Lag (1988:1385) om Sveriges riksbank

1 kap. Verksamhetsmål och ledning

1 § Riksbanken, som enligt 9 kap. 13 § regeringsformen är
rikets centralbank och en myndighet under riksdagen, får endast
bedriva eller ta del i sådan verksamhet som enligt lag ankommer
på Riksbanken. Lag (2003:840).

2 § Riksbanken har enligt 9 kap. 13 § regeringsformen ansvaret
för penningpolitiken.

Målet för Riksbankens verksamhet skall vara att upprätthålla
ett fast penningvärde.

Riksbanken skall också främja ett säkert och effektivt
betalningsväsende.

Riksbanken får meddela föreskrifter inom ramen för sitt ansvar
för penningpolitiken. Riksbanken får även meddela föreskrifter
såvitt avser verksamhet med anknytning till Riksbankens
betalningssystem eller kontantförsörjningsuppdrag.
Lag (2004:668).

3 § Enligt 9 kap. 13 § regeringsformen har Riksbanken elva
fullmäktige, som väljs av riksdagen.

Fullmäktige väljer inom sig en ordförande samt en vice
ordförande. Lag (2003:840).

4 § Enligt 9 kap. 13 § regeringsformen leds Riksbanken av en
direktion, som utses av fullmäktige. Direktionen består av sex
ledamöter som utses för en tid av fem eller sex år. Fullmäktige
utser ordförande i direktionen, som samtidigt ska vara chef för
Riksbanken, och minst en vice ordförande, som samtidigt ska
vara vice riksbankschef.

Fullmäktige ska när det behövs bestämma i vilken inbördes
ordning vice riksbankschefer ska tjänstgöra i riksbankschefens
ställe när riksbankschefen har förhinder. Lag (2008:239).

5 § Ärenden som inte skall avgöras av fullmäktige avgörs av
direktionen. Direktionen kan besluta att ärenden får avgöras av
riksbankschefen eller någon annan tjänsteman i Riksbanken. Lag
(1998:1413).

2 kap. Fullmäktige

1 § Ledamöter av fullmäktige får inte

1. vara statsråd,

2. vara ledamot av Riksbankens direktion,

3. vara ledamot eller suppleant i styrelsen för en bank eller
ett annat företag som står under Finansinspektionens tillsyn
eller

4. inneha en annan anställning eller ett annat uppdrag som
gör dem olämpliga för uppdraget som fullmäktig.

Ledamöterna får inte heller vara underåriga, i konkurs,
underkastade näringsförbud eller ha förvaltare enligt 11 kap.
7 § föräldrabalken.

Om en ledamot tar en sådan anställning eller ett sådant
uppdrag som kan strida mot bestämmelserna i första stycket,
ska riksdagen på förslag av finansutskottet entlediga
ledamoten från uppdraget i fullmäktige. De anställningar
eller uppdrag som en ledamot tar ska anmälas till riksdagen.

Denna bestämmelse finns i tilläggsbestämmelsen 13.21.1 till
riksdagsordningen. Lag (2014:867).

2 § Fullmäktiges rätt att skilja en ledamot av direktionen från
hans eller hennes anställning följer av 9 kap. 13 §
regeringsformen.

Talan mot beslut om skiljande från anställning ska ske inom två
månader från delgivning av beslutet. Riksbankschefen får föra
talan vid EU-domstolen. Övriga ledamöter får väcka talan i
Högsta domstolen.

Högsta domstolen får förklara ett beslut om skiljande från
anställning ogiltigt.

Väcks inte talan inom den tid som föreskrivs i andra stycket
har parten förlorat sin talan. Lag (2011:457).

3 § Vid fullmäktiges sammanträden skall protokoll föras.

Fullmäktige är beslutföra när minst åtta av ledamöterna är
närvarande. Varje ledamot som deltar i den slutliga
handläggning är skyldig att delta även i avgörandet. Ingen är
dock skyldig att rösta för mer än ett förslag. Ett beslut om
att skilja en ledamot av direktionen från hans anställning
förutsätter att minst åtta av fullmäktiges ledamöter är ense om
beslutet. Lag (1998:1413).

