Lag (2016:417) om statlig ersättning till personer som insjuknat i narkolepsi efter pandemivaccinering

Förutsättningar för ersättning

1 § Staten betalar ersättning för personskada enligt denna 
lag till personer som har fått narkolepsi som med övervägande 
sannolikhet har orsakats genom användning av vaccinet 
Pandemrix, om vaccinet har tillhandahållits som ett led i den 
vaccinationskampanj som genomfördes åren 2009 och 2010 mot 
influensan A(H1N1).

2 § En skada ersätts inte, om den med övervägande sannolikhet 
är orsakad av förordnande eller utlämnande av Pandemrix i 
strid med föreskrifter eller anvisningar.

En skada ersätts inte heller, om den har orsakats av 
Pandemrix som inte har ordinerats den skadade av en behörig 
person och den skadade kände till eller borde ha känt till 
detta.

3 § Den som vill ha ersättning enligt denna lag ska anmäla 
sin skada till försäkringsgivaren i den ordning som anges i § 
12 i den lydelse av Åtagande att utge ersättning för 
läkemedelsskada som började gälla den 1 januari 2010. 
Åtagandet finns som bilaga till denna lag.

I den mån försäkringsgivaren inte betalar 
försäkringsersättning för skadan, betalar staten ersättning 
enligt denna lag. Detta gäller dock inte om rätten till 
ersättning från försäkringsgivaren går förlorad på grund av 
vad som föreskrivs i § 12 eller § 17 i åtagandet.

4 § Om det finns synnerliga skäl, får ett anspråk på 
ersättning göras även efter den tid som anges i § 12 i 
åtagandet. Vid bedömningen ska det särskilt beaktas om den 
skadade har varit förhindrad att göra anmälan i tid. 

Prövning av ärenden

5 § Ärenden enligt denna lag prövas av Kammarkollegiet.

Om sökanden samtycker, ska försäkringsgivaren underrätta 
Kammarkollegiet dels när försäkringsgivaren har tagit emot en 
anmälan enligt 3 § första stycket, dels när det står klart 
att förhållandena är sådana att försäkringsgivaren inte 
betalar ersättning. 

Ersättningens bestämmande

6 § Ersättning enligt denna lag bestäms enligt 5 kap. 1–5 §§ 
och 6 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207).

Ersättningen, inklusive värdet av en utfästelse om framtida 
ersättning för inkomstförlust, får inte överstiga 10 miljoner 
kronor. I summan räknas in vad som har betalats av 
försäkringsgivaren. 

Överklagande

7 § Kammarkollegiets beslut enligt denna lag överklagas till 
Statens skaderegleringsnämnd.

8 § När Statens skaderegleringsnämnd prövar ärenden enligt 
denna lag, ska nämndens ordförande vara eller ha varit 
ordinarie domare.

Nämndens beslut enligt denna lag får inte överklagas.

Muntlig förhandling

9 § Statens skaderegleringsnämnd ska hålla muntlig 
förhandling, om sökanden begär det och det inte är uppenbart 
obehövligt.

10 § En muntlig förhandling enligt 9 § ska vara offentlig.

Om det kan antas att det vid en förhandling kommer att lämnas 
någon uppgift för vilken det hos nämnden gäller sekretess som 
avses i 25 kap. 17 d § offentlighets- och sekretesslagen 
(2009:400), får ordföranden vid förhandlingen besluta att den 
ska hållas inom stängda dörrar.

Om sökanden är under femton år eller lider av en psykisk 
störning, får ordföranden vid förhandlingen besluta att den 
ska hållas inom stängda dörrar.

11 § Nämnden får besluta om förhör med vittnen och 
sakkunniga. Ett sådant förhör äger rum vid muntlig 
förhandling. Förhöret får hållas under ed. I fråga om förhör 
med vittnen gäller 36 kap. 1, 2, 4–6 och 9 §§, 10 § första 
och tredje styckena samt 11–18 §§ rättegångsbalken i 
tillämpliga delar. I fråga om förhör med sakkunniga gäller 36 
kap. 9 § andra stycket, 15 och 18 §§ och 40 kap. 9 och 10 §§ 
rättegångsbalken i tillämpliga delar. 

