PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Lag (2013:488) om förnyelse av vissa inskrivningar i fastighetsregistret

1 § En inskrivning i fastighetsregistret av nyttjanderätt,
servitut eller avkomsträtt som har beviljats före den 1 juli
1968 ska stå kvar endast om en anmälan om förnyelse görs.
Motsvarande gäller en ansökan om inskrivning av en sådan
rättighet, om den har förklarats vilande före den 1 juli 1968
och inskrivning därefter inte beviljats.

Första stycket gäller inte inskrivningar eller ansökningar om
inskrivning av en tomträtt eller av en rättighet som avser
vattenkraft eller vattenreglering.

2 § En anmälan om förnyelse får göras av rättighetshavaren
eller någon annan vars rätt berörs. Anmälan ska göras
skriftligen hos inskrivningsmyndigheten senast den 31
december 2018.

Anmälan ska innehålla uppgifter om

1. den inskrivning eller ansökan om inskrivning som anmälan
avser, och

2. den eller de fastigheter där inskrivningen eller ansökan
om inskrivning ska stå kvar.

3 § En anmälan ska omedelbart avvisas, om den

1. inte avser en sådan inskrivning eller ansökan om
inskrivning som kan förnyas enligt denna lag, eller

2. inte uppfyller de krav som anges i 2 §.

4 § Om anmälan inte avvisas, ska det antecknas i
fastighetsregistrets inskrivningsdel att inskrivningen eller
ansökan om inskrivning förnyas.

För handläggningen av ärendet om anteckning tillämpas 19 kap.
11 § första och andra styckena, 19 §, 20 § och 22–26 §§
jordabalken i stället för det som sägs i 19 kap. 31 §
jordabalken. Det som sägs om ansökan ska avse anmälan om
förnyelse.

5 § Efter den 31 december 2018 ska inskrivningsmyndigheten ta
bort de inskrivningar som inte har anmälts för förnyelse
eller för vilka anmälan avvisas. Vilandeförklarade
ansökningar om inskrivning som inte har anmälts för förnyelse
senast samma dag eller för vilka anmälan avvisas är utan
verkan.

En inskrivning får tas bort utan att fastighetsägaren eller
någon annan underrättas.
Lag (2013:514) om regionernas och kommunernas kostnadsansvar för viss vård i utlandet

1 § I denna lag finns bestämmelser om regionernas och 
kommunernas kostnadsansvar för viss vård i utlandet. 

Det som i denna lag sägs om en region gäller även en kommun 
som inte ingår i en region. Lag (2019:960).

2 § En region har, om inget annat sägs i denna lag, 
kostnadsansvar för ersättningar som har bestämts enligt

1. 7, 8 eller 9 § lagen (2013:513) om ersättning för kostnader 
till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska 
samarbetsområdet, eller 

2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 
av den 29 april 2004 om samordning av de sociala 
trygghetssystemen. 

Första stycket gäller endast ersättningar som har betalats ut 
till en patient som vid tiden för den vård ersättningen avser

1. var bosatt inom regionen, eller

2. hade skyddad folkbokföring enligt 16 § folkbokföringslagen 
(1991:481) och stadigvarande vistades inom regionen.
Lag (2019:960).

3 § En region ska ersätta Försäkringskassan för sådana 
utbetalda ersättningar som avses i 2 §. Lag (2019:960).

4 § En kommun som ingår i en region har kostnadsansvar för 
ersättning som avses i 2 § om ersättningen avser hjälpmedel 
som kommunen skulle haft kostnadsansvar för om dessa 
tillhandahållits i Sverige. 

En kommun ska ersätta en region vad regionen enligt 3 § har 
betalat ut för sådana hjälpmedel som kommunen enligt första 
stycket har kostnadsansvar för. Lag (2019:960).


Övergångsbestämmelser

2013:514

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2013.

2. Lagen ska inte tillämpas för ersättningar som avser
vårdkostnader som har uppkommit före lagens ikraftträdande.
Förordning (2013:53) med särskilda bestämmelser om ersättning av allmänna medel för inställelse till en muntlig förhandling vid Ersättningsnämnden

1 § Vid beräkning av ersättning av allmänna medel för
inställelse till en muntlig förhandling vid
Ersättningsnämnden tillämpas bestämmelserna i förordningen
(1982:805) om ersättning av allmänna medel till vittnen, m.m.
Därvid ska

1. den som söker ersättning enligt 1 § lagen (2012:663) om
ersättning på grund av övergrepp eller försummelser i
samhällsvården av barn och unga i vissa fall eller
ställföreträdare för honom eller henne jämställas med enskild
part eller ställföreträdare för sådan enligt 7 § 3 i den
förordningen, och

2. sakkunnig jämställas med sakkunnig enligt 9 § 1 i den
förordningen.
Förordning (2013:696) om upphävande av Högskoleverkets föreskrifter (HSVFS 2008:3) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare

Regeringen föreskriver att Högskoleverkets föreskrifter 
(HSVFS 2008:3) om godkännande för forskningshuvudmän att ta 
emot gästforskare ska upphöra att gälla vid utgången av 
augusti 2013.
Tillkännagivande (2013:698) av uppgift om Riksbankens referensränta

Riksbanken ger till känna att Riksbankens referensränta för 
perioden den 1 juli–31 december 2013 är 1,0 procent.
Förordning (2013:707) om kontroll av vissa skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition

1 § I denna förordning finns föreskrifter om sådan kontroll
av skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition som anges
i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 258/2012
av den 14 mars 2012 om genomförande av artikel 10 i FN:s
protokoll om olaglig tillverkning av och handel med eldvapen,
delar till eldvapen och ammunition, bifogat till Förenta
nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad
brottslighet (FN:s protokoll om skjutvapen), och om införande
av exporttillstånd, import- och transiteringsåtgärder för
skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition.

2 § Termer och uttryck i denna förordning har samma betydelse
som i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr
258/2012.

3 § Inspektionen för strategiska produkter prövar frågor om
exporttillstånd enligt Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 258/2012.

Om tillstånd beviljas ska en kopia av tillståndsbeslutet
sändas till Polismyndigheten. Förordning (2014:1302).

4 § Avgift får tas ut för prövning av ansökan om tillstånd 
enligt denna förordning.

För avgiftens storlek gäller bestämmelserna i 9–14 §§ 
avgiftsförordningen (1992:191) varvid avgiftsklass 3 
tillämpas. Inspektionen för strategiska produkter får 
disponera intäkterna i verksamheten.
Förordning (2018:8).

