PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Lag (1984:533) om arbetsställenummer m.m. 

1 § Har upphävts genom lag (1995:609).

2 § Har upphävts genom lag (1995:609).

Arbetsställenummer

3 § De arbetsgivare som stadigvarande bedriver sin verksamhet i flera
lokaler (arbetsställen) skall av statistiska centralbyrån tilldelas ett
arbetsställenummer för varje sådant arbetsställe.

Det åligger centralbyrån att varje år före november månads utgång
underrätta berörda arbetsgivare om deras arbetsställenummer.

Uppgiftsskyldighet

4 § I 15 kap. 9 § och 26 kap. 19 b § skatteförfarandelagen 
(2011:1244) finns bestämmelser om att uppgift om 
arbetsställenummer i vissa fall ska lämnas i en 
kontrolluppgift om intäkt i inkomstslaget tjänst eller per 
betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration.
Lag (2017:389).

Anmaningar

5 § Om uppgift om arbetsställenummer inte lämnas inom den tid som gäller
för avlämnande av kontrolluppgiften, får statistiska centralbyrån anmana
den uppgiftsskyldige att fullgöra sin skyldighet.

Innan en anmaning utfärdas, bör den uppgiftsskyldige, om det kan ske
utan någon olägenhet, på lämpligt sätt erinras om sin skyldighet att
lämna uppgift om arbetsställenummer.

Viten m. m.

6 § Om den uppgiftsskyldige inte följer en anmaning enligt 5 §,
får Statistiska centralbyrån förelägga den uppgiftsskyldige
att göra detta vid vite.

Vitet bestäms till lägst 100 och högst 1 000 kronor.
Lag (2003:653).

7 § Beslut om vitesföreläggande får inte överklagas.

8 § Frågor om utdömande av förelagt vite skall på begäran av
Statistiska centralbyrån prövas av den förvaltningsrätt inom
vars domkrets uppgiftsskyldigheten skall fullgöras.
Lag (2009:797).

9 § Har upphävts genom lag (1995:609).

Övergångsbestämmelser

1984:533

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1984 och skall tillämpas första
gången på de kontrolluppgifter som skall lämnas senast den 31 januari
1986.
Förordning (1984:534) om arbetsställenummer m.m. 

1 § har upphävts genom förordning (1986:459). 

2 § Statistiska centralbyrån är registeransvarig enligt datalagen 
(1973:289) för sysselsättningsregistret och ansvarar för driften av 
registret.
Förordning (1984:538) med instruktion för statens tjänstebostadsnämnd

Inledande bestämmelser

1 § Allmänna verksstadgan (1965:600) skall, med undantag av 3 § 2 samt
15, 16 och 18 §§, tillämpas på statens tjänstebostadsnämnd.

Med chefen avses vid tillämpningen av allmänna verksstadgan nämndens
ordförande.

Uppgifter

2 § Statens tjänstebostadsnämnd skall

1. handlägga de ärenden som enligt 5 § förordningen (1961:333) om
tjänstebostadshyra för präster hänskjuts till nämnden,

2. på begäran av regeringen eller ett departement avge yttranden eller
förslag i frågor som rör upplåtelse av tjänstebostäder. Förordning
(1984:1001).

Organisation

3 § Nämnden består av en ordförande och tre andra ledamöter.
Ledamöterna förordnas av regeringen för tre år.

För varje ledamot förordnar regeringen en personlig ersättare.

Två ledamöter, dock inte ordföranden, och ersättare för dem förordnas
efter förslag av TCO:s statstjänstemannasektion (TCO-S) respektive
Centralorganisationen SACO/SR.

4 § Hos nämnden tjänstgör en sekreterare, som antas av
nämnden.

5 § I mån av behov och tillgång på medel får nämnden anlita
utomstående för särskilda uppdrag.

Ärendenas handläggning

6 § Nämnden sammanträder på kallelse av ordföranden.

7 § Ärendena avgörs av nämnden i plenum.

8 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst två andra ledamöter
är närvarande, bland dem den ledamot som förordnats utan förslag från
någon arbetstagarorganisation. Förordning (1986:963).

9 § Ärendena avgörs efter föredragning, som ankommer på sekreteraren
eller en särskilt förordnad föredragande.

Ordföranden får själv överta beredningen och föredragningen av
ärenden.

10 § har upphävts genom förordning (1986:963).

11 § Nämnden får av andra myndigheter begära de upplysningar och det
biträde som behövs för nämndens verksamhet.

Ordföranden eller sekreteraren får begära in förklaringar,
upplysningar eller yttranden i ärenden hos nämnden samt pröva frågor
om utlämnande av allmänna handlingar eller överklagande av nämndens
beslut. Förordning (1986:963).
Förordning (1984:554) om statsbidrag under viss tid till anordnande av daghem och fritidshem

1 § Till anordnande av daghem och fritidshem lämnas statsbidrag med
300 000 kronor per avdelning där minst 12 barn avses skrivas in.
Bidrag lämnas för anordnande av daghem och fritidshem som är
berättigade till bidrag enligt förordningen (1983:943) om statsbidrag
till kommunal barnomsorg.

Bidragen avser nybyggnation utöver budgeterad volym på orter där
byggsysselsättningsbehov finns. Tidpunkten för byggnadsarbetenas
igångsättning skall beslutas i samråd med arbetsmarknadsverket.
Byggnadsarbetena skall ha igångsatts under tiden 1 juli 1984--28
februari 1985 och färdigställts senast den 30 september 1985.

2 § Ansökan om anordningsbidrag görs av kommunen och ges in till
socialstyrelsen. Vid ansökan skall fogas utlåtande från
arbetsförmedlingen avseende sysselsättningsläget inom byggsektorn på
orten med närmaste omgivningar. Arbetskraften skall anvisas eller
godkännas av arbetsförmedlingen. Om arbetena skall bedrivas på
entreprenad skall villkoren enligt 1 och 2 §§ tas in i
anbudshandlingarna.

3 § Anordningsbidrag beviljas och betalas ut av socialstyrelsen efter
samråd med arbetsmarknadsverket. Av beviljat bidrag får 50 % betalas
ut som förskott när byggnadsarbetena påbörjats. Återstoden betalas ut
när byggnadsarbetena slutförts.

Om ett daghem eller att fritidshem som anordnats med stöd av bidrag
enligt denna förordning läggs ned eller används för annat ändamål,
skall bidraget betalas tillbaka, om ej regeringen för visst fall
medger befrielse från detta.

