Contracting State has been 
charged to tax in that other State and the profits so 
included are profits which would have accrued to the 
enterprise of the first-mentioned State if the conditions 
made between the two enterprises had been those which would 
have been made between independent enterprises, then that 
other State shall make an appropriate adjustment to the 
amount of the tax charged therein on those profits, where 
that other State considers the adjustment justified. In 
determining such adjustment, due regard shall be had to the 
other provisions of this Convention and the competent 
authorities of the Contracting States shall if necessary 
consult each other.

Article 10

Dividends

1. Dividends paid by a company which is a resident of a 
Contracting State to a resident of the other Contracting 
State may be taxed in that other State.

2. However, dividends paid by a company which is a resident 
of a Contracting State may also be taxed in that State 
according to the laws of that State, but if the beneficial 
owner of the dividends is a resident of the other Contracting 
State, the tax so charged shall not exceed:

a) 0 per cent of the gross amount of the dividends if the 
beneficial owner is a company (other than a partnership), 
provided that

(i) that company holds at least 25 per cent of the capital or 
the voting power of the company paying the dividends;

(ii) that company has owned that holding for at least two 
years prior to any claim being made under this sub-paragraph; 
and

(iii) the dividends are exempt from tax in the hands of that 
company;

b) 5 per cent of the gross amount of the dividends if the 
beneficial owner is a company (other than a partnership) 
which holds at least 10 per cent of the capital or the voting 
power of the company paying the dividends;

c) 15 per cent of the gross amount of the dividends in all 
other cases.

This paragraph shall not affect the taxation of the company 
in respect of the profits out of which the dividends are 
paid.

3. The term “dividends” as used in this Article means income 
from shares or other rights, not being debt claims, 
participating in profits, as well as income from other 
corporate rights which is subjected to the same taxation 
treatment as income from shares by the laws of the State of 
which the company making the distribution is a resident.

4. The provisions of paragraphs 1 and 2 shall not apply if 
the beneficial owner of the dividends, being a resident of a 
Contracting State, carries on business in the other 
Contracting State of which the company paying the dividends 
is a resident through a permanent establishment situated 
therein and the holding in respect of which the dividends are 
paid is effectively connected with such permanent 
establishment. In such case the provisions of Article 7 shall 
apply.

5. Where a company which is a resident of a Contracting State 
derives profits or income from the other Contracting State, 
that other State may not impose any tax on the dividends paid 
by the company, except insofar as such dividends are paid to 
a resident of that other State or insofar as the holding in 
respect of which the dividends are paid is effectively 
connected with a permanent establishment situated in that 
other State, nor subject the company's undistributed profits 
to a tax on the company's undistributed profits, even if the 
dividends paid or the undistributed profits consist wholly or 
partly of profits or income arising in such other State.

Article 11

Interest

1. Interest arising in a Contracting State and paid to a 
resident of the other Contracting State may be taxed in that 
other State.

2. However, interest arising in a Contracting State may also 
be taxed in that State according to the laws of that State, 
but if the beneficial owner of the interest is a resident of 
the other Contracting State, the tax so charged shall not 
exceed 5 per cent of the gross amount of the interest.

3. Notwithstanding the provisions of paragraph 2 interest, 
mentioned in paragraph 1, shall be taxable only in the 
Contracting State where the beneficial owner of the interest 
is a resident if one of the following requirements is 
fulfilled;

a) the payer or the recipient of the interest is the 
Contracting State itself, a governmental body or agency, a 
political subdivision or a local authority thereof or the 
Central Bank of a Contracting State;

b) the interest is paid in respect of a loan granted or 
guaranteed by The Swedish International Development 
Cooperation Agency (SIDA), The Swedish Export Credit 
Corporation (SEK), Swedfund International AB, The Swedish 
Export Credits Guarantee Board (Exportkreditnämnden) or any 
other institution of a public character in either Contracting 
State with the objective to promote exports or development.

