Lag (1998:621) om misstankeregister 

Misstankeregister

1 § Polismyndigheten ska med hjälp av automatiserad
behandling föra ett register med uppgifter om dem som är
skäligen misstänkta för brott (misstankeregistret).
Myndigheten är personuppgiftsansvarig för behandlingen av
personuppgifter i registret. Lag (2014:594).

Förhållandet till andra bestämmelser om
personuppgiftsbehandling

1 a § Denna lag gäller utöver brottsdatalagen (2018:1177).
Lag (2019:432).

1 b § Vid behandling av personuppgifter som inte omfattas av 
brottsdatalagen (2018:1177) kompletterar denna lag 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 
27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på 
behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana 
uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän 
dataskyddsförordning). 

Vid behandling av personuppgifter enligt första stycket gäller 
lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s 
dataskyddsförordning och föreskrifter som har meddelats i 
anslutning till den lagen, om inte annat följer av denna lag 
eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen.
Lag (2019:432).

Ändamål

2 § Misstankeregistret ska föras för att underlätta tillgången 
till sådana uppgifter om skälig misstanke om brott som behövs 
i verksamhet hos

1. Polismyndigheten, Säkerhetspolisen, Skatteverket, 
Tullverket och Kustbevakningen för att samordna 
förundersökningar mot en person och för att förebygga, 
förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet och utreda 
brott,

2. åklagarmyndigheter för beslut om förundersökning och åtal, 
och

3. Polismyndigheten och andra myndigheter vid sådan 
lämplighetsprövning, tillståndsprövning eller annan prövning 
som anges i författning.

Registret får användas också för att till en enskild lämna 
uppgifter som är av särskild betydelse i hans eller hennes 
verksamhet. Lag (2019:432).

Innehåll

3 § Registret skall innehålla uppgifter om den som har fyllt
femton år och som enligt förundersökningsledarens bedömning är
skäligen misstänkt för

1. brott mot brottsbalken,

2. annat brott för vilket svårare straff än böter är
föreskrivet eller

3. sådant utomlands begånget brott som enligt svensk lag
motsvarar brott enligt 1 eller 2, under förutsättning att
frågan om lagföring för brottet skall avgöras i Sverige.

Registret skall även innehålla uppgifter om den mot vilken
allmän åklagare har inlett utredning i mål om förvandling av
böter och om den som har begärts överlämnad eller utlämnad för
brott.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela
föreskrifter om att registreringen skall begränsas på visst
sätt. Lag (2003:1167).

4 § Regeringen meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter
registret skall innehålla om den som skall registreras enligt 3 §.

Sökbegrepp vid sökning i registret

4 a § Sökförbudet i 2 kap. 14 § brottsdatalagen (2018:1177) 
hindrar inte att brottsrubriceringar används som sökbegrepp 
vid sökning i misstankeregistret. Lag (2019:432).

Rätt att få uppgifter ur registret

Svenska myndigheter

5 § Uppgifter ur misstankeregistret ska lämnas ut om det
begärs av

1. Säkerhetspolisen, Skatteverket, Tullverket,
Kustbevakningen, åklagarmyndighet eller allmän domstol för
verksamhet som avses i 2 § första stycket 1–3,

2. myndighet i övrigt i den utsträckning regeringen för vissa
slag av ärenden föreskriver det eller för ett särskilt fall
ger tillstånd till det.

Regeringen får föreskriva att en myndighet som avses i första
stycket får ha direktåtkomst till registret.

Att uppgifter får lämnas ut i vissa andra fall framgår av 10
kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Lag (2014:594).

6 § En myndighet som har rätt att få uppgifter ur registret
skall i varje särskilt fall noga pröva behovet av information.
En begäran om att få ta del av uppgifter får göras endast om
skälet till det uppväger den olägenhet det innebär för den som
berörs.

7 § Uppgifter som är nödvändiga för att framställa
rättsstatistiken skall lämnas till den myndighet som ansvarar
för att framställa sådan statistik.

