Religionsfrihetslag (1951:680) 

Om religionsfrihet

1 § Envar äger rätt att fritt utöva sin religion, såvitt han icke
därigenom stör samhällets lugn eller åstadkommer allmän förargelse.

2 § Det står envar fritt att för religiös gemenskap deltaga
i sammankomst och sammansluta sig med andra.

3 § För offentlig gudstjänst gälle ej andra hinder än sådana som i
allmänhet äro stadgade för sammankomst, till vilken allmänheten har
tillträde.

4 § Ej må någon vara skyldig tillhöra trossamfund. Åtagande i strid
mot denna bestämmelse vare utan verkan.

Med trossamfund förstås, förutom svenska kyrkan, sammanslutning för
religiös verksamhet, vari ingår att anordna gudstjänst.

5 § har upphävts genom lag (1976:1004).

6 § har upphävts genom lag (1995:1212).

7 § har upphävts genom lag (1995:1212).

8 § har upphävts genom lag (1995:1212).

9 § har upphävts genom lag (1995:1212).

10 § har upphävts genom lag (1995:1212).

11 § har upphävts genom lag (1995:1212).

12 § har upphävts genom lag (1995:1212).

13 § har upphävts genom lag (1995:1212).

14 § har upphävts genom lag (1995:1212).

15 § har upphävts genom lag (1995:1212).

16 § har upphävts genom lag (1995:1212).

17 § har upphävts genom lag (1995:1212).

18 § har upphävts genom lag (1995:1212).

19 § har upphävts genom lag (1995:1212).

Övergångsbestämmelser

1951:680

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1952.

Den som vid lagens ikraftträdande tillhör svenska kyrkan skall
även därefter anses tillhöra kyrkan, sä länge han fyller de
fordringar för tillhörighet till kyrkan, som äro angivna i 6 §,
och ej i föreskriven ordning anmält sitt utträde.

Hava i fall som avses i 7 § andra stycket föräldrarna träffat
överenskommelse med den innebörd som där angives och har
överenskommelsen, innan denna lag trätt i kraft, blivit
skriftligen upprättad och före äktenskapets ingående uppvisad
för vigselförrättaren, skall vad i lagrummet sägs om sådan
överenskommelse äga tillämpning, även om denna icke skett med
vittnen.

Vad i lag eller författning är stadgat om främmande trossamfund
och främmande trosbekännare skall, efter denna lags ikraftträdande,
avse annat trossamfund än svenska kyrkan och medlemmar i sådant
samfund.

Genom denna lag upphävas:

1. förordningen den 30 juni 1838 (nr 28 s. 1) angående mosaiske
trosbekännares skyldigheter och rättigheter här i riket;

2. förordningen  den 11 december 1868 (nr 76 s. 1) angående
särskilda sammankomster för andaktsövning;

3. förordningen den 16 november 1869 (nr 60 s. 1) angående ansvar
för den, som söker förmå annan till avfall från den evangeliskt
lutherska läran;

4. 1 och 4 §§ förordningen den 31 oktober 1873 (nr 71 s. 1) angående
ändring i vissa delar av kyrkolagen med därtill hörande författningar;
samt

5. förordningen den 31 oktober 1873 (nr 71 s. 3) angående främmande
trosbekännare och deras religionsövning; dock skall fortfarande
gälla vad i 18 § av förordningen är stadgat om ansvar för fel eller
försummelse av främmande församlings föreståndare eller präst i
avseende på honom åliggande anteckningar i kyrkobok angående
borgerliga förhållanden eller meddelande av ämbetsbevis därom.

1995:12

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har meddelats
före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.