5 § Ansökan om tillstånd enligt Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 258/2012 ska ges in till Inspektionen för
strategiska produkter.

Utöver vad som anges i artikel 7.3 och i förekommande fall
4.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr
258/2012 ska en ansökan om exporttillstånd innehålla uppgift
om

1. sökandens namn, personnummer eller organisationsnummer,
hemvist eller säte,

2. varubeskrivning, märkning, varukod, mängd och värde,

3. mottagare, slutanvändare och i förekommande fall köpare,

4. importland och i förekommande fall de tredjeländer som är
transitländer,

5. anledningen till exporten,

6. exportförfarande,

7. begärd giltighetstid för tillståndet, avsedd tidpunkt för
exporten och i förekommande fall kontraktsdatum, och

8. vilket slags tillstånd ansökan avser.

Om sökanden är en juridisk person ska ansökan dessutom
innehålla uppgift om namn, personnummer och hemvist för de
fysiska personer som har ett bestämmande inflytande över den
juridiska personen.

Vid ansökan som gäller temporär export enligt artikel 9.2 c
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 258/2012 ska
sökanden styrka sitt lagliga innehav av skjutvapnet.

Uppgifterna i ansökan ska lämnas på heder och samvete.

6 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:1080).
Förordning (2013:715) om prisbasbelopp och förhöjt prisbasbelopp för år 2014

Regeringen fastställer prisbasbeloppet och det förhöjda 
prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6–8 §§ socialförsäkringsbalken 
till 44 400 kronor respektive 45 300 kronor för år 2014.
Förordning (2013:716) om inkomstindex för år 2014

Regeringen fastställer inkomstindexet enligt 58 kap. 10–12 §§ 
socialförsäkringsbalken till 155,61 för år 2014.
Förordning (2013:717) om balanstal för år 2014

Regeringen fastställer balanstalet enligt 58 kap. 14–20 §§ 
socialförsäkringsbalken till 0,9837 för år 2014.
Förordning (2013:718) om balansindex för år 2014

Regeringen fastställer balansindexet enligt 58 kap. 22–24 §§ 
socialförsäkringsbalken till 146,84 för år 2014.
Förordning (2013:719) om inkomstbasbelopp för år 2014

Regeringen fastställer inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 
och 27 §§ socialförsäkringsbalken till 56 900 kronor för år 
2014.
Förordning (2013:721) om upphävande av Vägverkets föreskrifter (VVFS 2007:660) om avgift för yrkestrafikmärke

Regeringen föreskriver att Vägverkets föreskrifter (VVFS 
2007:660) om avgift för yrkestrafikmärke ska upphöra att 
gälla vid utgången av september 2013.
Förordning (2013:731) om uppräkningsfaktorer vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel för 2014

Regeringen föreskriver att följande uppräkningsfaktorer ska 
användas vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel för 
2014 enligt 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser 
om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.

Inkomstår	Uppräkningsfaktor 

2013		1,039

2014		1,027
Förordning (2013:752) om tillståndsgivning i fråga om transeuropeiska energiinfrastrukturer

Inledande bestämmelse

1 § I denna förordning finns bestämmelser som kompletterar 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/869 av den 
30 maj 2022 om riktlinjer för transeuropeisk 
energiinfrastruktur, om ändring av förordningarna (EG) 
nr 715/2009, (EU) 2019/942 och (EU) 2019/943 och direktiven 
2009/73/EG och (EU) 2019/944, och om upphävande av förordning 
(EU) nr 347/2013. Förordning (2023:49).

Behörig nationell myndighet

2 § Regeringen är behörig nationell myndighet enligt 
artikel 8.1 i förordning (EU) 2022/869. Förordning (2023:49).

Delegation till Energimarknadsinspektionen

3 § Energimarknadsinspektionen ska fullgöra den behöriga 
myndighetens uppgifter när det gäller sådana kategorier av 
energiinfrastruktur som anges i bilaga 2 punkterna 1-4 till 
förordning (EU) 2022/869. Regeringen ansvarar dock för att 
fastställa tidsfrister.

Energimarknadsinspektionen ska fortlöpande hålla regeringen 
underrättad om pågående förfaranden enligt artikel 10 i 
förordning (EU) 2022/869. Förordning (2023:49).

Samarbetsschema

4 § Ett sådant övergripande beslut som anges i artikel 2.3 i 
förordning (EU) 2022/869 ska utfärdas i enlighet med det 
samarbetsschema som avses i artikel 8.3 i förordningen.
Förordning (2023:49).

Handbok

5 § Energimarknadsinspektionen ska utarbeta och offentliggöra 
en handbok i enlighet med artikel 9.1 i förordning (EU) 
2022/869. Förordning (2023:49).

Dialog om föransökningsförfarandet

6 § När Energimarknadsinspektionen fullgör den behöriga 
myndighetens uppgifter ska inspektionen, så snart det finns en 
sådan projektansvarig som anges i artikel 2.8 i förordning 
(EU) 2022/869, inleda en dialog med den projektansvarige och 
med länsstyrelser som berörs av projektet om hur 
föransökningsförfarandet enligt artikel 10 i förordningen ska 
genomföras. Förordning (2023:49).

Underrättelse till Naturvårdsverket

7 § I 22 § miljöbedömningsförordningen (2017:966) finns 
bestämmelser om att statliga myndigheter som får kännedom om 
en verksamhet eller åtgärd som kan antas medföra en betydande 
miljöpåverkan i ett annat land ska underrätta 
Naturvårdsverket om detta. Förordning (2017:1038).
Förordning (2013:791) om särskilda arkivuppgifter för vissa kommunala arkivmyndigheter

1 § Stockholms stadsarkiv får ta emot, förvara och
tillhandahålla arkivhandlingar från statliga myndigheter, med
undantag för sådana som lyder under Försvarsdepartementet,
och från sådana organ som avses i 4 § 2–4 förordningen
(2009:1593) med instruktion för Riksarkivet. Detta
förutsätter att verksamhetsområdet för de statliga
myndigheterna och organen utgörs av Stockholms län.

2 § Värmlandsarkiv får ta emot, förvara och tillhandahålla
arkivhandlingar från statliga myndigheter, med undantag för
sådana som lyder under Försvarsdepartementet, och från sådana
organ som avses i 4 § 2–4 förordningen (2009:1593) med
instruktion för Riksarkivet. Detta förutsätter att
verksamhetsområdet för de statliga myndigheterna och organen
utgörs av Värmlands län.