4. The term “interest” as used in this Article means income 
from debt-claims of every kind, whether or not secured by 
mortgage and whether or not carrying a right to participate 
in the debtor's profits, and in particular, income from 
government securities and income from bonds or debentures, 
including premiums and prizes attaching to such securities, 
bonds or debentures. Penalty charges for late payment shall 
not be regarded as interest for the purpose of this 
Article.

5. The provisions of paragraphs 1, 2 and 3 shall not apply if 
the beneficial owner of the interest, being a resident of a 
Contracting State, carries on business in the other 
Contracting State in which the interest arises through a 
permanent establishment situated therein and the debt-claim 
in respect of which the interest is paid is effectively 
connected with such permanent establishment. In such case the 
provisions of Article 7 shall apply.

6. Interest shall be deemed to arise in a Contracting State 
when the payer is a resident of that State. Where, however, 
the person paying the interest, whether he is a resident of a 
Contracting State or not, has in a Contracting State a 
permanent establishment in connection with which the 
indebtedness on which the interest is paid was incurred, and 
such interest is borne by such permanent establishment, then 
such interest shall be deemed to arise in the State in which 
the permanent establishment is situated.

7. Where, by reason of a special relationship between the 
payer and the beneficial owner or between both of them and 
some other person, the amount of the interest, having regard 
to the debt-claim for which it is paid, exceeds the amount 
which would have been agreed upon by the payer and the 
beneficial owner in the absence of such relationship, the 
provisions of this Article shall apply only to the 
last-mentioned amount. In such case, the excess part of the 
payments shall remain taxable according to the laws of each 
Contracting State, due regard being had to the other 
provisions of this Convention.

Article 12

Royalties

1. Royalties arising in a Contracting State and paid to a 
resident of the other Contracting State may be taxed in that 
other State.

2. However, royalties arising in a Contracting State may also 
be taxed in that State according to the laws of that State, 
but if the beneficial owner of the royalty is a resident of 
the other Contracting State, the tax so charged shall not 
exceed 5 per cent of the gross amount of the royalties.

3. The term “royalties” as used in this Article means 
payments of any kind received as a consideration for the use 
of, or the right to use, any copyright of literary, artistic 
or scientific work including cinematograph films and films or 
tapes for radio or television broadcasting, any patent, trade 
mark, design or model, plan, secret formula or process, or 
for information concerning industrial, commercial or 
scientific experience.

4. The provisions of paragraphs 1 and 2 shall not apply if 
the beneficial owner of the royalties, being a resident of a 
Contracting State, carries on business in the other 
Contracting State in which the royalties arise through a 
permanent establishment situated therein and the right or 
property in respect of which the royalties are paid is 
effectively connected with such permanent establishment. In 
such case the provisions of Article 7 shall apply.

5. Royalties shall be deemed to arise in a Contracting State 
when the payer is a resident of that State. Where, however, 
the person paying the royalties, whether he is a resident of 
a Contracting State or not, has in a Contracting State a 
permanent establishment in connection with which the 
liability to pay the royalties was incurred, and such 
royalties are borne by such permanent establishment, then 
such royalties shall be deemed to arise in the Contracting 
State in which the permanent establishment is situated.

6. Where, by reason of a special relationship between the 
payer and the beneficial owner or between both of them and 
some other person, the amount of the royalties, having regard 
to the use, right or information for which they are paid, 
exceeds the amount which would have been agreed upon by the 
payer and the beneficial owner in the absence of such 
relationship, the provisions of this Article shall apply only 
to the last-mentioned amount. In such case, the excess part 
of the payments shall remain taxable according to the laws of 
each Contracting State, due regard being had to the other 
provisions of this Convention.

Article 13

Capital gains

1. Gains derived by a resident of a Contracting State from 
the alienation of immovable property referred to in Article 6 
and situated in the other Contracting State may be taxed in 
that other State.

2. Gains from the alienation of movable property forming part 
of the business property of a permanent establishment which 
an enterprise of a Contracting State has in the other 
Contracting State, including such gains from the alienation 
of such a permanent establishment (alone or with the whole 
enterprise), may be taxed in that other State.

