Socialtjänstlag (1980:620) 

Inledande bestämmelser

Socialtjänstens mål

1 § Samhällets socialtjänst skall på demokratins och
solidaritetens grund främja människornas

ekonomiska och sociala trygghet,

jämlikhet i levnadsvillkor och

aktiva deltagande i samhällslivet.

Socialtjänsten skall under hänsynstagande till människans
ansvar för sin och andras sociala situation inriktas på att
frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser.

Verksamheten skall bygga på respekt för människornas
självbestämmanderätt och integritet.

När åtgärder rör barn skall särskilt beaktas vad hänsynen
till barnets bästa kräver. Lag (1997:313).

Kommunens ansvar

2 § Varje kommun svarar för socialtjänsten inom sitt område.

3 § Kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas
i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver.

Detta ansvar innebär ingen inskränkning i det ansvar som
vilar på andra huvudmän.

I fråga om den som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande
av asylsökande m.fl. finns särskilda bestämmelser i den lagen

I 6 h och 72 a §§ finns föreskrifter om ansvar i vissa fall
för annan kommun än den i vilken den enskilde vistas.
Lag (1997:313).

4 § Kommunens uppgifter inom socialtjänsten fullgörs av den
eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer.

Vad som i denna lag eller annan författning sägs om socialnämnd
gäller i förekommande fall den eller de nämnder som utses
enligt första stycket.

Kommunen får sluta avtal med någon annan om att utföra
kommunens uppgifter inom socialtjänsten. Genom ett sådant avtal
får en kommun tillhandahålla tjänster åt en annan kommun.
Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får dock inte med
stöd av denna bestämmelse överlämnas till ett bolag, en
förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild
individ.

Kommunen får även träffa överenskommelse med landstinget, den
allmänna försäkringskassan och länsarbetsnämnden om att, inom
ramen för socialtjänstens uppgifter, samverka i syfte att uppnå
en effektivare användning av tillgängliga resurser. Kommunen
skall bidra till finansieringen av sådan verksamhet som bedrivs
i samverkan.

Riksrevisionsverket får granska sådan verksamhet som bedrivits
i samverkan med och delvis finansierats av försäkringskassan
eller länsarbetsnämnden. Vid en sådan granskning har
Riksrevisionsverket rätt att ta del av de uppgifter som behövs
för att granska verksamheten. Lag (1997:1305).

Socialtjänstens innehåll

Socialnämndens uppgifter

5 § Till socialnämndens uppgifter hör att

göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen,

medverka i samhällsplaneringen och i samarbete med andra
samhällsorgan, organisationer, föreningar och enskilda främja
goda miljöer i kommunen,

informera om socialtjänsten i kommunen,

genom uppsökande verksamhet och på annat sätt främja
förutsättningarna för goda levnadsförhållanden,

svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och
vård, ekonomisk hjälp och annat bistånd till familjer och
enskilda som behöver det.

Socialnämnden bör genom stöd och avlösning underlätta för dem
som vårdar närstående som är långvarigt sjuka eller äldre
eller som har funktionshinder. Lag (1997:313).

Rätten till bistånd

6 § Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få
dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av
socialnämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för
sin livsföring i övrigt (annat bistånd) på de villkor som
anges i 6 b-6 f §§. Lag (1997:313).

6 a § Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en
skälig levnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det
stärker hans eller hennes resurser att leva ett självständigt
liv. Lag (1997:313).

6 b § Försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för

1. livsmedel, kläder och skor, lek och fritid,
förbrukningsvaror, hälsa och hygien samt dagstidning, telefon
och TV-avgift,

2. boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring, läkarvård,
akut tandvård, glasögon samt medlemskap i fackförening och
arbetslöshetskassa.

Skäliga kostnader enligt första stycket 1 skall i enlighet
med vad regeringen närmare föreskriver beräknas enligt en för
hela riket gällande norm (riksnorm) på grundval av officiella
prisundersökningar rörande olika hushållstypers baskonsumtion.
Om det i ett enskilt fall finns särskilda skäl, skall
socialnämnden dock beräkna dessa kostnader till en högre nivå.
Nämnden får också i ett enskilt fall beräkna kostnaderna till
en lägre nivå, om det finns särskilda skäl för detta.
Lag (1997:313).

6 c § Socialnämnden får begära att den som uppbär
försörjningsstöd under viss tid skall delta i av nämnden
anvisad praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet om den
enskilde inte har kunnat beredas någon lämplig
arbetsmarknadspolitisk åtgärd, och

1. inte har fyllt tjugofem år, eller

2. har fyllt tjugofem år men av särskilda skäl är i behov av
kompetenshöjande insatser, eller

3. följer en utbildning med tillgång till finansiering i
särskild ordning men under tid för studieuppehåll behöver
försörjningsstöd.

Praktik eller kompetenshöjande verksamhet som avses i första
stycket skall syfta till att utveckla den enskildes
möjligheter att i framtiden försörja sig själv. Verksamheten
skall stärka den enskildes möjligheter att komma in på
arbetsmarknaden eller, där så är lämpligt, på en fortsatt
utbildning. Den skall utformas med skälig hänsyn till den
enskildes individuella önskemål och förutsättningar.

Socialnämnden skall samråda med länsarbetsnämnden innan
beslut fattas enligt första stycket. Lag (1997:313).

6 d § Om den enskilde utan godtagbart skäl avböjer att delta i
praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet som anvisats
enligt 6 c §, får fortsatt försörjningsstöd vägras eller
nedsättas. Detsamma gäller om han eller hon utan godtagbart
skäl uteblir från praktiken eller den kompetenshöjande
verksamheten. Lag (1997:313).

6 e § Den som deltar i praktik eller annan kompetenshöjande
verksamhet enligt 6 c § skall därvid inte anses som
arbetstagare. I den utsträckning den enskilde utför uppgifter
som stämmer överens med eller till sin art liknar sådant som
vanligen utförs vid förvärvsarbete, skall han eller hon dock
likställas med arbetstagare vid tillämpning av 2 kap. 1-9 §§,
3 kap. 1-4 §§ och 7-14 §§, 4 kap. 1-4 §§ och 8-10 §§ samt 7-9
kap. arbetsmiljölagen (1977:1160) och av lagen (1976:380) om
arbetsskadeförsäkring. Lag (1997:313).

6 f § Med annat bistånd avses hjälp i hemmet samt särskilt
boende för service och omvårdnad för äldre eller bostad med
särskild service för funktionshindrade. Lag (1997:740).

6 g § Socialnämnden får ge bistånd i annan form än eller
utöver vad som följer av 6 b och 6 f §§, om det finns skäl för
det. Lag (1997:313).

6 h § En person som önskar flytta till en annan kommun, men
till följd av ålderdom, funktionshinder eller allvarlig sjukdom
har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser
och därför inte kan bosätta sig där utan att
inflyttningskommunen erbjuder behövliga insatser, får hos den
kommunen ansöka om sådana insatser som avses i 6 f §. En sådan
ansökan skall behandlas som om den enskilde var bosatt i
inflyttningskommunen.

Det förhållandet att sökandens behov är tillgodosedda i
hemkommunen får inte beaktas vid prövning enligt första
stycket.

