Lag (1908:128 s.1) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter 

1 § har upphävts genom förordning (1952:360).

2 § har upphävts genom förordning (1952:360).

3 § har upphävts genom förordning (1952:360).

C. Bevillningsafgift för vissa offentliga föreställningar.

4 § 1 mom. I utlandet bosatt fysisk person och där hemmahörande
juridisk person, som här i riket giver offentlig föreställning eller
tillställning av vad slag det vara må, vare sig mot inträdesavgift
eller mot avgift, som eljest på ett eller annat sätt fordras, uppbäres
eller mottages, skall härför utgöra särskild bevillningsavgift med
femton procent av bruttoinkomsten.

Denna bevillningsavgift skall utgå:

a) vid konsert, opera- eller annan musikalisk, dramatisk eller
litterär föreställning, cirkus- eller varietéföreställning, så ock vid
annan med någon av de nu nämnda jämförlig föreställning ävensom vid
bal, maskerad eller annan dylik tillställning,

1) då bruttoinkomsten kan antagas komma att överstiga femhundra
kronor, efter den verkliga bruttoinkomsten, dock alltid med minst
femtio kronor samt

2) då bruttoinkomsten kan antagas icke komma att överstiga femhundra
kronor, efter beräknad bruttoinkomst, dock alltid med minst femtio
kronor;

b) för anställande eller anordnande av karusell- eller annan
konståkning, målskjutning, ringkastning eller kraftprov samt för
förevisande av människor, djur, naturalier eller andra föremål eller
av panorama, biografbilder, vaxkabinett, optiska eller mekaniska
konststycken eller vid annan med de nu nämnda jämförlig tillställning,
som icke är att hänföra under a), efter beräknad bruttoinkomst, med
lägst femtio kronor för varje dag, sådan föreställning eller
förevisning äger rum. Förordning (1969:791).

4 § 2 mom. I utlandet bosatt fysisk person, som här i riket medverkar
vid offentlig föreställning, offentligt utförande av musik, såsom
kafékonsert och dylikt, eller vid annan offentlig tillställning eller
utövar artistisk verksamhet för svensk ljudradio eller television
skall, oavsett huruvida inträdes- eller annan avgift därvid uppbäres,
erlägga särskild bevillningsavgift med trettio procent av den inkomst,
som på grund av hans medverkan eller verksamhet tillflyter honom, vare
sig denna inkomst utgöres av i penningar bestämd ersättning,
naturaförmåner eller andel av intäkten av tillställningen eller
verksamheten. Till hans inkomst skall räknas även ersättning till
annan i den mån ersättningen avser omkostnad för honom. Avgiften
skall i varje fall utgå med minst tio kronor för varje dag, medverkan
lämnas eller verksamhet utövas av den i utlandet bosatta personen
eller ersättning till honom beräknas.

För avgiftens erläggande svarar tillställningens anordnare eller den
som har att utgiva ersättning för den artistiska verksamheten för
ljudradio eller television. Förordning (1969:791).

4 § 3 mom. I utlandet bosatt fysisk person och där hemmahörande
juridisk person som är berättigad till ersättning för annans medverkan
eller artistiska verksamhet av det slag som avses i 2 mom. skall
erlägga bevillningsavgift. Därvid äga bestämmelserna i 2 mom. om hur
sådan avgift skall utgöras och erläggas motsvarande tillämpning.
Förordning (1969:791).

4 § 4 mom. Ansökning om tillstånd till föreställning eller verksamhet
för vilken bevillningsavgift skall utgå enligt 1--3 mom. göres enligt
föreskrifter som meddelas av regeringen.

Sökande är därjämte pliktig att meddela den myndighet, hos vilken
ansökning göres, de ytterligare upplysningar, som av myndigheten
begäras. Lag (1974:855).

4 § 5 mom. Med ledning av lämnade och eljest tillgängliga upplysningar
skall nämnda myndighet, därest ansökningen bifalles, dels bestämma,
enligt vilken av de i 1--3 mom. härovan angivna grunder
bevillningsavgift skall utgöras, dels ock, i fall då avgift enligt 1
mom. skall utgå efter beräknad bruttoinkomst eller då avgift enligt 2
eller 3 mom. icke skall utgå med viss andel av intäkten, fastställa
bevillningsavgiftens belopp.