3. Gains derived by a resident of a Contracting State from 
the alienation of ships or aircraft operated in international 
traffic or movable property pertaining to the operation of 
such ships or aircraft, shall be taxable only in that 
State.
With respect to gains derived by the air transport 
consortium Scandinavian Airlines System (SAS), the provisions 
of this paragraph shall apply only to such part of the gains 
as corresponds to the participation held in that consortium 
by SAS Sverige AB, the Swedish partner of SAS.

4. Gains derived by a resident of a Contracting State from 
the alienation of shares deriving more than 50 per cent of 
their value directly or indirectly from immovable property 
situated in the other Contracting State may be taxed in that 
other State.

5. Gains from the alienation of any property other than that 
referred to in paragraphs 1, 2, 3 and 4, shall be taxable 
only in the Contracting State of which the alienator is a 
resident.

6. Notwithstanding the provisions of paragraph 5, gains from 
the alienation of shares or other rights in a company, or of 
interests in a partnership, derived by an individual who has 
been a resident of a Contracting State and who has become a 
resident of the other Contracting State, may be taxed in the 
first-mentioned State if the alienation of the property 
occurs at any time during the seven years next following the 
date on which the individual has ceased to be a resident of 
the first-mentioned State.

Article 14

Income from employment

1. Subject to the provisions of Articles 15, 17 and 18, 
salaries, wages and other similar remuneration derived by a 
resident of a Contracting State in respect of an employment 
shall be taxable only in that State unless the employment is 
exercised in the other Contracting State. If the employment 
is so exercised, such remuneration as is derived therefrom 
may be taxed in that other State.

2. Notwithstanding the provisions of paragraph 1, 
remuneration derived by a resident of a Contracting State in 
respect of an employment exercised in the other Contracting 
State shall be taxable only in the first mentioned State 
if:
a) the recipient is present in the other State for a 
period or periods not exceeding in the aggregate 183 days in 
any twelve month period commencing or ending in the fiscal 
year concerned, and

b) the remuneration is paid by, or on behalf of, an employer 
who is not a resident of the other State, and

c) the remuneration is not borne by a permanent establishment 
which the employer has in the other State.

3. Notwithstanding the preceding provisions of this Article, 
remuneration derived in respect of an employment exercised 
aboard a ship or aircraft operated in international traffic 
by an enterprise of a Contracting State may be taxed in that 
State. Where a resident of Sweden derives remuneration in 
respect of an employment exercised aboard an aircraft 
operated in international traffic by the air transport 
consortium Scandinavian Airlines System (SAS), such 
remuneration shall be taxable only in Sweden.

Article 15

Directors’ fees

Directors' fees and other similar payments derived by a 
resident of a Contracting State in his capacity as a member 
of the board of directors of a company which is a resident of 
the other Contracting State may be taxed in that other 
State.

Article 16

Entertainers and sportspersons

1. Notwithstanding the provisions of Article 14, income 
derived by a resident of a Contracting State as an 
entertainer, such as a theatre, motion picture, radio or 
television artiste, or a musician, or as a sportsperson, from 
that resident’s personal activities as such exercised in the 
other Contracting State, may be taxed in that other State.

2. Where income in respect of personal activities exercised 
by an entertainer or a sportsperson acting as such accrues 
not to the entertainer or sportsperson but to another person, 
that income may, notwithstanding the provisions of Article 
14, be taxed in the Contracting State in which the activities 
of the entertainer or sportsperson are exercised.

Article 17

Pensions, annuities and similar payments

1. Pensions and other similar remuneration, disbursements 
under the Social Security legislation and annuities arising 
in a Contracting State and paid to a resident of the other 
Contracting State may be taxed in the first-mentioned 
Contracting State.

2. The term “annuity” means a stated sum payable periodically 
at stated times during life or during a specified or 
ascertainable period of time under an obligation to make the 
payments in return for adequate and full consideration in 
money or money's worth.