4 § Socialstyrelsens beslut enligt denna förordning får överklagas 
hos regeringen genom besvär.
Förordning (1984:571)om ramtimplaner och  resurstilldelningssystem för årskurs 4 av  fyraårig teknisk linje i gymnasieskolan 

Inledande bestämmelse

1 § Ramtimplaner och ett särskilt system för tilldelning av resurser
för undervisningen skall tillämpas i årskurs 4 av fyraårig teknisk
linje i kommunernas gymnasieskolor.

Ramtimplanerna

2 § Ramtimplanerna ingår i läroplanen för gymnasieskolan.

Resurserna för undervisningen

3 § Underlaget för lärartjänstgöring beräknas för varje skolenhet och
utgörs av antalet lärarveckotimmar enligt formeln t=13n+1,505e.

I formeln är t det totala antalet lärarveckotimmar, n antalet grenar
och e antalet elever i årskurs 4 på fyraårig teknisk linje vid
skolenheten. I koefficienten 1,505 ingår resurser för
stödundervisning, samordnad specialundervisning och frivillig
undervisning.

I förordningen (1985:586) om gymnasieskolans timunderlag för
undervisning och statsbidrag finns föreskrifter om preliminära och
slutliga rapporter samt om avstämningsdagar. Underlaget för
lärartjänstgöring enligt första stycket beräknas på grundval av det
elevantal som vid tidpunkten för den preliminära rapporten kan väntas
föreligga avstämningsdagen. Förordning (1985:591).

4 § Enligt föreskrifterna i 18 kap. 7 a § skolförordningen (1971:235)
avgör rektor i vad mån ersättare behövs för undervisningen, när en
lärare eller rektor eller biträdande skolledare med
undervisningsskyldighet är ledig under kortare tid från tjänstgöring i
gymnasieskolan. De lärartimmar i årskurs 4 av fyraårig teknisk linje
som sparas in, när ersättare inte anlitas, får användas som underlag
för lärartjänstgöring i årskursen utöver de timmar som avses i 3 §.

5 § Föreskrifterna om elevantal m.m. i 8 kap. 16 och 18--21 §§
skolförordningen (1971:235) skall inte tillämpas när det särskilda
systemet för tilldelning av lärarveckotimmar enligt denna förordning
gäller.

Beslut om timmarnas användning

6 § Skolstyrelsen bestämmer hur valmöjligheterna enligt ramtimplanerna
skall utnyttjas.

Skolstyrelsen bestämmer också hur de lärarveckotimmar som skolenheten
tilldelas med stöd av 3 § skall användas för dels den undervisning
eleverna skall ha enligt ramtimplanerna och besluten inom dessas
ramar, dels stödundervisning, samordnad specialundervisning och
frivillig undervisning.

Rektor beslutar om användningen av sådana lärartimmar som avses i 4 §.

Särskilda föreskrifter

7 § Av förordningen (1984:41) om timreduktioner i gymnasieskolan i
förhållande till elevantal framgår att timreduktion enligt nämnda
förordning inte skall tillämpas, när det särskilda systemet för
tilldelning av lärarveckotimmar enligt denna förordning gäller.

8 § Av förordningen (1982:39) om resurstimmar i gymnasieskolan framgår
att undervisning i årskurs 4 av fyraårig teknisk linje inte omfattas
av förordningen.

Övergångsbestämmelser

1985:591

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1985. De nya bestämmelserna
tillämpas första gången i fråga om utbildning som startar höstterminen
1985.
Förordning (1984:579) om statsbidrag till museijärnvägar 

1 § En sammanslutning eller stiftelse som driver en museijärnväg kan 
få statsbidrag enligt föreskrifterna i denna förordning. 

Med museijärnväg avses sådan järnväg där det huvudsakliga syftet med 
verksamheten är att återskapa en äldre järnväg och där regelbunden 
annonserad trafik för allmänheten förekommer. 

2 § Statsbidrag kan lämnas till större investeringar vid en 
museijärnväg, om 

1. sammanslutningen eller stiftelsen i väsentlig utsträckning själv 
bidrar till investeringen genom medlemmarnas egen arbetsinsats och 

2. verksamheten i övrigt i huvudsak finansieras genom biljettintäkter, 
överskott av varuförsäljning och liknande samt stöd från kommuner och 
landstingskommuner. 

3 § Frågor om statsbidrag prövas av statens kulturråd. Innan rådet 
meddelar beslut med anledning av en ansökan om bidrag skall berörda 
kommuner och landstingskommuner beredas tillfälle att yttra sig. 

4 § Beslut av statens kulturråd enligt denna förordning får inte 
överklagas. 

5 § Föreskrifter för verkställigheten av denna förordning meddelas av 
statens kulturråd.
Förordning (1984:58) om upphävande av vissa beslut av Kungl. Maj:t och regeringen om import och export av varor

Regeringen föreskriver att följande beslut av Kungl. Maj:t och 
regeringen skall upphöra att gälla vid utgången av mars 1984, 
nämligen 

1. den 16 juni 1961 angående ytterligare lättnader i 
exportregleringen, 

2. den 15 december 1961 angående ytterligare lättnader i 
exportregleringen, 

3. den 15 september 1965 angående ytterligare lättnader i 
importregleringen, 

4. den 10 januari 1969 om viss reglering av införseln av socker, 

5. den 24 september 1971 angående lättnader i importregleringen, 

6. den 3 november 1972 angående ändrade bestämmelser för 
exportlicensgivning, 

7. den 30 november 1973 om tillståndstvång vid in- och utförsel av  
jordbruksprodukter m.m., 

8. den 20 december 1973 angående import från Japan, 

9. den 7 juni 1974 om tillståndstvång vid in- eller utförsel av fisk 
m.m., 

10. den 29 november 1974 angående importregleringens omfattning, 

11. den 26 juni 1975 angående införsel av motorfordon, 

12. den 26 juni 1975 angående import från Japan, 

13. den 23 oktober 1975 angående importen av vissa textil- och  
konfektionsvaror, 

14. den 23 juni 1976 om licenstvång vid import av vete, 

15. den 18 maj 1977 angående importen av vissa textil- och 
konfektionsvaror, 

16. den 14 september 1978 angående import från Japan, 

17. den 3 maj 1979 angående importen av vissa textil- och 
konfektionsvaror, 

18. den 18 december 1980 angående importen av vissa textil- och 
konfektionsvaror, 

19. den 3 december 1981 angående ändring i vissa bemyndiganden och 
föreskrifter om licenser m.m., 

