Instruktion (1967:83) för utrikesrepresentationen 

Inledande bestämmelse

1 § Denna instruktion skall tillämpas på utrikesrepresentationen, som
utgörs av beskickningar, delegationer vid mellanfolkliga organisationer
och lönade konsulat (lönade utlandsmyndigheter) samt olönade konsulat
(olönade utlandsmyndigheter). Förordning (1982:845).

Organisation och personal

2 § Föreskrifter om ledningen av utrikesförvaltningen finns i
förordningen (1982:1282) med instruktion för utrikesdepartementet.

Utrikesdepartementet meddelar föreskrifter för tjänsteutövningen i
utrikesrepresentationen och får även besluta om avvikelser från denna
instruktion för särskilda fall.

Utrikesdepartementet får överlämna åt en utlandsmyndighet att avgöra
ärenden som inte är av sådan beskaffenhet att prövningen bör ske i
departementet, om något annat inte bestäms i lag, denna instruktion
eller någon annan författning eller särskild föreskrift. Förordning
(1986:28).

2 a § Om befogenhet för annat departement eller annan myndighet att i
vissa fall lämna föreskrifter och direktiv beträffande verksamheten vid
en utlandsmyndighet finns särskilda bestämmelser.

Om befogenhet för Sveriges exportråd att planera och leda
exportfrämjande verksamhet inom utrikesrepresentationen finns särskilda
bestämmelser. Förordning (1982:845).

3 § En beskickning förestås av ett sändebud (ambassadör eller envoye')
eller av en charge' d'affaires. Den benämns ambassad eller legation.

En delegation vid en mellanfolklig organisation förestås av en
delegationschef med ställning som sändebud (ambassadör). Den benämns
delegation eller representation.

Ett konsulat förestås av en generalkonsul, en konsul eller en
vicekonsul. Det benämns generalkonsulat, konsulat eller vicekonsulat.
Förordning (1982:845).

4 § Ett konsulat som förestås av en utsänd tjänsteman benämns lönat
konsulat. Ett konsulat som förestås av en olönad befattningshavare
benämns olönat konsulat.

Om annat inte anges eller framgår av sammanhanget, förstås i denna
instruktion med konsul även generalkonsul och vicekonsul och med
konsulat även generalkonsulat och vicekonsulat. Förordning (1982:845).

5 § Utrikesdepartementet beslutar om upprättande eller indragning av
olönade konsulat. Förordning (1982:845).

6 § En utlandsmyndighets konsulära distrikt fastställs av
utrikesdepartementet.

7 § Lönade utlandsmyndigheter är direkt underställda
utrikesdepartementet.

En beskickningschef företräder dock samtliga konsulat i
verksamhetslandet i förhållande till verksamhetslandets regering och
utrikesministerium.

Olönade konsulat som finns inom lönade konsulats distrikt är närmast
underställda det lönade konsulatet. Övriga olönade konsulat är närmast
underställda beskickningen i landet. Olönade konsulat som inte tillhör
någon beskicknings verksamhetsområde är direkt underställda
utrikesdepartementet. Departementet kan dock förordna att annat skall
gälla för ett visst konsulat. Förordning (1982:845).

7 a § Av förordningen (1982:1282) med instruktion för
utrikesdepartementet framgår att utrikesdepartementet beslutar i frågor
som rör personalen i utrikesförvaltningen och i andra frågor som rör
utrikesförvaltningens administration, om inte något annat är särskilt
föreskrivet. Förordning (1986:28).

8 § Inom utrikesrepresentationen finns lönad personal och olönade
befattningshavare.

Den lönade personalen är antingen utsänd eller lokalanställd.

Olönade befattningshavare är olönade generalkonsuler, olönade konsuler,
olönade vicekonsuler och olönade kanslister. Förordning (1982:845).

9 § Olönade befattningshavare förordnas och entledigas av
utrikesdepartementet.

