PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Riksbankens föreskrifter (1991:1499) om sedlar på tjugo kronor

Fullmäktige i riksbanken föreskriver med stöd av 9 kap 13 §
regeringsformen att sedlar på tjugo kronor skall ha följande storlek,
beskaffenhet och utseende.

Storlek

Sedeln är 130 mm lång och 72 mm bred.

Tryck

Sedelns framsida

I sedelns högra del finns ett porträtt av Selma Lagerlöf med ansiktet
vänt snett framåt. Hennes namn och levnadsår, SELMA LAGERLÖF 1858--1940,
är angivna längs motivets högra kant. Till vänster om porträttet finns
inledningen till Gösta Berlings saga i faksimile, dels ur författarens
originalmanuskript, dels som anfang "Ä" ur den första utgåvan samt en
vinjett av ett hästekipage där Selma Lagerlöf själv är passagerare. Till
höger om porträttet finns en detalj ur en boksida, även denna från
första utgåvan av Gösta Berlings saga. I bakgrunden av porträttet finns
en stiliserad landskapsbild föreställande värmländsk skog och sjö,
uppbyggd i guillocheteknik. I en vertikalt placerad linje till vänster
om SELMA LAGERLÖF 1858--1940 finns en mikrotext beskrivande det
värmländska landskapet hämtad ur Gösta Berlings saga.

Sedelns vänstra del, omfattande ungefär en tredjedel av sedelns yta, är
täckt av tunna spiraler i ett rutmönster. Texten SVERIGES RIKSBANK är
placerad längs sedelns kortsida.

Valörsiffran 20 återfinns i sedelns övre vänstra samt nedre högra hörn.
Texten TJUGO KRONOR återfinns längs sedelns överkant.

Sedelns nummer är angivet i nedre vänstra hörnet.

Porträtt, vinjett, faksimiler och valörtext är tryckta med blå färg.

Bakgrunden är tryckt i blågrön, guldockra och purpur färg. Den guldockra
färgen fluorescerar i blått vid ultraviolett belysning. Det tonade
fältet i vänster- resp. högerkant är tryckt i grått.

Sedelnumret är tryckt i en svart färg och fluorescerar i gulgrönt vid
ultraviolett belysning.

Hela ytan på sedelns framsida är tryckt.

Sedelns baksida

Denna sidas huvudmotiv illustrerar början av Nils Holgerssons underbara
resa genom Sverige, där den tvärhandhöga Nils rider på gåsen över Skåne
och Glimmingehus. Åkrar och fält i bakgrunden är skapade av olika s. k.
guillochemönster.

Valörsiffran 20 återfinns i sedelns övre vänstra samt nedre högra hörn.
Texten TJUGO KRONOR står i sedelns nedre kant.

Två stycken namnteckningar i faksimile finns i högra kanten, placerade
längs kortsidan.

Baksidan är tryckt i guldockra, blå och röd färg.

Högra delen av baksidan är, förutom namnteckningar och valörsiffra,
otryckt.

Papper

Pappersfärgen är benvit. I vänstra delen av sedeln syns i genomsikt
vattenmärke med samma porträtt som upptar sedelns huvudmotiv Selma
Lagerlöf. Vattenmärket är löpande, dvs. porträttet repeteras flera
gånger i höjdled och placeringen varierar därmed från sedel till sedel.
Dock finns alltid minst ett odelat porträtt på varje sedel.

I papperet är inlagd en lodrätt löpande säkerhetstråd, vilken framträder
i genomfallande ljus som en mörk linje med två raka kanter.
Lag (1991:1510) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Barbados

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning och förhindra
skatteflykt beträffande skatter på inkomst som Sverige och
Barbados undertecknade den 1 juli 1991 ska, i den lydelse som
detta har erhållit genom det protokoll om ändring i avtalet
som undertecknades den 3 november 2011, gälla som lag här i
landet.

Avtalets innehåll framgår av bilaga till denna lag.
Lag (2012:646).

2 § Avtalets beskattningsregler ska tillämpas endast till den
del dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige
som annars skulle föreligga. Lag (2012:646).

3 § Om en person som är bosatt i Sverige förvärvar inkomst som
enligt bestämmelserna i artikel 20 i avtalet beskattas endast i
Barbados ska följande iakttas. Beskattas personen i fråga till
statlig inkomstskatt för annan inkomst som är att hänföra till
förvärvsinkomst uträknas först den statliga inkomstskatt som
skulle ha påförts om den skattskyldiges hela förvärvsinkomst
beskattats endast i Sverige. Därefter fastställs hur stor
procent den sålunda uträknade skatten utgör av hela den
beskattningsbara inkomst på vilken skatten beräknats. Med den
därmed erhållna procentsatsen tas skatt ut på den
förvärvsinkomst som ska beskattas i Sverige. Förfarandet ska
användas endast om detta leder till högre skatt.
Lag (2011:1347).

Övergångsbestämmeler

2012:646

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2. Denna lag tillämpas beträffande

a) källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs den 1
januari det år som följer närmast efter den dag då lagen
träder i kraft eller senare,

b) andra skatter på inkomst, på skatt som tas ut för
beskattningsår som börjar den 1 januari det år som följer
närmast efter den dag då lagen träder i kraft eller senare,
och

c) informationsutbyte enligt artikel 27 i avtalet, på begäran
som framställts dagen för ikraftträdandet av lagen eller
senare.

Bilagan är inte med här.
Förordning (1991:1515) om medelvärde för år  1991 enligt förordningen (1983:944) om  statsbidrag till kommunerna för stöd och  hjälp i boendet 

Regeringen fastställer medelvärdet enligt 3 § förordningen (1983:944) om 
statsbidrag till kommunerna för stöd och hjälp i boendet till 188 300 
kronor för år 1991.
Förordning (1991:1516) om statsbidrag till service och vård för äldre och handikappade

1 § Statsbidrag lämnas till kommunerna för service och vård för äldre
och handikappade enligt denna förordning.

2 § Bidraget till en kommun skall beräknas efter antalet personer som
uppnått lägst 75 års ålder och personer med förtidspension enligt lagen
(1962:381) om allmän försäkring som är folkbokförda i kommunen den 31
december året innan bidragsåret.