20. den 11 mars 1982 angående importlicensgivning avseende sytråd från 
Taiwan, 

21. den 13 maj 1982 angående utförseln av berylliumhaltig mineral, 

22. den 22 juni 1983 såvitt avser bemyndigande för jordbruksnämnden 
att medge Svensk spannmålshandel, ekonomisk förening, resp. Sveriges 
oljeväxtintressenter, förening u. p. a., ensamrätt att föra ut vissa 
varor, 

23. den 8 december 1983 angående importlicensgivningen avseende vissa 
tekovaror från Taiwan, 

24. den 15 december 1983 avseende import av tekovaror från Albanien, 

25. den 15 december 1983 avseende importlicenser för vissa varor från 
Sovjetunionen, 

26. den 15 december 1983 avseende import av tekovaror från Vietnam.
Förordning (1984:589) om anordnande av bevakning

Regeringen föreskriver att statliga myndigheter skall anlita ABAB, 
Allmänna bevakningsaktiebolaget för bevakning av lokaler, 
förvaringsutrymmen och andra anläggningar som enligt överbefälhavarens 
bestämmande är högviktiga skyddsföremål.
Förordning (1984:59) om varors ursprung 

1 § Denna förordning skall tillämpas i fråga om varors ursprung i
samband med ursprungsmärkning av kläder, införsel och utförsel av varor
samt framställning av handelsstatistiska uppgifter, om regeringen
föreskriver det.

2 § Varor, som är helt framställda i ett land, skall anses ha sitt
ursprung i det landet. Som helt framställda i ett land anses sådana
varor som anges i artikel 4 i bilagorna 1 och 2 till
frihandelsförordningen (1987:1185).

Varor, som är framställda genom bearbetning i mer än ett land, skall
anses ha sitt ursprung i det land där de sist har undergått väsentlig
bearbetning. Med väsentlig bearbetning avses sådan bearbetning som har
varit avgörande för varornas form och beskaffenhet. Förordning
(1987:1175).

3 § Generaltullstyrelsen får meddela förhandsbesked om en varas
ursprung. I fråga om sådant förhandsbesked skall 56--60 §§ tullagen
(1987:1065) tillämpas. Förordning (1987:1175).

4 § Generaltullstyrelsens beslut i fråga om förhandsbesked får av
sökanden överklagas hos kammarrätten. Om generaltullstyrelsen har
avvisat en ansökan om förhandsbesked eller återkallat ett lämnat
förhandsbesked eller meddelat ett sådant beslut som avses i 59 § tredje
stycket tullagen (1987:1065), får beslutet dock inte överklagas.
Förordning (1987:1175).

5 §  Närmare föreskrifter om varors ursprung får meddelas av
generaltullstyrelsen efter samråd med kommerskollegium, statens
jordbruksverk, fiskeriverket och statistiska centralbyrån. Förordning
(1991:919).

Övergångsbestämmelser

1994:1607

1. Denna förordning träder i kraft samtidigt med lagen (1994:1500)
med anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om varor som anmälts
eller borde ha anmälts till förtullning innan denna förordning trätt i
kraft samt i fråga om kontroll av ursprungsintyg som utfärdats före
dagen för Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

3. Tillstånd varigenom någon har blivit "godkänd exportör" inom
ramen för avtal om frihandel med annat land gäller fortfarande,
dock längst ett år efter dagen för anslutningen. Närmare villkor för
den fortsatta giltigheten finns i bilaga VI till fördraget den 24 juni
1994 om Konungariket Norges, Republiken Österrikes, Republiken
Finlands och Konungariket Sveriges anslutning till Europeiska
unionen, se lagen (1994:1500) med anledning av Sveriges
anslutning till Europeiska unionen och tillkännagivandet
(1994:1501) av fördrag och andra instrument med anledning av
Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

4. Förekommer det i en lag eller i en annan författning hänvisning
till en författning som upphävts genom denna förordning skall
hänvisningen i stället gälla EG: s bestämmelser eller svenska
tullförfattningar.
Förordning (1984:631) om avgifter för  prövning inom skolväsendet och vuxenutbildningen 

1 § Den som önskar undergå särskild prövning eller fyllnadsprövning 
enligt föreskrifterna för grundskolan, gymnasieskolan eller kommunal 
och statlig vuxenutbildning skall erlägga avgift till länsstyrelsen, 
om inte något annat följer av föreskrifter som regeringen meddelar 
särskilt. 

2 § Avgiften utgör 75 kronor för varje ämne, ämnesgrupp, tillvalskurs 
och prövningstillfälle. 

När prövning sker enligt föreskrifterna för kommunal och statlig 
vuxenutbildning och avser etappindelat ämne eller särskild 
yrkesinriktad utbildning utgör avgiften 75 kronor för varje etapp 
eller kurs och prövningstillfälle. 

För varje skriftlig prövning tillkommer en avgift om 50 kronor. 

3 § Prövningen får inte verkställas innan avgiften har erlagts. 

4 § Avgiften tillfaller staten. 

5 § Erlagd avgift betalas inte tillbaka. 

6 § Skolöverstyrelsen skall efter samråd med riksrevisionsverket 
meddela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna 
förordning.
Förordning (1984:632) om extra statsbidrag till försöksverksamhet och utvecklingsarbete i gymnasieskolan

1 § Inom ramen för de medel som skolöverstyrelsen fördelar till 
länsskolnämnderna ur anslaget Länsskolnämndernas utvecklingsstöd får 
länsskolnämnderna bevilja kommuner och landstingskommuner extra 
statsbidrag enligt föreskrifterna i denna förordning. Förordning 
(1985:377). 

2 § Extra statsbidrag är avsett för merkostnader som uppkommer genom 
försöksverksamhet och utvecklingsarbete som avses i 1984 års 
riksdagsbeslut om gymnasieskola i utveckling och som får bedrivas i 
kommunens eller landstingskommunens gymnasieskola med stöd av 
föreskrifter eller andra beslut som meddelas av regeringen eller den 
myndighet som regeringen bestämmer. 

Bidraget får användas för planering, administration och utvärdering samt 
särskild lokal personalutbildning. Det får inte användas för 
undervisning. 

3 § Länsskolnämnden skall i sina beslut för varje skolhuvudman ange den 
försöksverksamhet och det utvecklingsarbete för vilka bidraget är 
avsett. 

4 § Länsskolnämndens beslut om extra statsbidrag får inte överklagas. 

5 § Skolöverstyrelsen får meddela föreskrifter för verkställigheten av 
denna förordning. 