3 § Malmö stadsarkiv får ta emot, förvara och tillhandahålla
arkivhand-lingar från statliga myndigheter, med undantag för
sådana som lyder under Försvarsdepartementet, och från sådana
organ som avses i 4 § 2–4 förordningen (2009:1593) med
instruktion för Riksarkivet. Detta förutsätter att
verksamhetsområdet för de statliga myndigheterna och organen
utgörs av Malmö kommun.

4 § Riksarkivet utövar tillsyn över Stockholms stadsarkiv,
Värmlandsarkiv och Malmö stadsarkiv när det gäller deras
arkivuppgifter enligt denna förordning.
Förordning (2013:792) om fastställande av omräknade belopp för vägavgift för år 2014

SFS 2013:792
Utkom från trycket
den 5 november 2013

Förordning
om fastställande av omräknade belopp för vägavgift för år 
2014;

utfärdad den 24 oktober 2013.

Regeringen fastställer enligt 23 § tredje stycket lagen 
(1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon avgiften till 
följande belopp för år 2014.

Fordon som inte uppfyller de av Europeiska gemenskapen 
fastställda kraven i rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 
december 1987 om tillnärmning av medlemsstaternas 
lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gasformiga 
föroreningar från dieselmotorer som används i fordon i dess 
lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 96/1/EG 
av den 22 januari 1996 om ändring av direktiv 88/77/EEG.

Antal axlar	Avgift per år	Avgift per   Avgift per	 Avgift per 
				månad	     vecka	 dag

högst 3 axlar	8 134 kronor	813 kronor   220 kronor	 67 kronor

4 eller fler 	13 133 kronor	1 313 kronor 347 kronor  67 kronor
axlar

Fordon med de egenskaper som anges i rad A i tabellen i punkt 
8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG i dess lydelse 
enligt direktiv 96/1/EG.

Antal axlar	Avgift per år	Avgift per   Avgift per  Avgift per 
				månad	     vecka	 dag

högst 3 axlar	7 202 kronor	720 kronor   194 kronor	 67 kronor

4 eller fler 	11 862 kronor	1 186 kronor 313 kronor	 67 kronor
axlar

Fordon med de egenskaper som anges i rad B i tabellen i punkt 
8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG i dess lydelse 
enligt direktiv 96/1/EG eller fordon som uppfyller högre 
ställda krav i senare lydelse.

Antal axlar	Avgift per år	Avgift per   Avgift per  Avgift per 
				månad 	     vecka	 dag

högst 3 axlar	6 354 kronor	635 kronor   169 kronor	 67 kronor

4 eller fler 	10 591 kronor	1 059 kronor 279 kronor	 67 kronor
axlar

Avgift vid återbetalning av vägavgift tas ut med 211 kronor.
Försäkringskassans föreskrifter (2013:800) om procenttal för ändring av vissa underhållsbidrag

Försäkringskassan föreskriver med stöd av 1 § förordningen 
(1979:321) om ändring av vissa underhållsbidrag att de 
underhållsbidrag som avses i lagen (1966:680) om ändring av 
vissa underhållsbidrag inte ska ändras från och med den 1 
februari 2014.
Förordning (2013:814) om fastställande av andelar för fördelning av ålderspensionsavgifter och statliga ålderspensionsavgifter under år 2014

Regeringen fastställer andelarna för fördelning av 
ålderspensionsavgifter och statliga ålderspensionsavgifter 
under år 2014 enligt följande. Fördelningen av 
ålderspensionsavgifter enligt 6 § lagen (2000:981) om 
fördelning av socialavgifter ska göras på så sätt att 10,6 
procent förs till staten, 20,2 procent förs till 
Riksgäldskontoret för tillfällig förvaltning och återstoden 
förs efter avstämning till Första–Fjärde AP-fonderna. 
Fördelningen av statliga ålderspensionsavgifter enligt 8 § 
lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift ska göras på 
så sätt att 14,1 procent förs till Riksgäldskontoret för 
tillfällig förvaltning och återstoden förs efter avstämning 
till Första–Fjärde AP-fonderna.
Förordning (2013:833) om vissa register för forskning om vad arv och miljö betyder för människors hälsa

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser som kompletterar
lagen (2013:794) om vissa register för forskning om vad arv
och miljö betyder för människors hälsa.

Vilka får behandla personuppgifter och vilka register får
föras

2 § I bilagan till denna förordning anges

1. vilka statliga universitet eller högskolor som får
behandla personuppgifter enligt lagen (2013:794) om vissa
register för forskning om vad arv och miljö betyder för
människors hälsa, och

2. vilka register enligt lagen som får föras.

Uppgifter avseende genetiska undersökningar

3 § I ett register som förs enligt lagen (2013:794) om vissa
register för forskning om vad arv och miljö betyder för
människors hälsa får uppgifter avseende genetiska
undersökningar registreras om de avser individuella
variationer i arvsmassan.

Bilaga

I enlighet med 2 § lagen (2013:794) om vissa register för
forskning om vad arv och miljö betyder för människors hälsa
får de statliga universitet eller högskolor som anges nedan
som personuppgiftsansvariga behandla personuppgifter i de
angivna registren.

Universitet eller       Register        Ändamål
högskola

Karolinska
institutet              LifeGene        Att skapa underlag för
                                        olika forskningsprojekt
                                        om vad arv och miljö
                                        betyder för uppkomsten
                                        och utvecklingen av
                                        olika sjukdomar och för
                                        människors hälsa i
                                        övrigt
Förordning (2013:850) om EU-miljömärket

Tillämpningsområde

1 § Denna förordning kompletterar Europaparlamentets och
rådets förordning (EG) nr 66/2010 av den 25 november 2009 om
ett EU-miljömärke.

Behörigt organ

2 § Miljömärkning Sverige Aktiebolag är det behöriga organ som 
prövar ansökningar om tilldelning av EU-miljömärket och 
villkoren för att använda detta (artikel 9) samt utför 
marknadsövervakning och kontroll av användningen av EU-
miljömärket (artikel 10).

Konsumentverket är marknadskontrollmyndighet och utövar 
marknadskontroll enligt Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) 2019/1020 av den 20 juni 2019 om 
marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om 
ändring av direktiv 2004/42/EG och förordningarna (EG) 
nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 över att produkter 
överensstämmer med kraven i förordning (EG) nr 66/2010.