4 § Fullmäktige får för Riksbankens räkning lämna
remissyttranden inom sitt verksamhetsområde. Lag (1998:1413).

3 kap. Direktionen

1 § Ledamöter av direktionen får inte

1. vara ledamot av riksdagen,

2. vara statsråd,

3. vara anställd i Regeringskansliet,

4. vara anställd centralt av ett politiskt parti,

5. vara ledamot eller suppleant i styrelsen för en bank eller
annat företag som står under Finansinspektionens tillsyn, eller

6. inneha annan anställning eller annat uppdrag som gör dem
olämpliga att vara direktionsledamot.

Ledamöterna får inte heller vara underåriga, i konkurs,
underkastade näringsförbud eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 §
föräldrabalken.

Om en ledamot tar en sådan anställning eller ett sådant uppdrag
som kan strida mot bestämmelserna i första stycket skall
ledamoten genast anmäla det till fullmäktige.

Under ett år efter det att en ledamots anställning har upphört
får ledamoten inte utan fullmäktiges medgivande inneha sådan
anställning eller sådant uppdrag som avses i första stycket 5
och 6. Lag (1998:1413).

2 § Ledamöter av direktionen får inte söka eller ta emot
instruktioner när de fullgör penningpolitiska uppgifter. Lag
(1998:1413).

3 § Vid direktionens sammanträden skall protokoll föras.

Direktionen är beslutför när minst hälften av ledamöterna är
närvarande. Ärenden som kräver ett skyndsamt beslut får dock
avgöras av två ledamöter, om de är ense om beslutet. Varje
ledamot som deltar i den slutliga handläggningen av ett ärende
är skyldig att delta även i avgörandet. Ingen är dock skyldig
att rösta för mer än ett förslag.

Ordföranden och vice ordföranden i fullmäktige har rätt att
närvara vid direktionens sammanträden med yttranderätt men utan
förslags- och rösträtt. Lag (1998:1413).

4 kap. Gemensamma bestämmelser för fullmäktige och direktionen

1 § Uppkommer i Riksbankens verksamhet anledning att väcka en
fråga om författningsändring eller någon annan åtgärd från
statens sida, får fullmäktige eller direktionen inom sitt
respektive ansvarsområde göra framställning i ämnet till
riksdagen enligt tilläggsbestämmelsen 9.17.4 till
riksdagsordningen eller till regeringen.

Innan en framställning till riksdagen eller regeringen görs
ska fullmäktige och direktionen samråda med varandra.
Lag (2014:867).

2 § I skrivelser som fullmäktige eller direktionen avger till
riksdagen eller regeringen skall det anges vilka ledamöter som
deltagit i beslutet och vem som varit föredragande. Har
skiljaktig mening anmälts i ärendet, skall den anges i
skrivelsen eller framgå av bifogat protokollsutdrag. Lag
(1998:1413).

3 § I viktigare frågor som har samband med betalningssystemets
stabilitet eller berör Finansinspektionens tillsynsverksamhet
skall Riksbanken samråda med inspektionen. Vid ett sådant
samråd skall Riksbanken lämna Finansinspektionen de uppgifter
som behövs. Lag (1998:1412).

4 § Ordföranden och vice ordföranden i fullmäktige samt
ledamöterna i direktionen skall till riksdagen skriftligen
anmäla

1. innehav av finansiella instrument som anges i 1 kap. 1 §
lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument,

2. innehav av andel i ett handelsbolag eller en ekonomisk
förening utom bostadsrättsförening samt andel i en motsvarande
utländsk juridisk person,

3. ägande, helt eller delvis, av näringsfastighet enligt 2 kap.
14 § inkomstskattelagen (1999:1229),

4. avtal av ekonomisk karaktär med tidigare arbetsgivare, såsom
avtal om löne- eller pensionsförmån som lämnas under den tid
som omfattas av uppdraget i fullmäktige eller anställningen i
direktionen, och

5. krediter eller andra skulder samt villkoren för dessa.