Övergångsbestämmelser

1990:166

Den upphävda förordningen skall dock fortfarande gälla i fråga 
om statsbidrag som avser tid före den 1 juli 1990.
Förordning (1984:633) om resurser för stödinsatser i svenska på vissa yrkesinriktade studievägar i gymnasieskolan

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om extra timunderlag för 
lärartjänstgöring i ämnet svenska (extra svensktimmar) i årskurs 2 på 
följande studievägar i kommunernas och landstingskommunernas 
gymnasieskolor, nämligen bygg- och anläggningsteknisk linje, 
beklädnadsteknisk linje, el-teleteknisk linje, fordonsteknisk linje, 
jordbrukslinje, livsmedelsteknisk linje, processteknisk linje, 
skogsbrukslinje, trädgårdslinje, träteknisk linje och verkstadsteknisk 
linje samt minst tvååriga specialkurser som liknar yrkesinriktade 
linjer. 

2 § Skolöverstyrelsen får för varje redovisningsår som extra 
svensktimmar fördela 950 veckotimmar mellan de kommuner och 
landstingskommuner som i sin gymnasieskola har årskurs 2 med ämnet 
svenska på en eller flera sådana studievägar som avses i 1 §. 

Med redovisningsår avses tiden den 1 juli--den 30 juni påföljande 
kalenderår och med veckotimme en lektion om 40 minuter i veckan. 

3 § Om det i kommunens eller landstingskommunens gymnasieskola finns 
mer än en skolenhet som har årskurs 2 med ämnet svenska på en eller 
flera sådana studievägar som avses i 1 §, skall kommunens skolstyrelse 
eller landstingskommunens utbildningsnämnd fördela erhållna extra 
svensktimmar mellan skolenheterna. 

4 § Extra svensktimmar får användas för att skapa mindre och flera 
undervisningsgrupper eller för att låta mer än en lärare undervisa en 
grupp. 

Extra svensktimmar får också användas för stödundervisning åt enskilda 
elever som behöver sådan. 

Om användningen av extra svensktimmar beslutar rektor för 
skolenheten. 

5 § Skolöverstyrelsens beslut enligt 2 § får inte överklagas.
Förordning (1984:644) om försöksverksamhet med en friare kommunal nämndorganisation

Regeringen föreskriver att det i följande kommuner och 
landstingskommuner får bedrivas försöksverksamhet enligt lagen 
(1984:382) om försöksverksamhet med en friare kommunal 
nämndorganisation:

Haninge, Huddinge, Järfälla, Nacka, Nynäshamns, Stockholms, Södertälje, 
Tyresö, Upplands-Väsby, Gnosjö, Tingsryds, Helsingborgs, Varbergs, 
Göteborgs, Ale, Borås, Tranemo, Åmåls, Hällefors, Örebro, 
Skinnskattebergs, Ludvika, Hudiksvalls, Sandvikens och Bräcke kommuner 
samt Göteborgs och Bohus läns, Örebro läns och Jämtlands läns 
landstingskommuner. Förordning (1990:965).
Förordning (1984:674) om uppbörd av vissa arbetsgivaravgifter från staten 

1 § Riksförsäkringsverket bestämmer avgiftsunderlagen för de
avgifter som staten skall betala enligt lagen (1981:691) om
socialavgifter och enligt lagen (1995:287) om anställningsstöd.

De statliga myndigheterna skall lämna Riksförsäkringsverket de
uppgifter som verket behöver för att beräkna avgiftsunderlagen.
Förordning (1995:319).

2 § Riksförsäkringsverket fastställer de avgifter som avses i 1 §
första stycket.

Avgifterna fastställs dels som preliminära avgifter senast den 18
februari under utgiftsåret, dels som slutliga avgifter före utgången
av april månad året efter utgiftsåret.

Finner riksförsäkringsverket att de preliminära avgifterna behöver
ändras för att bättre överensstämma med den slutliga avgiften skall
riksförsäkringsverket fastställa nya preliminära avgifter.

3 § De avgifter som avser personal vid de affärsdrivande verken eller
riksbanken och dess industrier eller avser riksdagsledamöter betalas
av verken, riksbanken respektive riksdagen till riksförsäkringsverket
genom insättning på statens checkräkning i riksbanken för
riksförsäkringsverkets räkning.

De avgifter som avser annan statlig verksamhet skall regleras av
riksförsäkringsverket.

4 § De preliminära avgifterna skall betalas med en tolftedel av
avgiftsbeloppet den 18 i varje månad med början i februari månad under
utgiftsåret t. o. m. januari månad året efter utgiftsåret.

Är den slutliga avgiften högre än den preliminära avgiften, skall så
snart som möjligt betalas ett belopp som motsvarar skillnaden mellan
den slutliga och den preliminära avgiften.

Är den slutliga avgiften lägre än den preliminära avgiften skall
riksförsäkringsverket i fråga om avgifter enligt 3 § första stycket
betala tillbaka det belopp som betalats för mycket. Beträffande
återbetalning av avgifter enligt 3 § andra stycket skall verket minska
de närmast följande betalningarna av den preliminära avgiften.

5 § Riksförsäkringsverket skall fördela influtna avgifter till
härför avsedda fonder eller inkomsttitlar på statsbudgeten.

Övergångsbestämmelser

1984:674

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1985 då kungörelsen
(1969:412) om uppbörd av vissa arbetsgivaravgifter från staten skall
upphöra att gälla. Den upphävda kungörelsen skall dock fortfarande
tillämpas i fråga om avgifter som belöper på tid före
ikraftträdandet.

1995:319

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1995. Den skall dock
tillämpas även i fråga om avdrag för arbetsgivaravgifter för
lönekostnader som avser mars månad 1995.

1995:903

Den upphävda förordningen tillämpas dock på
avgifter som avser tiden före den 1 juli 1995 med det undantaget att
de slutliga avgifterna för tiden 1 januari--30 juni 1995 skall
fastställas för utgången av oktober månad samma år.
Förordning (1984:702) om statsbidrag  till turist- och rekreationsanläggningar av riksintresse, m.m. 

Inledande bestämmelser

1 § Enligt denna förordning kan statsbidrag lämnas till turist- och
rekreationsanläggningar av riksintresse samt till utvecklings- och
försöksverksamhet inom turist- och rekreationssektorn.

Frågor om statsbidrag prövas av en delegation som lyder under Sveriges
turistråd.

Delegationen skall även fullgöra andra uppgifter enligt denna
förordning.

Delegationens uppgifter

2 § Delegationen skall verka för en samordning av de statliga
insatserna för turism och rekreation.