Olönade befattningshavare förordnas för en tid av fyra år. Förordnandet
får efter förslag av vederbörande utlandsmyndighet förlängas i perioder
om högst fyra år till dess den förordnade har uppnått sextiofem års
ålder. Förordnandet får därefter, om särskilda skäl föreligger,
förlängas och då med högst två år i sänder.

Olönade befattningshavare kan entledigas, om det är påkallat med hänsyn
till rikets bästa eller av något annat skäl. Förordning (1990:246).

10-11 §§ Upphör att gälla genom förordning (1982:845).

12 § En framställning om agremang för ett sändebud eller om exekvatur
för en konsul görs av berörda beskickning på uppdrag av
utrikesdepartementet.

Chefen för en delegation vid en mellanfolklig organisation anmäls i den
ordning som tillämpas vid organisationen. Förordning (1982:845).

13 § När chefen för en utlandsmyndighet tillträder eller frånträder sin
tjänsteutövning skall han underrätta utrikesdepartementet samt närmast
överordnade respektive underställda utlandsmyndigheter.

14 § Chefen för en utlandsmyndighet skall till utrikesdepartementet
anmäla förhållanden som kan vara av betydelse för prövning av frågan om
en utsänd tjänsteman av säkerhetsskäl bör omstationeras. Förordning
(1990:246).

Allmänna bestämmelser om arbetet vid en utlandsmyndighet

15 § Om det finns flera lönade utlandsmyndigheter i ett verksamhetsland
svarar beskickningen i landet för att dessa myndigheters verksamhet
samordnas. Förordning (1982:845).

16 § För fullgörandet av utlandsmyndighetens uppgifter är dess chef
ansvarig i första hand. Han skall se till att instruktioner och andra
föreskrifter följs och att personalen fullgör sina åligganden. Han skall
leda arbetet och därvid lämna de råd och upplysningar som behövs.

Chefen för en utlandsmyndighet skall i samverkan med personalen vid
myndigheten verka för effektivitet i verksamheten och en god
arbetsmiljö. Han skall fortlöpande hålla personalen underrättad om
förhållanden som rör myndighetens verksamhet eller organisation.
Förordning (1982:845).

16 a § Av förordningen (1978:592) om vissa bestämmenadeformer i statlig
tjänst m. m. följer att myndighetens befogenhet att besluta kan vara
begränsad i vissa hänseenden. Förordning (1986:28).

17 § I frågor som skall avgöras av en utlandsmyndighet beslutar chefen
för utlandsmyndigheten.


Chefen får i arbetsordning eller genom särskilda beslut överlåta åt
andra tjänstemän vid myndigheten att avgöra ärenden som inte är av det
slag att de behöver prövas av chefen. Utrikesdepartementet meddelar
bestämmelser om vilka tjänstemän som får åläggas att besluta på en
utlandsmyndighets vägnar. Förordning (1982:845).

18 § Utlandsmyndigheten får meddela ytterligare föreskrifter om
arbetsfördelningen och de allmänna bestämmelser i övrigt som fordras för
arbetet inom utlandsmyndigheten, om något annat inte sägs i denna
instruktion och i de föreskrifter som utrikesdepartementet meddelar.

Personalen skall hålla myndighetens chef underrättad om arbetets gång
och anmäla viktiga åtgärder i sådana ärenden som den handlägger på
chefens uppdrag eller på eget ansvar. Förordning (1982:845).

19 § Utrikesdepartementet utövar tillsyn över verksamheten vid
utlandsmyndigheter som har utsänd personal.

Lönade utlandsmyndigheter skall inspektera underställda olönade konsulat
regelbundet och dessutom när särskild anledning föranleder det.

Den som inspekterar har rätt att ta del av handlingar i ärendena vid
myndigheten. Personalen vid myndigheten skall lämna honom de
upplysningar och det bistånd som han begär.

Rapporter om företagna inspektioner skall sändas till
utrikesdepartementet. Förordning (1982:845).