Anmälan av tillgångar och avtal enligt första stycket 2-4
behöver inte göras om dessa tillsammans understiger ett
marknadsvärde på 500 000 kronor. Detsamma gäller krediter och
andra skulder enligt första stycket 5 om dessa tillsammans
understiger 500 000 kronor.

Anmälan enligt första stycket skall göras när uppdraget eller
anställningen påbörjas. Behöver enligt andra stycket tillgångar
och avtal eller krediter och andra skulder inte anmälas vid
denna tidpunkt skall anmälan ske senast inom fyra veckor från
det att den i andra stycket angivna gränsen uppnåtts.

Anmälan skall därefter göras av förändring som innebär att

1. tillgång som avses i första stycket 1 förvärvas,

2. det sammanlagda värdet av tillgångar och avtal enligt första
stycket 2-4 eller det sammanlagda beloppet av krediter och
andra skulder enligt första stycket 5 förändrats med mer än
100 000 kronor sedan anmälan senast gjordes, under
förutsättning att det sammanlagda värdet eller beloppet efter
förändringen inte understiger 500 000 kronor eller

3. villkorsändring sker beträffande krediter och andra skulder
som har anmälts.

Anmälan av sådana förändringar som avses i fjärde stycket skall
göras senast fyra veckor från det att förändringen inträffade.
Lag (1999:1258).

4 a § Om Riksbanken får kännedom om en sådan kritisk situation 
som avses i 6 kap. 3 § andra stycket lagen (2014:968) om sär-
skild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag, ska 
Riksbanken omgående underrätta berörda myndigheter inom EES 
med ansvar för gruppbaserad tillsyn enligt

1. artikel 111 i Europaparlamentets och rådets direktiv 
2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verk-
samhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut, om 
ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiven 
2006/48/EG och 2006/49/EG, i lydelsen enligt 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/2034, eller

2. artikel 46 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 
2019/2034 av den 27 november 2019 om tillsyn av 
värdepappersföretag och om ändring av direktiven 2002/87/EG, 
2009/65/EG, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU och 2014/65/EU, 
i den ursprungliga lydelsen. Lag (2021:486).

5 § Bestämmelser om ersättning till ledamöter och suppleanter i
fullmäktige finns i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för
uppdrag inom riksdagen, dess myndigheter och organ.

Lön och andra anställningsförmåner för ledamöter i direktionen
fastställs av fullmäktige. Lag (1998:1413).

6 § Fullmäktige och direktionen får inte sammanträda på ett
område som är ockuperat av främmande makt. Lag (1998:1413).

5 kap. Sedlar och mynt

1 § Enligt 9 kap. 14 § regeringsformen har Riksbanken ensamrätt
att ge ut sedlar och mynt. Fullmäktige skall bestämma
utformningen av de sedlar och mynt som banken ger ut.

Sedlar och mynt som ges ut av Riksbanken är lagliga
betalningsmedel.

Penningenheten i Sverige kallas krona. Kronan delas i etthundra
öre. Lag (2003:840).

2 § Sedlar får ges ut med valörerna tjugo, femtio, etthundra,
tvåhundra, femhundra och ettusen kronor.

Mynt får ges ut med valörerna en krona, två kronor, fem kronor
och tio kronor.

Dessutom får minnes- och jubileumsmynt med andra valörer ges
ut. Lag (2010:635).

3 § Riksbanken skall svara för landets försörjning med sedlar
och mynt.

Verksamhet som avses i första stycket får Riksbanken bedriva i
samarbete med annan.

I syfte att effektivisera kontantcirkulationen får Riksbanken
utge ersättning eller ge räntefri kredit till företag som
avskilt och lagrat sedlar och mynt enligt Riksbankens
anvisningar. Lag (2004:1303).

4 § Sedlar och mynt som är skadade eller förslitna får lösas in
av Riksbanken. För sedlar som blivit helt förstörda får
Riksbanken betala ersättning.