3 § För äldre som avses i 2 § skall bidraget beräknas till

a) 4 358 kronor för varje person i åldern 75--79 år,

b) 8 716 kronor för varje person i åldern 80--84 år,

c) 13 074 kronor för varje person i åldern 85--89 år, och

d) 17 432 kronor för varje person i åldern 90 år eller äldre.

Bidragsbeloppet enligt första stycket skall dock justeras med hänsyn
till dels hur antalet personer i åldern 80 år eller äldre förhåller sig
till kommunens yta (glesbygdsindex), dels hur stor andel personer i
åldern 75 år eller äldre i kommunen respektive i hela riket som enligt
senaste folk- och bostadsräkning är ensamboende (ensamboendeindex).
Kommunen skall därvid erhålla det glesbygdsindex som framgår av
nedanstående tabell. Kommunens glesbygdsindex skall multipliceras med
dess ensamboendeindex och produkten skall utgöra den justeringsfaktor
som skall multipliceras med bidragsbeloppet enligt första stycket.


Antal personer i åldern 80 år eller     Glesbygdsindex
äldre per kvadratkilometer

10 eller fler                           0,9
1 eller fler men färre än 10            0,95
0,5 eller fler men färre än 1           1,1
Färre än 0,5                            1,2


Socialstyrelsen skall årligen för varje kommun beräkna den
justeringsfaktor som avses i andra stycket.

4 § För varje förtidspensionär som avses i 2 § skall kommunen erhålla 3
104 kronor.

5 § Socialstyrelsen skall fastställa och betala ut bidrag enligt denna
förordning.

Bidragen för år 1992 skall betalas ut halvårsvis i efterskott. För tiden
därefter skall bidragen betalas ut kvartalsvis i efterskott.

6 § Socialstyrelsens beslut enligt denna förordning får inte överklagas.
Förordning (1991:1518) om basbelopp för  år 1992 

Regeringen fastställer basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän 
försäkring till 33 700 kronor för år 1992.
Förordning (1991:1520) om upphävande av  föreskrifter i fråga om inrättande och  tillsättande av vissa tjänster hos allmän  försäkringskassa 

Regeringen föreskriver att regeringens beslut den 3 juni 1982 i 
fråga om inrättande och tillsättande av vissa tjänster hos allmän
försäkringskassa skall upphöra att gälla vid utgången av år 1991.
Förordning (1991:1525) om ränta på studielån för år 1992

Regeringen fastställer den ränta som enligt 8 kap. 2 § studiestödslagen 
(1973:349) skall utgå på studielån till 8,6 procent för år 1992.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1991:156) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen (1988:846) 
om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion 
för riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet 
skall den bank eller sparkassa som för kontot betala lägst 9,75 procent 
årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det 
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än som 
sägs i första stycket, dock lägst 2 procent.
Förordning (1991:1583) om avgifter i mål om betalningsföreläggande och handräckning

1 § Denna förordning gäller i mål som handläggs enligt lagen (1990:746) 
om betalningsföreläggande och handräckning.

2 § I mål om betalningsföreläggande, betalningsfastställelse ur pant, 
vanlig handräckning eller särskild handräckning tas ansökningsavgift ut 
med 200 kronor.

Avser en ansökan, utöver betalningsföreläggande, också 
betalningsfastställelse ur pant eller vanlig handräckning tas endast en 
avgift ut.

3 § Kronofogdemyndigheten får medge befrielse från skyldigheten att 
betala ansökningsavgift i ett visst mål, om det finns särskilda skäl.
Förordning (1991:171) om avtal mellan de nordiska länderna om handräckning i skatteärenden

Lagen (1990:226) om handräckning i skatteärenden mellan de
nordiska länderna skall träda i kraft den 1 maj 1991 och
tillämpas på ärenden som från annan avtalsslutande stat kommit in
till Skatteverket efter den 8 maj 1991. Förordning (2003:950).

Övergångsbestämmelser

2003:950

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2004. Äldre
bestämmelser gäller för ärenden som kommit in före
ikraftträdandet.
Förordning (1991:1712) om behörighet för vissa tingsrätter att ta upp tryckfrihetsmål och yttrandefrihetsmål

1 § Av 12 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen och 10 kap. 1 
§ yttrandefrihetsgrundlagen framgår att tryckfrihetsmål och 
yttrandefrihetsmål ska tas upp av den tingsrätt inom vars 
domkrets länsstyrelsen har sitt säte.

Även Eskilstuna, Norrköpings och Helsingborgs tingsrätter får 
ta upp sådana mål. Förordning (2018:1927).

2 § I de län där domkretsen för en tingsrätt som anges i 1 
§ andra stycket ingår, ska de uppgifter som beskrivs i 12 
kap. 9, 11, 13 och 14 §§ tryckfrihetsförordningen fullgöras 
av den tingsrätt inom vars domkrets länsstyrelsen har sitt 
säte. Detta gäller i fråga om både tryckfrihetsmål och 
yttrandefrihetsmål. 

En tingsrätt som avses i 1 § första stycket ska sända över 
gällande juryledamotslista till andra tingsrätter inom länet 
som också får ta upp tryckfrihetsmål och yttrandefrihetsmål.
Förordning (2018:1927).
Förordning (1991:1736) om användning  av papper i statligt tryck 

1 § När en statlig myndighet trycker skrifter skall den trycka hela 
upplagan på åldringsbeständigt papper om det är fråga om skrifter av 
vilka det skall lämnas pliktexemplar av enligt lagen (1978:487) om 
pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar.

Detta gäller dock inte riksdagen och dess myndigheter.

2 § Riksarkivet får medge undantag från bestämmelsen i 1 §.

3 § Riksarkivet meddelar föreskrifter om vad som krävs för att ett 
papper skall anses vara åldringsbeständigt.
Förordning (1991:1742) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Barbados 

Lagen (1991:1510) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Barbados 
skall träda i kraft den 1 januari 1992 och tillämpas

a) beträffande skatt som innehålls vid källan, på belopp som betalas 
eller överförs den 1 januari 1992 eller senare till person med hemvist 
utomlands, och

b) beträffande andra skatter, på inkomst som förvärvas den 1 januari 
1992 eller senare.

Avtalet träder i kraft den 29 december 1991.
Inrättandeförordning (1991:1749) 

Förordningens tillämpningsområde

1 § Denna förordning gäller för

-- myndigheterna under regeringen, dock inte affärsverken,

-- de allmänna försäkringskassorna.