Bestämmelser om en marknadskontrollmyndighets befogenhet att 
besluta om åtgärder enligt förordning (EU) 2019/1020 finns i 
lagen (2013:849) om EU-miljömärket. Förordning (2022:1184).

Förvaltningslagens tillämpning

3 § Vid Miljömärkning Sverige Aktiebolags handläggning av 
ärenden som gäller ansökan om tilldelning av EU-miljömärket 
och villkoren för att använda detta (artikel 9) eller 
marknadsövervakning och kontroll av användningen av 
EU-miljömärket (artikel 10) tillämpas följande bestämmelser i 
förvaltningslagen (2017:900):

– 5 § om legalitet, objektivitet och proportionalitet,

– 10 § om partsinsyn,

– 16–18 §§ om jäv,

– 23 § om utredningsansvaret,

– 24 § om när man får lämna uppgifter muntligt,

– 25 § om kommunikation,

– 31 § om dokumentation av beslut,

– 32 § om motivering av beslut, och

– 33 och 34 §§ om underrättelse om innehållet i beslut och 
hur ett överklagande går till.

Bestämmelserna i 10 och 25 §§ förvaltningslagen hindrar inte 
att Miljömärkning Sverige Aktiebolag hemlighåller

1. identiteten hos den som enligt artikel 10.2 har framställt 
ett klagomål som rör en produkt som är märkt med 
EU-miljömärket, eller

2. uppgifter som omfattas av sekretessavtal mellan 
Miljömärkning Sverige Aktiebolag och någon annan.
Förordning (2018:1081).

Kriterier för EU-miljömärket

4 § Konsumentverket får meddela föreskrifter om vilka
kriterier som enligt Europeiska kommissionens beslutade
åtgärder ska vara uppfyllda för att en produkt ska få märkas
med EU-miljömärket.
Lag (2013:852) om registerkontroll av personer som ska arbeta med barn

1 § Den som erbjuds en anställning i staten, en kommun, en 
region, ett företag eller en organisation ska, om arbetet 
innebär direkt och regelbunden kontakt med barn, på begäran av 
den som erbjuder anställningen visa upp ett utdrag ur det 
register som förs enligt lagen (1998:620) om 
belastningsregister. Lag (2019:962).

2 § I denna lag avses med

– företag: en fysisk eller juridisk person som bedriver
näringsverksamhet, och

– organisation: en juridisk person som inte är företag.

3 § Ett utdrag ur belastningsregistret ska på begäran även
visas upp av den som erbjuds eller tilldelas uppgifter som
innebär direkt och regelbunden kontakt med barn inom sådan
verksamhet som avses i 1 § om det sker genom

1. uppdrag,

2. anställning hos någon som ingått avtal med den som
bedriver verksamheten, eller

3. praktiktjänstgöring.

Registerutdraget ska i fall som avses i första stycket visas
upp för den inom verksamheten som beslutar om att anlita
eller ta emot någon på ett sådant sätt som avses där.

4 § Registerutdrag som avses i denna lag får inte vara äldre
än ett år. I lagen (1998:620) om belastningsregister finns
bestämmelser om att regeringen får meddela föreskrifter om
vilka uppgifter ett sådant utdrag ska innehålla.

5 § En kontroll av ett registerutdrag får inte dokumenteras
på något annat sätt än genom en anteckning om att utdraget
har visats upp.

6 § Om det i en annan lag eller förordning finns bestämmelser
som reglerar registerkontroll för arbete som innebär direkt
och regelbunden kontakt med barn inom verksamhet som omfattas
av denna lag, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i
denna lag.


Övergångsbestämmelser

2013:852

1. Denna lag träder i kraft den 18 december 2013.

2. Den nya lagen ska inte tillämpas på den som erbjuds eller
tilldelas uppgifter genom en sådan anställning som avses i 3 §
första stycket 2 och som han eller hon hade redan före
ikraftträdandet.
Förordning (2013:858) om fastställande av omräknade belopp för tobaksskatt för år 2014

1 § Regeringen fastställer enligt 42 § lagen (1994:1563) om 
tobaksskatt att skatt på tobak ska tas ut med följande belopp 
för kalenderåret 2014:

1. skatt på cigaretter tas ut med 1 krona och 41 öre per 
styck, 

2. skatt på cigarrer och cigariller tas ut med 1 krona och 25 
öre per styck, 

3. skatt på röktobak tas ut med 1 732 kronor per kilogram, 

4. skatt på snus tas ut med 385 kronor per kilogram, 

5. skatt på tuggtobak tas ut med 448 kronor per kilogram.
Tillkännagivande (2014:1) av uppgift om Riksbankens referensränta

Riksbanken ger till känna att Riksbankens referensränta för 
perioden den 1 januari–30 juni 2014 är 1,0 procent.
Förordning (2014:1006) om virkesmätning

Uttryck i förordningen

1 § De uttryck som används i förordningen har samma betydelse
som i lagen (2014:1005) om virkesmätning.

Tillämpningsområdet

2 § I lagen (2014:1005) om virkesmätning avses med koncern en
sådan grupp av företag eller andra näringsidkare som enligt
årsredovisningslagen (1995:1554) bildar en koncern.

3 § Skogsstyrelsen får meddela föreskrifter om vad som i
lagen (2014:1005) om virkesmätning avses med småskalig
förädling och småskalig energiproduktion.

Föreskrifter om virkesmätning

4 § Skogstyrelsen får meddela föreskrifter om

1. med vilken noggrannhet och hur virkesmätning i övrigt ska
utföras,

2. skyldighet för den som utför virkesmätning att under viss
tid spara resultatet av utförd mätning, uppgifter om
mätningen och information som ligger till grund för
resultatet, och

3. skyldighet för den som utför virkesmätning att lämna
resultatet av mätningen, uppgifterna om mätningen och
informationen som ligger till grund för mätningen till
säljare och köpare.

Föreskrifter om uppgiftsskyldighet

5 § Skogsstyrelsen får meddela föreskrifter om skyldighet för
den som utför virkesmätning att till Skogsstyrelsen

1. anmäla sin verksamhet, och

2. lämna uppgifter om den bedrivna verksamheten.