Om särskilda skäl finns, får Riksbanken lösa in sedlar och mynt
som upphört att vara lagliga betalningsmedel. Lag (1998:1412).

5 § Sedlar och mynt som förändrats eller bearbetats får inte
spridas. Lag (2004:1303).

6 kap. Penningpolitik och betalningssystem

1 § Med bankinstitut förstås i denna lag bankaktiebolag, 
sparbanker, medlemsbanker och utländska bankföretag som med 
stöd av 4 kap. 1 eller 4 § lagen (2004:297) om bank- och 
finansieringsrörelse driver bankrörelse från filial här i 
landet.

Med finansinstitut förstås bankinstitut, kreditmarknads-
företag, värdepappersinstitut, Första-Fjärde AP-fonderna 
enligt lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-
fonder), Sjätte AP-fonden enligt lagen (2000:193) om Sjätte 
AP-fonden, försäkringsföretag som har tillstånd att driva 
försäkringsrörelse här i landet enligt försäkringsrörelselagen 
(2010:2043), tjänstepensionsföretag som har tillstånd att 
driva tjänstepensionsverksamhet enligt lagen (2019:742) om 
tjänstepensionsföretag, Svenska skeppshypotekskassan samt 
utländska företag som med stöd av 4 kap. 1, 3 eller 4 § lagen 
om bank- och finansieringsrörelse driver verksamhet från 
filial i Sverige. Lag (2019:747).

2 § Riksbanken skall följa utvecklingen på valuta- och
kreditmarknaderna samt vidta erforderliga penningpolitiska
åtgärder. Lag (1998:1412).

3 § Riksbanken skall inför alla viktiga penningpolitiska beslut
informera det statsråd som regeringen utser. Lag (1998:1413).

4 § Riksbanken skall minst två gånger om året lämna en
skriftlig redogörelse till riksdagens finansutskott om
penningpolitiken.

Riksbanken skall löpande offentliggöra statistiska uppgifter om
valuta- och kreditförhållanden. Lag (2000:181).

5 § Riksbanken får i penningpolitiskt syfte

1. bevilja kredit mot betryggande säkerhet och ta emot
inlåning,

2. köpa, sälja och förmedla värdepapper, valuta samt
rättigheter och skyldigheter som anknyter till sådana
tillgångar,

3. ge ut egna skuldebrev.

Allmänt gällande räntevillkor för Riksbankens in- och utlåning
enligt första stycket 1 skall offentliggöras. Lag (2003:168).

6 § Riksbanken får i penningpolitiskt syfte uppställa kassakrav
gentemot finansinstitut.

Med kassakrav avses att viss andel, högst femton procent, av
finansinstitutets placeringar eller förbindelser, beräknade på
det sätt Riksbanken bestämmer, skall under angiven tid
motsvaras av medel som med eller utan räntegottgörelse skall
innestå på räkning för institutet i Riksbanken. I den
utsträckning Riksbanken bestämmer likställs med sådana medel
finansinstitutets inneliggande kassa.

För ett utländskt finansinstitut som har rätt att driva
verksamhet från filial här i landet beräknas kassakravet på
filialens placeringar eller förbindelser. Lag (1998:1413).

7 § Riksbanken får tillhandahålla system för avveckling av
betalningar och på annat sätt medverka i betalningsavveckling.

För att främja betalningssystemets funktion får Riksbanken
bevilja deltagarna i systemet kredit under dagen. Kredit får
endast beviljas mot betryggande säkerhet. Staten behöver inte
ställa säkerhet. Lag (1998:1412).

8 § Om det finns synnerliga skäl får Riksbanken i
likviditetsstödjande syfte på särskilda villkor bevilja kredit
eller lämna garanti till sådana bankinstitut och svenska
företag som står under tillsyn av Finansinspektionen. Lag
(1998:1412).

8 a § Riksbanken ska lämna de uppgifter om genomförda 
likviditetsstödjande åtgärder till regeringen, 
Finansinspektionen, Riksgäldskontoret och stödmyndigheterna 
enligt lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till 
kreditinstitut och om stabilitetsfonden och lagen (2022:739) 
med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om 
återhämtning och resolution av centrala motparter som 
respektive myndighet behöver för sin verksamhet. 
Lag (2022:741).