Article 18

Government service

1. a) Salaries, wages and other similar remuneration, other 
than a pension, paid by a Contracting State or a political 
subdivision or a local authority thereof to an individual in 
respect of services rendered to that State or subdivision or 
authority shall be taxable only in that State.

b) However, such salaries, wages and other similar 
remuneration shall be taxable only in the other Contracting 
State if the services are rendered in that State and the 
individual is a resident of that State who:

(i) is a national of that State; or

(ii) did not become a resident of that State solely for the 
purpose of rendering the services.

2. The provisions of Articles 14, 15 and 16 shall apply to 
remuneration in respect of services rendered in connection 
with a business carried on by a Contracting State or a 
political subdivision or a local authority thereof.

Article 19

Students

Payments which a student or business apprentice who is or was 
immediately before visiting a Contracting State a resident of 
the other Contracting State and who is present in the 
first-mentioned State solely for the purpose of his education 
or training receives for the purpose of his maintenance, 
education or training shall not be taxed in that State, 
provided that such payments arise from sources outside that 
State.

Article 20

Other income

1. Items of income of a resident of a Contracting State, 
wherever arising, not dealt with in the foregoing Articles of 
this Convention shall be taxable only in that State.

2. The provisions of paragraph 1 shall not apply to income, 
other than income from immovable property as defined in 
paragraph 2 of Article 6, if the recipient of such income, 
being a resident of a Contracting State, carries on business 
in the other Contracting State through a permanent 
establishment situated therein and the right or property in 
respect of which the income is paid is effectively connected 
with such permanent establishment. In such case the 
provisions of Article 7 shall apply.

3. Notwithstanding the provisions of paragraphs 1 and 2, 
items of income of a resident of a Contracting State not 
dealt with in the foregoing Articles of this Convention and 
arising in the other Contracting State may also be taxed in 
that other State.

Article 21

Capital

1. Capital represented by immovable property referred to in 
Article 6, owned by a resident of a Contracting State and 
situated in the other Contracting State, may be taxed in that 
other State.

2. Capital represented by movable property forming part of 
the business property of a permanent establishment which an 
enterprise of a Contracting State has in the other 
Contracting State may be taxed in that other State.

3. Capital represented by ships and aircraft operated in 
international traffic by an enterprise of a Contracting State 
and by movable property pertaining to the operation of such 
ships and aircraft, shall be taxable only in that State.

With respect to capital owned by the air transport consortium 
Scandinavian Airlines System (SAS), the provisions of this 
paragraph shall apply only to such part of the capital as 
corresponds to the participation held in that consortium by 
SAS Sverige AB, the Swedish partner of SAS.

4. All other elements of capital of a resident of a 
Contracting State shall be taxable only in that State.

5. If, pursuant to paragraph 4, the right to tax capital held 
by an individual who is resident of a Contracting State, is 
vested only in that State, such capital may be taxed in the 
other Contracting State, where the net capital is not subject 
to a general tax on net capital according to the laws of the 
first-mentioned State.

Article 22

Elimination of double taxation

1. In the case of Armenia, double taxation shall be avoided 
as follows:

a) Where a resident of Armenia derives income or owns capital 
which, in accordance with the provisions of this Convention, 
may be taxed in Sweden, Armenia shall allow:

(i) as a deduction from the tax on the income of that 
resident, an amount equal to the income tax paid in Sweden;

(ii) as a deduction from the tax on the capital of that 
resident, an amount equal to the capital tax paid in 
Sweden.
Such deduction in either case shall not, however, 
exceed that part of the income tax or capital tax, as 
computed before the deduction is given, which is 
attributable, as the case may be, to the income or the 
capital which may be taxed in Sweden.

b) Where in accordance with any provision of this Convention, 
income derived or capital owned by a resident of Armenia is 
exempt from tax in Armenia, Armenia may nevertheless, in 
calculating the amount of tax on the remaining income or 
capital of such resident, take into account the exempted 
income or capital.