På begäran av inflyttningskommunen är hemkommunen skyldig att
bistå den förra kommunen med den utredning som kan behövas för
bedömningen av ansökan. Lag (1997:740).

Allmänna riktlinjer för socialnämndens verksamhet

7 § Socialnämndens medverkan i samhällsplaneringen skall bygga på nämndens
sociala erfarenheter och särskilt syfta till att påverka utformningen av
nya och äldre bostadsområden i kommunen. Nämnden skall också verka för att
offentliga lokaler och allmänna kommunikationer utformas så att de blir lätt
tillgängliga för alla.

Socialnämnden skall även i övrigt ta initiativ till och bevaka att åtgärder
vidtas för att skapa en god samhällsmiljö och goda förhållanden för barn och
ungdom, äldre och andra grupper som har behov av samhällets särskilda stöd.
Socialnämnden skall i sin verksamhet främja den enskildes rätt till arbete,
bostad och utbildning.

7 a § Insatser inom socialtjänsten skall vara av god kvalitet.

För utförande av socialnämndens uppgifter skall det finnas
personal med lämplig utbildning och erfarenhet.

Kvaliteten i verksamheten skall systematiskt och fortlöpande
utvecklas och säkras.

För insatser inom omsorger om äldre människor eller människor
med funktionshinder får regeringen, eller den myndighet som
regeringen bestämmer, meddela sådana föreskrifter som behövs
till skydd för enskildas liv, personliga säkerhet eller hälsa.
Lag (1998:855).

8 § Socialnämnden skall i den uppsökande verksamheten upplysa om
socialtjänsten och erbjuda grupper och enskilda sin hjälp. När det är
lämpligt skall nämnden härvid samverka med andra samhällsorgan och
med organisationer och andra föreningar.

8 a § Socialnämnden bör verka för att den som utsatts för
brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp. Socialnämnden bör
härvid särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit
utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet kan vara i
behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation.
Lag (2001:231).

9 § Socialnämndens insatser för den enskilde skall utformas
och genomföras tillsammans med honom och vid behov i samverkan
med andra samhällsorgan och med organisationer och andra
föreningar.

När en åtgärd rör ett barn skall barnets inställning så långt
det är möjligt klarläggas. Hänsyn skall tas till barnets vilja
med beaktande av dess ålder och mognad. Lag (1997:313).

10 § Socialnämnden bör genom hemtjänst, dagverksamheter eller
annan liknande social tjänst underlätta för den enskilde att bo
hemma och att ha kontakt med andra.

Nämnden bör även i övrigt tillhandahålla sociala tjänster genom
rådgivningsbyråer, socialcentraler och liknande, social jour
eller annan därmed jämförlig verksamhet.

Nämnden kan utse en särskild person (kontaktperson) eller en
familj med uppgift att hjälpa den enskilde och hans närmaste i
personliga angelägenheter, om den enskilde begär eller
samtycker till det. För barn som inte har fyllt 15 år får
kontaktperson utses endast om barnets vårdnadshavare begär
eller samtycker till det. Har barnet fyllt 15 år får
kontaktperson utses endast om barnet självt begär eller
samtycker till det. Lag (1998:855).

Åtgärder mot missbruk

11 § Socialnämnden skall arbeta för att förebygga och motverka
missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel.

Socialnämnden skall genom information till myndigheter, grupper
och enskilda och genom uppsökande verksamhet sprida kunskap om
skadeverkningar av missbruk och om de hjälpmöjligheter som
finns.

Socialnämnden skall aktivt sörja för att den enskilde
missbrukaren får den hjälp och vård som han behöver för att
komma ifrån missbruket. Nämnden skall i samförstånd med den
enskilde planera hjälpen och vården och noga bevaka att planen
fullföljs. Lag (1999:48).

Omsorger om barn och ungdom

12 § Socialnämnden skall

verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda
förhållanden,

i nära samarbete med hemmen främja en allsidig
personlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social
utveckling hos barn och ungdom,

med särskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och
ungdom som har visat tecken till en ogynnsam utveckling,

aktivt arbeta för att förebygga och motverka missbruk bland
barn och ungdom av alkoholhaltiga drycker, andra
beroendeframkallande medel samt dopningsmedel,

i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som
riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de
behöver och, om hänsynen till den unges bästa motiverar det,
vård och fostran utanför det egna hemmet, samt

i sin omsorg om barn och ungdom tillgodose det särskilda behov
av stöd och hjälp som kan finnas sedan ett mål eller ärende om
vårdnad, boende, umgänge eller adoption har avgjorts.
Lag (1999:48).

12 a § Kommunen skall sörja för

1. att föräldrar kan erbjudas samtal under sakkunnig ledning i
syfte att nå enighet i frågor rörande vårdnad, boende och
umgänge (samarbetssamtal) samt	

2. att föräldrar får hjälp att träffa avtal enligt 6 kap. 6 §,
14 a § andra stycket eller 15 a § andra stycket föräldrabalken.

Kommunen skall sörja för att familjerådgivning genom kommunens
försorg eller annars genom lämplig rådgivare kan erbjudas dem
som begär det.

Med familjerådgivning avses i denna lag en verksamhet som
bedrivs av det allmänna eller yrkesmässigt av enskild och som
består i samtal med syfte att bearbeta samlevnadskonflikter i
parförhållanden och familjer. Lag (1998:323).

13 § har upphävts genom lag (1997:1229).

14 § har upphävts genom lag (1997:1229).

15 § har upphävts genom lag (1997:1229).

16 § har upphävts genom lag (1997:1229).

17 § har upphävts genom lag (1997:1229).

18 § har upphävts genom lag (1997:1229).

18 a § har upphävts genom lag (1994:1571).

Omsorger om äldre människor

19 § Socialnämnden skall verka för att äldre människor får
möjlighet att leva och bo självständigt och under trygga
förhållanden och med respekt för deras självbestämmande och
integritet. Lag (1997:313).

20 § Socialnämnden skall verka för att äldre människor får
goda bostäder och ge dem som behöver det stöd och hjälp i
hemmet och annan lättåtkomlig service.

Kommunen skall inrätta särskilda boendeformer för service och
omvårdnad för äldre människor med behov av särskilt stöd.
Lag (1997:313).

20 a § Socialnämnden skall göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena
i kommunen för äldre människor samt i sin uppsökande verksamhet upplysa om
socialtjänstens verksamhet på detta område.

Kommunen skall planera sina insatser för äldre. I planeringen skall kommunen
samverka med landstinget samt andra samhällsorgan och organisationer.
Lag (1993:390).

Omsorger om människor med funktionshinder

21 § Socialnämnden skall verka för att människor som av fysiska, psykiska
eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möjlighet
att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra.

Socialnämnden skall medverka till att den enskilde får en meningsfull syssel-
sättning och att han får bo på ett sätt som är anpassat efter hans behov av
särskilt stöd.

Kommunen skall inrätta bostäder med särskild service för dem som till följd
av sådana svårigheter som avses i första stycket behöver ett sådant boende.
Lag (1990:1403).

21 a § Socialnämnden skall göra sig väl förtrogen med
levnadsförhållandena i kommunen för människor med fysiska och
psykiska funktionshinder samt i sin uppsökande verksamhet
upplysa om socialtjänstens verksamhet på dessa områden.