12 § Sökanden, vittnen och sakkunniga får delta i muntlig 
förhandling genom ljudöverföring eller ljud- och 
bildöverföring under samma förutsättningar som gäller enligt 
5 kap. 10 § rättegångsbalken. 

13 § En sökande som har inställt sig till en muntlig 
förhandling får av nämnden beviljas ersättning av allmänna 
medel för kostnader för resa och uppehälle i samband med 
sökandens inställelse, om nämnden finner att sådana kostnader 
skäligen bör ersättas. Vittnen och sakkunniga har rätt till 
ersättning av allmänna medel för kostnader för sin 
inställelse.

Nämnden får bevilja förskott på ersättning för resa och 
uppehälle.

Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 
ytterligare föreskrifter om ersättning och förskott.

Regress

14 § Om staten betalar ersättning till sökanden, övertar 
staten den rätt till ersättning intill det betalade beloppet 
som sökanden kan ha mot försäkringsgivaren enligt den lydelse 
av Åtagande att utge ersättning för läkemedelsskada som 
började gälla den 1 januari 2010.

Förbud mot överlåtelse

15 § Anspråk på ersättning enligt denna lag får inte 
överlåtas innan ersättningen är tillgänglig för lyftning.

Undantag från utmätning

16 § Anspråk på ersättning enligt denna lag får inte utmätas 
för den skadades skuld. Livräntebelopp får dock utmätas 
enligt 7 kap. utsökningsbalken. I fråga om förbud mot 
utmätning sedan ersättning har betalats ut tillämpas 5 kap. 
7 § andra stycket utsökningsbalken. 


Övergångsbestämmelser

2016:417

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2016.

2. Försäkringsgivaren ska snarast efter ikraftträdandet 
underrätta Kammarkollegiet enligt 5 § andra stycket om 
anmälningar som försäkringsgivaren har tagit emot före 
ikraftträdandet.


Bilaga

Läkemedelsförsäkringens åtagande

Åtagande att utge ersättning för läkemedelsskada

Företag verksamma som tillverkare, utvecklare, importörer, 
distributörer och försäljare av läkemedel enligt definitionen 
i § 2, har genom sitt delägarskap i LFF Service AB, nedan 
”Bolaget”, frivilligt åtagit sig att efter nedan givna 
förutsättningar och i nedan given omfattning ersätta 
personskador orsakade av läkemedel.

§ 1

Ersättning enligt detta åtagande lämnas för skada orsakad av 
användning av läkemedel som delägare i Bolaget har 
tillhandahållit till slutkund i Sverige för förbrukning.

§ 2

Med läkemedel förstås i detta åtagande sådan för människa 
avsedd vara på vilken läkemedelslagen (1992:859) är 
tillämplig. Åtagandet omfattar dock inte skada orsakad av 
naturläkemedel, traditionella växtbaserade läkemedel, vissa 
utvärtes läkemedel eller homeopatiska läkemedel.

Med ”Försäkringsgivare”, förstås i detta åtagande, det 
försäkringsbolag som erhållit Bolagets uppdrag att reglera 
skador orsakade av läkemedel enligt § 1.

§ 3

Med läkemedelsskada förstås i detta åtagande personskada som 
med övervägande sannolikhet har orsakats genom medicinering 
eller annan användning av läkemedel i sjuk- och hälsovårdande 
syfte eller i klinisk prövning av nya läkemedel.

Som läkemedelsskada anses inte

– sjukdom eller annan skada som beror av utebliven eller 
nedsatt effekt hos läkemedlet,

– läkemedelsberoende, eller

– skada som uppkommit vid sysselsättning som är olämplig med 
hänsyn till åsyftad eller förutsedd verkan hos läkemedlet.

