Lag (2015:642) om europeisk skyddsorder

1 kap. Allmänna bestämmelser

Lagens innehåll och tillämplighet

1 § Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/99/EU av den 13 
december 2011 om den europeiska skyddsordern.

2 § Denna lag gäller inte i förhållande till Danmark och 
Irland. Lagen gäller inte heller i förhållande till en annan 
medlemsstat i Europeiska unionen som inte har genomfört 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/99/EU av den 13 
december 2011 om den europeiska skyddsordern. 

Om Europeiska unionen genom ett särskilt beslut har avbrutit 
tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 
2011/99/EU, i den ursprungliga lydelsen, i förhållande till 
en medlemsstat eller om en medlemsstat har upphört att 
tillämpa direktivet eller den nationella lagstiftning som 
genomför direktivet, gäller inte denna lag i förhållande till 
den staten.

Skyddsåtgärd och europeisk skyddsorder

3 § I denna lag avses med

1. skyddsåtgärd: ett beslut som har meddelats i en 
medlemsstat i Europeiska unionen i en straffrättslig fråga 
och genom vilket en person har ålagts ett eller flera av 
följande förbud eller restriktioner i syfte att skydda en 
annan person mot en brottslig gärning som kan utgöra fara för 
denna persons liv, fysiska eller psykiska integritet, 
värdighet, frihet eller sexuella integritet:

a) förbud att beträda vissa orter, platser eller fastställda 
områden där den som förbudet avses skydda bor eller som den 
personen besöker,

b) förbud att kontakta den som förbudet avses skydda eller 
restriktioner på sådana kontakter, inbegripet kontakt per 
telefon, post, e-post och telefax, eller

c) förbud mot eller restriktioner på att komma den som 
förbudet avses skydda närmare än ett visst fastställt 
avstånd,

2. europeisk skyddsorder: ett beslut som har meddelats av en 
behörig myndighet i en medlemsstat i Europeiska unionen på 
grundval av en skyddsåtgärd och som kan sändas över till en 
behörig myndighet i en annan medlemsstat för att där ge 
fortsatt skydd åt den som skyddsåtgärden avses skydda.

Föreskrifter om verkställigheten av denna lag

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare 
föreskrifter om verkställigheten av denna lag.

2 kap. Utfärdande och översändande av en europeisk 
skyddsorder till en annan medlemsstat i Europeiska unionen

Förutsättningar för och rättsverkningar av utfärdande av en 
europeisk skyddsorder

1 § På grundval av ett kontaktförbud som har meddelats enligt 
lagen (1988:688) om kontaktförbud får en europeisk 
skyddsorder utfärdas för att erkännas och verkställas i en 
annan medlemsstat i Europeiska unionen, om den som 
kontaktförbudet avses skydda begär det och är bosatt eller 
har för avsikt att bosätta sig i den andra medlemsstaten 
eller uppehåller sig eller har för avsikt att uppehålla sig 
där.

2 § En europeisk skyddsorder gäller omedelbart, om inte annat 
bestäms.

Förfarandet

3 § Åklagare prövar om en europeisk skyddsorder ska 
utfärdas.

4 § Vid handläggningen av ärenden enligt detta kapitel 
tillämpas följande bestämmelser i lagen (1988:688) om 
kontaktförbud: 5, 6 a, 9–11, 13 och 14–20 §§, 21 § första 
stycket och 22 §.

Vid denna tillämpning ska bestämmelserna om kontaktförbud i 
stället avse europeisk skyddsorder.

5 § Åklagaren ska sända över en europeisk skyddsorder till en 
behörig myndighet i den medlemsstat där skyddsordern ska 
erkännas och verkställas.

Återkallelse och ändring av en europeisk skyddsorder

6 § Åklagaren ska utan dröjsmål återkalla den europeiska 
skyddsordern, om

1. det kontaktförbud som ligger till grund för skyddsordern 
hävs, eller

2. det av andra skäl inte längre finns förutsättningar för en 
europeisk skyddsorder.

Ett beslut om återkallelse enligt första stycket 2 ska prövas 
av tingsrätten, om den som skyddsordern avses skydda begär 
det. En sådan begäran ska göras skriftligen eller muntligen 
till åklagaren, som ska överlämna ärendet till tingsrätten. 
Vid rättens prövning ska i övrigt 4 § tillämpas.

7 § Åklagaren ska utan dröjsmål ändra den europeiska 
skyddsordern om det kontaktförbud som ligger till grund för 
skyddsordern ändras eller förlängs.

3 kap. Erkännande och verkställighet i Sverige av en 
europeisk skyddsorder

Skyldighet att erkänna och verkställa en europeisk 
skyddsorder

1 § En europeisk skyddsorder som sänds över från en annan 
medlemsstat i Europeiska unionen ska erkännas och verkställas 
i Sverige, om inte annat följer av denna lag.

Hur förfarandet inleds

2 § En europeisk skyddsorder ska sändas till behörig 
åklagare. Skyddsordern ska vara upprättad i enlighet med 
bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 
2011/99/EU, i den ursprungliga lydelsen, och vara skriven på 
svenska eller vara åtföljd av en översättning till svenska.

Den europeiska skyddsordern ska sändas över genom post, bud 
eller telefax eller, efter överenskommelse i det enskilda 
fallet, på annat sätt.