2. In the case of Sweden, double taxation shall be avoided as 
follows:

a) Where a resident of Sweden derives income which under the 
laws of Armenia and in accordance with the provisions of this 
Convention may be taxed in Armenia, Sweden shall allow – 
subject to the provisions of the laws of Sweden concerning 
credit for foreign tax (as it may be amended from time to 
time without changing the general principle hereof) – as a 
deduction from the tax on such income, an amount equal to the 
Armenian tax paid in respect of such income.

b) Where a resident of Sweden derives income which, in 
accordance with the provisions of this Convention, shall be 
taxable only in Armenia, Sweden may, when determining the 
graduated rate of Swedish tax, take into account the income 
which shall be taxable only in Armenia.

c) Notwithstanding the provisions of sub-paragraph a) of this 
paragraph, dividends paid by a company which is a resident of 
Armenia to a company which is a resident of Sweden shall be 
exempt from Swedish tax according to the provisions of 
Swedish law governing the exemption of tax on dividends paid 
to Swedish companies by companies abroad.

d) Where a resident of Sweden owns capital which, in 
accordance with the provisions of this Convention, may be 
taxed in Armenia, Sweden shall allow as a deduction from the 
tax on the capital of that resident an amount equal to the 
capital tax paid in Armenia. Such deduction shall not, 
however, exceed that part of the Swedish capital tax, as 
computed before the deduction is given, which is appropriate 
to the capital which may be taxed in Armenia.

Article 23

Non-discrimination

1. Nationals of a Contracting State shall not be subjected in 
the other Contracting State to any taxation or any 
requirement connected therewith, which is other or more 
burdensome than the taxation and connected requirements to 
which nationals of that other State in the same 
circumstances, in particular with respect to residence, are 
or may be subjected. This provision shall, notwithstanding 
the provisions of Article 1, also apply to persons who are 
not residents of one or both of the Contracting States.

2. The taxation on a permanent establishment which an 
enterprise of a Contracting State has in the other 
Contracting State shall not be less favourably levied in that 
other State than the taxation levied on enterprises of that 
other State carrying on the same activities. This provision 
shall not be construed as obliging a Contracting State to 
grant to residents of the other Contracting State any 
personal allowances, reliefs and reductions for taxation 
purposes on account of civil status or family 
responsibilities which it grants to its own residents.

3. Except where the provisions of paragraph 1 of Article 9, 
paragraph 7 of Article 11, or paragraph 6 of Article 12, 
apply, interest, royalties and other disbursements paid by an 
enterprise of a Contracting State to a resident of the other 
Contracting State shall, for the purpose of determining the 
taxable profits of such enterprise, be deductible under the 
same conditions as if they had been paid to a resident of the 
first-mentioned State. Similarly, any debts of an enterprise 
of a Contracting State to a resident of the other Contracting 
State shall, for the purpose of determining the taxable 
capital of such enterprise, be deductible under the same 
conditions as if they had been contracted to a resident of 
the first-mentioned State.

4. Enterprises of a Contracting State, the capital of which 
is wholly or partly owned or controlled, directly or 
indirectly, by one or more residents of the other Contracting 
State, shall not be subjected in the first-mentioned State to 
any taxation or any requirement connected therewith which is 
other or more burdensome than the taxation and connected 
requirements to which other similar enterprises of the 
first-mentioned State are or may be subjected.

5. The provisions of this Article shall, notwithstanding the 
provisions of Article 2, apply to taxes of every kind and 
description.

Article 24

Mutual agreement procedure

1. Where a person considers that the actions of one or both 
of the Contracting States result or will result for him in 
taxation not in accordance with the provisions of this 
Convention, he may, irrespective of the remedies provided by 
the domestic law of those States, present his case to the 
competent authority of the Contracting State of which he is a 
resident or, if his case comes under paragraph 1 of Article 
23, to that of the Contracting State of which he is a 
national. The case must be presented within three years from 
the first notification of the action resulting in taxation 
not in accordance with the provisions of the Convention.

2. The competent authority shall endeavour, if the objection 
appears to it to be justified and if it is not itself able to 
arrive at a satisfactory solution, to resolve the case by 
mutual agreement with the competent authority of the other 
Contracting State, with a view to the avoidance of taxation 
which is not in accordance with the Convention. Any agreement 
reached shall be implemented notwithstanding any time limits 
in the domestic law of the Contracting States.