Föreskrifter om egenkontroll

6 § Skogsstyrelsen får meddela föreskrifter om skyldighet för
den som utför virkesmätning att

1. systematiskt och ändamålsenligt kontrollera att
virkesmätning enligt lagen (2014:1005) om virkesmätning
följer de föreskrifter som har meddelats med stöd av denna
förordning, och

2. under viss tid spara resultaten av utförda kontroller och
den information som ligger till grund för resultatet.

Tillsynsmyndighet

7 § Skogsstyrelsen utövar tillsyn (tillsynsmyndighet) över de
föreskrifter som har meddelats med stöd av denna förordning.
Förordning (2014:1010) om handel med timmer och trävaror

1 § Denna förordning kompletterar

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 995/2010
av den 20 oktober 2010 om fastställande av skyldigheter för
verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på
marknaden, och

2. förordningar som meddelats med stöd av Europaparlamentets
och rådets förordning (EU) nr 995/2010.

De ord och uttryck som används i denna förordning har samma
betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EU)
nr 995/2010.

2 § Skogsstyrelsen ska utföra de uppgifter som en behörig
myndighet har enligt de EU-förordningar som avses i 1 § och
enligt lagen (2014:1009) om handel med timmer och trävaror.

3 § I fråga om Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
nr 995/2010 ska Skogsstyrelsen

1. senast den 28 mars varje år till Regeringskansliet 
(Landsbygds- och infrastrukturdepartementet) ge in underlag 
för den information som ska lämnas till Europeiska 
kommissionen enligt artikel 20.1, och

2. senast den 30 april varje år göra den information som 
Regeringskansliet enligt artikel 20.1 lämnat till Europeiska 
kommissionen tillgänglig för allmänheten. Förordning (2023:74).

4 § Skogsstyrelsen får meddela verkställighetsföreskrifter
till de EU-förordningar som avses i 1 § och till lagen
(2014:1009) om handel med timmer och trävaror.
Förordning (2021:136).
Tillkännagivande (2014:1015) av uppgift om Riksbankens referensränta

Riksbanken ger till känna att Riksbankens referensränta för 
perioden den 1 juli–31 december 2014 är 1,0 procent.
Lag (2014:1030) om vissa sedlars upphörande som lagliga betalningsmedel

1 § Av Sveriges riksbank utgivna sedlar enligt följande 
författningar ska upphöra att vara lagliga betalningsmedel vid 
utgången av juni 2016:

1. sedlar på 20 kronor enligt Riksbankens föreskrifter 
(1997:671) om sedlar på tjugo kronor,

2. sedlar på 50 kronor enligt Riksbankens föreskrifter 
(2006:31) om sedlar på femtio kronor,

3. sedlar på 1 000 kronor enligt Riksbankens föreskrifter 
(2006:30) om sedlar på ett tusen kronor.

Av Sveriges riksbank utgivna sedlar enligt följande 
författningar ska upphöra att vara lagliga betalningsmedel vid 
utgången av juni 2017:

1. sedlar på 100 kronor enligt Riksbankens föreskrifter 
(2001:713) om sedlar på etthundra kronor,

2. sedlar på 500 kronor enligt Riksbankens föreskrifter 
(2001:714) om sedlar på femhundra kronor.

Bestämmelser om inlösen av sedlar som upphört att vara lagliga 
betalningsmedel finns i lagen (2022:1568) om Sveriges 
riksbank. Lag (2022:1585).
Lag (2014:1031) om vissa mynts upphörande som lagliga betalningsmedel

Av Sveriges riksbank utgivna mynt enligt nedan angivna
författningar ska upphöra att vara lagliga betalningsmedel
vid utgången av juni 2017.

Mynt på 1-krona som präglats med stöd av lagen (1873:31) om
rikets mynt och lagen (1970:1028) om rikets mynt samt
Riksbankens föreskrifter (1989:61) om rikets mynt,
Riksbankens föreskrifter (1999:798) om mynt på en krona med
anledning av millenniumskiftet, Riksbankens föreskrifter
(2008:860) om mynt på en krona med specialprägling med
anledning av 200-årsminnet av freden 1809 då Finland skiljdes
från Sverige och Riksbankens föreskrifter (2013:160) om mynt
på en krona med specialprägling med anledning av Hans
Majestät Konungens 40-årsjubileum som statschef.

Mynt på 2-kronor som präglats med stöd av lagen (1873:31) om
rikets mynt.

Mynt på 5-kronor som präglats med stöd av lagen (1873:31) om
rikets mynt och lagen (1970:1028) om rikets mynt samt
Riksbankens föreskrifter (1989:61) om rikets mynt.
Förordning (2014:1053) om prisbasbelopp och förhöjt prisbasbelopp för år 2015

Regeringen fastställer prisbasbeloppet och det förhöjda 
prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6–8 §§ socialförsäkringsbalken 
till 44 500 kronor respektive 45 400 kronor för år 2015.
Förordning (2014:1054) om inkomstbasbelopp för år 2015

Regeringen fastställer inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 och 
27 §§ socialförsäkringsbalken till 58 100 kronor för år 2015.
Förordning (2014:1055) om inkomstindex för år 2015

Regeringen fastställer inkomstindexet enligt 58 kap. 10–12 §§ 
socialförsäkringsbalken till 158,91 för år 2015.
Förordning (2014:1056) om balanstal för år 2015

Regeringen fastställer balanstalet enligt 58 kap. 14–20 §§ 
socialförsäkringsbalken till 1,0040 för år 2015.
Förordning (2014:1057) om balansindex för år 2015

Regeringen fastställer balansindexet enligt 58 kap. 22–24 §§ 
socialförsäkringsbalken till 150,55 för år 2015.
Förordning (2014:1071) om statsbidrag för att stärka ungas inflytande i den lokala demokratin

Inledande bestämmelse

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag
under 2014 och 2015 för verksamheter som syftar till att
stärka ungas inflytande i den lokala demokratin.

Statsbidrag lämnas i den mån det finns tillgång på medel.

Förutsättningar för statsbidrag

2 § Statsbidrag får lämnas till kommuner och landsting för
verksamheter där det utvecklas innovativa strategier, system
och metoder för att långsiktigt stärka ungas inflytande i den
lokala demokratin.

Ansökan och beslut om statsbidrag

3 § Ansökan om statsbidrag ges in till Myndigheten för
ungdoms- och civilsamhällesfrågor, som prövar frågor om och
betalar ut bidraget.

4 § Av ett beslut om statsbidrag ska det framgå för vilken
verksamhet bidraget beviljas.