Beslutsmyndighet

2 § En tjänst inrättas av den myndighet som tillsätter tjänsten.

Följande tjänster inrättas dock alltid av regeringen:

-- tjänster som är avsedda för myndighetschefer,

-- fullmaktstjänster,

-- tjänster med beteckningen p eller r. Förordning (1993:991).

Heltidstjänster

3 § Tjänster skall anses inrättade som heltidstjänster, om inte något
annat framgår av beslutet.

Deltidstjänster

4 § En deltidstjänst skall omfatta minst 40 procent av
heltidstjänstgöring.

5 § Vid prövningen av frågan om att inrätta en deltidstjänst skall
myndigheten ta särskild hänsyn till behovet av att underlätta
anställning av personer med arbetshandikapp eller andra svårigheter på
arbetsmarknaden.

/r3/ Arvodestjänster

6 § Arvodestjänster får omfatta en lägre tjänstgöringsgrad än som anges
i 4 §.

7 § Tjänster för dem som anställs med lönebidrag inrättas som
arvodestjänster.

/r3/ Indragning av tjänster m. m.

8 § När en tjänst blir ledig, skall myndigheten pröva huruvida den
behövs.

Tjänster som inte behövs skall dras in eller hållas vakanta.

/r3/ Överklagande

9 § Beslut enligt denna förordning får inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

1991:1749

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1992.

Genom förordningen upphävs förordningen (1989:166) om inrättandet av
tjänster.

Föreskrifterna om övergångsstat m. m. i 9 och 10 §§ i den upphävda
förordningen gäller dock fortfarande i fråga om fullmaktstjänster som
har förts på övergångsstat före den 1 juli 1992.
Tidsbegränsningsförordning (1991:1750) 

Förordningens tillämpningsområde

1 § I denna förordning finns föreskrifter som gäller för anställningar
vid

-- myndigheterna under regeringen, dock inte affärsverken,

-- de allmänna försäkringskassorna.

Föreskrifterna i 3 § gäller inte för lärare, assistenter eller
amanuenser vid högskoleenheter. Förordning (1993:1533).

2 § Förordningen skall inte innebära någon inskränkning i den rätt att
tidsbegränsa anställningar som följer av lagen (1982:80) om
anställningsskydd eller av särskilda föreskrifter som regeringen
meddelar.

Tidsbegränsade anställningar

3 § En anställning får begränsas till att gälla antingen för en
bestämd tid eller tills vidare längst till en viss tidpunkt i följande
fall:

1. Arbetstagaren får en verksledande eller därmed jämförlig
ställning.

2. Arbetstagaren ersätter en viss arbetstagare.

3. Arbetstagaren anställs för enstaka, kortvariga perioder.

4. Arbetstagaren anställs för en föreskriven, tidsbestämd aspirant-
eller annan utbildning vid myndigheten.

5. Arbetstagaren har uppnått den pensionsålder som gäller för
anställningen.

6. Det finns ett beslut om att myndigheten skall upphöra eller
genomgå en omfattande omorganisation inom två år.
Förordning (1993:1533).

4 § har upphävts genom förordning (1993:1533).

Besked och varsel i vissa fall

5 § Arbetsgivaren behöver inte lämna

1. besked som avses i 15 § första stycket lagen (1982:80) om
anställningsskydd, när anställningen har varat högst tre månader i
följd,

2. besked som avses i 15 § andra stycket lagen om anställningsskydd, när
anställningen har avsett ett semestervikariat eller ett feriearbete,

3. varsel enligt 30 § första stycket eller 30 a § lagen om
anställningsskydd i fråga om anställning för den som har uppnått
pensionsåldern.

Övergångsbestämmelser

1991:1750

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1992.

Genom förordningen upphävs kungörelsen (1974:1007) om tidsbegränsning av
statligt lönereglerad anställning, m. m.

Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om en tidsbegränsad
anställning som har beslutats före ikraftträdandet.
Förordning (1991:1751) om vissa personalfrågor i samband med arbetskonflikter

Förordningens tillämpningsområde

1 § I denna förordning finns föreskrifter som gäller för
anställningar vid myndigheterna under regeringen, dock inte
affärsverken. Förordning (2004:934).

2 § Med arbetskonflikt avses i förordningen strejk eller någon annan
därmed jämförlig stridsåtgärd eller lockout.

Tjänstgöring

3 § De arbetstagare som deltar i en arbetskonflikt får inte tas i
anspråk för sådan tjänstgöring som avses i förordningen (FFS 1987:8) om
frivillig tjänstgöring vid försvarsmakten.

Nyanställning

4 § De arbetstagare som deltar i en arbetskonflikt vid en myndighet får
nyanställas vid en annan myndighet bara om den nya anställningen skall
gälla tidigast från och med den dag då arbetskonflikten har upphört.

Återbetalning av avlöningsförmåner

5 § Om en arbetstagare har fått en avlöningsförmån för en tid
då han eller hon har deltagit i en arbetskonflikt, skall
Arbetsgivarverket - eller den myndighet som verket bestämmer -
besluta när och hur förmånen skall återbetalas.
Förordning (2004:934).
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1991:1783) om gällande räntesats för allemanssparande

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen 
(1983:890) om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248) 
med instruktion för riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och med den 
1 januari 1992 och tills vidare årlig ränta med 11 procent. Räntan skall 
dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar det av riksbanken 
fastställda vid varje tid gällande diskontot minskat med tre 
procentenheter.
Förordning (1991:1803) om rätt för norska och åländska trafikskolor att bedriva övningskörning i Sverige

1 § Övningskörning med bil vid norsk eller åländsk trafikskola
får bedrivas i Sverige, om den som har uppsikt över körningen
har norskt eller åländskt godkännande som trafiklärare.

Om övningskörningen avser tung lastbil, tungt släpfordon eller
buss, skall den som övningskör ha norskt eller åländskt körkort
med behörigheten B. Förordning (1999:667).

2 § Vid övningskörning i Sverige skall fordonet vara försett med en
skylt som på svenska anger användningen.