3. The competent authorities of the Contracting States shall 
endeavour to resolve by mutual agreement any difficulties or 
doubts arising as to the interpretation or application of the 
Convention. They may also consult together for the 
elimination of double taxation in cases not provided for in 
the Convention.

4. The competent authorities of the Contracting States may 
communicate with each other directly for the purpose of 
reaching an agreement in the sense of the preceding 
paragraphs.

5. Where,

a) under paragraph 1, a person has presented a case to the 
competent authority of a Contracting State on the basis that 
the actions of one or both of the Contracting States have 
resulted for that person in taxation not in accordance with 
the provisions of this Convention, and

b) the competent authorities are unable to reach an agreement 
to resolve that case pursuant to paragraph 2 within three 
years from the presentation of the case to the competent 
authority of the other Contracting State,

any unresolved issues arising from the case shall be 
submitted to arbitration if the person so requests. These 
unresolved issues shall not, however, be submitted to 
arbitration if a decision on these issues has already been 
rendered by a court or administrative tribunal of either 
State. Unless a person directly affected by the case does not 
accept the mutual agreement that implements the arbitration 
decision, that decision shall be binding on both Contracting 
States and shall be implemented notwithstanding any time 
limits in the domestic laws of these States. The competent 
authorities of the Contracting States may by mutual agreement 
settle the mode of application of this paragraph.

6. a) The provisions of paragraph 5 shall not apply to cases 
falling within paragraph 3 of Article 4 or to issues 
concerning the attribution of capital to a permanent 
establishment under Article 7.

b) Notwithstanding the provisions of paragraph 5, a case 
shall not be submitted to arbitration if the competent 
authorities of both Contracting States have agreed that the 
case is not suitable for resolution through arbitration.

Article 25

Exchange of information

1. The competent authorities of the Contracting States shall 
exchange such information as is foreseeably relevant for 
carrying out the provisions of this Convention or to the 
administration or enforcement of the domestic laws concerning 
taxes of every kind and description imposed on behalf of the 
Contracting States, or of their political subdivisions or 
local authorities, insofar as the taxation thereunder is not 
contrary to the Convention. The exchange of information is 
not restricted by Articles 1 and 2.

2. Any information received under paragraph 1 by a 
Contracting State shall be treated as secret in the same 
manner as information obtained under the domestic laws of 
that State and shall be disclosed only to persons or 
authorities (including courts and administrative bodies) 
concerned with the assessment or collection of, the 
enforcement or prosecution in respect of, the determination 
of appeals in relation to the taxes referred to in paragraph 
1, or the oversight of the above. Such persons or authorities 
shall use the information only for such purposes. They may 
disclose the information in public court proceedings or in 
judicial decisions. Notwithstanding the foregoing, 
information received by a Contracting State may be used for 
other purposes when such information may be used for such 
other purposes under the laws of both States and the 
competent authority of the supplying State authorises such 
use.

3. In no case shall the provisions of paragraphs 1 and 2 be 
construed so as to impose on a Contracting State the 
obligation:

a) to carry out administrative measures at variance with the 
laws and administrative practice of that or of the other 
Contracting State;

b) to supply information which is not obtainable under the 
laws or in the normal course of the administration of that or 
of the other Contracting State;

c) to supply information which would disclose any trade, 
business, industrial, commercial or professional secret or 
trade process, or information, the disclosure of which would 
be contrary to public policy (ordre public).

4. If information is requested by a Contracting State in 
accordance with this Article, the other Contracting State 
shall use its information gathering measures to obtain the 
requested information, even though that other State may not 
need such information for its own tax purposes. The 
obligation contained in the preceding sentence is subject to 
the limitations of paragraph 3 but in no case shall such 
limitations be construed to permit a Contracting State to 
decline to supply information solely because it has no 
domestic interest in such information.

5. In no case shall the provisions of paragraph 3 be 
construed to permit a Contracting State to decline to supply 
information solely because the information is held by a bank, 
other financial institution, nominee or person acting in an 
agency or a fiduciary capacity or because it relates to 
ownership interests in a person.