Delegationen skall besluta om statsbidrag och yttra sig i
arbetsmarknads- och lokaliseringsärenden av betydelse från turist- och
rekreationssynpunkt. Delegationen yttrar sig också i övrigt i frågor
om statligt stöd som avses i 9 §.

Statsbidrag till anläggningar

3 § I mån av tillgång på medel får delegationen lämna statsbidrag till
följande anläggningar av riksintresse:

1. Till fjällanläggningar (fjällstationer, fjällstugor, vandrings- och
skoterleder samt mindre anläggningar utefter fjälleder) kan bidrag
lämnas med högst 75 procent av anläggningskostnaderna. Bidragets
storlek bestäms bl. a. med hänsyn till möjligheten till annan
finansiering.

2. Till andra anläggningar avsedda för turism och rekreation, såsom
stugbyar, campingplatser, aktivitetsanläggningar, parkeringsplatser,
anslutningsvägar och kortare anslutningsledningar för vatten och
avlopp, samt för förvärv av mark i anslutning till anläggningarna kan
bidrag lämnas med högst 50 procent av anläggnings- respektive
markförvärvskostnaderna. Bidragets storlek bestäms med hänsyn till
angelägenheten av anläggningen eller markförvärvet samt
självfinansieringsmöjligheterna. För sanitära anläggningar kan högre
bidrag utgå.

4 § Delegationen skall vid ett och samma tillfälle under varje
verksamhetsår pröva samtliga under året inkomna ansökningar om bidrag
enligt 3 § för att fördela tillgängliga medel.

Gemensamma bestämmelser om statsbidrag

5 § En ansökan om statsbidrag enligt denna förordning skall vara
skriftlig. Närmare föreskrifter om utformningen av ansökan meddelas av
delegationen.

6 § Beslut om statsbidrag skall innehålla uppgifter om
bidragsbeloppet, de villkor som är förenade med bidraget och ordningen
för utbetalning.

7 § Delegationen skall kräva att utbetalade bidrag helt eller delvis
betalas tillbaka jämte ränta, om bidraget har beviljats på grund av
oriktiga uppgifter från bidragstagaren eller denne bryter mot
villkoren för bidraget.

8 § Delegationens beslut i bidragsärenden får inte överklagas.

Särskild bestämmelse om statligt stöd i annan ordning

9 § Innan en ansökan om statligt stöd till en anläggning för turism
och rekreation ges in till en myndighet eller någon annan som har att
pröva sådana ansökningar skall delegationen ha hörts, om de
sammanlagda kostnaderna för anläggningen, inberäknat
projekteringskostnaderna, beräknas överstiga en miljon kronor eller om
frågan i övrigt kan anses ha väsentlig betydelse för utbyggnaden av
områden för turism och rekreation.
Förordning (1984:703) om statsbidrag till vissa teaterlokaler m.m.

1 § Enligt denna förordning får, i mån av tillgång på medel, lämnas 
anordningsbidrag för nybyggnad och upprustningsbidrag för ombyggnad 
eller upprustning av teater-, konsert- eller museilokaler som tillhör 
någon annan än staten. 

Bidrag lämnas om projektet 

1. är angeläget från kulturpolitisk synpunkt, 

2. är av betydelse från sysselsättningssynpunkt, och 

3. inte försvårar förverkligandet av projekt som avser allmänna 
samlingslokaler och inte heller försämrar förutsättningarna för driften 
av befintliga sådana lokaler. 

2 § Ansökan om bidrag ges in till regeringen (utbildningsdepartementet) 
som prövar om förutsättningarna enligt 1 § andra stycket 1 är uppfyllda. 
Finner regeringen att så inte är fallet avslår regeringen ansökningen. I 
annat fall överlämnar regeringen ansökningen till plan- och 
bostadsverket (samlingslokaldelegationen) som, efter samråd med 
arbetsmarknadsstyrelsen, prövar om övriga förutsättningar för bidrag är 
uppfyllda och beslutar om bidrag. 

Plan- och bostadsverketbeslutar om utbetalning av bidrag och sköter 
utbetalningen. Förordning (1989:289). 

3 § I fråga om förutsättningar för bidrag gäller 6 § förordningen 
(1989:288) om stöd till allmänna samlingslokaler.

Anordningsbidragets storlek bestäms på grundval av ett bidragsunderlag, 
som beräknas på samma sätt som låneunderlaget för lokaler enligt 
förordningen (1978:384) om beräkning av låneunderlag och pantvärde för 
bostadslån. Anordningsbidrag lämnas med högst 30 procent av 
bidragsunderlaget. Om det finns särskilda skäl, kan bidrag lämnas med 35 
procent.

Upprustningsbidrag lämnas till kostnader för nödvändiga, standardhöjande 
reparationer av teaterlokaler, handikappanpassning av sådana lokaler 
samt utbyte eller komplettering av inventarier i lokalerna. Bidrag 
lämnas med högst 50 procent av kostnaderna. Förordning (1989:289).

4 § Plan- och bostadsverkets beslut i frågor enligt denna förordning får 
överklagas hos regeringen. Förordning (1989:289).

Övergångsbestämmelser

1990:573

Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 1990, då förordningen 
(1984:703) om statsbidrag till vissa teaterlokaler m. m. skall upphöra 
att gälla. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande i fråga om 
beslut om bidrag som har meddelats före ikraftträdandet.

Den nya förordningen tillämpas även i ärenden i vilka ansökan om bidrag 
enligt den upphävda förordningen har gjorts men inte prövats slutligt av 
plan- och bostadsverket före den 1 augusti 1990.
Tillkännagivande (1984:707) av uppgift om Riksbankens diskonto

/Har utgått genom SFS 2018:1779./
Regeringen ger till känna att riksbankens diskonto från och 
med den 29 juni 1984 är nio och en halv procent.
Riksrevisionsverkets Kungörelse (1984:712) om ändring i verkets föreskrifter för verkställigheten av förordningen (1975:1318)  om dröjsmålsränta på statliga fordringar 

4 Enligt 6 § räntelagen skall dröjsmålsränta beräknas enligt en rörlig 
räntefot som motsvarar det av riksbanken fastställda vid varje tid 
gällande diskontot med tillägg av visst antal procentenheter. För 
särskilt angivet fall stadgas undantag härifrån. Vid tillämpningen av 
paragrafen bör observeras att, om diskontot förändrats, ränta skall 
beräknas enligt en annan räntefot från och med denna dag. Uppgift om 
gällande diskonto publiceras i Svensk författningssamling. 

Efter samråd med riksrevisionsverket kan myndighet, som så önskar av 
administrativa skäl, på grund av praxis inom viss bransch eller dylikt, 
tillämpa annan räntefot eller annat förfarande för beräkningen än som 
anges ovan. 