3 § Vid övningskörning enligt denna förordning gäller i övrigt
bestämmelserna i 4 kap. 2, 3 och 5 §§ körkortslagen (1998:488)
och 4 kap. 6, 7 och 10 §§ körkortsförordningen (1998:980) samt,
vid brott mot 2 § denna förordning, 9 kap. 3 §
körkortsförordningen. Förordning (1998:990).
Förordning (1991:1812) med instruktion för  Styrelsen för riksfärdtjänst 

Uppgifter

1 § Styrelsen för riksfärdtjänst är central myndighet för frågor om
riksfärdtjänst enligt förordningen (1989:340) om riksfärdtjänst.

Verksförordningens tillämpning

2 § Verksförordningen (1987:1100) skall tillämpas på styrelsen med
undantag av 3 § andra stycket, 8, 11--13, 18--22, 25, 26 och 28 §§.

Myndighetens ledning

3 § Styrelsens kanslichef är chef för myndigheten.

Den rådgivande delegationen

4 § För att bistå styrelsen i frågor av större vikt finns en rådgivande
delegation för riksfärdtjänstfrågor, vilken består av högst nio
personer.

Kanslichefen ingår i delegationen och är dess ordförande. Förordning
(1992:67).

Tjänstetillsättning m. m.

5 § Kanslichefen förordnas av regeringen för en bestämd tid.

Andra tjänster tillsätts av styrelsen.

Tjänster som styrelsen tillsätter behöver inte kungöras lediga till
ansökan.

Förordningen (1984:819) om statliga platsanmälningar tillämpas inte när
en tjänst tillsätts utan ledigkungörande.

6 § Andra ledamöter av den rådgivande delegationen än kanslichefen utses
av styrelsen för en bestämd tid.

Sex av ledamöterna utses efter förslag av respektive
 -- Landstingsförbundet,
 -- Svenska kommunförbundet,
 -- Svenska lokaltrafikföreningen,
 -- Svenska taxiförbundet,
 -- De handikappades riksförbund,
 -- Synskadades riksförbund.

Två av ledamöterna utses efter förslag av Handikappförbundens
centralkommitté. Förordning (1992:67).
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1991:1824) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen 
(1988:846) om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen 
(1989:248) med instruktion för riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till 
ungdomsbosparandet skall den bank eller sparkassa som för kontot 
betala lägst 9,75 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det 
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än 
som sägs i första stycket, dock lägst 2 procent.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1991:186) om gällande räntesats för allemanssparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen (1983:890) 
om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion för 
riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och med den 
13 maj 1991 och tills vidare årlig ränta med 10,5 procent. Räntan skall 
dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar det av riksbanken 
fastställda vid varje tid gällande diskontot minskat med tre 
procentenheter.
Lag (1991:1867) om avdrag för kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid 1993 års taxering 

Avdrag för kostnad för resa med egen bil till och från arbetsplatsen
enligt punkt 4 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370)
skall vid 1993 års taxering medges, i stället för enligt schablon som
anges i andra  stycket nämnda anvisningspunkt, med 1 krona 20 öre per
kilometer.

Övergångsbestämmelser

1996:491

Den upphävda lagen tillämpas alltjämt i fråga om 1993 års taxering.
Lag (1991:1870) om överflyttande av arbetsuppgifter från Riksskatteverkets sjömansskattekontor till skattemyndigheten i Göteborgs och Bohus län 

De uppgifter som, enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt,
sjömansskattekungörelsen (1958:301), lagen (1984:668) om uppbörd av
socialavgifter eller annan författning, sköts av riksskatteverkets
sjömansskattekontor skall i stället fullgöras av skattemyndigheten i
Göteborgs och Bohus län.

Övergångsbestämmelser

1996:1351

Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om sjömanskatt
och avgifter som avser tid före utgången av år 1997.
Lag (1991:1876) om avvikelser från vissa  bestämmelser i lagen (1988:589) om ersättning m.m. till riksdagens ledamöter 

1 § För tiden den 1 januari 1992--den 31 mars 1993 skall i stället för 
bestämmelserna om ledamotsarvode i 3 § första stycket lagen (1988:589) 
om ersättning m. m. till riksdagens ledamöter gälla vad som föreskrivs i 
2 och 3 §§.

2 § För tiden den 1 januari 1992--den 31 mars 1992 skall ledamotsarvodet 
betalas med 22 230 kronor i månaden.

3 § För tiden den 1 april 1992--den 31 mars 1993 skall ledamotsarvodet 
enligt 2 § höjas med det belopp som motsvarar den genomsnittliga höjning 
av månadslönen som för tid fr. o. m. den 1 april 1992 kan tillkomma de 
statstjänstemän som anges i 3 § första stycket lagen (1988:589) om 
ersättning m.m. till riksdagens ledamöter.

1991:1876

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992, då lagen (1990:1417) om 
avvikelser från vissa bestämmelser i lagen (1988:589) om ersättning m. 
m. till riksdagens ledamöter skall upphöra att gälla.
Lag (1991:1877) om avvikelser från vissa  bestämmelser i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. 

1 § För tiden den 1 januari 1992--den 31 mars 1993 skall i stället för 
bestämmelserna om statsrådens arvoden i 1 § lagen (1991:359) om arvoden 
till statsråden m. m. gälla vad som föreskrivs i 2 och 3 §§.

2 § För tiden den 1 januari 1992--den 31 mars 1992 skall arvodet till 
statsministern betalas med 47 593 kronor i månaden. För samma tid skall 
arvodet till övriga statsråd betalas med 43 830 kronor i månaden.

3 § För tiden den 1 april 1992--den 31 mars 1993 skall arvodena enligt 2 
§ höjas med det belopp som motsvarar den genomsnittliga höjning av 
månadslönen som för tid fr. o. m. den 1 april 1992 kan tillkomma de 
statstjänstemän som anges i 3 § första stycket lagen (1988:589) om 
ersättning m. m. till riksdagens ledamöter.
Förordning (1991:1881) om medgivande enligt sjömanslagen (1973:282)

1 § Frågor om medgivande enligt 59 § sjömanslagen (1973:282), 4 §
mönstringslagen (1983:929) och 7 § förordningen (1989:548) om
tillstånd för anställning på fartyg prövas av
Transportstyrelsen. Vid prövningen ska styrelsen höra
Arbetsförmedlingen.

Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om avgifter för
prövning av en ansökan om medgivande enligt första stycket.
Förordning (2010:1588).

2 § Innan ärendet avgörs skall Transportstyrelsen samråda med
berörda svenska organisationer för redare och ombordanställda.
Förordning (2008:1160).