Article 26

Limitations of benefits

Notwithstanding any other provisions of this Convention, 
where

a) a company that is a resident of a Contracting State 
derives its income primarily from other States

(i) from activities such as banking, shipping, financing or 
insurance or

(ii) from being the headquarters, co-ordination centre or 
similar entity providing administrative services or other 
support to a group of companies which carry on business 
primarily in other States; and

b) such income would bear a significantly lower tax under the 
laws of that State than income from similar activities 
carried out within that State or from being the headquarters, 
co-ordination centre or similar entity providing 
administrative services or other support to a group of 
companies which carry on business in that State, as the case 
may be,

any provisions of this Convention conferring an exemption or 
a reduction of tax shall not apply to the income of such 
company and to the dividends paid by such company.

Article 27

Assistance in the collection of taxes

1. The Contracting States shall lend assistance to each other 
in the collection of revenue claims. This assistance is not 
restricted by Articles 1 and 2.

2. The term “revenue claim” as used in this Article means an 
amount owed in respect of taxes of every kind and description 
imposed on behalf of the Contracting States, or of their 
political subdivisions or local authorities, insofar as the 
taxation thereunder is not contrary to this Convention or any 
other instrument to which the Contracting States are parties, 
as well as interest, administrative penalties and costs of 
collection or conservancy related to such amount.

3. When a revenue claim of a Contracting State is enforceable 
under the laws of that State and is owed by a person who, at 
that time, cannot, under the laws of that State, prevent its 
collection, that revenue claim shall, at the request of the 
competent authority of that State, be accepted for purposes 
of collection by the competent authority of the other 
Contracting State. That revenue claim shall be collected by 
that other State in accordance with the provisions of its 
laws applicable to the enforcement and collection of its own 
taxes as if the revenue claim were a revenue claim of that 
other State.

4. When a revenue claim of a Contracting State is a claim in 
respect of which that State may, under its law, take measures 
of conservancy with a view to ensure its collection, that 
revenue claim shall, at the request of the competent 
authority of that State, be accepted for purposes of taking 
measures of conservancy by the competent authority of the 
other Contracting State. That other State shall take measures 
of conservancy in respect of that revenue claim in accordance 
with the provisions of its laws as if the revenue claim were 
a revenue claim of that other State even if, at the time when 
such measures are applied, the revenue claim is not 
enforceable in the first-mentioned State or is owed by a 
person who has a right to prevent its collection.

5. Notwithstanding the provisions of paragraphs 3 and 4, a 
revenue claim accepted by a Contracting State for purposes of 
paragraph 3 or 4 shall not, in that State, be subject to the 
time limits or accorded any priority applicable to a revenue 
claim under the laws of that State by reason of its nature as 
such. In addition, a revenue claim accepted by a Contracting 
State for the purposes of paragraph 3 or 4 shall not, in that 
State, have any priority applicable to that revenue claim 
under the laws of the other Contracting State.

6. Proceedings with respect to the existence, validity or the 
amount of a revenue claim of a Contracting State shall not be 
brought before the courts or administrative bodies of the 
other Contracting State.

7. Where, at any time after a request has been made by a 
Contracting State under paragraph 3 or 4 and before the other 
Contracting State has collected and remitted the relevant 
revenue claim to the first-mentioned State, the relevant 
revenue claim ceases to be

a) in the case of a request under paragraph 3, a revenue 
claim of the first-mentioned State that is enforceable under 
the laws of that State and is owed by a person who, at that 
time, cannot, under the laws of that State, prevent its 
collection, or

b) in the case of a request under paragraph 4, a revenue 
claim of the first-mentioned State in respect of which that 
State may, under its laws, take measures of conservancy with 
a view to ensure its collection

the competent authority of the first-mentioned State shall 
promptly notify the competent authority of the other State of 
that fact and, at the option of the other State, the 
first-mentioned State shall either suspend or withdraw its 
request.