I andra fall än nu sagts skall bevillningsavgiftens belopp genom
skriftligt beslut fastställas av den myndighet som utfärdat
tillståndsbeviset.

Därest i ersättning för medverkan eller verksamhet, som avses i 2
eller 3 mom., ingå naturaförmåner, skola dessa vid
bevillningsavgiftens bestämmande uppskattas till skäligt belopp i
penningar. Värdet av kost och bostad skall därvid upptagas till
vardera minst fem kronor för dag.

Skattemyndigheten i det län där föreställningen eller verksamheten
äger rum är uppbördsmyndighet i fråga om avgift enligt denna lag.
Lag (1990:333).

4 § 6 mom. I de fall, då bevillningsavgift skall utgå efter den
verkliga bruttoinkomsten eller efter viss andel av inkomsten av
föreställning, skall inkomsten, efter uppbördsmyndighetens beprövande,
utrönas antingen medelst kontroll å biljettförsäljningen eller ock med
ledning av en av föreställningsgivaren eller i orten bosatt person,
som av myndigheten godkännes, avgiven deklaration.

Där så anses erforderligt, må uppbördsmyndigheten såväl föranstalta om
kontroll å biljettförsäljningen som ock avfordra vederbörande
deklaration, varom nyss nämnts. Förordning (1920:859).

4 § 7 mom. Vid varje inträdesbiljett till sådan föreställning, vid
vilken kontroll skall utövas å biljettförsäljningen, skall finnas
fästad kupong med uppgift om biljettens pris eller om densammas
användande såsom fribiljett, vilken kupong för beräkning av
bruttoinkomsten av kontrollant avskiljes.

Den som giver föreställning är skyldig att på anmaning vidtaga
erforderliga anordningar för kontrollens underlättande och behöriga
utövande. Förordning (1969:791).

4 § 8 mom. Deklaration, varom i 6 mom. förmäles, skall senast första
söckendag efter föreställning avgivas till uppbördsmyndigheten samt
innehålla på heder och samvete avgiven uppgift om beloppet av den vid
föreställning influtna bruttoinkomst ävensom, då bevillningsavgift
skall utgöras efter viss andel av nettoinkomsten av föreställningen,
om beloppet av omkostnaderna för denna.

Avgives icke behörig deklaration inom sålunda stadgad tid, skall för
bestämmande av bevillningsavgiften antagas, att föreställningen givits
för utsålt hus med därvid gällande biljettpris, och bevillningsavgift
utgå å sålunda beräknad bruttoinkomst eller, där avgiften skall
utgöras efter viss andel av inkomsten av föreställningen, å
motsvarande andel av den på nyssnämnda sätt beräknade bruttoinkomsten.
Förordning (1971:76).

4 § 9 mom. För bevillningsavgift, som utgår efter den verkliga
bruttoinkomsten eller efter viss andel av inkomsten av föreställning,
skall, innan tillståndsbevis må meddelas, till den myndighet, som har
att pröva ansökningen, avlämnas vederhäftig borgen eller annan godkänd
säkerhet, avseende hela den tid, det begärda tillståndet omfattar.

Annan enligt denna paragraf utgående bevillningsavgift skall
förskottsvis erläggas till nämnda myndighet, innan tillståndsbevis
utfärdas. Därest vederhäftig borgen eller annan godkänd säkerhet
ställes, må myndigheten medgiva anstånd med erläggande av
bevillningsavgift.

Bevillningsavgift, som ej erlägges förskottsvis, skall inbetalas till
den myndighet, som utfärdat tillståndsbeviset. Inbetalningen skall
ske första söckendagen efter föreställningen eller, där en följd av
föreställningar gives i samma län, senast å första söckendagen efter
varje veckas utgång för då givna föreställningar. Avgiften må ock inom
sålunda föreskriven tid på skattskyldigs eget äventyr med allmänna
posten insändas. Erlägges icke bevillningsavgift inom tid, som nu
sagts, upphör utfärdat tillståndsbevis att äga gällande kraft, och
varde avgiften ofördröjligen hos vederbörande utmätt. Förordning
(1964:660).