20 § Föreskrifter om utlandsmyndigheternas skriftväxling meddelas av
utrikesdepartementet. Förordning (1982:845).

21 § Personalen vid en utlandsmyndighet skall vinnlägga sig om goda
förbindelser med myndigheter, institutioner, organisationer och enskilda
i verksamhetslandet samt med de representanter för andra länder och för
mellanfolkliga organisationer som är stationerade i landet. Förordning
(1982:845).

22 § Upphör att gälla genom förordning (1982:845).

23 § Den som tjänstgör vid en utlandsmyndighet får inte utan tillstånd
av utrikesdepartementet motta en befattning eller ett uppdrag av en
utländsk regering eller en mellanfolklig organisation. Detta gäller dock
inte om en utländsk medborgare mottar en befattning eller ett uppdrag av
regeringen i sitt hemland eller i detta lands tjänst. I sådant fall
skall han underrätta sin närmast överordnade. Förordning (1982:845).

24 § Den som tjänstgör vid en utlandsmyndighet skall iaktta de
behörighetsgränser som gäller enligt folkrätten, överenskommelser med
främmande makter eller lag eller sedvänja inom verksamhetslandet.
Förordning (1982:845).

Tjänsteuppgifter

25 § Chefen för en beskickning och chefen för ett konsulat skall
företräda Sverige, göra sig förtrogen med Sveriges och
verksamhetslandets inbördes förhållanden, bevaka och främja Sveriges
intressen samt tillvarata svenska medborgares rätt och bästa. Vad som nu
sagts gäller i tillämpliga delar också chefen för en delegation vid en
mellanfolklig organisation i förhållandet till organisationen.
Förordning (1982:845).

26 § Chefen för en beskickning upprätthåller Sveriges förbindelser med
verksamhetslandets regering.

Chefen för en delegation vid en mellanfolklig organisation upprätthåller
Sveriges förbindelser med organisationen. Förordning (1982:845).

27 § En konsul skall inom sitt distrikt verkställa de förrättningar och
vidta de åtgärder som ankommer på honom enligt lag, denna instruktion
eller annan författning eller enligt för tjänsteutövningen i övrigt
gällande allmänna eller särskilda föreskrifter. En konsul får träda i
förbindelse med myndigheter inom distriktet.

Beskickningar utför konsulära uppgifter inom verksamhetslandet enligt
föreskrifter som utrikesdepartementet meddelar, om detta inte möter
något hinder från verksamhetslandets sida. I dessa fall skall vad som
gäller om konsulat och konsul tillämpas på beskickning och tjänsteman
vid denna. Förordning (1982:845).

28 § Beskickningar och konsulat skall vaka över att Sverige samt svenska
medborgare och företag kommer i åtnjutande av de rättigheter och
förmåner som tillerkänns dem i traktater eller på något annat sätt. I
sådant syfte skall en utlandsmyndighets chef och handläggande personal
skaffa sig kännedom om de överenskommelser som verksamhetslandet ingått
med Sverige eller med något annat land vars rättigheter enligt
överenskommelser kan åberopas av Sverige. Förordning (1982:845).

28 a § Beskickningar i länder med vilka Sverige har bilateralt
utvecklingssamarbete skall på begäran av styrelsen för internationell
utveckling (SIDA), beredningen för internationellt tekniskt samarbete
(BITS) eller styrelsen för u-landsforskning (SAREC) vidta åtgärder som
ligger inom ramen för den biståndsverksamhet som avtalats mellan Sverige
och utvecklingslandet ifråga eller som i övrigt faller inom dessa
myndigheters behörighetsområden. Beskickningarna skall genom direkt
skriftväxling på begäran tillhandahålla sådan information som behövs för
dessa myndigheters verksamhet. Förordning (1982:845).