§ 4

Läkemedelsskada ersätts inte om skadan med övervägande 
sannolikhet är orsakad av förordnande eller utlämnande av 
läkemedel i strid med föreskrifter eller anvisningar.

§ 5

Läkemedelsskada ersätts endast under förutsättning att

1. den inträffade skadan står i missförhållande till den 
förväntade nyttan av behandlingen samt

2. skadan till sin art eller svårhetsgrad är sådan att den 
inte rimligen kunnat förutses.

Bedömningen enligt punkt 1 skall innefatta en avvägning 
mellan å ena sidan skadans omfattning och å andra sidan arten 
och svårhetsgraden av det, som behandlingen avsett att 
påvisa, bota, lindra eller förebygga, om behandlingen inte 
hade satts in.

Bedömningen enligt punkt 2 skall ske med utgångspunkt från 
vad en erfaren fackman kunnat förutse och vid ej förskrivna 
receptfria läkemedel efter vad som framgår av läkemedlets 
förpackning och bipacksedel. Hänsyn skall även tas till den 
skadades allmänna hälsotillstånd.

Läkemedelsskada ersätts normalt inte om skadeperioden 
understiger en månad.

§ 6

Läkemedelsskada ersätts inte om den orsakats genom användning 
av receptbelagt läkemedel som inte förskrivits till den 
skadade av därtill behörig person och den skadade känt till 
eller borde ha känt till detta.

§ 7

Ersättning för läkemedelsskada lämnas inte om den som begär 
ersättning eller, i fall då skadan har lett till döden, den 
avlidne har vållat skadan uppsåtligen eller genom uppenbart 
missbruk av läkemedel. Ersättning för läkemedelsskada kan 
jämkas om den som begär ersättning eller, i fall då skadan 
har lett till döden, den avlidne har medverkat till skadan 
genom vårdslöshet.

§ 8

Ersättning för läkemedelsskada bestäms enligt 5 kap. 1–5 §§ 
och 6 kap. 3 § i skadeståndslagen (1972:207) i den mån inte 
annat föreskrivs i det följande.

1. Ersättning för lyte eller annat stadigvarande men lämnas 
enligt normer som för varje kalenderår fastställs av 
Bolaget.

2. Vid ersättningens bestämmande avräknas, förutom förmån som 
avses i 5 kap. 3 § skadeståndslagen, ersättning som 
uppenbarligen kan erhållas från trygghetsförsäkring, 
trafikförsäkring eller patientskadeförsäkring.

3. Ersättning lämnas inte för sådan merkostnad som beror på 
att av staten, landstingskommun eller kommun tillhandahållen 
förmån debiteras med högre belopp eller bortfaller på grund 
av att den skadade har rätt till kostnadsersättning enligt 
detta åtagande.

4. Vid dödsfall till följd av läkemedelsskada kan ersättning 
även lämnas till någon som stod den avlidne särskilt nära 
enligt 5 kap. 2 § tredje punkten i skadeståndslagen 
(1972:207).

5. Ersättning lämnas inte för ombudskostnader i samband med 
prövning av ersättningsanspråk hos försäkringsgivaren.

§ 9

Ansvaret enligt detta åtagande är begränsat till

– 10 miljoner kronor för varje skadad person, inräknat värdet 
vid fastställelsetidpunkten av livränta kapitaliserad enligt 
försäkringsmässiga grunder, och

– 250 miljoner kronor för samtliga skador som anmäls under 
ett och samma kalenderår, varav dock högst 150 miljoner 
kronor för samtliga serieskador som hänförs till ett och 
samma kalenderår.

Skada ska hänföras till det kalenderår då anmälan görs till 
försäkringsgivaren. Vid serieskada gäller dock att samtliga 
skador som ingår i en serieskada ska anses anmälda det 
kalenderår då den första anmälan om skada i serien görs till 
försäkringsgivaren.