4 § 10 mom. Frihet från erläggande av bevillningsavgift enligt denna
paragraf åtnjutes:

a) för i utlandet bosatta personer, vilka driva sitt näringsfång under
bar himmel och uppbära allenast frivillig avgift såsom musikanter och
dylika;

b) för deltagare i idrottstävling, anordnad av organisation, som är
ansluten till Sveriges riksidrottsförbund eller representerad inom
Sveriges olympiska kommitté, eller av annan sammanslutning, som enligt
medgivande av regeringen må vara likställd med sådan organisation i nu
förevarande hänseende; samt

c) då regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, till
följd av särskilda omständigheter, för visst fall medgivit befrielse
från bevillningsavgift. Lag (1989:1036).

4 § 11 mom. har upphävts genom förordning (1966:731).

4 § 12 mom. Av bevillningsavgift, varom stadgas i denna paragraf,
tillfaller hälften staten och hälften den kommun, inom vilken
föreställningen eller verksamheten ägt rum. Förordning (1969:791).

4 § 13 mom. Omedelbart efter varje månads utgång skall
polismyndigheten till skattemyndigheten meddela skriftlig uppgift
å de under månaden givna föreställningar, för vilka bevillningsavgift
enligt 1 eller 2 mom. skolat utgå, och å ställen, där dessa givits,
eller ock, om föreställning ej förekommit, sådant för nämnda myndighet
skriftligen anmäla. Lag (1990:333).

4 § 14 mom. Den som har att erlägga eller att svara för erläggande av
bevillningsavgift skall ha sin bokföring så ordnad eller, om han ej är
bokföringsskyldig, föra sådana anteckningar, att därav framgår
storleken av den ersättning, varå avgiften skall beräknas, och
avgiftens storlek. Beträffande avgift enligt 2 eller 3 mom. skall
bokföringen eller anteckningarna innehålla, i fråga om avgiftsskyldig
fysisk person uppgift om nationalitet, namn, ålder och hemvist samt i
fråga om avgiftsskyldig juridisk person uppgift om firma, hemort och
postadress.

Bestämmelserna i 73 och 82 §§ uppbördslagen (1953:272) gälla i
tillämpliga delar i fråga om handling som avlämnats eller
tillhandahållits enligt denna lag. Lag (1974:855).

4 § 15 mom. Den som har att erlägga eller att svara för erläggande av
bevillningsavgift skall på anmodan av skattemyndighet lämna uppgift om
verksamhet som drivits av honom och i vilken avgiftsskyldighet
förelegat, om uppburen eller utgiven ersättning och om erlagd
bevillningsavgift.

På anmodan av skattemyndighet åligger det den som är avgiftsskyldig
eller ansvarig för erläggande av avgift att för kontroll av
avgiftsskyldigheten tillhandahålla sina räkenskaper med tillhörande
handlingar, inbegripet sådana anteckningar som avses i 14 mom.

För kontroll av ansöknings-, deklarations- eller uppgiftsskyldighet
enligt denna lag får skattemyndigheten förordna om revision hos den som
är avgiftsskyldig eller ansvarig för erläggande av avgift. Revision får
verkställas också hos den som bedriver förmedlingsverksamhet eller annan
verksamhet av sådan beskaffenhet att uppgifter av betydelse för
kontrollen kan hämtas ur anteckningar eller andra handlingar som förs
vid verksamhetens bedrivande.

I fråga om revision enligt tredje stycket gäller i tillämpliga delar
bestämmelserna om taxeringsrevision i 3 kap. 8--14 §§ taxeringslagen
(1990:324). Lag (1990:333).

4 § 16 mom.  Underlåter den som har att erlägga eller att svara för
erläggande av bevillningsavgift att hörsamma anmodan enligt 15 mom., får
skattemyndigheten förelägga den försumlige lämpligt vite.