Kommunen skall planera sina insatser för människor med fysiska
och psykiska funktionshinder. I planeringen skall kommunen
samverka med landstinget samt andra samhällsorgan och
organisationer. Lag (1994:1098).

Vård i familjehem och i hem för vård eller boende

22 § Socialnämnden skall sörja för att den som behöver vårdas
eller bo i ett annat hem än det egna tas emot i ett familjehem
eller i ett hem för vård eller boende.

Socialnämnden ansvarar för att den som genom nämndens försorg
har tagits emot i ett annat hem än det egna får god vård.

Vården bör utformas så att den främjar den enskildes
samhörighet med anhöriga och andra närstående samt kontakt med
hemmiljön.

Vid placering av barn skall i första hand övervägas om barnet
kan tas emot av någon anhörig eller annan närstående. Enligt 1 §
skall dock barnets bästa alltid beaktas. Lag (1999:179).

23 § Varje kommun ansvarar för att det finns tillgång till
familjehem och hem för vård eller boende för enskilda och
familjer som behöver vårdas och bo utanför det egna hemmet.
Enligt 23 a § skall dock behovet av vissa hem tillgodoses av
staten. Lag (1997:313).

23 a § Behovet av sådana hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med
särskilda bestämmelser om vård av unga samt 22 och 23 §§ lagen
(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall skall tillgodoses av
staten. Statens institutionsstyrelse är central förvaltningsmyndighet
för dessa hem. Styrelsen leder och har tillsyn över verksamheten
vid hemmen.

Staten kan om det finns särskilda skäl för det genom avtal uppdra åt
ett landsting eller en kommun att inrätta och driva hem som avses i
första stycket.

För vård i ett sådant hem som avses i första stycket får avgift tas ut
av den kommun som begärt placeringen.

Bestämmelserna i 24 § gäller även i fråga om vård i hem som avses i
denna paragraf. Lag (1993:1).

24 § Vård i familjehem och hem för vård eller boende skall bedrivas
i samråd med socialnämnden.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar
ytterligare föreskrifter om vård i sådana hem.

Särskilda regler till skydd för underåriga

25 § En underårig får inte utan socialnämndens medgivande tas
emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som
inte tillhör någon av hans föräldrar eller någon annan som har
vårdnaden om honom. Som ett medgivande anses socialnämndens
beslut att bereda den underårige vård i ett visst familjehem.

Socialnämnden får inte lämna medgivande enligt första stycket
utan att förhållandena i det enskilda hemmet och
förutsättningarna för vård i hemmet är utredda.

Är det fråga om att ta emot ett barn med hemvist utomlands i
syfte att adoptera det, skall medgivandet inhämtas innan barnet
lämnar det land där det har sitt hemvist. Medgivande får lämnas
endast om den eller de som vill adoptera har tillfredsställande
kunskaper om barn och deras behov och har blivit informerade om
den planerade adoptionens innebörd. Medgivandet upphör att
gälla, om inte barnet har tagits emot i hemmet inom två år från
det medgivandet lämnades.

Den eller de som vill adoptera är skyldiga att anmäla till
socialnämnden om deras omständigheter ändras mer väsentligt
under den tid medgivandet gäller. Medgivandet skall återkallas,
om förutsättningarna för det inte längre föreligger.
Återkallelse kan ske även när barnet har tagits emot av den
eller de som vill adoptera, om en fortsatt vistelse hos dem
inte är förenlig med barnets bästa.

När ett visst barn har föreslagits för adoption, skall
socialnämnden skyndsamt och senast inom två veckor från det att
den eller de som vill adoptera kommit in med en anmälan härom
pröva om samtycke skall ges till att adoptionsförfarandet får
fortsätta. Om det är fråga om ett adoptionsförfarande som
omfattas av lagen (1997:191) med anledning av Sveriges
tillträde till Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete
vid internationella adoptioner, skall därvid 3 § i den lagen
tillämpas. Den tid inom vilken prövning enligt detta stycke
skall ske får förlängas om synnerliga skäl föreligger.
Lag (1997:193).

26 § Socialnämnden skall

medverka till att de underåriga som avses i 25 § får god vård och fostran
och i övrigt gynnsamma uppväxtförhållanden,

verka för att de får lämplig utbildning och

lämna vårdnadshavarna och dem som vårdar sådana underåriga råd, stöd och
annan hjälp som de behöver.

27 § När ett barns bästa kräver det, får socialnämnden
förbjuda eller begränsa möjligheterna för en person som har
sitt hem inom kommunen att i hemmet ta emot andras underåriga
barn.

Ett förbud enligt första stycket omfattar inte fall då det
med hänsyn till särskilda omständigheter är uppenbart befogat
att ett barn tas emot i hemmet. Lag (1997:313).

28 § Vårdas en underårig med stöd av denna lag i ett annat hem än det egna,
skall socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vården
fortfarande behövs. Lag (1990:53).

29 § har upphävts genom lag (1990:53).

30 § Ett medgivande enligt 25 § första stycket meddelas av
socialnämnden i vårdnadshavarens hemkommun. Om nämndens
prövning gäller ett hem i en annan kommun, skall nämnden
informera och samråda med den kommunen innan den fattar sitt
beslut.

Ett medgivande enligt 25 § tredje stycket och ett samtycke
enligt 25 § femte stycket meddelas av socialnämnden i den
eller de sökandes hemkommun.

Den nämnd som har lämnat medgivande enligt 25 § fullgör
skyldigheterna enligt 26 §. I de fall samtycke enligt 25 §
femte stycket lämnats av socialnämnden i en annan kommun
fullgör i stället den nämnden skyldigheterna enligt 26 §.
Lag (1997:313).

31 § Enskilda personer eller sammanslutningar får inte bedriva
verksamhet som syftar till att förmedla underåriga till hem som
avses i 25 §.

Om rätt för auktoriserade sammanslutningar att i vissa fall
förmedla barn från utlandet för adoption finns bestämmelser i
lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling.
Lag (1997:193).

32 § Bestämmelser om vård av unga i vissa fall finns i lagen (1990:52)
med särskilda bestämmelser om vård av unga. Lag (1990:53).

Avgifter m.m.

33 § Socialnämnden får, i andra fall än som avses i 33 a §,
återkräva försörjningsstöd som den enskilde har erhållit
enligt 6 b § endast om det har lämnats

1. som förskott på en förmån eller ersättning,

2. till den som är indragen i arbetskonflikt, eller

3. till den som på grund av förhållanden som han eller hon
inte kunnat råda över hindrats från att förfoga över sina
inkomster och tillgångar.

Har ekonomisk hjälp lämnats med stöd av 6 g §, får
socialnämnden återkräva hjälpen, om den har getts under
villkor om återbetalning.

Beslut som avser ekonomisk hjälp som kan komma att återkrävas
enligt denna paragraf skall vara skriftligt. Beslutet skall
innehålla uppgift om den eller de omständigheter som enligt
denna paragraf utgör grund för återbetalningsplikten. Beslutet
skall delges den enskilde. Lag (1997:313).