Med serieskada avses läkemedelsskador som tillfogas flera 
personer till följd av samma slags skadebringande egenskap 
hos ett eller flera läkemedel med samma terapeutiska 
användningsområde, om

– läkemedlet har avregistrerats till följd av 
skadeverkningarna, eller

– skadeverkningen har föranletts av tillverkningsfel.

En serieskada omfattar dock endast skador genom användning av 
läkemedel som har lämnats ut för förbrukning innan 
information om skadeverkningen har lämnats till den svenska 
förskrivarkåren.

Ersättning till någon som stod den avlidne särskilt nära 
enligt punkt 8.4 lämnas med högst ett prisbasbelopp som 
gäller när ersättningen bestäms.

§ 10

Förslår belopp som anges i § 9 inte till gottgörelse åt dem 
som har rätt till ersättning ur beloppen, nedsätts de 
ersättningar som ännu inte har erbjudits de 
ersättningsberättigade med samma kvotdel för var och en. Kan 
efter inträffat skadefall befaras att sådan nedsättning blir 
nödvändig, kan läkemedelsskadenämnden bestämma att 
ersättningen tills vidare ska utgå med viss kvotdel.

§ 11

Bolaget tecknar försäkring för ansvaret enligt detta 
åtagande. Den som begär ersättning ska rikta sitt krav mot 
försäkringsgivaren enligt vad som anges nedan.

Vid dröjsmål med betalning av ersättning enligt detta 
åtagande utges ränta enligt räntelagen (1975:635). Dock 
gäller att dröjsmål föreligger först 90 dagar efter det att 
den som begär ersättning har framställt krav på ersättning 
och lagt fram utredning som skäligen kan begäras av honom för 
att försäkringsgivaren ska kunna bedöma om det föreligger en 
ersättningsbar skada och fastställa ersättningsbeloppet.

Dröjsmålsränta beräknas för år enligt en räntefot som 
motsvarar den vid varje tid gällande referensräntan enligt § 
9 räntelagen med tillägg av två procentenheter.

Ersättning lämnas inte för fördröjning med utbetalning av 
ersättning på grund av krig, krigsliknande händelser, 
inbördeskrig, revolution eller uppror eller på grund av 
myndighetsåtgärd, strejk, lockout, blockad eller liknande 
händelse.

§ 12

Den som vill begära ersättning enligt detta åtagande ska inom 
tre år från det att han fick kännedom om skadan anmäla den 
skriftligen till försäkringsgivaren. Som yttersta tidsgräns 
gäller att skadan ska anmälas till försäkringsgivaren inom 15 
år från det att den skadade upphörde att använda läkemedel 
som ensamt eller i förening med annat läkemedel har orsakat 
skadan. Görs anmälan inte inom angiven tid förloras rätten 
till ersättning för skadan enligt detta åtagande.

Om den som begär ersättning, efter erhållande av skriftlig 
information från försäkringsgivaren om möjligheten till 
ersättning för skadan enligt detta åtagande, inleder eller 
fortsätter en redan inledd rättegång vid domstol om 
ersättning mot delägare, förloras rätten till ersättning för 
skadan.

§ 13

Principiella eller tvistiga ersättningsfall ska på begäran av 
den som begär ersättning, försäkringsgivaren eller Bolaget 
underställas en särskilt tillsatt nämnd – 
läkemedelsskadenämnden – för utlåtande.

Den som begär ersättning får inte begära utlåtande av 
läkemedelsskadenämnden senare än sex månader från det att han 
fick del av försäkringsgivarens besked med anledning av hans 
skadeanmälan och uppgift om vad han ska iaktta om han inte 
godtar detta besked.