3 § Transportstyrelsen skall med eget yttrande överlämna ärendet till
regeringens prövning om

1. någon av de ombordanställdas organisationer har motsatt sig bifall
till ansökan, eller

2. ärendet bedöms ha större principiell betydelse eller allmän räckvidd.
Förordning (2008:1160).

4 § Transportstyrelsens beslut får överklagas hos regeringen.
Förordning (2008:1160).
Lag (1991:1886) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Singapore

1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av
skatteflykt beträffande skatter på inkomst och förmögenhet som Sverige
och Singapore undertecknade den 17 juni 1968, i den lydelse detta
erhållit genom det protokoll som ändring i avtalet som undertecknades
den 28 september 1983, skall tillsammans med den överenskommelse om
tillämpningen av avtalet som ingåtts genom brev den 7 respektive den 28
juni 1991 gälla som lag här i landet.

Avtalet i dess genom protokollet ändrade lydelse är intaget som bilaga 1
till denna lag och överenskommelsen som bilaga 2.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån dessa
medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars skulle
föreligga.

3 § Har upphävts genom lag (2011:1348).

4 § Singapores regering, "the Monetary Authority of Singapore'', "the
Board of Commissioners of Currency" och "the Government of Singapore
Investment Corporation Pte Ltd." häri inbegripna, beskattas inte i
Sverige för utdelning på aktier i svenska aktiebolag som är
officiellt registrerade vid Stockholms fondbörs om

1) aktierna för vilka utdelningen betalas innehas endast i det allmännas
intresse, och

2) innehavaren eller innehavarna av aktierna tillsammans inte direkt
eller indirekt deltar i ledningen eller kontrollen av eller innehar mer
än fem procent av aktiekapitalet i det svenska aktiebolag som betalar
utdeln ingen. Lag (1992:857).


Övergångsbestämmelser

1992:857

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas på utdelning
som blir tillgänglig för lyftning efter utgången av år 1992.
Lag (1991:1919) om uttag av preliminär B-skatt under uppbördsåret 1992/93

Under uppbördsåret den 1 februari 1992--den 31 januari 1993 skall, i 
stället för vad som sägs i 13 § 1 mom. första stycket uppbördslagen 
(1953:272), preliminär B-skatt tas ut med belopp motsvarande 110 procent 
av den slutliga skatt som har påförts den skattskyldige året före 
inkomståret.
Förordning (1991:1926) om garantiavgift  enligt förordningen (1991:1924) om statlig  kreditgaranti för bostäder 

Regeringen föreskriver att garantiavgiften enligt 15 § förordningen
(1991:1924) om statlig kreditgaranti för bostäder skall motsvara 0,5
procent av det garanterade lånebeloppet.

Övergångsbestämmelser

2001:1192

Den upphävda förordningen skall dock fortfarande gälla i fråga om
avgifter som betalats in före utgången av januari 2002.
Förordning (1991:194) om försöksverksamhet  med grupptalan vid allmänna reklamationsnämnden 

1 § Allmänna reklamationsnämnden får på försök pröva tvister mellan en 
grupp av konsumenter och en näringsidkare i enlighet med denna 
förordning.

2 § Har nämnden rekommenderat en näringsidkare att fullgöra något i 
förhållande till en konsument, får nämnden -- om det är påkallat från 
allmän synpunkt -- rekommendera näringsidkaren att genomföra motsvarande 
åtgärd också gentemot andra konsumenter som med stöd av överensstämmande 
grunder kan antas ha anspråk på denna åtgärd.

3 § Tvister enligt denna förordning tas upp till prövning efter anmälan 
av konsumentombudsmannen eller, om denne för ett visst fall har beslutat 
att inte göra någon anmälan, av en sammanslutning av konsumenter eller 
löntagare.

4 § Allmänna reklamationsnämnden prövar inte en grupptalan om anmälan 
har kommit in mer än tre månader efter det att nämnden har meddelat det 
beslut om rekommendation som utgör en förutsättning för en sådan talan. 

Övergångsbestämmelser

1991:194

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1991 och gäller till utgången 
av juni 1993.

Anmälan om grupptalan som har gjorts före utgången av juni 1993 skall 
dock prövas enligt denna förordning.
Lag (1991:196) om PenningmarknadsCentralen PmC Aktiebolag 

1 § PenningmarknadsCentralen PmC Aktiebolag (penningmarknadscentralen) 
skall fullgöra de uppgifter som anges i lagen (1991:195) om 
penningmarknadskonton.

2 § Aktiebolagslagen (1975:1385) är tillämplig på 
penningmarknadscentralen, om något annat inte följer av 3 eller 4 §.

3 § Bolagsordningen för penningmarknadscentralen skall fastställas av 
regeringen och får inte ändras utan regeringens godkännande.

4 § Penningmarknadscentralen står under tillsyn av bankinspektionen.

Bankinspektionen får förelägga vite vid meddelande av villkor eller 
förbud i samband med tillsynen.

Bankinspektionens beslut enligt denna lag får överklagas hos regeringen.

Beslut i frågor som rör tillsynen skall verkställas även om beslutet har 
överklagats, såvida inte regeringen beslutar något annat.

Ytterligare föreskrifter om tillsynsverksamheten meddelas av regeringen.

5 § Penningmarknadscentralen skall med en årlig avgift bekosta 
bankinspektionens verksamhet enligt de närmare föreskrifter som 
regeringen meddelar.

Penningmarknadscentralen skall med belopp som bankinspektionen bestämmer 
betala ersättning till en revisor som bankinspektionen förordnat enligt 
bolagsordningen.

6 § Styrelseledamot, verkställande direktör eller någon annan tjänsteman 
hos penningmarknadscentralen som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet 
till bankinspektionen lämnar oriktiga eller vilseledande uppgifter om 
centralen eller dess verksamhet döms till böter eller fängelse i högst 
sex månader, om gärningen inte är belagd med straff i brottsbalken.
Lag (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel

1 § Denna lag gäller

1. syntetiska anabola steroider,

2. testosteron och dess derivat,

3. tillväxthormon, och

4. kemiska substanser som ökar produktion eller frigörelse av
testosteron och dess derivat eller av tillväxthormon.
Lag (2011:112).