För fordran som löper med ränta när den förfaller till betalning gäller 
bestämmelserna i 7 § räntelagen. 

Övergångsbestämmelser 

1984:712 

Denna kungörelse träder i kraft dagen efter den dag, då kungörelsen 
enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk 
författningssamling. Den ändrade lydelsen av punkten 4 gäller dock ej i 
fall då ränta har börjat löpa före nämnda dag.
Förordning (1984:733) om tillsättning av vissa tjänster inom polisväsendet

1 § Vid tillsättning av tjänster vid rikspolisstyrelsen och i den lokala 
polisorganisationen med anledning av polisväsendets omorganisation den 1 
oktober 1984 skall följande särskilda bestämmelser gälla utöver vad som 
annars är föreskrivet om tillsättning av tjänster. 

2 § Bestämmelserna i 10 a § anställningsförordningen (1965:601) skall 
inte tillämpas på tjänster vid rikspolisstyrelsen. 

3 § Tjänster som inte tillsätts av regeringen får kungöras lediga till 
ansökan genom att anslås på anslagstavlan vid den myndighet där 
respektive tjänst finns inrättad och hos vederbörande länsstyrelse. 
Ansökningstiden skall i sådant fall vara tio dagar räknat från den dag 
då anslaget skedde på myndighetens anslagstavla. 

4 § Beslutar tillsättningsmyndigheten efter ett ledigkungörande enligt 3 
§ att inte tillsätta en tjänst på grund av ledigkungörandet, skall 
tjänsten tillsättas enligt de föreskrifter som annars gäller. 

5 § En extra ordinarie tjänst som inrättas i stället för en motsvarande 
extra tjänst eller arvodestjänst får utan ledigkungörande tillsättas med 
den som innehar den extra tjänsten eller arvodestjänsten. 

6 § Förordningen (1976:1019) om lediganmälan av statlig anställning och 
omplaceringsförordningen (1984:110) skall vid tillsättningsförfarande 
enligt 3 eller 5 §§ inte tillämpas på de tjänster som omfattas av denna 
förordning.
Förordning (1984:740) med bemyndigande  för riksskatteverket enligt lagen  (1983:1086) om vinstdelningsskatt 

Regeringen bemyndigar riksskatteverket att fastställa inflationstal 
och omräkningstal enligt bestämmelserna i 7 § lagen (1983:1086) om 
vinstdelningsskatt.
Förordning (1984:743) om viss begränsning av tidskoefficienten i fråga om bostadslån

Tidskoefficienten enligt 8 § första stycket förordningen (1978:384) om 
beräkning av låneunderlag och pantvärde för bostadslån får under år 
1985 höjas med sammanlagt högst tre procent. För ärenden enligt tredje 
stycket samma paragraf, i vilka preliminärt lånebeslut har meddelats 
under år 1984, får dock tidskoefficienten under år 1985 höjas med 
sammanlagt högst fyra procent.
Förordning (1984:749) om tillfälligt förbud  mot höjning av vinstutdelning i vissa aktiebolag

Bankinspektionen skall, sedan avgift har fastställts enligt 5 § lagen 
(1984:503) om tillfälligt förbud mot höjning av vinstutdelning i vissa 
aktiebolag, anmana aktiebolaget att inom viss tid betala in avgiften 
på statsverkets checkräkning i riksbanken. Om betalning inte sker inom 
föreskriven tid skall bankinspektionen överlämna ärendet till 
kronofogdemyndigheten.
Förordning (1984:750) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Amerikas Förenta Stater beträffande skatter på kvarlåtenskap, arv och gåva

Lagen (1983:914) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och 
Amerikas Förenta Stater beträffande skatter på kvarlåtenskap, arv och 
gåva skall träda i kraft den 1 oktober 1984. Lagen tillämpas 
beträffande arvsskatt på arv efter person som avlider den 5 september 
1984 eller därefter och beträffande gåvoskatt på gåva för vilken 
skattskyldighet uppkommer vid nämnda tidpunkt eller därefter.
Förordning (1984:765) om uppläggande av  ett nytt företagsinteckningsregister

Företagsinteckningsregistret enligt lagen (1984:649) om 
företagshypotek skall läggas upp på grundval av innehållet i 
inskrivningsböckerna för ärenden om företagsinteckning enligt lagen 
(1966:454) om företagsinteckning. Närmare föreskrifter om uppläggandet 
meddelas av domstolsverket.
Förordning (1984:779) om upphävande av  vissa föreskrifter m.m. som har kungjorts i statens personalnämnds publikation SPN meddelar

Regeringen föreskriver att nedan angivna föreskrifter m.m. som
har kungjorts i statens personalnämnds publikation "SPN
meddelar" skall, i den mån de fortfarande gäller, upphöra att
gälla vid utgången av september 1985.

1973:7   Föreskrifter och anvisningar om personaladministrativ
         informationsbehandling,
1973:9   Information om statens personalnämnds regionkontor i
         Göteborg,
1975:3   Anvisningar för framställning om SPN:s tillstyrkan av
         psykologbehandling enligt 46 § 2 mom. AST, m. m.,
1975:6   Regeringens förordning (1975-05-22) om tjänstledighet m. m. i
         samband med omlokalisering av statlig verksamhet samt statens
         personalnämnds (SPN) föreskrifter till denna,
1975:9   Information om statens personalnämnds regionkontor i
         Linköping,
1975:10  Information om statens personalnämnds regionkontor i
         Umeå,
1977:3   Måltidsservice för de statsanställda,
1978:1   Information om vikariatsplanering m. m. vid statliga
         myndigheter,
1978:2   Jämställdhetsarbetet inom statsförvaltningen
         (SPNFS 1978:3),
1978:3   Försöksverksamhet i jämställdhetssyfte m. m.,
1978:5   Information till statsanställda som har föräldraledighet,
1978:7   Jämställdhet,
1979:1   Nya möjligheter att få tjänstgöra i annat nordiskt land,
1979:2   Två nya centrala myndigheter på personalområdet från
         1979-07-01.
Förordning (1984:780) om upphävande  av vissa föreskrifter m.m. som har kungjorts i statens personalnämnds författningssamling 

Regeringen föreskriver att nedan angivna föreskrifter m.m. som
har kungjorts i statens personalnämnds författningssamling (SPNFS)
skall, i den mån de fortfarande gäller, upphöra att gälla vid
utgången av september 1985.