Om läkemedelsskadenämnden finner att den som begär ersättning 
enligt detta åtagande har rätt till sådan ersättning i större 
utsträckning än försäkringsgivaren medgett eller om denne i 
övrigt haft befogad anledning att begära utlåtande av 
nämnden, har han rätt till ersättning för kostnader som han 
har haft för att redovisa sin inställning inför nämnden. 
Ersättning för ombudets arbete utgår enligt den av regeringen 
bestämda timkostnadsnormen för domstolsverkets brottmålstaxa 
som gäller när ersättningen bestäms.

§ 14

Läkemedelsskadenämnden består av åtta ledamöter.

Regeringen utser ordförande samt fyra andra ledamöter, av 
vilka två företräder medicinsk sakkunskap och två företräder 
patientintressen. Bolaget äger rätt att utse tre ledamöter.

Ordföranden har utslagsröst. För varje ledamot utses en 
personlig suppleant enligt samma ordning som ovan. 
Arbetsordningen för läkemedelsskadenämnden fastställs av 
regeringen efter förslag av Bolaget.

§ 15

Tvist mellan försäkringsgivaren och den som begär ersättning 
avgörs av allmän domstol.

§ 16

Talan enligt § 15 får inte väckas om inte 
läkemedelsskadenämnden dessförinnan har avgett utlåtande i 
ersättningsärendet enligt § 13.

Den som begär ersättning får inte väcka talan senare än sex 
månader från det att han fick del av försäkringsgivarens 
slutliga besked med anledning av läkemedelsskadenämndens 
utlåtande och uppgift om vad han ska iakttaga om han inte 
godtar detta besked.

§ 17

Den som accepterar erbjuden ersättning enligt detta åtagande 
är skyldig att till försäkringsgivaren överlåta sin rätt till 
skadestånd av den som kan göras ansvarig för skadan. Innan 
överlåtelsen skett är försäkringsgivaren inte skyldig att 
betala ut den slutliga ersättningen eller dröjsmålsränta på 
denna.

Om den som begär ersättning inte accepterar erbjuden 
ersättning inom sex månader efter att han fått del av 
erbjudandet och uppgift om vad han ska iakttaga om han inte 
godtar detta och dessutom inte begär utlåtande av 
läkemedelsskadenämnden under denna tid, förlorar han sin rätt 
till ersättning för skadan enligt detta åtagande. Ifall 
sådant utlåtande begärts i rätt tid gäller en ny acceptfrist 
om sex månader räknat från det att den som begär ersättning 
fått del av försäkringsgivarens slutliga besked med anledning 
av läkemedelsskadenämndens utlåtande och uppgift om vad han 
ska iakttaga om han inte godtar detta. Om den som begär 
ersättning i sådant fall inte accepterar detta besked i rätt 
tid och inte heller väcker talan enligt § 16 ovan, förlorar 
han sin rätt till ersättning för skadan enligt detta 
åtagande.

§ 18

Ersättning lämnas enligt tillämpliga bestämmelser i detta 
åtagande även för annan personskada som har orsakats av 
läkemedel, än läkemedelsskada enligt § 3, i den mån en 
delägare i Bolaget är ansvarig enligt svensk rätt för skadan 
och har tillhandahållit läkemedlet i Sverige för 
förbrukning.

Om den som begär ersättning i sådant fall motsätter sig 
tillämpning av någon bestämmelse enligt §§ 11–17, ska dock de 
bestämmelserna tillämpas endast i den utsträckning parterna 
är överens om det.

§ 19

Detta åtagande träder i kraft den 1 januari 2010 och ersätter 
då de åtaganden som gällt dessförinnan. Åtagandet tillämpas 
på skador som enligt § 9 ska anses anmälda efter utgången av 
år 2009.

Åtagandet tillämpas dock inte på skador som enligt tidigare 
åtaganden ska hänföras till tid före den 1 januari 2010.

Åtagandet omfattar inte läkemedelsskador som har inträffat 
före den 1 juli 1978.

En läkemedelsskada anses ha inträffat när den skadade första 
gången sökte behandling för sin skada eller, om han avlidit 
utan att ha sökt behandling, när han avled.