29 § Beskickningar och konsulat skall främja Sveriges näringsliv och
utrikeshandel, skapa intresse för svenska varor och tjänster samt i
övrigt stödja svenska företag och det svenska näringslivets företrädare.
Förordning (1982:845).

30 § Utlandsmyndigheterna skall sprida information om Sverige och
svenska förhållanden.

Beskickningar och konsulat skall vidare främja Sveriges vetenskapliga
och kulturella förbindelser med verksamhetslandet. Förordning
(1982:845).

31 § En beskickning skall med uppmärksamhet följa den politiska,
ekonomiska, kommersiella, sociala, vetenskapliga och kulturella
utvecklingen samt de internationella biståndsfrågorna i
verksamhetslandet och även på andra områden skaffa sig kännedom om
förhållanden som är av intresse för Sverige eller för Sveriges och
verksamhetslandets inbördes förhållanden.

En delegation vid en mellanfolklig organisation skall uppmärksamt följa
utvecklingen av frågor som behandlas inom organisationen och dess
underavdelningar, vid sammanträden där företräda Sverige samt noga ta
del av förslag och beslut som kan vara av intresse för Sverige. En
delegation skall vidare upprätthålla kontakt med ombuden för
organisationens övriga medlemsstater och hålla sig underrättad om dessa
staters ställningstaganden i angelägenheter som kan beröra Sveriges
intressen.

Ett konsulat skall inhämta noggrann kännedom om de förhållanden inom
distriktet som är av större vikt eller i övrigt av intresse för Sverige.
Det åligger särskilt de lönade konsulaten att hålla sig förtrogna med
utvecklingen i ekonomiska och sociala frågor samt i sjöfartsfrågor.
Förordning (1982:845).

32 § Beskickningar och lönade konsulat skall i rapporter till
utrikesdepartementet redovisa sådana händelser och förhållanden som är
av intresse för Sverige eller för Sveriges och verksamhetslandets
inbördes förhållanden.

Beskickningar skall dessutom i sina rapporter redogöra för sådana frågor
inom verksamhetslandets utrikes- och inrikespolitik som tillmäts central
betydelse där.

Delegationer skall rapportera till utrikesdepartementet om verksamheten
inom sin organisation i frågor som är av intresse för Sverige och vad de
i övrigt iakttagit och inhämtat av betydelse för Sveriges förbindelser
med den mellanfolkliga organisationen.

Beskickningar och delegationer skall vidare rapportera till
utrikesdepartementet vad de erfarit av vikt för bedömningen av
betydelsefulla internationella problem eller av det allmänna
utrikespolitiska läget. Förordning (1982:845).

33 § En utlandsmyndighet skall besvara svenska medborgares förfrågningar
i den utsträckning som följer av dess uppgift att tillvarata svenska
intressen. Förordning (1982:845).

34 § En utlandsmyndighet får förmedla och stödja framställningar av
svenska medborgare till utländska myndigheter eller mellanfolkliga
organisationer men skall noggrant pröva om framställningen är
berättigad. Förordning (1982:845).

35 § Om allmänt ekonomiskt bistånd till svensk medborgare som råkat i
nöd eller annan svårighet finns bestämmelser i 1 § lagen (1973:137) om
ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m. m. Närmare
föreskrifter om sådant bistånd utfärdas av utrikesdepartementet.
Förordning (1982:845).

36 § Om ekonomiskt bistånd i brottmål m. m. finns bestämmelser i 4 §
lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i
utlandet m. m. Närmare föreskrifter om sådant bistånd utfärdas av
utrikesdepartementet. Förordning (1982:845).

37 § Utrikesdepartementet utfärdar föreskrifter om vilka åtgärder som
utlandsmyndigheterna skall vidta, när en person med hemvist i Sverige
eller en svensk medborgare med hemvist i utlandet har avlidit utomlands.
Förordning (1982:845).

38 § Utrikesdepartementet beslutar föreskrifter om vilka åtgärder som en
utlandsmyndighet skall vidta i kvarlåtenskapsärenden. Förordning
(1990:246).