9 § Efter anmodan av Riksbanken skall ett finansinstitut eller
annat företag som står under tillsyn av Finansinspektionen till
Riksbanken lämna de uppgifter som Riksbanken anser nödvändiga
för att

1. följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna,

2. övervaka betalningssystemets stabilitet.

Efter anmodan av Riksbanken ska också svenska utgivare av
värdepapper till Riksbanken lämna de uppgifter om emitterade
värdepapper som Riksbanken anser nödvändiga för de ändamål som
anges i första stycket.

Den som för egen eller annans räkning har utfört transaktioner
med utländsk motpart eller hållit tillgångar och skulder med
utlandsanknytning är skyldig att till Riksbanken lämna de
uppgifter som behövs som underlag för Riksbankens
betalningsbalansstatistik och för statistik över
utlandsställningen.

Riksbanken får utfärda närmare föreskrifter om
uppgiftsskyldigheten enligt första, andra och tredje stycket.
Lag (2011:193).

10 § Riksbanken får meddela föreskrifter om att vissa
uppgifter som enligt 9 § första och andra styckena ska lämnas
till Riksbanken i stället ska lämnas till Statistiska
centralbyrån. Innan Riksbanken meddelar sådana föreskrifter
ska banken samråda med Finansinspektionen och Statistiska
centralbyrån. Lag (2014:485).

11 § Riksbanken får meddela föreskrifter om att vissa
uppgifter som enligt 9 § tredje stycket ska lämnas till
Riksbanken i stället ska lämnas till Statistiska
centralbyrån. Lag (2014:485).

7 kap. Valutapolitik

1 § Riksbanken skall besluta om tillämpningen av det
växelkurssystem som regeringen beslutat om. Lag (1998:1413).

2 § Det ankommer på Riksbanken att i valutapolitiskt syfte
hålla tillgångar i utländsk valuta, utländska fordringar och
guld. Lag (1998:1412).

3 § I valutapolitiskt syfte får Riksbanken

1. köpa, sälja och förmedla utländsk valuta, utländska
statspapper, andra lätt omsättningsbara skuldebrev i utländsk
valuta och guld samt rättigheter och skyldigheter som anknyter
till nämnda tillgångar,

2. ge ut egna skuldebrev i utländsk valuta för de ändamål som
avses i 5 kap. 1 § andra stycket budgetlagen (2011:203).
Lag (2011:208).

4 § I valutapolitiskt syfte får Riksbanken ta upp utländsk
kredit och kredit i utländsk valuta, bevilja kredit till annan
centralbank, bevilja kredit inom ramen för verksamheten i
Banken för internationell betalningsutjämning samt bevilja
kredit för Europeiska unionens system för medelfristigt
finansiellt stöd.

Efter medgivande av riksdagen får Riksbanken i valutapolitiskt
syfte bevilja kredit till andra internationella finansorgan som
Sverige är medlem i och sluta avtal med annan än centralbank om
långsiktiga internationella låneåtaganden.

Riksbanken får efter medgivande av riksdagen av egna medel
tillskjuta insatskapital i Internationella valutafonden.

Riksbanken får efter medgivande av riksdagen också på annat
sätt än som anges i andra och tredje styckena delta i finan-
siering inom ramen för Internationella valutafondens verk-
samhet. Något medgivande behövs dock inte om finansieringen har
ett valutapolitiskt syfte eller om det finns särskilda skäl.
Lag (2000:181).

5 § Riksbanken får förvärva de särskilda dragningsrätter som
tillkommer Sverige genom deltagandet i Internationella
valutafonden. Det åligger vidare Riksbanken att fullgöra de
skyldigheter som följer av Sveriges deltagande i detta system.
Lag (1998:1412).

6 § Riksbanken får verka som förbindelseorgan i förhållande
till internationella finansorgan som Sverige är medlem i. Lag
(1998:1412).