33 a § Om någon genom oriktiga uppgifter eller genom
underlåtenhet att lämna uppgifter eller på annat sätt
förorsakat att ekonomiskt bistånd enligt 6 b eller 6 g §
utgått obehörigen eller med för högt belopp, får socialnämnden
återkräva vad som har betalats ut för mycket.

Om någon i annat fall än som avses i första stycket uppburit
sådant ekonomiskt bistånd obehörigen eller med för högt belopp
och skäligen borde ha insett detta, får socialnämnden
återkräva vad som har betalats ut för mycket. Lag (1997:313).

34 § Stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraktär medför inte
kostnadsansvar för den enskilde vårdtagaren. Kommunen får dock, utom
beträffande underårig, ta ut ersättning för uppehället av den som på
grund av missbruk av alkohol, narkotika eller därmed jämförbara medel
får vård eller behandling i ett hem för vård eller boende eller i ett
familjehem. Regeringen bemyndigas meddela föreskrifter om den högsta
ersättning som får tas ut för varje dag. För andra stöd- och
hjälpinsatser än som angetts nu får kommunen ta ut skälig ersättning.

Om en underårig genom socialnämndens försorg får vård i ett annat hem
än det egna, är föräldrarna skyldiga att i skälig utsträckning delta
i kommunens kostnader enligt grunder som regeringen föreskriver.
Socialnämnden får i sådant fall uppbära underhållsbidrag som avser
den underårige.

Bestämmelserna i första stycket gäller inte i fråga om tjänst för vilken
avgift har bestämts enligt 35 §. Lag (1987:377).

35 § För familjerådgivning, hemtjänst, verksamhet för barn och
ungdom enligt 12 § som inte är stöd- och hjälpinsatser av
behandlingskaraktär, sådant boende som avses i 20 § andra
stycket eller 21 § tredje stycket eller annan liknande social
tjänst får kommunen ta ut skäliga avgifter enligt grunder som
kommunen bestämmer. Avgifterna får dock inte överstiga
kommunens självkostnader.

Avgifter för hemtjänst får inte, tillsammans med avgifter som
avses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen
(1982:763), uppgå till så stort belopp att den enskilde inte
förbehålls tillräckliga medel för sina personliga behov,
boendekostnad och andra normala levnadskostnader. När
avgifterna fastställs skall kommunen försäkra sig om att
omsorgstagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt
försämrad ekonomisk situation. Lag (1998:855).

36 § Vill socialnämnden föra talan om ersättning som en enskild
inte betalar godvilligt för ekonomisk hjälp som avses i 33
eller 33 a § eller för kostnad som kommunen har haft enligt 34 §
första eller andra stycket, skall talan väckas hos länsrätten
inom tre år från det kommunens kostnad uppkom. Talan väcks vid
den länsrätt inom vars domkrets den enskilde är bosatt.

Talan om ersättning får inte bifallas, om den
ersättningsskyldige genom att återbetala kostnaden eller en del
av denna kan antas bli ur stånd att klara sin försörjning eller
sin dagliga livsföring i övrigt eller annars synnerliga skäl
talar mot bifall till ersättningsanspråket. Lag (1997:1091).

37 § Socialnämnden får helt eller delvis efterge den
ersättningsskyldighet som avses i 33 och 33 a §§ samt 34 §
första och andra styckena. Lag (1997:313).

Nämndorganisationen

Socialnämnden

38 § För en socialnämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i
kommunallagen (1991:900). Lag (1991:1667).

39 § Socialnämnden skall själv eller genom ombud föra kommunens talan i
mål och ärenden som enligt denna lag eller annan författning ankommer på
socialnämnden. Lag (1991:1667).

40 § Socialnämnden skall hos fullmäktige, kommunstyrelsen och övriga
nämnder och hos andra myndigheter göra de framställningar som nämnden
finner påkallade.

Socialnämnden får inhämta yttranden och upplysningar från kommunstyrelsen
och övriga nämnder och från beredningar och tjänstemän i den egna kommunen,
när det behövs för nämndens verksamhet.

41 § har upphävts genom lag (1997:313).

42 § har upphävts genom lag (1997:313).

43 § har upphävts genom lag (1997:313).

44 § har upphävts genom lag (1997:313).

45 § har upphävts genom lag (1997:313).gen till kommunstyrelsen.

46 § har upphävts genom lag (1997:313).

Delegation

47 § Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får ges
endast åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller
ersättare i nämnden i ärenden som ankommer på nämnden enligt
25 § första-fjärde styckena och 28 § denna lag, 4 och 6 §§, 11 §
första och andra styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, 21,
22, 24, 26, 27 och 43 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestäm-
melser om vård av unga samt 11 och 13 §§ lagen (1988:870) om
vård av missbrukare i vissa fall.

Första stycket gäller även i ärenden enligt 25 § femte
stycket om samtycke vägras och beslut enligt 36 § om att föra
talan om återkrav enligt 33 a §. Lag (1997:313).

48 § Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får när det
gäller föräldrabalken avse endast uppgifter som anges i
följande lagrum

1 kap. 4 § föräldrabalken,

2 kap. 1, 4-6, 8 och 9 §§ föräldrabalken, dock inte befogenhet
enligt 9 § att besluta att inte påbörja utredning eller att
lägga ned en påbörjad utredning,

3 kap. 5, 6 och 8 §§ föräldrabalken,

6 kap. 6 §, 14 a § andra stycket och 15 a § andra stycket
föräldrabalken,

6 kap. 19 § föräldrabalken beträffande beslut att utse utredare
i mål och ärenden om vårdnad, boende eller umgänge,

7 kap. 7 § föräldrabalken beträffande godkännande av avtal om
att underhållsbidrag skall betalas för längre perioder än tre
månader,

11 kap. 16 § andra stycket föräldrabalken.

Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får inte heller
omfatta befogenhet att meddela beslut i frågor som avses i 27 §
denna lag eller att fullgöra vad som ankommer på nämnden enligt
5 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag eller 17 § lagen
(1996:1030) om underhållsstöd. Lag (1998:323).

49 § Om rätt att i vissa fall fatta beslut i socialnämndens ställe finns
bestämmelser i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och
lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Lag (1990:53).

Handläggning av ärenden m.m.

50 § Socialnämnden skall utan dröjsmål inleda utredning av vad
som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens
kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden.

Vad som har kommit fram vid utredning och som har betydelse
för ett ärendes avgörande skall tillvaratas på ett betryggande
sätt. Lag (1997:313).

50 a § Vid en utredning om socialnämnden behöver ingripa till
en underårigs skydd eller stöd får nämnden, för bedömningen av
behovet av insatser, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de
kontakter som behövs. Utredningen skall bedrivas så att inte
någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet. Den skall
inte göras mer omfattande än vad som är motiverat av
omständigheterna i ärendet.

Utredning enligt första stycket skall bedrivas skyndsamt och
vara slutförd senast inom fyra månader. Finns det särskilda
skäl får socialnämnden besluta att förlänga utredningen för
viss tid.

Den som berörs av en sådan utredning som anges i första
stycket skall underrättas om att en utredning inleds.
Lag (1997:313).

