Lag (1986:371) om flyttning av fartyg i allmän hamn

1 § Ett fartyg i allmän hamn får flyttas av hamninnehavaren, om fartyget
hindrar hamnens behöriga nyttjande eller varaktigt ligger på ett sätt
som strider mot gällande föreskrifter.

2 § En flyttning får inte genomföras förrän fartygets ägare har
underrättats och fått skäligt rådrum att själv flytta fartyget.
Underrättelsen skall innehålla uppgifter om kostnadsansvaret enligt 5 §
och om möjligheterna att sälja och skaffa bort fartyget enligt 7--9 §§.

Om saken brådskar, får fartyget flyttas utan att vad som sägs i första
stycket har iakttagits. Ägaren skall dock så snart som möjligt
underrättas om flyttningen.

Finns det en särskild redare, kan denne underrättas i stället för
ägaren. Har ägaren eller redaren underrättats, gäller det också gentemot
den som träder i hans ställe.

3 § En underrättelse ska delges den som den riktar sig till.
Vid kungörelsedelgivning gäller, i stället för vad som
föreskrivs i 48–50 §§ delgivningslagen (2010:1932), att
underrättelsen ska kungöras i Post- och Inrikes Tidningar och i
de av Sjöfartsverket utgivna Underrättelser för sjöfarande samt
anslås på fartyget. Detta förfarande får tillämpas också för
delgivning med en ägare eller redare som är okänd.
Lag (2010:1946).

4 § Flyttningen och den fortsatta förvaringen av fartyget skall ske med
omsorg så att onödig skada eller olägenhet inte uppkommer.

5 § En ägare eller redare som har delgetts underrättelse är skyldig att
ersätta hamninnehavaren hans kostnader för fartygets flyttning och
fortsatta förvaring samt för underrättelsen. Detta gäller dock inte om
fartyget hade frånhänts ägaren genom brott.

Är både ägaren och redaren betalningsskyldiga, svarar de solidariskt.
Detsamma gäller i fråga om betalningsskyldighet som åvilar delägarna i
ett partrederi.

6 § I fråga om fartyg som är införda i fartygsregistrets skepps- eller
båtdel enligt 1 kap. 2 § andra stycket sjölagen (1994:1009) eller i
motsvarande utländskt register skall vid tillämpningen av denna lag
den som är antecknad i registret anses som ägare. Har ett förvärv
av skepp skrivits in i fartygsregistrets skeppsdel med stöd av 2 kap.
4 § tredje stycket första meningen sjölagen, anses förvärvaren som
ägare. Vad som sägs om ett fartygs ägare gäller i övrigt innehavaren
i fråga om fartyg som innehas på grund av förvärv med förbehåll om
återtaganderätt. Lag (2001:374).

7 § Hamninnehavaren har rätt att hålla kvar fartyget till säkerhet för
sin fordran på ersättning för de kostnader som avses i 5 §.

Om inte kostnaderna betalas eller säkerhet ställs, får fartyget säljas
när tre månader förflutit sedan det flyttades. Ägaren skall dock alltid
ha delgetts underrättelse och tre månader ha förflutit därefter. Har
talan väckts i en fråga som rör hamninnehavarens fordran, får
försäljning inte ske förrän en skälig tid har förflutit efter det att
tvisten slutligt avgjordes.

8 § Försäljning skall göras med omsorg. Den får ske under hand eller på
offentlig auktion. Skall auktion äga rum skall ägaren, om det är
möjligt, i god tid ges besked om tid och plats för auktionen.

Om försäljningspriset efter avdrag för försäljningskostnaderna
överstiger hamninnehavarens fordran, skall överskottet betalas ut till
fartygets ägare, såvida det inte betalas till någon annan som har bättre
rätt till det eller sätts ned enligt lagen (1927:56) om nedsättning av
pengar hos myndighet.

9 § Om ett fartyg uppenbarligen saknar försäljningsvärde, får det
skaffas bort i stället för att flyttas eller säljas. Detta får ske
tidigast tre månader efter det att ägaren underrättades enligt 2 §. Har
fartyget flyttats, får det inte skaffas bort tidigare än som följer av
7 § andra stycket.


Övergångsbestämmelser

2010:1946

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2011.

2. Äldre bestämmelser gäller om ett beslut om delgivning enligt
15–17 §§ delgivningslagen (1970:428) har fattats före den 1
april 2011 eller om en handling har skickats eller lämnats före
denna tidpunkt.