1977:5   Statens personalnämnds föreskrifter m.m. till förordningen
         (1976:1060) om sjukvård i statligt reglerad
         anställning m.m.,
1977:6   Statens personalnämnds föreskrifter m.m. till förordningen
         (1976:1061) om sjukledighet i statligt reglerad
         anställning m.m.,
1977:10  Statens personalnämnds föreskrifter m.m. till
         förordningen (1976:1062) om läkare för sjukvård eller
         företagshälsovård hos statsmyndigheterna,
1977:14  Statens personalutbildningsnämnds anvisningar till
         förordningen (SPNFS 1977:13) om försöksverksamhet med
         ersättning för vissa merkostnader för barntillsyn i samband
         med internatutbildning,
1978:2   Statens personalnämnds föreskrifter m.m. till förordningen
         (1977:754) om begränsning av vikariatsförordnanden hos
         statsmyndigheterna, m.m.,
1979:1   Statens personalnämnds föreskrifter m.m. angående
         redovisning 1979 av statlig praktikverksamhet,
1979:2   Regeringens förordning om studiecirklar i jämställdhet vid
         statsmyndigheterna,
1979:3   Regeringens förordning om ersättning för merkostnader för
         barntillsyn i samband med statlig internatutbildning,
1979:6   Statens personalnämnds föreskrifter m. m. till förordningen
         (SPNFS 1979:2) om studiecirklar i jämställdhet vid
         statsmyndigheterna.
Förordning (1984:791) om sparsamhet i  fråga om statliga tjänsteresor 

1 § För att begränsa statens utgifter för resekostnader m. m. i samband
med tjänsteresor meddelas i denna förordning vissa föreskrifter för
myndigheterna under regeringen.

2 § I varje särskilt fall skall myndigheten noga undersöka, om en
tilltänkt tjänsteresa behövs eller om resans ändamål kan tillgodoses på
något annat sätt.

Särskilt bör uppmärksammas att resor och sammanträden ofta kan ersättas
av kontakter per telefon eller per brev. Myndigheterna bör sålunda bland
annat beakta den senaste utvecklingen på telekommunikationernas område.

3 § Måste en tjänsteresa företas, skall den planläggas och genomföras på
lämpligaste sätt med hänsyn främst till ändamål och kostnader.
Förordning (1984:795) om försöksverksamhet med beslut av länsskolnämnderna om regionalt arbetsmarknadsanknutna påbyggnadsutbildningar i gymnasieskolan

Inledande föreskrifter

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om försöksverksamhet med
särskild beslutsordning för sådana specialkurser i gymnasieskolan som
bygger på en minst tvåårig gymnasial utbildning och som är särskilt
anpassade till det regionala näringslivets struktur och behov (RA-
kurser).

2 § Utan hinder av 2 kap. 9 § gymnasieförordningen (1987:000) får varje
länsskolnämnd utforma RA-kurser för gymnasieskolorna i länet.

För de kurser som en länsskolnämnd utformar gäller föreskrifterna i 3--8
§§. Förordning (1987:734).

Tim- och kursplaner m. m.

3 § Länsskolnämnden skall fastställa tim- och kursplaner samt meddela
föreskrifter om inträdeskrav och urvalsgrunder. I en timplan får antalet
veckotimmar för eleverna vara högst 38.

Föreskrifter om lärarveckotimmar m. m. finns i förordningen (1986:397)
om resurser för påbyggnadsutbildningar i gymnasieskolan. Förordning
(1986:398).

Organisation

4 § Länsskolnämnden bestämmer för varje kurs vid vilken eller vilka
skolhuvudmäns gymnasieskolor som kursen får anordnas och hur många
intagningsplatser som får inrättas.

Intagningsplatser tilldelas skolhuvudmännen ur de länsramar som
länsskolnämnden förfogar över enligt 3 kap. gymnasieförordningen
(1987:743). Förordning (1987:734).

5 § Samtliga kommuner i länet skall ingå i elevområdet för varje kurs
som anordnas vid någon av gymnasieskolorna i länet.

6 § Enligt 2 kap. 12 § första stycket gymnasieförordningen (1987:743)
bör läsåret börja i augusti och sluta senast i juni.

Länsskolnämnden får medge att läsåret för en kurs förläggs till en annan
del av året, om det behövs med hänsyn till utbildningsmålet eller om
andra särskilda skäl föreligger. Förordning (1987:734).

Vissa statsbidrag till undervisningsmateriel

7 § Vid tillämpningen av förordningen (1984:628) om statsbidrag till
anskaffning och förnyelse av undervisningsmateriel i gymnasieskolan
skall länsskolnämnden beträffande RA-kurserna besluta i frågor som
enligt nämnda förordning ankommer på skolöverstyrelsen.

Överklagande

8 § Länsskolnämndens beslut enligt 7 § får överklagas hos
skolöverstyrelsen. Överstyrelsens beslut får inte överklagas.

Övriga beslut av länsskolnämnden enligt denna förordning får inte
överklagas. Förordning (1987:734).

Utvärdering

9 § Skolöverstyrelsen skall följa försöksverksamheten och redovisa
erfarenheterna av den till regeringen. Redovisning för tiden den 1 juli
1985--den 30 juni 1987 skall lämnas senast den 15 september 1987 och
slutredovisning senast den 15 september 1989.

Övergångsbestämmelser

1984:795

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1985 och gäller till
utgången av juni 1990. Den tillämpas endast i fråga om kurser som
eleverna påbörjar efter utgången av juni 1985.
Förordning (1984:796) om försöksverksamhet med beslut av länsskolnämnderna om vissa jämkningar i gymnasieskolans timplaner

1 § För försök med koncentrationsläsning i gymnasieskolan under tiden
den 1 januari 1985--den 30 juni 1992 får skolöverstyrelsen meddela
föreskrifter om rätt för länsskolnämnderna att medge jämkningar av
timtalen mellan årskurserna i timplanerna. Jämkning får inte göras i
timplaner som regeringen har fastställt för studievägar som finns endast
på försök. Förordning (1990:131).

2 § Jämkningar som avses i 1 § får inte medföra att fler
undervisningsgrupper anordnas.

3 § Skolöverstyrelsen skall till regeringen redovisa erfarenheter av
jämkningar som medgetts av länsskolnämnderna. Redovisning för tiden den
1 januari 1985--den 30 juni 1987 skall lämnas senast den 15 september
1987 och slutredovisning senast den 15 september 1989.
Förordning (1984:802) om behörighet till vissa läkartjänster vid försöksverksamhet med kompletterande tjänstgöring för specialistkompetenta läkare

Utan hinder av 3 § första stycket förordningen (1982:771) om behörighet
till vissa tjänster inom den landstingskommunala hälso- och sjukvården
och om tillsättning av sådana tjänster gäller följande.