Ett beslut att bevilja bidrag får förenas med villkor.
Villkoren ska framgå av beslutet.

Vid fördelning av statsbidrag ska myndigheten beakta att
olika typer av verksamheter och verksamheter i olika delar av
landet bör främjas.

Redovisning

5 § Den som har tagit emot statsbidrag enligt denna
förordning ska redovisa för Myndigheten för ungdoms- och
civilsamhällesfrågor hur medlen har använts. Redovisningen
ska innehålla en redogörelse för den verksamhet som medlen
har använts till och de resultat som har uppnåtts.

Återbetalning och återkrav

6 § Den som har tagit emot statsbidrag enligt denna
förordning är återbetalningsskyldig, om

1. bidraget har lämnats på felaktig grund eller med för högt
belopp,

2. bidraget helt eller delvis inte har utnyttjats eller inte
har använts för det ändamål det har beviljats för,

3. mottagaren inte lämnar en sådan redovisning som avses i 5
§, eller

4. mottagaren inte har följt villkor som framgår av beslutet
om bidrag.

7 § Om någon är återbetalningsskyldig enligt 6 §, ska
Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor besluta att
helt eller delvis kräva tillbaka statsbidraget. Om det finns
särskilda skäl för det, får Myndigheten för ungdoms- och
civilsamhällesfrågor helt eller delvis efterge ett krav på
återbetalning.

Bemyndigande

8 § Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor får
meddela föreskrifter om verkställigheten av denna
förordning.

Överklagande

9 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas. 


Övergångsbestämmelser

2020:45

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2020.

2. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för 
statsbidrag som har lämnats före den 1 januari 2016.
Förordning (2014:110) om en upplysningstjänst för konsumenter

1 § Konsumentverket ska i samverkan med informationsansvariga 
myndigheter ansvara för att tillhandahålla och samordna en 
upplysningstjänst med opartisk information och vägledning till 
konsumenter.

Informationsansvariga myndigheter är Allmänna 
reklamationsnämnden, Boverket, Energimarknadsinspektionen, 
Fastighetsmäklarinspektionen, Finansinspektionen, 
Integritetsskyddsmyndigheten, Kammarkollegiet, 
Kemikalieinspektionen, Kronofogdemyndigheten, Livsmedelsverket, 
Naturvårdsverket, Pensionsmyndigheten, Polismyndigheten, Post- 
och telestyrelsen, Spelinspektionen, Statens energimyndighet 
och Transportstyrelsen.

De informationsansvariga myndigheterna ska bidra till 
upplysningstjänsten utifrån varje myndighets 
verksamhetsområde. Förordning (2020:1132).

2 § Konsumentverket och de informationsansvariga
myndigheterna ska eftersträva samverkan med andra aktörer som
förmedlar opartisk konsumentinformation, såsom andra
relevanta myndigheter, kommunerna och de konsumentbyråer som
finns för finans-, försäkrings-, energi- och
telekommarknaderna.

3 § Upplysningstjänsten ska omfatta information och vägledning 
om konsumenters rättigheter och skyldigheter. Information bör 
också ges om i vilka fall konsumentskyddande regler inte är 
tillämpliga. Upplysningstjänsten ska också omfatta information 
som syftar till att underlätta för konsumenter att göra väl 
avvägda val. Där ingår även information om miljömässigt 
hållbar konsumtion relaterad till generationsmålet för 
miljöarbetet och miljökvalitetsmålen, liksom information om 
andra hållbarhetsaspekter när det bedöms lämpligt.
Förordning (2020:55).

4 § Upplysningstjänsten ska vara tillgänglig främst via 
internet, men även via telefon. 

Den information som tillhandahålls via internet ska i 
möjligaste mån vara utformad på ett enhetligt sätt och där så 
är lämpligt ges med hjälp av interaktiva lösningar.
Förordning (2020:55).

5 § Det ska finnas ett råd som samordnar upplysningstjänsten. 
I rådet ska samtliga informationsansvariga myndigheter enligt 
1 § andra stycket ingå. Rådet ska sammanträda minst två gånger 
om året. Myndighetschefen vid Konsumentverket ska vara 
ordförande i rådet. Ordföranden utser representanter från de 
myndigheter som ingår i rådet efter förslag från dessa 
myndigheter. Ordföranden får även utse representanter från 
andra organ att ingå i rådet. Förordning (2020:55).
Förordning (2014:1107) om Polismyndighetens hantering av hittegods

1 § Polismyndigheten ska registrera hittegods.

En anställd vid Polismyndigheten som har tagit emot en
anmälan om hittegods eller tagit hand om hittegods ska utan
dröjsmål se till att godset registreras.

2 § När Polismyndigheten tar hand om hittegods ska
myndigheten ge upphittaren ett bevis om det.

3 § Om ägaren till hittegodset är känd ska han eller hon
informeras om fyndet och uppmanas att inom en månad uppge om
han eller hon vill lösa godset. Ägaren ska även informeras om
att han eller hon annars förlorar sin rätt till godset.
Förordning (2015:29).

4 § Om ägaren har förlorat sin rätt till hittegodset och det
är i Polismyndighetens vård, ska upphittaren uppmanas att
inom en månad betala myndighetens kostnader med anledning av
fyndet. Upphittaren ska informeras om att han eller hon
annars förlorar sin rätt till godset. Förordning (2015:29).

5 § Innan Polismyndigheten fastställer att ägaren eller
upphittaren har förlorat sin rätt till hittegods enligt 3
eller 4 § ska han eller hon ha delgetts underrättelse om att
så kan bli fallet. Kungörelsedelgivning av underrättelsen får
användas under de förutsättningar som anges i 48 §
delgivningslagen (2010:1932).

Om värdet av hittegodset kan antas vara mindre än en tiondel
av det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken som gällde när godset togs om hand
eller om det saknar försäljningsvärde, får delgivning ske
genom att underrättelsen anslås hos Polismyndigheten.
Förordning (2015:29).

6 § Det som i denna förordning föreskrivs om hittegods gäller
även kvarglömda saker. Förordning (2015:29).

7 § Polismyndigheten får meddela föreskrifter om hur skälig
lösen för hittegods som omhändertagits av myndigheten ska
beräknas. Förordning (2015:29).
Förordning (2014:1108) om utformningen av häkten och polisarrester

1 § I denna förordning finns föreskrifter om hur
förvaringsrum i häkten och polisarrester ska utformas och
utrustas.