7 § Riksbanken får med eller utan räntegottgörelse ta emot
insättningar i valuta eller guld från, och göra sådana
insättningar hos, banker, utländska bankföretag, centralbanker,
kreditmarknadsföretag, utländska kreditföretag, Banken för
internationell betalningsutjämning (BIS) och Internationella
återuppbyggnads- och utvecklingsbanken (IBRD). Riksbanken får
även ta emot sådana insättningar från andra stater och
mellanstatliga organ.

Riksbanken får även ingå avtal om skyldigheter och rättigheter
som anknyter till de insättningar som anges i första stycket.
Lag (2004:432).

8 § Har upphävt genom lag (2003:168).

8 kap. Övriga uppgifter

1 § Riksbanken skall ta emot betalningar till och göra
utbetalningar för staten.

Riksbanken får ta emot inlåning från staten.

Riksbanken får inte bevilja kredit till eller förvärva
skuldförbindelse direkt från staten, annat offentligt organ
eller institution inom Europeiska unionen.

Riksbanken får dock enligt 6 kap. 7 § andra stycket bevilja
kredit till staten under dagen. Riksbanken får också inom ramen
för övriga bestämmelser i denna lag bevilja kredit till och
förvärva skuldförbindelse från finansinstitut som ägs av staten
eller annat offentligt organ. Lag (1998:1412).

2 § Inom ramen för Riksbankens uppgifter som centralbank får
Riksbanken förvärva aktier, andelar i ekonomiska föreningar och
liknande rättigheter och ta på sig de förpliktelser som är
förenade med dessa rättigheter.

Riksbanken får inte utan riksdagens bemyndigande göra sådant
förvärv eller ingå sådan förpliktelse som avses i första
stycket om det sker för att fullgöra andra uppgifter än
Riksbankens uppgifter som centralbank. Lag (2006:1001).

2 a § Riksbanken får besluta om försäljning av aktier, andelar
i ekonomiska föreningar och liknande rättigheter.

Om försäljningen sker för att fullgöra andra uppgifter än
Riksbankens uppgifter som centralbank krävs dock riksdagens
bemyndigande i de fall försäljningen innebär en minskning av
statens ägarandel i företag där staten har minst hälften av
rösterna eller om försäljningen har ett betydande
samhällsintresse. Lag (2006:1001).

3 § Riksbanken får själv eller genom bolag som ägs av banken
bedriva tryckerirörelse, papperstillverkning och tillverkning
av sedlar samt tillverkning av mynt, medaljer och liknande
föremål. Lag (1998:1412).

4 § Riksbanken får förvärva och sälja fastigheter och
inventarier som är avsedda för den verksamhet som banken
bedriver eller har del i.

Om förvärvet eller försäljningen sker för att fullgöra andra
uppgifter än Riksbankens uppgifter som centralbank krävs
riksdagens bemyndigande i de fall värdet av fast egendom
överstiger 20 miljoner kronor.

För att skydda en fordran får Riksbanken förvärva varje slag av
egendom. Sådan egendom skall avyttras så snart det är lämpligt
och senast när det kan ske utan förlust. Lag (2006:1001).

5 § Riksbanken får mot betalning utföra tjänster som har
anknytning till bankens verksamhet som centralbank. Lag
(1998:1412).

6 § Riksbanken får efter prövning i varje enskilt fall anta 
ackord eller godkänna ett förslag till rekonstruktionsplan 
under företagsrekonstruktion och besluta om avskrivning, 
nedsättning eller eftergift av en fordran som banken har.
Lag (2022:980).

7 § Riksbanken får, efter riksdagens godkännande, finansiera 
internationella organs verksamhet om denna har anknytning till 
Riksbankens verksamhet. Lag (2020:834).

9 kap. Administrativa bestämmelser

1 § Riksbanken bedriver verksamhet vid ett huvudkontor i
Stockholm, där också fullmäktige och direktionen har sitt säte.

Riksbanken får dessutom bedriva verksamhet vid riksbankskontor
till det antal och på de orter som Riksbanken bestämmer.
Lag (2004:1303).