Enskilda

8 § Om det behövs för att pröva en fråga om anställning eller
uppdrag i en verksamhet som avser vård eller som är av
betydelse för förebyggande eller beivrande av brott, har en
enskild rätt att få uppgifter ur registret om en annan enskild
i den utsträckning regeringen för vissa typer av fall
föreskriver det.

En enskild, som styrker att hans eller hennes rätt är beroende
av uppgifter ur registret om en annan enskild, har rätt att få
ta del av dessa uppgifter om regeringen medger att uppgifterna
får lämnas ut.

8 a § En enskild som behöver ett registerutdrag om sig själv 
enligt bestämmelser i lagen (2007:171) om registerkontroll av 
personal vid vissa boenden som tar emot barn, har rätt att få 
ett begränsat utdrag ur registret. 

Regeringen får meddela föreskrifter om vilka uppgifter ett 
sådant utdrag ska innehålla. 

En begäran om uppgifter ur registret ska vara skriftlig. 
Polismyndigheten ska säkerställa att begäran görs av en 
behörig person. Lag (2019:432).

Utländska myndigheter

9 § Uppgifter ur registret får lämnas till en utländsk
myndighet eller en mellanfolklig organisation, om utlämnandet
följer av en internationell överenskommelse som Sverige efter
riksdagens godkännande har tillträtt.

10 § Uppgifter får på begäran lämnas till en polis- eller
åklagarmyndighet i en stat som är ansluten till Interpol
eller till denna organisation om det behövs för att
myndigheten eller organisationen ska kunna förebygga,
upptäcka, utreda eller beivra brott eller för ett
utlänningsärende.

Uppgifter får vidare lämnas ut enligt vad som framgår av 8
kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).
Lag (2009:474).

11 § Regeringen får meddela föreskrifter om

1. att uppgifter får lämnas till en domstol eller polis- eller
åklagarmyndighet i en annan stat än som sägs 9 §, om det behövs
för utredning i ett brottmål eller ett utlänningsärende,

2. att uppgifter om den som är medborgare i en främmande stat
eller som har hemvist där får lämnas till en myndighet även i
annat fall än som sägs i 9 eller 10 § och

3. att de uppgifter som får lämnas ut enligt 9 och 10 §§ skall
begränsas.

Utlämnande myndighet

12 § En begäran om att lämna ut uppgifter prövas av
Polismyndigheten. Lag (2014:594).

Gallring

13 § En uppgift i registret skall gallras

1. om en förundersökning har avslutats utan att åtal väckts med
anledning av misstanken,

2. om åtal som har väckts med anledning av misstanken har lagts
ned,

3. om domstol har meddelat dom eller beslut som vunnit laga
kraft med anledning av misstanken eller den misstänkte har
godkänt strafföreläggande som har utfärdats i anledning av
misstanken eller

4. när en begäran om överlämnande eller utlämning har avslagits
eller, om den har bifallits, överlämnandet eller utlämningen
har verkställts.

Vad som sägs i första stycket skall i tillämpliga delar gälla
även uppgifter om talan om förvandling av böter. Lag (2003:1167).

Tystnadsplikt

14 § Den som med stöd av denna lag har fått del av uppgifter
om någon annans personliga förhållanden får inte obehörigen
röja dessa uppgifter.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Lag (2009:474).

Skadestånd vid personuppgiftsbehandling som omfattas av 
brottsdatalagen

15 § Bestämmelsen om skadestånd i 7 kap. 1 § brottsdatalagen 
(2018:1177) ska tillämpas om behandling av personuppgifter som 
omfattas av brottsdatalagen skett i strid med denna lag eller 
föreskrifter som har meddelats i anslutning till den.
Lag (2019:432).

Administrativa sanktionsavgifter vid personuppgiftsbehandling 
som omfattas av brottsdatalagen

16 § En sanktionsavgift får tas ut av den 
personuppgiftsansvarige vid överträdelse av bestämmelsen om 
gallring i 13 §, om överträdelsen skett vid behandling av 
personuppgifter som omfattas av brottsdatalagen (2018:1177). 

Sanktionsavgiften ska bestämmas till högst 10 000 000 kronor.
Lag (2019:432).