2 § Ett förvaringsrum ska ha en golvyta på minst 6
kvadratmeter. Rummets kubikinnehåll ska vara minst 15
kubikmeter och rumshöjden minst 2,40 meter. Rummet ska vara
försett med fönster så att det får tillräckligt med dagsljus.

Rummet ska vara tillräckligt ljudisolerat och även i övrigt
utformat så att obehöriga kontakter mellan den intagne och
andra om möjligt förhindras. Rummet ska vara utformat så att
obehöriga förhindras att se in.

3 § Ett förvaringsrum ska vara ändamålsenligt utrustat för
den intagnes behov.

I ett förvaringsrum ska det finnas stol, bord, säng och
utrymme för förvaring av tillhörigheter. Rummet ska också ha
ett signalsystem för att påkalla uppmärksamhet. I anslutning
till rummet ska det finnas handfat och toalett.

Rum som används till förvaring av berusade, våldsamma eller
sjuka personer får ha annan lämplig inredning.

Inredningen i ett förvaringsrum ska om möjligt utformas och
förses med sådana skyddsanordningar att den intagne inte kan
skada sig själv eller någon annan.

4 § Kriminalvården och Polismyndigheten upprättar
normalritningar och tekniska anvisningar för byggande och
inredning av häkten och polisarrester.

5 § Ett förvaringsrum i en polisarrest får avvika från kraven 
i 2 § första stycket på golvyta, kubikinnehåll och rumshöjd 
med högst fem procent.

Om det finns särskilda skäl med hänsyn till tillfälliga behov, 
får ett sådant förvaringsrum i en polisarrest som inte används 
stadigvarande även avvika från övriga krav i 2 § och kraven i 
3 § andra stycket första meningen. Förordning (2023:563).

5 a § Ett förvaringsrum som används kortvarigt i samband med 
att en intagen anländer till eller lämnar häktet eller 
polisarresten får avvika från kraven i 2 § första stycket och 
från kraven i 3 § andra stycket första meningen.
Förordning (2023:563).

6 § Kriminalvården utövar tillsyn över häkten och
polisarrester som är anordnade i anslutning till häkten.
Polismyndigheten utövar tillsyn över övriga polisarrester.

Kriminalvården och Polismyndigheten får meddela närmare
föreskrifter för tillämpning av denna förordning för sina
respektive tillsynsområden. Förordning (2016:84).


Övergångsbestämmelser

2016:84

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2016.

2. För sådana förvaringsrum i en polisarrest som används 
stadigvarande gäller bestämmelsen i 5 § endast rum som 
färdigställts före den 1 april 2016. Förordning (2023:563).
Förordning (2014:1308) om uppräkningsfaktorer vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel för 2015

Regeringen föreskriver att följande uppräkningsfaktorer ska 
användas vid beräkning av preliminära kommunalskattemedel för 
2015 enligt 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser 
om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.

Inkomstår	Uppräkningsfaktor	

2014		1,033	

2015		1,046
Förordning (2014:1312) om att bestämmelserna i smittskyddslagen (2004:168) om samhällsfarliga sjukdomar ska tillämpas på infektion med ebolavirus

Regeringen föreskriver med stöd av 9 kap. 2 § 
smittskyddslagen (2004:168) att bestämmelserna i samma lag om 
sådana samhällsfarliga sjukdomar som avses i bilaga 2 till 
lagen ska tillämpas på infektion med ebolavirus, som är en 
viral hemorragisk feber.
Lag (2014:132) om mobilitetsstöd som komplement till färdtjänst

1 § En kommun får som komplement till färdtjänst lämna
ekonomiskt stöd för anskaffning och anpassning av ett
motorfordon till en person med funktionsnedsättning
(mobilitetsstöd), för att öka hans eller hennes möjligheter
att förflytta sig.

2 § En kommun får lämna mobilitetsstöd under förutsättning
att den som ska få stödet

– samtycker till stödet, och

– har tillstånd till färdtjänst enligt lagen (1997:736) om
färdtjänst, men

– inte har rätt till bilstöd enligt
socialförsäkringsbalken.

Regeringen eller efter regeringens bemyndigande en kommun får
meddela föreskrifter om ytterligare förutsättningar för
beviljande av mobilitetsstöd.

3 § En kommun som med stöd av 4 § andra stycket lagen
(1997:736) om färdtjänst har överlåtit sina uppgifter i fråga
om färdtjänsten till den regionala kollektivtrafikmyndigheten
i länet får även överlåta till myndigheten att fatta beslut i
enskilda ärenden om lämnande av mobilitetsstöd.
Förordning (2014:1323) om fastställande av omräknade belopp för vägavgift för år 2015

Regeringen fastställer enligt 23 § tredje stycket lagen
(1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon avgiften till
följande belopp för år 2015.

Fordon som inte uppfyller de av Europeiska gemenskapen
fastställda kraven i rådets direktiv 88/77/EEG av den 3
december 1987 om tillnärmning av medlemsstaternas
lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gasformiga
föroreningar från dieselmotorer som används i fordon i dess
lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 96/1/EG
av den 22 januari 1996 om ändring av direktiv 88/77/EEG.

Antal axlar     Avgift per      Avgift per   Avgift per  Avgift per
                år              månad        vecka       dag

högst 3 axlar   8 729 kronor    872 kronor   236 kronor  72 kronor

4 eller fler
axlar           14 094 kronor   1 409 kronor 372 kronor  72 kronor

Fordon med de egenskaper som anges i rad A i tabellen i punkt
8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG i dess lydelse
enligt direktiv 96/1/EG.

Antal axlar     Avgift per      Avgift per   Avgift per  Avgift per
                år              månad        vecka       dag

högst 3 axlar   7 729 kronor    772 kronor   209 kronor  72 kronor

4 eller fler
axlar           12 730 kronor   1 273 kronor 336 kronor  72 kronor

Fordon med de egenskaper som anges i rad B i tabellen i punkt
8.3.1.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG i dess lydelse
enligt direktiv 96/1/EG eller fordon som uppfyller högre
ställda krav i senare lydelse.