8. In no case shall the provisions of this Article be 
construed so as to impose on a Contracting State the 
obligation:

a) to carry out administrative measures at variance with the 
laws and administrative practice of that or of the other 
Contracting State;

b) to carry out measures which would be contrary to public 
policy (ordre public);

c) to provide assistance if the other Contracting State has 
not pursued all reasonable measures of collection or 
conservancy, as the case may be, available under its laws or 
administrative practice;

d) to provide assistance in those cases where the 
administrative burden for that State is clearly 
disproportionate to the benefit to be derived by the other 
Contracting State.

Article 28

Members of diplomatic missions and consular posts

Nothing in this Convention shall affect the fiscal privileges 
of members of diplomatic missions or consular posts under the 
general rules of international law or under the provisions of 
special agreements.

Article 29

Entry into force

1. Each of the Contracting States shall notify the other in 
writing of the completion of the procedures required by its 
law for the entry into force of this Convention.

2. The Convention shall enter into force on the thirtieth day 
after the receipt of the later of these notifications and 
shall thereupon have effect

a) in respect of taxes withheld at source, for amounts paid 
or credited on or after the first day of January of the year 
next following the date on which the Convention enters into 
force;

b) in respect of other taxes on income, and taxes on capital, 
on taxes chargeable for any tax year beginning on or after 
the first day of January of the year next following the date 
on which the Convention enters into force.

Article 30

Termination

This Convention shall remain in force until terminated by a 
Contracting State. Either Contracting State may terminate the 
Convention, through diplomatic channels, by giving written 
notice of termination at least six months before the end of 
any calendar year. In such case, the Convention shall cease 
to have effect

a) in respect of taxes withheld at source, for amounts paid 
or credited on or after the first day of January of the year 
next following the end of the six month period;

b) in respect of other taxes on income, and taxes on capital, 
on taxes chargeable for any tax year beginning on or after 
the first day of January of the year next following the end 
of the six month period.

In witness whereof the undersigned, being duly authorized 
thereto, have signed this Convention.

Done at Yerevan, this 9th day of February 2016, in duplicate 
in the Swedish, Armenian and English languages, all versions 
being equally authentic. In case of divergence in 
interpretation, the English text shall prevail.

For the Government of the Kingdom of Sweden

Margot Wallström

For the Government of the Republic of Armenia

Edward Nalbandian

Protocol

At the moment of signing the Convention for the avoidance of 
double taxation and the prevention of fiscal evasion with 
respect to taxes on income and on capital between the 
Government of the Kingdom of Sweden and the Government of the 
Republic of Armenia, the Contracting States have agreed that 
the following provisions shall form an integral part of the 
Convention:

With reference to paragraph 4 of Article 5

It is understood that the term “delivery” does not cover any 
store engaged in sales within a facility maintained for the 
delivery of goods.

With reference to Article 7

It is understood that the conditions for the deductibility of 
any expenses, once attributed to a permanent establishment, 
is a matter to be determined by the domestic law of the 
Contracting State in which the permanent establishment is 
situated, subject to the rules of Article 23 
(non-discrimination).

With reference to paragraph 2 of Article 11

It is agreed that if any agreement between Armenia and one of 
the current (as of the date of signature of this Protocol) 
member states of the Organisation for Economic Co-operation 
and Development signed after the date of signature of this 
Convention provides that interest arising in Armenia shall be 
exempted or taxed in Armenia at a lower rate than that which 
applies in this Convention, then such exemption or lower rate 
shall automatically apply to interest governed by the 
provisions of this Convention. In such case, it is further 
understood that the competent authority of Armenia will 
inform the competent authority of Sweden without delay that 
the conditions for the application of this paragraph have 
been met.

In witness whereof the undersigned, being duly authorized 
thereto, have signed this Convention.

Done at Yerevan, this 9th day of February 2016, in duplicate 
in the Swedish, Armenian and English languages, all versions 
being equally authentic. In case of divergence in 
interpretation, the English text shall prevail.

For the Government of the Kingdom of Sweden

Margot Wallström

For the Government of the Republic of Armenia

Edward Nalbandian