2 § Medel som anges i 1 § får inte annat än för medicinskt
eller vetenskapligt ändamål

1. införas till landet,
2. överlåtas,
3. framställas,
4. förvärvas i överlåtelsesyfte,
5. bjudas ut till försäljning,
6. innehas, eller
7. brukas.
Lag (1999:44).

3 § Den som uppsåtligen bryter mot 2 § 2-7 döms för
dopningsbrott till fängelse i högst två år.

Är ett brott som avses i första stycket med hänsyn till mängden
dopningsmedel samt övriga omständigheter att anse som ringa,
döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

Om straff för olovlig införsel m.m. finns bestämmelser i lagen
(2000:1225) om straff för smuggling. Lag (2000:1245).

3 a § Är ett brott som avses i 3 § första stycket att anse som
grovt döms för grovt dopningsbrott till fängelse, lägst sex
månader och högst sex år. Vid bedömningen av om brottet är
grovt ska särskilt beaktas om gärningen har utgjort led i en
verksamhet som har bedrivits i större omfattning eller
yrkesmässigt, avsett särskilt stor mängd dopningsmedel eller
annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art.
Lag (2011:112).

4 § För försök eller förberedelse till sådant dopningsbrott som
inte är att anse som ringa döms till ansvar enligt 23 kap.
brottsbalken, om gärningen gäller annan befattning än som avses
i 2 § 6 eller 7.

Om flera har medverkat till brott som avses i 2 § 2-5, skall 23
kap. 4 och 5 §§ brottsbalken tillämpas. Lag (1999:44).

5 § Har upphävts genom lag (2024:817).

6 § Bestämmelserna i 2 § 1 och 3 § lagen (1958:205) om 
förverkande av alkohol m.m. ska tillämpas på motsvarande sätt 
då medel som avses i 1 § denna lag har tagits i beslag. Tiden 
för att begära rättens prövning ska dock räknas från dagen för 
beslutet. Lag (2024:817).
Förordning (1991:1999) om uppehållstillstånd  i vissa utlänningsärenden 

Utlänningar, som den 1 januari 1992 har vistats i riket i minst arton 
månader eller, om ansökan gäller en familj med barn som är sex år eller 
äldre, minst ett år efter att en ansökan om uppehållstillstånd gjorts 
men inte slutligt prövats, får beviljas uppehållstillstånd om inte 
särskilda skäl talar däremot.
Förordning (1991:2) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Zimbabwe

1 § Lagen (1989:894) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och 
Zimbabwe skall träda i kraft den 1 februari 1991 och tillämpas på 
inkomst som förvärvas den 1 januari 1990 eller senare.

Avtalet trädde i kraft den 5 december 1990.

2 § Följande gäller om en person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst 
som enligt bestämmelserna i artikel 20 punkterna 1 och 2 i avtalet 
beskattas endast i Zimbabwe eller enligt bestämmelserna i artikel 23 
punkt 2 b skall undantas från svensk skatt.

Sådan inkomst tas inte med vid taxeringen i Sverige.

Om personen i fråga taxeras till statlig inkomstskatt för annan 
förvärvsinkomst skall dock följande iakttas. Först uträknas den statliga 
inkomstskatt som skulle ha påförts om den skattskyldiges hela inkomst 
beskattats endast i Sverige. Därefter fastställs hur stor procent den 
sålunda uträknade skatten utgör av hela den beskattningsbara inkomst på 
vilken skatten beräknats. Med den därmed erhållna procentsatsen tas 
skatt ut på den inkomst som skall beskattas i Sverige. Förfarandet skall 
användas endast om detta leder till högre skatt.
Finansinspektionens tillkännagivande (1991:2040) om ändring av vissa skadelivräntor

Finansinspektionen har den 9 december 1991 beslutat följande om nedan 
angivna livräntor (dnr 7838/91);

1. Livräntor föranledda av händelser som inträffat före utgången av år 
1973.

a) En trafiklivränta ökas inte med ytterligare indextillägg (jfr SFS 
1967:663 och 1967:666).

b) En skadelivränta som utgår av statsmedel ökas inte med ytterligare 
indextillägg (jfr SFS 1971:14).

c) Annan ansvarslivränta än de ovan nämnda ökas med ytterligare 
indextillägg om 5 % (jfr SFS 1973:214).

Under 1 c) angivet indextillägg skall utgå till livräntor som 
fastställts före 1 februari 1992.

2. Livräntor föranledda av händelser som inträffat efter utgången av år 
1973.

En skadeståndslivränta ökas med 5 %. Ändringen avser alla livräntor 
enligt lagen (1973:213) om ändring av skadeståndslivräntor, vilka 
fastställts före 1 februari 1992. Vidare avses livräntor enligt samma 
lag, vilka genom dom fastställts senare, om första domstols dom i målet 
meddelats före nämnda dag.

Enligt 9 § trafikskadelagen (1975:1410) har det som sägs ovan 
tillämpning även ifråga om trafikskadeersättning i form av livränta.
Statistiska centralbyråns  kungörelse (1991:2046) om procenttal för ändring av vissa underhållsbidrag

Statistiska centralbyrån förordnar att de underhållsbidrag som avses i 
lagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag skall höjas från 
och med den 1 februari 1992 med fyra procent.

Höjningen gäller inte underhållsbidrag till barn, make eller 
förutvarande make som har bestämts under november 1991 eller senare.

Bidrag, vars belopp efter höjningen slutar på öretal, utgår enligt lagen 
om ändring av vissa underhållsbidrag med närmast lägre krontal.
Riksåklagarens beslut (1991:2047) om ordningsbot för vissa brott 

Med stöd av 48 kap. 14 § 2 och 3 st. rättegångsbalken föreskriver
Riksåklagaren följande.

Ordningsbot skall utgå för de brott som finns upptagna i bilagda
förteckning med belopp som framgår av förteckningen. Ordningsbot som
anges i förteckningen gäller även om brottet genom författningsändring,
som ej innebär ändring i sak, upptas i annat författningsrum än som
anges i förteckningen.

Ordningsbot för flera brott m. m.

Om ordningsbot skall fastställas gemensamt för flera brott, skall den
högsta boten ökas med 50 % av den sammanlagda boten för övriga brott.
Samma grunder för beräkning av boten skall tillämpas vid åläggande av
ordningsbot för brukande av fordon som i mer än ett avseende har brister
i fråga om beskaffenhet, utrustning eller skyltar, oavsett om ett eller
flera brott föreligger.