Antal axlar     Avgift per      Avgift per   Avgift per  Avgift per
                år              månad        vecka       dag

högst 3 axlar   6 819 kronor    681 kronor   181 kronor  72 kronor

4 eller fler
axlar           11 366 kronor   1 136 kronor 300 kronor  72 kronor

Avgift vid återbetalning av vägavgift tas ut med 227 kronor.
Finansinspektionens tillkännagivande (2014:1326) om ändring av vissa skadelivräntor

Finansinspektionen beslutar, med stöd av 2 § kungörelsen 
(1967:667) med tillämpningsföreskrifter till lagen (1967:663) 
om tillägg till vissa trafiklivräntor och 2 § förordningen 
(2003:832) om värdesäkring av vissa skadeståndslivräntor, om 
ändring av vissa skadelivräntor enligt följande.

1. Livränta föranledd av en händelse som inträffat före 
utgången av år 1973:

a) Trafiklivränta höjs med 0,22 procent (jfr SFS 1967:663).

b) Skadelivränta som betalas med statsmedel höjs med 0,22 
procent (jfr SFS 1971:14).

c) Annan ansvarslivränta än sådan som dels anges i 1 a och 
1 b, dels har fastställts före den 1 januari 2004, lämnas 
oförändrad (jfr SFS 1973:214). Sådan livränta som har 
fastställts den 1 januari 2004 eller senare höjs med 0,22 
procent.

2. Livränta föranledd av en händelse som dels har inträffat 
efter utgången av år 1973, dels har fastställts före den 1 
januari 2004:

a) Skadelivränta enligt lagen (1973:213) om ändring av 
skadeståndslivräntor lämnas oförändrad. Detsamma gäller 
livränta enligt samma lag som har fastställts genom dom den 1 
januari 2004 eller senare, om dom i målet i första instans 
har meddelats före den 1 januari 2004.

b) Det som anges i 2 a ska enligt 9 § trafikskadelagen 
(1975:1410) tillämpas även när det gäller 
trafikskadeersättning.

3. Livränta föranledd av en händelse som dels har inträffat 
efter utgången av år 1973, dels har fastställts den 1 januari 
2004 eller senare:

a) Skadelivränta enligt lagen (1973:213) om ändring av 
skadeståndslivräntor höjs med 0,22 procent.

b) Det som anges i 3 a ska enligt 9 § trafikskadelagen 
(1975:1410) tillämpas även när det gäller 
trafikskadeersättning.
Förordning (2014:1328) om fastställande av omräknade belopp för energiskatt på elektrisk kraft för år 2015

1 § Regeringen fastställer enligt 11 kap. 3 § lagen 
(1994:1776) om skatt på energi att energiskatten på elektrisk 
kraft för kalenderåret 2015 ska utgöra

1. 0,5 öre per kilowattimme för elektrisk kraft som förbrukas 
i industriell verksamhet i tillverkningsprocessen eller vid 
yrkesmässig växthusodling,

2. 0,5 öre per kilowattimme för elektrisk kraft som förbrukas 
i skepp som används för sjöfart och som har en 
bruttodräktighet om minst 400, när skeppet ligger i hamn och 
spänningen på den elektriska kraft som överförs till skeppet 
är minst 380 volt,

3. 19,4 öre per kilowattimme för annan elektrisk kraft än som 
avses under 1 och 2 och som förbrukas i kommuner som anges i 
11 kap. 4 § lagen om skatt på energi, och 

4. 29,4 öre per kilowattimme för elektrisk kraft som 
förbrukas i övriga fall.

Första stycket 2 gäller inte när skeppet används för privat 
ändamål eller när skeppet är upplagt eller på ett varaktigt 
sätt är taget ur trafik.

2 § Termer och uttryck som används i denna förordning har 
samma betydelse och tillämpningsområde som i lagen 
(1994:1776) om skatt på energi.
Förordning (2014:133) om mobilitetsstöd som komplement till färdtjänst

1 § En kommun får meddela föreskrifter om ytterligare
förutsättningar för att sådant ekonomiskt stöd som avses i
lagen (2014:132) om mobilitetsstöd som komplement till
färdtjänst ska lämnas till enskild som är medlem av kommunen.
Försäkringskassans föreskrifter (2014:1362) om procenttal för ändring av vissa underhållsbidrag

Försäkringskassan föreskriver med stöd av 1 § förordningen 
(1979:321) om ändring av vissa underhållsbidrag att de 
underhållsbidrag som avses i lagen (1966:680) om ändring av 
vissa underhållsbidrag inte ska ändras från och med den 1 
februari 2015.
Förordning (2014:1391) om fastställande av andelar för fördelning av ålderspensionsavgifter och statliga ålderspensionsavgifter under år 2015

Regeringen fastställer andelarna för fördelning av 
ålderspensionsavgifter och statliga ålderspensionsavgifter 
under år 2015 enligt följande. Fördelningen av 
ålderspensionsavgifter enligt 6 § lagen (2000:981) om 
fördelning av socialavgifter ska göras på så sätt att 10,6 
procent förs till staten, 20,3 procent förs till 
Riksgäldskontoret för tillfällig förvaltning och återstoden 
förs efter avstämning till Första–Fjärde AP-fonderna. 
Fördelningen av statliga ålderspensionsavgifter enligt 8 § 
lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift ska göras på 
så sätt att 14,0 procent förs till Riksgäldskontoret för 
tillfällig förvaltning och återstoden förs efter avstämning 
till Första–Fjärde AP-fonderna.
Lag (2014:140) med bemyndigande att meddela vissa föreskrifter om marknadskontroll av varor och annan närliggande tillsyn

1 § Regeringen får meddela föreskrifter om skyldighet för en
kommun att i verksamhet som kommunen bedriver för att
kontrollera varor

1. informera de myndigheter som regeringen bestämmer vid
beslut om en åtgärd som rör den fria rörligheten för varor
och om den vidtar eller avser att vidta en sådan åtgärd i
händelse av allvarlig risk,

2. bidra med underlag i fråga om program för marknadskontroll
till de myndigheter som regeringen bestämmer,

3. bidra med information till allmänna informationssystem
till de myndigheter som regeringen bestämmer, och

4. bidra med information till de myndigheter som regeringen
bestämmer för att de ska kunna fullgöra sina skyldigheter som
kontaktpunkter.

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om avgifter för marknadskontroll 
enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 
av den 20 juni 2019 om marknadskontroll och överensstämmelse 
för produkter och om ändring av direktiv 2004/42/EG och 
förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011.

En kommun får meddela föreskrifter om sådana avgifter som 
avses i första stycket när det gäller en kommunal myndighets 
verksamhet. Lag (2022:1129).