50 b § Socialnämnden är skyldig att slutföra en utredning
enligt 50 a § och fatta beslut i ärendet även om den
underårige byter vistelsekommun. Detsamma gäller om en
utredning inletts enligt 50 § och ärendet avser vård av
missbrukare.

Första stycket gäller inte om den nya vistelsekommunen
samtycker till att ta över utredningen av ärendet.
Lag (1997:313).

51 § Handläggning av ärenden som rör enskilda samt
genomförande av beslut om stödinsatser, vård och behandling
skall dokumenteras. Dokumentationen skall utvisa beslut och
åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och
händelser av betydelse.

Handlingar som rör enskildas personliga förhållanden skall
förvaras så att den som är obehörig inte får tillgång till
dem. Lag (1997:313).

52 § Dokumentationen skall utformas med respekt för den
enskildes integritet. Den enskilde bör hållas underrättad om
de journalanteckningar och andra anteckningar som förs om
honom. Om den enskilde anser att någon uppgift i
dokumentationen är oriktig skall detta antecknas. Lag (1997:313).

53 § Socialnämnden skall tillämpa bestämmelserna i 13 § förvaltningslagen
(1986:223) om remiss i alla ärenden. Lag (1986:1186).

54 § I ärenden hos socialnämnden som avser myndighetsutövning
mot någon enskild skall nämnden tillämpa följande bestämmelser
i förvaltningslagen (1986:223):

14 § första stycket om en parts rätt att meddela sig muntligen,

16 och 17 §§ om en parts rätt att få del av uppgifter,

20 § om motivering av beslut,

26 § om rättelse av skrivfel och liknande.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§ förvaltningslagen gäller dock
inte uppgifter som rör någon annan sökande i ett ärende om ett
sådant boende som avses i 20 § andra stycket eller 21 § tredje
stycket eller om någon annan liknande social tjänst.

Vad som sägs i första stycket gäller också när det är fråga om
en ansökan eller ett yttrande till en annan myndighet i ett mål
eller ärende som rör myndighetsutövning mot enskild hos denna.
Lag (1997:1229).

55 § Den som enligt vad som sägs i 54 § skall ges tillfälle att yttra sig
enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223) har rätt att få företräde inför
nämnden, om inte särskilda skäl föranleder annat.

Den som ges tillfälle att yttra sig skall underrättas om sin rätt att få
företräde inför nämnden. Lag (1986:1186).

56 § Barn som har fyllt 15 år har rätt att själva föra sin talan i mål och
ärenden enligt denna lag.

Barn som är yngre bör höras, om det kan vara till nytta för utredningen och
barnet inte kan antas ta skada av det.

57 § Socialnämnden har rätt att av de allmänna försäkringskassorna eller
erkända arbetslöshetskassorna få uppgifter om ekonomisk hjälp som har
lämnats till enskilda, som har ärenden hos nämnden. Socialnämnden har
vidare rätt att få uppgifter som lämnats till kommunen i ärenden om
ekonomisk hjälp enligt lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för
flyktingar och vissa andra utlänningar. Lag (1992:1071).

58 § I mål och ärenden enligt denna lag som avser myndighetsutövning mot
enskild får delgivning inte ske med tillämpning av 12 eller 15 §
delgivningslagen (1970:428).

Register m.m.

59 § I sådana personregister hos socialnämnden som utgör sammanställningar
av uppgifter får inte tas in uppgifter om ömtåliga personliga förhållanden.

Detta hindrar inte att det i ett personregister tas in uppgifter om åtgärder
som har beslutats inom socialtjänsten och som innebär myndighetsutövning och
den bestämmelse på vilken ett beslut om en sådan åtgärd grundas.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar ytterligare
föreskrifter om registren.

60 § Anteckningar och andra uppgifter i en personakt som tillhör
socialnämndens personregister skall gallras fem år efter det sista
anteckningen gjordes i akten. Gallring skall dock inte ske så länge
uppgifter om samma person inte har gallrats av nämnden enligt andra
stycket.

Uppgifter i personregister som avses i 59 § första stycket skall gallras
fem år efter det att de förhållanden som uppgiften avser har upphört.

Gallringen skall vara avslutad senast kalenderåret efter det att gallrings-
skyldigheten inträdde. Lag (1990:789).

61 § I fråga om automatiserad och viss manuell behandling av
personupp-gifter finns bestämmelser i personuppgiftslagen
(1998:204). Lag (1998:719).

62 § Följande handlingar får inte gallras med stöd av bestämmelserna i 60 §
första stycket:

1. handlingar som kommit in eller upprättats i samband med utredning om
faderskap,

2. handlingar som kommit in eller upprättats i samband med utredning om
adoption,

3. handlingar som kommit in eller upprättats i samband med att en underårig
har placerats eller tagits emot i ett hem för vård eller boende, i ett
familjehem eller i ett annat enskilt hem som inte tillhör någon av hans
föräldrar eller någon annan som har vårdnaden om honom.

Handlingar skall vidare undantas från gallring enligt bestämmelserna i 60 §
av hänsyn till forskningens behov i ett representativt urval av kommuner och
i övriga kommuner beträffande ett representativt urval av personer.
Lag (1990:789).

63 § Socialnämnden skall, enligt vad regeringen närmare föreskriver,
ur personregister lämna ut uppgifter till Socialstyrelsen för
angelägna statistiska ändamål. Lag (1995:608).

64 § Socialnämnden skall lämna ut uppgifter ur personregister till statliga
myndigheter, när detta begärs för forskningsändamål och det kan ske utan
risk för att den enskilde eller någon honom närstående lider men.

65 § Socialnämnden skall på begäran av en annan myndighet till
denna lämna uppgifter om utgiven ekonomisk hjälp, om syftet är
att undvika felaktiga utbetalningar från det allmänna eller en
felaktig taxering.

Om kommunens uppgifter inom socialtjänsten fullgörs av flera
nämnder skall varje sådan nämnd, i den utsträckning det begärs,
till de övriga lämna

1. uppgift om att en person är aktuell i ett ärende inom
socialtjänsten, och

2. de uppgifter som behövs för att administrera fördelningen av
platser inom särskilda boendeformer i kommunen.

Uppgiftsskyldigheten enligt andra stycket gäller inte uppgift
som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 4 § andra stycket
sekretesslagen (1980:100). Lag (1997:1229).

65 a § Har någon som påföljd för brott överlämnats till vård
inom socialtjänsten, skall socialnämnden underrätta
åklagarmyndigheten, om vården eller de andra åtgärder som
redovisats i vårdplanen inte kommer till stånd.

Detsamma gäller om den som överlämnats till vård inom social-
tjänsten bryter mot en föreskrift som meddelats med stöd av 31
kap. 1 § tredje stycket 2 brottsbalken. Lag (1998:615).

65 b § Om socialnämnden i sin verksamhet iakttagit något som
tyder på att nya medel används för missbruksändamål eller att
ändringar sker i missbruksmönster av kända medel, skall nämnden
utan dröjsmål anmäla detta till Statens folkhälsoinstitut.
Lag (2001:306).

66 § Av 1 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100) framgår att socialnämnden utan
hinder av sekretess kan polisanmäla brott som hindrar nämndens verksamhet.
Detsamma gäller enligt 14 kap. 2 § femte stycket samma lag beträffande vissa
brott som riktar sig mot underåriga. Av samma stycke följer också att
sekretess inte hindrar att uppgift, som angår misstanke om brott för
vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år, lämnas
till en åklagarmyndighet, polismyndighet eller annan myndighet som har att
ingripa mot brottet.