Överstiger den beräknade ordningsboten 2 500 kronor, får föreläggande
inte utfärdas.

Övergångsbestämmelser

1991:2047

Detta beslut träder i kraft den 1 februari 1992 då riksåklagarens
beslut (1990:250) om ordningsbot för vissa brott skall upphöra att
gälla. I fråga om förseelse som har skett före nämnda dag skall dock
tidigare fastställda belopp tillämpas.
Förordning (1991:228) om statsbidrag till  särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension 

1 § Statsbidrag lämnas till varje kommun med 100 procent av
kommunens kostnader avseende tiden januari--december 1994 för
särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension enligt lagen
(1991:162) om särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension.
Förordning (1993:1290).

2 § Statsbidrag lämnas inte om det särskilda kommunala
bostadstillägget täcker bostadskostnader som utgör en del av en
avgift för vars bestämmande endast pensionärens inkomster får
läggas till grund. Förordning (1993:1290).

3 § Riksförsäkringsverket skall för den i 1 § angivna tiden beräkna det
statsbidrag som kommunen skall ha.

4 § Det statsbidrag som skall lämnas till en kommun för den i 1 §
angivna tiden skall utanordnas med en tolftedel den 18 i varje månad.
Avräkning skall därvid göras mot det belopp som kommunen samtidigt skall
betala för att täcka kostnaden för särskilda kommunala bostadstillägg.

Riksförsäkringsverket skall lämna Riksrevisionsverket,
skattemyndigheterna och kommunerna uppgifter om de belopp som skall
avräknas. Förordning (1992:1741).

5 § Riksförsäkringsverket får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning.

Övergångsbestämmelser

1991:228

Denna förordning träder i kraft den 15 maj 1991 och tillämpas i fråga om
kommunens kostnader för tid från och med den 1 maj 1991.

1992:8

Denna förordning träder i kraft den 22 januari 1992. Föreskriften i 1 §
i sin nya lydelse tillämpas dock för tid från och med den 1 januari
1992.

1992:1741

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1993. I fråga om
statsbidrag som avser tid före ikraftträdandet tillämpas dock äldre
bestämmelser.

1993:1290

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1994. I fråga om
statsbidrag som avser tid före ikraftträdandet tillämpas dock äldre
bestämmelser.
Lag (1991:329) om tillfällig avvikelse från lagen (1981:691) om socialavgifter

1 § Av de arbetsmarknadsavgifter som enligt 4 kap. 7 § lagen (1981:691) 
om socialavgifter förs till staten skall under budgetåret 1991/92 
sammanlagt 3 859,95 milj. kr användas för finansiering av

1. utbildningsbidrag till sådan deltagare i arbetsmarknadsutbildning 
enligt förordningen (1987:406) om arbetsmarknadsutbildning som inte 
uppfyller medlems- och arbetsvillkoren i 6 § lagen (1973:370) om 
arbetslöshetsförsäkring,

2. bidrag enligt förordningen (1984:518) om utbildning i företag,

3. upphandling av särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning,

4. arbetsmarknadsverkets kostnader för att anordna 
jobb-sökar-aktiviteter,

5. bidrag enligt förordningen (1986:414) om rekryteringsstöd,

6. bidrag enligt förordningen (1987:8) om bidrag för inskolningsplatser. 
Lag (1991:887).

2 § En arbetsgivare som låter en anställd delta i utbildning får från de 
arbetsgivaravgifter som han enligt 2 kap. 1 § lagen (1981:691) om 
socialavgifter skall betala göra avdrag enligt bestämmelserna i 3--4 §§ 
om han efter anvisning av länsarbetsnämnden anställer en ersättare för 
den som deltar i utbildning. LÖag (1991:887).

3 § För ersättare som avses i 2 § får avdrag göras med 460 kronor per 
arbetsdag som arbetsgivaren har haft ersättaren anställd. Lag 
(1991:887).

4 § För varje arbetstagare som deltar i av länsarbetsnämnden godkänd 
yrkesinriktad utbildning eller utbildning som ökar arbetstagarens 
förutsättningar att tillgodogöra sig ny teknik eller utföra nya 
arbetsuppgifter får avdrag göras med högst 75 kronor per 
utbildningstimme, sammanlagt dock högst 30 000 kronor. Lag (1991:887).
Förordning (1991:338) om vissa dryckesförpackningar 

Inledning

1 § Termer och begrepp som används i lagen (1991:336) om vissa
dryckesförpackningar har samma betydelse i denna förordning.

Tillsyn

2 § Naturvårdsverket utövar tillsynen över efterlevnaden av de
villkor om återanvändnings- och återvinningsnivåer som uppställs i de
hanteringstillstånd som har meddelats med stöd av lagen (1991:336) om
vissa dryckesförpackningar. I övrigt utövar Statens jordbruksverk
tillsynen enligt den lagen och de villkor som har meddelats med stöd
av lagen. Förordning (1998:1292).

Hanteringstillstånd

2 a § Jordbruksverket prövar frågor om
hanteringstillstånd enligt 2 § lagen (1991:336) om vissa
dryckesförpackningar. Förordning (1996:820).

Avgift

3 § Den som har hanteringstillstånd enligt lagen (1991:336) om vissa
dryckesförpackningar skall för varje kalenderår betala en årsavgift
till Statens jordbruksverk för verkets tillsynsverksamhet.
Årsavgiften är 10 000 kronor.

Om ett hanteringstillstånd meddelas när mer än hälften av
kalenderåret har förflutit, skall avgiften för återstoden av året tas
ut med 5 000 kronor. Förordning (1995:556).

4 § Betalning av årsavgiften sker efter beslut och debitering av statens
jordbruksverk. Avgifterna uppbärs och redovisas av verket.

5 § Om det finns särskilda skäl, får statens jordbruksverk sätta ner
eller efterskänka årsavgiften.

6 § Beslut om betalning av årsavgiften får verkställas enligt
utsökningsbalken.

Överklagande

7 § Ett beslut av Jordbruksverket i fråga om
hanteringstillstånd får överklagas hos regeringen.

I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om
överklagande hos allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (1998:1175).

Övergångsbestämmelser

1995:213

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har
meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

1995:556

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1995.