Behörig till läkartjänst som en sjukvårdshuvudman upplåter för
försöksverksamhet med kompletterande tjänstgöring för
specialistkompetent läkare, är den som har bevis om specialistkompetens
även om läkarens specialistkompetens avser ett annat medicinskt
verksamhetsområde än den upplåtna tjänsten.
Förordning (1984:803) om jämställdhet i statlig  verksamhet 

Tillämpningsområde

1 § Som ett led i regeringens strävan att åstadkomma en i huvudsak jämn
könsfördelning i statliga anställningar och uppdrag meddelas i denna
förordning vissa föreskrifter för myndigheterna under regeringen.

I fråga om anställningar ansluter föreskrifterna till lagen (1979:1118)
om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet och till 7 kap.
medbestämmandeavtalet för det statliga arbetstagarområdet (MBA-S).
Förordning (1986:1395).

2 § har upphävts genom förordning (1989:521).

Uppdrag m.m.

3 § När myndigheten skall ge någon ett uppdrag, skall den se till att
det finns personer av båda könen att välja mellan, om det kan ske inom
ramen för sakliga urvalsgrunder.

När myndigheten skall föreslå någon till ett uppdrag, skall den föreslå
en person av vartdera könet, om det kan ske inom ramen för sakliga
urvalsgrunder. Förordning (1986:1395).

4 § Vad som i 3 § sägs om uppdrag skall tillämpas också på utbildning
som särskilt anordnas för att ge kompetens för ett uppdrag.

Jämställdhetsplaner m. m.

5 § På begäran av Statens arbetsgivarverk skall myndigheterna lämna
verket uppgifter om upprättade jämställdhetsplaner och genomförda
jämställdhetsåtgärder. Förordning (1986:452).
Förordning (1984:819) om statliga platsanmälningar 

Tillämpningsområde

1 § I denna förordning finns föreskrifter om anmälningar av lediga
anställningar vid myndigheterna under regeringen.

Förordningen tillämpas inte på anställningar som lärare vid sameskolor
eller specialskolor eller vid Nationellt centrum för flexibelt lärande.
Förordning (2001:1202).

Platsanmälan

2 § När en myndighet kungör en anställning ledig till ansökan eller
vidtar någon annan åtgärd för att utanför myndigheten söka personal till
en ledig anställning, skall den samtidigt anmäla detta till den
offentliga arbetsförmedlingen, om inte något annat följer av andra
stycket eller av 5 §.

Någon platsanmälan behöver dock inte göras, om myndigheten avser att
anställa någon som är uppsagd från en statligt reglerad anställning
eller som är arbetshandikappad. Förordning (1990:75).

3 § har upphävts genom förordning (1990:75).

4 § har upphävts genom förordning (1990:75).

5 § Arbetsförmedlingen får medge undantag från
anmälningsskyldigheten enligt 2 §, om det finns särskilda skäl
för det. Förordning (2007:904).

6 § En platsanmälan enligt 2 § skall innehålla uppgifter om bland annat

-- den myndighet där anställning skall ske,

-- tjänstgöringsorten,

-- arbetsuppgifterna, kompetenskraven,

-- anställningsformen, tjänstetypen, avlöningsformen,

-- arbetets varaktighet,

-- arbetstiderna,

-- tillträdesdagen,

-- ansökningstiden.

7 § Anmälningar enligt 2 § ska göras i sådan tid att
Arbetsförmedlingen får tillfälle att förmedla sökande.

Anmälningarna görs muntligen eller skriftligen.
Förordning (2007:904).

Avanmälan

8 § När en anställning som omfattas av en anmälan enligt 2 §
inte längre är ledig, ska myndigheten snarast anmäla detta till
Arbetsförmedlingen. Förordning (2007:904).

9 § Har upphävts genom förordning (1990:75).
Lag (1984:852) om lagerskatt på viss bensin 

1 § Den som vid ikraftträdandet av denna lag inte är registrerad som 
skattskyldig enligt 4 § lagen (1961:372) om bensinskatt och som då 
innehar varor som avses i 1 § nämnda lag skall till staten betala 
skatt enligt denna lag (lagerskatt). Detsamma gäller den som är 
registrerad och som vid samma tidpunkt innehar sådana varor för vilka 
skattskyldighet har inträtt enligt 5 § första stycket 1 lagen om 
bensinskatt därför att varorna har levererats till ett eget 
försäljningsställe eller tagits i anspråk för annat ändamål än 
försäljning. 

2 § Lagerskatt tas endast ut för varor som är skattepliktiga enligt 1 
§ första stycket a) lagen (1961:372) om bensinskatt och för vilka 
skattskyldighet enligt den lagen har inträtt före den 1 december 
1984. 

3 § Lagerskatt tas ut endast till den del lagret omfattar mer än 10 
000 liter eller, i fråga om den som driver detaljhandel med 
skattepliktiga varor, 10 000 liter för varje särskilt 
försäljningsställe. 

4 § Lagerskatten utgör 50 öre per liter. 

Ingår metanol, etanol eller högre alkoholer i en blandning som avses i 
1 § första stycket a) lagen (1961:372) om bensinskatt tas lagerskatt 
inte ut för den inblandade alkoholen. 

5 § Den som är skyldig att betala lagerskatt skall lämna en 
deklaration till riksskatteverket om sitt innehav av skattepliktiga 
varor. Deklarationen skall ta upp de lagrade varornas art och 
kvantitet, lagringsplatserna, den använda mätningsmetoden och skattens 
belopp. 

Deklarationen skall ha kommit in till riksskatteverket senast den 15 
januari 1985. Skatten skall senast samma dag vara inbetald till 
verket. 

Deklarationen skall avges på heder och samvete samt upprättas på 
blankett enligt formulär som fastställs av riksskatteverket. 

6 § Lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller 
i fråga om lagerskatt. Därvid iakttas följande. 2 kap. 1--9 
§§, 5 kap. 1 § första och andra styckena, 3--5 §§ och 9 §, 6 kap. samt 
7 kap. 5 § skall inte tillämpas. Vad som föreskrivs i 4 kap. 2 § 
första stycket skall gälla om deklarationen har kommit in senast den 
15 januari 1985. Restavgift enligt 5 kap. 8 § 1 skall tas ut om 
skattebeloppet inte har betalats senast den 15 januari 1985. Ränta 
enligt 5 kap. 12 § första stycket 1 utgår från den 15 januari 1985.