39 § Sådan anmälan om önskan att åter bli svensk medborgare som avses i
13 § första stycket lagen (1924:130) om förvärvande och förlust av
svenskt medborgarskap skall en utlandsmyndighet sända till
utrikesdepartementet med utredning som utvisar om den som avgivit
anmälan härigenom återvunnit svenskt medborgarskap.

Om beskickningars och konsulats åligganden i övrigt i
medborgarskapsärenden gäller särskilda bestämmelser. Förordning
(1982:845).

40 § Om det inte möter något hinder enligt verksamhetslandets lag, får
beskickningar och konsulat verkställa varje förrättning som notarius
publicus är behörig att företa i Sverige utom upptagande av protest
enligt växellagen (1932:130) eller checklagen (1932:131). Förordning
(1982:845).

41 § Utöver de särskilda åligganden för beskickningar och konsulat som
anges i lag eller annan författning i fråga om svenska luftfartyg skall
en beskickning eller ett konsulat lämna befälhavaren och besättningen
det bistånd som behövs.

I den utsträckning som anges i särskilda bestämmelser skall sådant
bistånd även lämnas befälhavaren och besättningen på ett danskt eller
ett norskt luftfartyg, om luftfartyget används av konsortiet
Scandinavian Airlines System. Förordning (1982:845).

42 § Om ett brott som hör under allmänt åtal har förövats ombord på ett
svenskt fartyg eller luftfartyg eller om misstanke om ett sådant brott
föreligger, skall berörda beskickning eller konsulat genast inhämta
instruktioner från utrikesdepartementet. Förordning (1982:845).

43-46 §§ Upphör att gälla genom förordning (1982:845).

47 § Om en naturkatastrof eller någon annan svår olycka har inträffat
inom verksamhetsområdet, skall berörda beskickning eller konsulat genast
underrätta utrikesdepartementet om någon svensk medborgare avlidit eller
skadats eller om någon svensk egendom förstörts eller skadats.
Förordning (1982:845).

48 § Beskickningar eller konsulat skall genast meddela
utrikesdepartementet om någon epidemisk eller annan farlig smittsam
människosjukdom brutit ut inom verksamhetsområdet och om de åtgärder som
vidtagits där för dess bekämpande.

Om sådan svår eller mera utbredd smittsam husdjurssjukdom som vanligen
inte förekommer inom verksamhetsområdet uppträder eller om någon
smittsam husdjurssjukdom tilldrar sig särskild uppmärksamhet, skall
beskickningen eller konsulatet genast anmäla det till
lantbruksstyrelsen. Förordning (1982:845).

49 § I krigs- eller krissituationer, under oroligheter eller
naturkatastrofer skall beskickningar och konsulat, i avvaktan på närmare
instruktioner, fullgöra sina tjänsteuppgifter så länge det är förenligt
med svenska intressen eller intill dess myndigheten av tvingande
omständigheter inte längre kan stanna kvar i verksamhetsområdet.
Myndigheten skall fortlöpande underrätta utrikesdepartementet om läget i
verksamhetslandet. I den utsträckning det är möjligt skall myndigheten
hålla kontakt med och bistå svenska medborgare, svenska fartyg och
luftfartyg samt svenska företag inom verksamhetsområdet. Förordning
(1982:845).

50 § Flyktingar eller statslösa personer som är bosatta i Sverige skall
i fråga om förmåner enligt lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till
svenska medborgare i utlandet m. m. och i fråga om annat bistånd vara
likställd med en svensk medborgare, om inte särskilda skäl föranleder
något annat. Närmare föreskrifter härom utfärdas av
utrikesdepartementet. Förordning (1982:845).

51 § Beskickningar och konsulat skall bistå medborgare i Danmark,
Finland, Island eller Norge i enlighet med vad som överenskommits med
dessa stater.