Från socialtjänsten skall utan hinder av sekretess lämnas

1. uppgift om huruvida någon vistas i ett hem för vård eller boende, om
uppgiften för särskilt fall begärs av en domstol, åklagarmyndighet,
polismyndighet, kronofogdemyndighet eller skattemyndighet,

2. uppgift om en studerande som behövs för prövning av ett ärende om
avskiljande av denne från högskoleutbildning. Lag (1991:526).

Tillsyn över socialtjänsten

67 § Socialstyrelsen har tillsyn över socialtjänsten i riket. Styrelsen
skall följa och vidareutveckla socialtjänsten. Till ledning för
tillämpningen av denna lag utfärdar socialstyrelsen allmänna råd.

68 § Länsstyrelsen skall inom länet

följa socialnämndernas tillämpning av denna lag,

informera och ge råd till allmänheten i frågor som rör
socialtjänsten,

biträda socialnämnderna med råd i deras verksamhet,

främja samverkan på socialtjänstens område mellan kommunerna
och andra samhällsorgan,

verka för att kommunerna planerar för att kunna tillgodose
framtida behov av bistånd enligt 6 f §,

även i övrigt se till att socialnämnderna fullgör sina
uppgifter på ett ändamålsenligt sätt. Lag (2000:525).

68 a § Om länsstyrelsen finner att en kommun inte fullgör vad
som ålagts kommunen i en lagakraftvunnen dom om rätt till
bistånd enligt 6 b eller 6 f § får länsstyrelsen förelägga
kommunen att avhjälpa bristen. Föreläggandet får förenas med
vite.

Länsstyrelsen får inte meddela ett vitesföreläggande enligt
första stycket om verkställighet av domen redan har sökts
enligt utsökningsbalken. Ett meddelat vitesföreläggande
förfaller om verkställighet söks enligt utsökningsbalken.
Lag (2000:525).

Föreskrifter om enskild verksamhet m.m.

69 § Ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse
eller en enskild individ får inte utan tillstånd av
länsstyrelsen yrkesmässigt bedriva verksamhet i form av

1. hem för vård eller boende,

2. särskilda boendeformer motsvarande sådana som avses i 20 §
andra stycket eller 21 § tredje stycket,

3. hem för viss annan heldygnsvård,

4. hem eller öppen verksamhet för vård under en begränsad del
av dygnet.

Tillstånd skall sökas hos länsstyrelsen i det län där
verksamheten skall bedrivas.

Tillstånd behövs inte för sådan verksamhet som kommunen genom
avtal enligt 4 § tredje stycket har överlämnat till en enskild
att utföra. Lag (1997:313).

69 a § Tillstånd att bedriva sådan verksamhet som avses i 69 §
får beviljas endast om verksamheten uppfyller kraven på god
kvalitet och säkerhet.

Tillstånd får förenas med villkor av betydelse för kvalitet
och säkerhet i verksamheten.

Om verksamheten helt eller till väsentlig del ändras eller
flyttas, skall nytt tillstånd sökas. Lag (1997:313).

69 b § Länsstyrelsen har tillsyn över

1. annat hem för vård eller boende än sådant som avses i 23 a §,

2. verksamhet för vilken det krävs tillstånd enligt 69 §
första stycket 2-4,

3. verksamhet som kommunen genom avtal enligt 4 § tredje
stycket har överlämnat till en enskild att utföra,

4. annan enskild verksamhet än sådan som omfattas av 1-3 från
vilken kommunen upphandlar tjänster för att fullgöra
skyldigheter enligt denna lag.

Länsstyrelsen har rätt att inspektera sådan verksamhet och
får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar som
behövs för tillsynen. Lag (1997:313).

69 c § Verksamhet för vilken tillstånd krävs enligt 69 §
första stycket står under löpande tillsyn av socialnämnden i
den kommun där verksamheten är belägen. Nämnden har rätt att
inspektera verksamheten och får inhämta de upplysningar och ta
del av de handlingar som behövs för tillsynen.

Om socialnämnden får kännedom om missförhållanden i enskild
verksamhet som står under länsstyrelsens tillsyn, skall
socialnämnden underrätta länsstyrelsen om det. Lag (1997:313).

70 § Om det föreligger något missförhållande i sådan
verksamhet som står under länsstyrelsens tillsyn enligt 69 b §,
skall länsstyrelsen förelägga den som ansvarar för
verksamheten att avhjälpa missförhållandet.

Om missförhållandet är allvarligt och länsstyrelsens
föreläggande inte efterkoms, får länsstyrelsen förbjuda
fortsatt verksamhet. Lag (1997:313).

70 a § Bestämmelserna i 51 och 52 §§ gäller i tillämpliga
delar i enskild verksamhet som står under länsstyrelsens
tillsyn enligt 69 b §. Dokumentationen skall bevaras så länge
den kan antas ha betydelse för åtgärder i verksamheten.
Lag (1997:313).

70 b § En handling i en personakt i enskild verksamhet som
står under länsstyrelsens tillsyn enligt 69 b § skall, om det
begärs av den som akten rör, så snart som möjligt
tillhandahållas denne för läsning eller avskrivning på stället
eller i avskrift eller kopia, om inte annat följer av 71 a §.

Frågor om utlämnande enligt första stycket prövas av den som
ansvarar för personakten. Anser denne att personakten eller
någon del av den inte bör lämnas ut, skall han genast med eget
yttrande överlämna frågan till länsstyrelsen för prövning.
Lag (1997:313).

70 c § Länsstyrelsen får besluta att en personakt i enskild
verksamhet som står under länsstyrelsens tillsyn enligt 69 b §
skall tas om hand

1. om verksamheten upphör,

2. om det på sannolika skäl kan antas att personakten inte
kommer att handhas enligt föreskrifterna i denna lag eller
enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, eller

3. om den som ansvarar för personakten ansöker om det och det
finns ett påtagligt behov av att akten tas om hand.

En omhändertagen personakt skall återlämnas, om det är
möjligt och det inte finns skäl för omhändertagande enligt
första stycket. Beslut i fråga om återlämnande meddelas av
länsstyrelsen efter ansökan av den som vid beslutet om
omhändertagande ansvarade för personakten.

Personakter som har tagits om hand enligt första stycket
skall förvaras avskilda hos arkivmyndigheten i den kommun där
akterna omhändertagits. Personakterna skall bevaras i minst
två år från det att de kom in till arkivmyndigheten. En
myndighet som har hand om en personakt som har omhändertagits
har, om en uppgift ur akten begärs för särskilt fall, samma
skyldighet att lämna uppgiften som den haft som ansvarat för
akten före omhändertagandet. Lag (1997:313).

Övriga bestämmelser

Anmälan om misshandel m.m. mot underåriga

71 § Var och en som får kännedom om något som kan innebära
att socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd bör
anmäla detta till nämnden.

Myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom samt andra
myndigheter inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten är
skyldiga att genast till socialnämnden anmäla om de i sin
verksamhet får kännedom om något som kan innebära att
socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd. Detta
gäller även dem som är anställda hos sådana myndigheter. Sådan
anmälningsskyldighet gäller också dem som är verksamma inom
yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som berör barn och
ungdom eller annan yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet
inom hälso- och sjukvården eller på socialtjänstens område.
För familjerådgivning gäller i stället vad som sägs i tredje
stycket.

De som är verksamma inom familjerådgivning är skyldiga att
genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får
kännedom om att en underårig utnyttjas sexuellt eller
misshandlas i hemmet.

Myndigheter, befattningshavare och yrkesverksamma som anges i
andra stycket är skyldiga att lämna socialnämnden alla
uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av en
underårigs behov av skydd.

Om anmälan från Barnombudsmannen gäller bestämmelserna i 3 §
lagen (1993:335) om Barnombudsman. Lag (1997:313).

Anmälan om missförhållanden i omsorger om äldre eller
funktionshindrade

71 a § Var och en som är verksam inom omsorger om äldre
människor eller människor med funktionshinder skall vaka över
att dessa får god omvårdnad och lever under trygga förhållan-
den. Den som uppmärksammar eller får kännedom om ett allvarligt
missförhållande i omsorgerna om någon enskild skall genast
anmäla detta till socialnämnden. Om inte missförhållandet utan
dröjsmål avhjälps, skall nämnden anmäla förhållandet till
tillsynsmyndigheten.

Första stycket gäller även inom motsvarande yrkesmässigt
bedriven enskild verksamhet. Anmälan skall göras till den som
är ansvarig för verksamheten. Den ansvarige har att utan
dröjsmål avhjälpa missförhållandet eller anmäla detta till
tillsynsmyndigheten. Lag (1998:855).

Tystnadsplikt

71 b § Den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedriven
enskild verksamhet som avser insatser enligt denna lag får inte obehörigen
röja vad han därvid har erfarit om enskildas personliga förhållanden.
Lag (1993:390).

71 c § Den som är eller har varit verksam inom enskild
familjerådgivning får inte obehörigen röja en uppgift som en enskild
har lämnat i förtroende eller som har inhämtats i samband med
rådgivningen. Lag (1996:140).

Överflyttning av ärende

72 § Ett ärende som avser vård eller någon annan åtgärd beträffande en
enskild person kan flyttas över till en annan socialnämnd, om denna nämnd
samtycker till det.

72 a § Om någon efter beslut av en socialnämnd vistas i en
annan kommun i familjehem, hem för vård eller boende eller
sådan boendeform eller bostad som avses i 20 § andra stycket,
21 § tredje stycket och 69 § första stycket 2, har den kommun
som beslutat om vistelsen ansvaret för det bistånd enligt 6 §
samt det individuellt behovsprövade stöd och de individuellt
behovsprövade sociala tjänster enligt 10-12 §§ som den enskilde
kan behöva. Placeringskommunens ansvar upphör om ärendet
överflyttas enligt 72 §.

Den kommun där den enskilde är folkbokförd har samma ansvar som
en placeringskommun enligt första stycket för bistånd, stöd och
sociala tjänster

1. under kriminalvård i anstalt,

2. under vård på sjukhus eller i annan sjukvårdsinrättning på
initiativ av någon annan än en kommun,

3. som aktualiserats inför avslutningen av vård enligt 1 eller
2. Lag (1997:1229).

72 b § Om vårdnaden av en underårig överflyttats till en eller
två särskilt förordnade vårdnadshavare som den underårige
tidigare varit familjehemsplacerad hos, får kommunen fortsätta
att betala dessa vårdnadshavare skälig ersättning. Lag (1997:313).

Överklagande av beslut

73 § Socialnämndens beslut får överklagas hos allmän
förvaltningsdomstol, om nämnden har meddelat beslut i fråga om

försörjningsstöd enligt 6 b §,

vägran eller nedsättning av fortsatt försörjningsstöd enligt 6 d §,

annat bistånd enligt 6 f §,

ansökan enligt 6 h §,

medgivande, återkallelse av medgivande eller om samtycke enligt
25 §, eller

förbud eller begränsning enligt 27 §.

Beslut i fråga om bistånd till annan får inte överklagas enligt
första stycket.

Beslut i frågor som avses i första stycket gäller omedelbart.
En länsrätt eller kammarrätt får dock förordna att dess beslut
skall verkställas först sedan det har vunnit laga kraft.
Lag (1998:384).

74 § Länsstyrelsens beslut i ärenden om tillstånd enligt 69 §,
om föreläggande eller förbud enligt 70 §, om omhändertagande av
personakt enligt 70 c § och beslut om avslag på en begäran om
vitesföreläggande enligt 68 a § får överklagas hos allmän
förvaltningsdomstol. I fråga om överklagande av länsstyrelsens
beslut enligt 70 b § gäller i tillämpliga delar bestämmelserna
i 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100).

Länsstyrelsens beslut om föreläggande eller förbud enligt 70 §
och om omhändertagande av personakt enligt 70 c § samt domstols
motsvarande beslut gäller omedelbart. Polismyndigheten skall
lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut om
omhändertagande av personakt. Lag (2000:525).

74 a § Prövningstillstånd krävs vid överklagande till
kammarrätten av beslut enligt denna lag. Lag (1998:384).

Böter m.m.

75 § Till böter döms den som

1. åsidosätter bestämmelserna i 25 § eller 31 § första
stycket, om inte gärningen i sistnämnda fall är belagd med
straff i lagen (1997:192) om internationell
adoptionsförmedling,

2. överträder förbud eller begränsning som har meddelats med
stöd av 27 §,

3. utan tillstånd driver sådan verksamhet som avses i 69 §,

4. i strid mot ett förbud som har meddelats enligt 70 §
fortsätter verksamheten.

Allmänt åtal får väckas endast efter medgivande av
socialnämnden, länsstyrelsen eller Socialstyrelsen.
Lag (1997:313).

76 § I den mån huvudmannen för ett hem för vård eller boende, som drivs av
landsting eller kommun, beslutar det, får de som bereds vård där inte
inneha alkohol eller andra berusningsmedel. Detsamma gäller i fråga om
injektionssprutor eller kanyler, som kan användas för insprutning i
människokroppen.

Om sådan egendom påträffas hos en intagen eller någon annanstans inom
hemmet utan att det finns känd ägare till den, får den omhändertas. Den
som förestår hemmet skall låta förstöra eller försälja egendomen enligt
bestämmelserna om beslagtagen egendom i 2 § 1 första stycket lagen
(1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Belopp som
erhålls vid försäljning tillfaller staten. Lag (1991:1667).

Kommuner utanför landsting

77 § Vad som sägs i denna lag om landsting skall tillämpas också på en
kommun som inte tillhör någon landsting. Lag (1991:1667).

Socialtjänsten i krig m.m.

78 § Regeringen får meddela särskilda föreskrifter om socialtjänsten
enligt denna lag, om riket kommer i krig eller krigsfara eller om det
råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller
av krigsfara som riket har befunnit sig i. Lag (1987:380).