3 § Om en europeisk skyddsorder till form eller innehåll är 
så bristfällig att den inte utan väsentlig olägenhet kan 
läggas till grund för prövning av frågan om erkännande och 
verkställighet, ska åklagaren ge den behöriga myndigheten i 
den andra medlemsstaten möjlighet att inom en viss tid komma 
in med komplettering.

Hinder mot erkännande

4 § En europeisk skyddsorder får inte erkännas i Sverige, 
om
1. skyddsordern, trots att den behöriga myndigheten i den 
andra medlemsstaten enligt 3 § har fått tillfälle att komma 
in med komplettering, till form eller innehåll är så 
bristfällig att den inte utan väsentlig olägenhet kan läggas 
till grund för prövning av frågan om erkännande och 
verkställighet, eller

2. skyddsordern inte har utfärdats på grundval av en 
skyddsåtgärd enligt 1 kap. 3 §.

Beslut i fråga om erkännande och verkställighet

5 § Om en europeisk skyddsorder kan erkännas i Sverige, ska 
åklagaren meddela den som skyddsordern gäller mot förbud 
att
1. besöka eller på annat sätt ta kontakt med den person 
som skyddsordern avses skydda eller att följa efter denna 
person,

2. uppehålla sig i en bostad som brukas gemensamt med den 
person som skyddsordern avses skydda,

3. uppehålla sig i närheten av en bostad eller arbetsplats 
eller annat ställe där den person som skyddsordern avses 
skydda brukar vistas, eller 

4. uppehålla sig inom ett större område än som följer av ett 
förbud enligt 3.

Ett förbud enligt första stycket 4 får omfatta ett eller 
flera områden i anslutning till sådana platser där den person 
som skyddsordern avses skydda har sin bostad eller 
arbetsplats eller annars brukar vistas.

Ett förbud enligt denna paragraf ska i största möjliga 
utsträckning stämma överens med den skyddsåtgärd som ligger 
till grund för skyddsordern.

6 § Ett förbud enligt 5 § ska gälla för en viss tid. När 
tiden bestäms ska 4 § första stycket lagen (1988:688) om 
kontaktförbud tillämpas.

7 § Ett förbud enligt 5 § gäller omedelbart, om inte annat 
bestäms.

8 § Ett förbud enligt 5 § ska förses med de begränsningar och 
undantag som är påkallade med hänsyn till förhållandena i det 
enskilda fallet.

9 § Ett förbud enligt 5 § omfattar inte kontakter som med 
hänsyn till särskilda omständigheter är uppenbart befogade.

Förfarandet

10 § Vid prövning av frågan om huruvida en europeisk 
skyddsorder ska erkännas och hur den ska verkställas 
tillämpas följande bestämmelser i lagen (1988:688) om 
kontaktförbud: 5–6 a, 7 a och 9–12 §§, 13 §, 13 a § första 
stycket och 14–22 §§. Vid denna tillämpning ska 
bestämmelserna om kontaktförbud i stället avse förbud enligt 
5 §.

En upplysning enligt 12 § 6 lagen om kontaktförbud ska endast 
avse möjligheten att få rättens prövning.

Ändring av den europeiska skyddsordern

11 § Om den europeiska skyddsordern ändras, ska åklagaren 
meddela ett nytt beslut enligt 5 §, om det inte finns hinder 
mot erkännande enligt 4 §.

Upphävande av ett beslut om verkställighet

12 § Åklagaren ska upphäva ett beslut enligt 5 §, om

1. den europeiska skyddsordern upphävs eller återkallas

2. det finns hinder mot erkännande av en ändrad skyddsorder 
enligt 11 §, eller

3. en dom eller ett beslut som omfattar samma skyddsåtgärd 
som ligger till grund för skyddsordern verkställs eller följs 
upp i Sverige med stöd av rådets rambeslut 2008/947/RIF om 
tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på domar 
och övervakningsbeslut i syfte att övervaka alternativa 
påföljder och övervakningsåtgärder respektive rådets 
rambeslut 2009/829/RIF om tillämpning mellan Europeiska 
unionens medlemsstater av principen om ömsesidigt erkännande 
på beslut om övervakningsåtgärder som ett alternativ till 
tillfälligt frihetsberövande. 

Om åklagarens beslut i fråga om erkännande och verkställighet 
är föremål för rättens prövning, är det rätten som prövar 
frågor enligt första stycket.

13 § Åklagaren får upphäva ett beslut enligt 5 § om den som 
den europeiska skyddsordern är avsedd att skydda inte 
uppehåller sig i Sverige.

Om åklagarens beslut i fråga om erkännande och verkställighet 
är föremål för rättens prövning, är det rätten som prövar en 
fråga enligt första stycket.

Överträdelser

14 § Den som bryter mot ett förbud som har meddelats enligt 5 § 
döms för överträdelse av europeisk skyddsorder till böter eller 
fängelse i högst ett år.

I ringa fall ska det inte dömas till ansvar.

Åtal för brott enligt första stycket får väckas endast om det 
står klart att överträdelsen inte kommer att leda till att 
det i den andra medlemsstaten inleds ett förfarande för att 
skärpa skyddsåtgärden eller för att upphäva skyddsåtgärden 
och i stället påföra en frihetsberövande åtgärd.