För tiden den 1 juli 1995 till och med den 31 december 1996 skall
avgift betalas med 15 000 kronor. Meddelas hanteringstillstånd efter
den 1 januari 1996 gäller bestämmelserna i 3 §.
Ersättningsförordning (1991:354)

Förordningens tillämpningsområde m.m.

1 § Denna förordning gäller rätten för myndigheterna under regeringen
att ta ut ersättning för varor och tjänster. Förordningen gäller dock
inte affärsverken.

2 § En myndighet får ta ut ersättning för varor och tjänster bara om det
följer av en lag eller en förordning eller av ett särskilt beslut av
regeringen.

3 § Denna förordning skall tillämpas bara om något annat inte följer av
en lag eller en förordning eller av ett särskilt beslut av regeringen.

/r3/ Ersättning för vissa varor och tjänster

4 § Om det ligger inom ramen för en myndighets uppgift enligt lag eller
enligt instruktion eller annan förordning, får myndigheten mot
ersättning tillhandahålla följande varor och tjänster:

1. tidskrifter och andra publikationer,

2. informations- och kursmaterial,

3. konferenser och kurser,

4. rådgivning.

En myndighet får mot ersättning också upplåta lokaler om
byggnadsstyrelsen har medgett det. En myndighet får också upplåta
utrustning mot ersättning.

Varor och tjänster som avses i första och andra styckena får
tillhandahållas andra än statliga myndigheter bara om verksamheten är av
tillfällig natur eller av mindre omfattning.

5 § En myndighet får efter överenskommelse med en annan myndighet under
regeringen mot ersättning tillhandahålla den myndigheten även andra
tjänster än som avses i 4 §, om det är förenligt med myndigheternas
uppgift enligt lag eller enligt instruktion eller annan förordning.

6 § Bara om regeringen särskilt medger det får en myndighet i större
omfattning tillhandahålla en annan myndighet varor och tjänster som
avses i 4 § första och andra styckena eller 5 §.

7 § En myndighet får själv bestämma ersättningens storlek och disponera
inkomster från försäljning av sådana varor och tjänster som avses i 4
eller 5 §.

/r3/ Redovisning av inkomster m. m.

8 § Inkomster från försäljning av varor och tjänster som avses i 4 och 5
§§ skall redovisas särskilt under myndighetens förvaltningsanslag. Om
myndigheten lämnar resultaträkning, skall inkomsterna redovisas i denna.


9 § Inkomster från andra varor och tjänster än som avses i 4 eller 5 §
skall redovisas mot den inkomsttitel som regeringen bestämmer.

/r3/ Samråd m. m.

10 § Myndigheten skall varje år samråda med riksrevisionsverket om den
ersättning som myndigheten tar ut för varor och tjänster.

Verket får medge undantag från samrådsskyldigheten.

11 § Myndigheten skall på begäran av riksrevisionsverket lämna uppgifter
om de varor och tjänster som myndigheten tar ut ersättning för.

12 § Riksrevisionsverket får meddela de föreskrifter som behövs för
verkställigheten av denna förordning.
Förordning (1991:360) med instruktion för Utrikesförvaltningens antagningsnämnd

Uppgifter

1 § Utrikesförvaltningens antagningsnämnd har till uppgift
att på begäran av Regeringskansliet pröva om den som har sökt
sådan anställning som handläggare inom utrikesförvaltningen
som förenas med skyldighet att tjänstgöra inom
utrikesrepresentationen, är lämplig för tjänstgöringen
utomlands. Resultatet av prövningen skall redovisas i ett
yttrande.

Prövningen gäller inte vid anställning som minister,
kansliråd, ambassadråd eller konsul på motsvarande nivå.
Förordning (1997:16).

2 § Vid sin prövning skall nämnden ta hänsyn till de sökandes kunskaper
och erfarenhet samt lämplighet i övrigt för allmän tjänstgöring i
utrikesförvaltningen.

Sammansättning

3 § Nämnden består av tio ledamöter. En av ledamöterna är 
ordförande och en är vice ordförande. Förordning (2024:65).

Organisation

4 § Nämnden har en sekreterare.

Kansligöromålen vid nämnden utförs av personal som är
anställd vid Regeringskansliet. Förordning (1997:16).

Förordnande av ledamöter, m. m.

5 § Regeringen utser ordförande bland utrikesförvaltningens tjänstemän.
Expeditionschefen i utrikesdepartementet är självskriven ledamot. Övriga
ledamöter utses av chefen för utrikesdepartementet. Två av dessa utses
efter förslag av personalorganisationerna vid utrikesdepartementet. I
övrigt skall riksdagen, statsförvaltningen, arbetsmarknadens
organisationer, näringslivet och utbildningsväsendet vara företrädda
bland nämndens ledamöter. Förordnandena ges för tre år.

Nämnden utser inom sig en vice ordförande.

6 § Expeditionschefen utser nämndens sekreterare.

Ärendenas handläggning

7 § Nämnden är beslutsför när ordföranden och minst fyra andra 
ledamöter är närvarande. 

Vid omröstning ska den mening gälla, som fått mer än hälften 
av nämndens ledamöters röster. Vid lika röstetal har 
ordföranden utslagsröst. Förordning (2024:65).

8 § Vid nämndens sammanträde skall protokoll föras. Protokollet skall
justeras av ordföranden.

9 § Nämndens ordförande, expeditionschefen och sekreteraren får begära
in förklaringar, upplysningar eller yttranden i ärendena, pröva frågor
om utlämnande av allmänna handlingar samt frågor om huruvida skrivelser
med överklagande har kommit in i rätt tid.

Överklagande

10 § Antagningsnämndens yttranden får inte överklagas.
Förordning (1991:418) om statens utlåningsränta och statens avkastningsränta under budgetåret 1991/92

Regeringen föreskriver att statens utlåningsränta och statens 
avkastningsränta under budgetåret 1991/92 båda skall vara 12,25 
procent.
Lag (1991:425) om viss uppgiftsskyldighet inom hälso- och sjukvården 

Härigenom föreskrivs att en landstingskommun eller en annan kommun, 
enligt vad regeringen närmare föreskriver, skall lämna uppgifter från 
hälso- och sjukvården eller annan sådan verksamhet som avses i 7 kap. 1 
§ första stycket sekretesslagen (1980:100) till socialstyrelsen och 
läkemedelsverket för forskning eller framställning av statistik på 
området.