Övergångsbestämmelser

1980:620

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1982. Genom lagen upphävs

1. barnavårdslagen (1960:97),

2. lagen (1954:579) om nykterhetsvård,

3. lagen (1956:2) om socialhjälp,

4. lagen (1970:296) om social centralnämnd m.m.,

5. lagen (1976:381) om barnomsorg,

6. lagen (1936:56) om socialregister.

2. - - - - -

3. Bestämmelserna i 60 och 62 §§ om gallring tillämpas tidigast den 1 juli
1991 i fråga om uppgifter och andra anteckningar som har tillkommit under
tiden den 1 januari 1982--den 30 juni 1986. Gallringen avseende denna tid
skall vara avslutad senast under år 1992. Gallringsskyldigheten gäller inte
i fråga om uppgifter och andra anteckningar som har tillkommit före den
1 januari 1982. Sådant äldre material får dock gallras, varvid
bestämmelserna om gallring i denna lag skall gälla i tillämpliga delar.
Lag (1990:789).

4. Om ett beslut fattats före den 1 januari 1982 med stöd av en bestämmelse
i barnavårdslagen (1960:97) och en motsvarande bestämmelse finns i social-
tjänstlagen skall beslutet anses meddelat med stöd av den nya lagen.

I fråga om beslut om omhändertagande för samhällsvård enligt 31 §
barnavårdslagen gäller dock barnavårdslagens bestämmelser fram till
den 1 juli 1982.

5. - - - - -

6. Besvär över beslut rörande rätt till socialhjälp enligt lagen (1956:2)
om socialhjälp prövas enligt äldre bestämmelser.

7. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om en kommuns rätt till
ersättning från en annan kommun för kostnader som har uppkommit före
utgången av år 1981 för socialhjälp enligt 12 § lagen (1956:2) om
socialhjälp eller för utgifter i samband med omhändertagande för
samhällsvård enligt barnavårdslagen (1960:97).

8. Bestämmelserna i lagen (1956:2) om socialhjälp gäller fortfarande i
fråga om kommuners rätt till ersättning av enskilda för socialhjälp som
har lämnats före utgången av år 1981. Talan om ersättning som förs efter
denna tidpunkt skall dock väckas vid länsrätten.

9. Mål som avses i p. 6--8 och som inte avgjorts före utgången av år 1981
skall efter den tidpunkten prövas av länsrätterna.

10. Bestämmelserna i lagen (1976:381) om barnomsorg gäller fortfarande i
fråga om avgift som avser tid före den 1 januari 1982.

11. Om det i lag eller annan författning hänvisas till en föreskrift som
har ersatts genom en bestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den nya
bestämmelsen.

Bestämmelser i lag eller annan författning om fosterbarn, fosterföräldrar
eller fosterhem tillämpas dock i den betydelse som de har i den
författningen.

12. - - - - -

1990:53

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1990.

2. Beträffande beslut enligt socialtjänstlagen (1980:620) om
flyttningsförbud och tillfälligt flyttningsförbud ges övergångsbestämmelser
i anslutning till lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård
av unga.

1990:1403

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992. Har en kommun och en lands-
tingskommun med stöd av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:1402) om
övertagande av vissa sjukhem och andra vårdinrättningar kommit överens om att
under år 1991 föra över en vårdinrättning som avses i nämnda lag tillämpas
vad som sägs i de nya bestämmelserna i 35 § första, tredje och fjärde
styckena om avgifter från och med den dag övertagandet skedde för dem som
vistas vid vårdinrättningen.

1993:1

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993.

Äldre bestämmelser tillämpas i fråga om vård som lämnas under tiden
den 1 juli 1993--den 1 juli 1994. Har staten före den 1 juli 1994 med stöd
av 23 a § tagit över ett hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda
bestämmelser om vård av unga eller ett hem som avses i 22 eller 23 § lagen
(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall tillämpas dock de nya
bestämmelserna i fråga om vården från och med den dag övertagandet skedde.

1993:390

Denna lag träder i kraft, i fråga om 71 a § den 1 juli 1993, och i
övrigt den 1 januari 1994.

1994:11

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

2. Enskilda förskolor, enskilda fritidshem och enskild integrerad
skolbarnsomsorg för vilka bidrag skulle ha lämnats enligt 18 § i dess
lydelse enligt lagen (1994:11) om ändring i socialtjänstlagen
(1980:620) och för vilka ansökan om sådant bidrag gjorts före den 1
september 1994, har, om inte bidrag lämnas enligt 18 § i dess nya
lydelse, rätt till ersättning av kommunen med belopp som svarar
mot nödvändiga kostnader för verksamhetens avveckling.
Lag (1994:1572).

1994:1571

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Äldre bestämmelser
gäller fortfarande i fråga om uppgift om barnomsorgsplats som
avser tid före 1 januari 1995. Detsamma gäller i fråga om
framställning av socialnämnd om utbetalning av vårdnadsbidrag.

1995:53

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har meddelats
före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

1996:791

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

2. har upphävts genom lag (1997:313).

1997:313

1. Denna lag träder i kraft, i fråga om 68-70 och 72 a §§
samt upphävandet av punkt 2 av övergångsbestämmelserna till
lagen (1996:791) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) den
1 juli 1997, och i övrigt den 1 januari 1998

2. Den som vid lagens ikraftträdande har tillstånd att
inrätta ett hem för vård eller boende skall anses ha fått
tillstånd att bedriva motsvarande verksamhet enligt 69 § i
dess nya lydelse.

3. Den som har tillstånd att bedriva enskild verksamhet med
stöd av punkt 3 av övergångsbestämmelserna till lagen
(1996:791) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) skall
anses ha erhållit tillstånd enligt 69 § i dess nya lydelse, om
det för verksamheten krävs tillstånd även enligt de nya
bestämmelserna.

4. I fråga om tillstånd som enligt punkterna 2 och 3 skall
gälla som tillstånd enligt 69 § i dess nya lydelse fastställer
länsstyrelsen till vilken punkt i nämnda paragraf som
verksamheten skall hänföras.

5. I fråga om beslut avseende färdtjänst som har meddelats
före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Lagen
(1997:736) om färdtjänst skall dock från och med den 1 januari
2000 tillämpas på tillstånd till färdtjänst som har meddelats
före ikraftträdandet. Om en ansökan om bistånd som inte avser
färdtjänst kommit in före ikraftträdandet, skall äldre
bestämmelser tillämpas vad avser tid före den 1 januari 1998.
Lag (1999:338).

1997:739

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. I fråga om beslut
avseende färdtjänst som har meddelats före ikraftträdandet
gäller äldre bestämmelser. Lagen (1997:736) om färdtjänst skall
dock från och med den 1 januari 2000 tillämpas på tillstånd
till färdtjänst som har meddelats före ikraftträdandet.
Lag (1999:338).

1998:384

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1998. I fråga om
överklagande av beslut som meddelats före ikraftträdandet
gäller äldre bestämmelser.

1998:719

Denna lag träder i kraft den 24 oktober 1998. Om datalagen
(1973:289) även efter denna tidpunkt skall tillämpas på viss
behandling av personuppgifter, gäller dock 61 § i dess äldre
lydelse för sådan behandling.

1998:855

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

Anmälningsskyldigheten enligt 71 a § gäller inte för
förhållanden som enbart avser tiden före ikraftträdandet.