Närmare föreskrifter om omfattningen av detta bistånd och om ersättning
åt utlandsmyndigheterna för utgifter och kostnader meddelas av
utrikesdepartementet. Förordning (1982:845).

Kansli och medelsförvaltning

52 § En utlandsmyndighets kansli skall vara beläget på ett med hänsyn
till förhållandena på orten lämpligt och lättillgängligt ställe.

Kansliet skall hållas öppet för allmänheten under arbetsdagar på bestämd
tid som bäst svarar mot bruket på orten.

Myndigheten skall väl vårda statsverkets inventarier och annan
utrustning inom kansliet. Förordning (1982:845).

53 § Vid utlandsmyndigheten skall det finnas ett arkiv. För skötseln av
arkivet gäller särskilda bestämmelser. Förordning (1982:845).

54 § Om medelsförvaltningen vid lönade utlandsmyndigheter gäller
särskilda bestämmelser.

Chefen för ett olönat konsulat är ansvarig för medelsförvaltningen vid
konsulat, om inte regeringen eller utrikesdepartementet bestämmer något
annat för särskilda fall. Förordning (1982:845).

55 § En olönad konsul får ersättning av statsmedel för utgifter i
tjänsten i den omfattning och i den ordning som utrikesdepartementet
bestämmer. Förordning (1982:845).

Övriga bestämmelser om olönade befattningshavare

56 § Chefen för ett olönat konsulat får utan särskilt tillstånd vara
ledig sammanlagt högst 30 dagar varje sexmånadersperiod. Vid chefens
frånvaro skall konsulatet förestås av en konsul, en vicekonsul, en
kanslist eller någon annan lämplig person vid konsulatet. Om ledigheten
förutses vara längre än ett par dagar, skall konsulatchefen underrätta
sin närmast överordnade om tiden för ledigheten och vikariens namn.
Förordning (1982:845).

57 § En lönad utlandsmyndighet får bevilja chefen för ett underställt
olönat konsulat ledighet under högst sex månader per år.
Utrikesdepartementet skall underrättas om ett sådant beslut.

Utrikesdepartementet beslutar i frågor om ledighet under längre tid än
sex månader per år.

Utrikesdepartementet prövar frågor om ledighet under mer än 30 dagar
under en sexmånadersperiod för chefer för olönade konsulat som är direkt
underställda departementet.

Vid ansökan om sådan ledighet skall chefen för konsulatet föreslå en
lämplig person att uppehålla befattningen under ledigheten. Vikarien
tillsätts av den som beviljat ledigheten. Förordning (1982:845).

58 § Om ledighet för andra olönade befattningshavare beslutar
konsulatschefen. Om vikarie behövs, tillsätts denne i samma ordning som
befattningen. Förordning (1982:845).

59 § När befattningen som chef för ett olönat konsulat är vakant,
förestås konsulatet av en annan olönad befattningshavare till dess en ny
innehavare tillträder. Om det inte finns någon annan olönad
befattningshavare vid konsulatet, skall den närmast överordnade
utlandsmyndigheten anförtro tjänsteärendena åt någon annan lämplig
person, om det behövs, samt underrätta utrikesdepartementet. Förordning
(1982:845).

Utlandsmyndighetens beslut

60 § I fråga om varje beslut av en utlandsmyndighet i ett
förvaltningsärende skall det finnas en handling som utvisar dagen för
beslutet, beslutets innehåll och vem som har fattat beslutet. Beslut som
inte dokumenterats i någon annan form skall tas in i en särskild
protokollsbok. Förordning (1990:246).

Överklagande

61 § Utlandsmyndighetens beslut får överklagas hos utrikesdepartementet,
om något annat inte följer av -- lagen (1971:309) om behörighet för
allmän förvaltningsdomstol att pröva vissa mål, -- lagen (1987:439) om
inskränkning i rätten att överklaga, -- andra föreskrifter. Förordning
(1990:246).