Bestämmelserna om vite i 83 § och 85 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272)
gäller i tillämpliga delar i fråga om vite som avses i detta moment. Lag
(1990:333).

Debitering, uppbörd, redovisning m.m.

5 § 1 mom. I fråga om avgift enligt denna lag skall, i den mån lagen
icke innehåller särskilda bestämmelser, i tillämpliga delar gälla vad
som föreskrives om skatt enligt uppbördslagen (1953:272). Erlägges
icke bevillningsavgift inom föreskriven tid, utgår restavgift enligt
58 § 1 mom. första stycket uppbördslagen.

Har den, som är berättigad att återfå erlagd bevillningsavgift enligt
denna lag, i stället att erlägga skatt som avses i uppbördslagen,
skola bestämmelserna i 68 § 3 och 4 mom. sistnämnda lag äga
motsvarande tillämpning.

Samtidigt med inlevereringen av staten tillkommande andel av
bevillningsavgift enligt denna lag skall till vederbörande kommun i
behörig ordning överlämnas dess andel därav.

Vid redovisningen över uppbörden av de efter denna lag utgående
bevillningsavgifter skola såsom verifikationer biläggas dels
förteckning upptagande ej mindre antalet hållna föreställningar samt
beträffande var och en av dem tiden och stället för densamma, de vid
föreställningen uppträdande avgiftspliktiga personernas namn och
nationalitet samt, i den mån avgiften erlagts eller skall erläggas
till redogöraren, i förra fallet avgiftens belopp och tiden för dess
inflytande och i senare fallet de åtgärder, som vidtagits för
indrivning av förfallen ogulden avgift, än även föreställning, till
vars hållande under den med redovisningen avsedda tid tillstånd
meddelats, men vilken icke givits, dels avskrifter av utfärdade
tillståndsbevis, dels enligt 4 § 5 mom. andra stycket meddelade
skriftliga beslut, dels jämlikt 4 § 6 mom. avgivna deklarationer, dels
ock bevis, att vederbörande kommuner tillkommande andelar av
bevillningsavgifterna blivit till dem utbetalta. Lag (1974:855).

5 § 2 mom. har upphävts genom förordning (1952:360).

5 § 3 mom. har upphävts genom förordning (1969:791).

6 § Skattemyndighetens beslut om fastställande av bevillningsavgift
enligt denna lag får överklagas hos kammarrätten. Beslut enligt 4 §  10
mom. c får inte överklagas. Lag (1990:333).

Övergångsbestämmelser

1966:731

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1967. Äldre bestämmelser
gälla dock fortfarande i fråga om bevillningsavgift, som belöper på
tiden dessförinnan.

1969:791

Denna förordning träder i kraft dagen efter den, då förordningen
enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svensk
författningssamling. Äldre bestämmelser tillämpas dock, såvitt avser
den i 4 § 2 mom. första stycket angivna procentsatsen, på
bevillningsavgift som belöper på tiden före den 1 januari 1971 och
i övrigt på bevillningsavgift som belöper på tiden före den 1 mars
1970.

1971:413

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1972.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om talan mot beslut som
meddelats före förordningens ikraftträdande.

1974:855

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1975.

Förekommer i lag eller annan författning ordet "förordning" eller
böjningsform av detta ord och avses därmed förordningen angående
bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter skall detta
vid ikraftträdandet av denna lag bytas ut mot "lag" i motsvarande
form. Äldre lydelse av förordningens rubrik, som förekommer i lag
eller annan författning, skall vid samma tidpunkt bytas ut mot
rubrikens nya lydelse.

1975:1028

Denna lag träder i kraft en vecka efter den dag, då lagen enligt
uppgift på den utkommit från trycket i Svensk författningssamling.

Har handräckning enligt lagen (1961:332) om handräckning vid
taxeringsrevision med stöd av äldre lydelse av 4 § 15 mom. begärts
före ikraftträdandet, gäller den äldre lydelsen fortfarande i fråga om
den begärda handräckningen.

1990:333

Denna lag träder i kraft den 30 juni 1990 och tillämpas från och med den
1 januari 1991.