Förordning (1975:63) med instruktion för statens tjänstepensionsnämnd

1 § Allmänna verksstadgan (1965:600) skall, med undantag av 3 § första
stycket 2 samt 15, 16 och 18 §§, tillämpas på statens
tjänstepensionsnämnd.

Med chefen förstås vid tillämpning av stadgan nämndens ordförande.

Myndighets befogenhet enligt 15 kap. 3 § lagen (1976:600) om offentlig
anställning utövas av statens arbetsgivarsverk. Förordning
(1986:1269).

2 § Nämnden utövar i den omfattning regeringen eller, såvitt avser
tjänsteman hos riksdagen eller dess myndigheter, riksdagens
förvaltningsstyrelse bestämmer de befogenheter som tillkommer
arbetsgivaren enligt statligt pensionsavtal. Förordning (1975:427).

3 § Nämnden består av ordförande och sex andra ledamöter. Ledamöterna
förordnas av regeringen för viss tid.

För varje ledamot förordnar regeringen personlig ersättare.

Tre ledamöter, dock ej ordföranden, och ersättare för dem förordnas
efter förslag av Centralorganisationen SACO/SR, Statsanställdas
förbund och Tjänstemännens centralorganisations
statstjänstemannasektion.

4 § Hos nämnden finns ett kansli. Hos nämnden tjänstgör personal som
är anställd hos statens arbetsgivarverk.

Arbetsgivarverkets chef beslutar efter samråd med nämndens ordförande
vilka som skall tjänstgöra hos nämnden. Förordning (1986:1269).

Ärendenas handläggning m.m.

5 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden.

6 § Ärende avgöres av nämnden i plenum. I arbetsordning eller genom
särskilt beslut får nämnden överlämna åt ordföranden att avgöra sådant
ärende eller sådan grupp av ärenden som ej bör prövas av nämnden i
plenum.

7 § I pleniärende är nämnden beslutför när ordföranden eller vice
ordföranden samt fyra eller sex andra ledamöter, av vilka halva
antalet är sådana ledamöter som sägs i 3 § tredje stycket, är
närvarande.

8 § Ärende avgöres efter föredragning som ankommer på särskilt
förordnad föredragande. I arbetsordning eller genom särskilt beslut
får medges att ärende som handlägges enligt 6 § andra meningen får
avgöras utan föredragning.

Ordföranden får själv övertaga beredning och föredragning av ärende.
Förordning (1975:427).

9 § Om det framkommer skiljaktiga meningar vid en överläggning
tillämpas föreskrifterna i 29 kap. rättegångsbalken om omröstning i
domstol med endast lagfarna ledamöter.

I 19 § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om rätt att få
en avvikande mening antecknad. Förordning (1986:1269).

10 § Ordföranden eller den han förordnar får infordra förklaring,
upplysning eller yttrande i ärende hos nämnden.

11 § Nämnden får bereda den som förväntas kunna lämna upplysning i
ärende tillfälle att närvara vid sammanträde med nämnden. Nämnden får
tillerkänna honom skälig ersättning för inställelsekostnader.

12 § Underrättelse om nämndens beslut lämnas till

1. statens arbetsgivarverk eller, såvitt rör tjänsteman hos riksdagen
eller dess myndigheter, riksdagens förvaltningskontor,

2. statens löne- och pensionsverk,

3. den myndighet som för tjänstematrikel för den arbetstagare som
beslutet angår. Förordning (1986:1269).

13 § Regeringen meddelar särskilda bestämmelser om ersättning till
ledamot och ersättare i nämnden.

Överklagande

14 § Nämndens beslut i fråga som avses i 2 § får inte överklagas.

Andra beslut av nämnden får överklagas hos regeringen. Förordning
(1986:1269).

Övriga bestämmelser

15 § Såvitt gäller tjänsteman hos avtalsverket som tjänstgör på heltid
hos nämnden beslutar nämnden i fråga om arbetsuppgifter, arbetstidens
förläggning, ledighet och tjänsteresor.

Arbetsgivarens åligganden enligt 37 § anställningsförordningen
(1965:601) fullgöres av nämnden i fråga om sådan tjänsteman som sägs i
första stycket. Förordning (1986:1269).

16 § har upphävts genom förordning (1986:1269).