1 a § Direktionen ansvarar för verksamheten och ska se till att
den bedrivs effektivt och enligt gällande rätt, att den
redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att
Riksbanken hushållar väl med statens medel.

Direktionen ska säkerställa att det vid Riksbanken finns en
intern styrning och kontroll som fungerar på ett betryggande
sätt.

Med intern styrning och kontroll avses den process som syftar
till att Riksbanken med rimlig säkerhet fullgör de krav som
framgår av första stycket. I denna process ska ingå momenten
riskanalys, kontrollåtgärder, uppföljning och dokumentation.
Lag (2010:1815).

2 § I Riksbanken ska det finnas en revisionsfunktion som leds
av fullmäktige.

Fullmäktiges revision ska vara inriktad på frågor som ligger
inom fullmäktiges ansvarsområde.

I Riksbanken ska det också finnas en internrevision.
Direktionen ska besluta om riktlinjer och revisionsplan för
internrevisionen samt åtgärder med anledning av
internrevisionens iakttagelser och rekommendationer.
Lag (2010:1815).

2 a § Internrevisionen ska utifrån en analys av verksamhetens
risker självständigt granska om direktionens interna styrning
och kontroll är utformad så att Riksbanken med rimlig säkerhet
fullgör de krav som framgår av 9 kap. 1 a § första stycket.

Internrevisionen ska bedrivas enligt god sed för internrevision
och internrevisorer. Lag (2010:1815).

3 § Enligt förutsättningar som anges i 6 § punkterna 2 och 3
lagen (1994:260) om offentlig anställning får Riksbanken i
särskilda fall besluta att endast svenska medborgare får vara
anställda inom Riksbanken. Lag (1998:1412).

4 § Fullmäktige beslutar om arbetsordning i Riksbanken.

Direktionen ska besluta om verksamhetsplan för Riksbanken.

Riksbanken beslutar i övrigt i enskilda fall i frågor som rör
anställda och uppdragstagare hos banken, om inte annat följer
av lag eller beslut av riksdagen eller av
riksdagsförvaltningen. Lag (2010:1815).

5 § Ledamöter i fullmäktige samt sådana anställda och
uppdragstagare hos Riksbanken som Riksbanken bestämmer skall
skriftligen anmäla sitt innehav av finansiella instrument som
anges i 1 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella
instrument till Riksbanken. Detsamma gäller ändringar i
innehavet. Anmälningsskyldigheten enligt denna paragraf gäller
dock inte för ordföranden och vice ordföranden i fullmäktige
samt ledamöter i direktionen. Lag (1998:1413).

6 § Hos Riksbanken skall det finnas en personalansvarsnämnd med
riksbankschefen som ordförande. Nämnden skall därutöver bestå
av, förutom personalföreträdarna, de ledamöter som Riksbanken
utser. Följande frågor skall, om de rör andra än ledamöter av
direktionen, prövas av ansvarsnämnden:

1. skiljande från anställning på grund av personliga
förhållanden, dock inte i fråga om provanställning,

2. disciplinansvar,

3. åtalsanmälan,

4. avstängning.

Personalansvarsnämnden är beslutför när ordföranden och minst
hälften av de andra ledamöterna är närvarande. Lag (1998:1413).

7 § Vid planeringen och genomförandet av Riksbankens verksamhet
i fred skall de krav beaktas som totalförsvaret ställer.

Vid beredskapsplaneringen skall Riksbanken samråda med
Finansinspektionen i frågor om finansiella tjänster och med
Kommerskollegium i frågor som har samband med utrikeshandeln.
Lag (1998:1412).

8 § Riksbanken har rätt till kompensation för belopp,
motsvarande ingående skatt enligt mervärdesskattelagen
(1994:200), som hänför sig till verksamheten.

Riksbanken har dock inte rätt till kompensation om den ingående
skatten omfattas av begränsningar i avdragsrätten enligt 8 kap.
9, 10, 15 eller 16 § mervärdesskattelagen. Lag (2006:1001).

9 § Riksbanken får ta ut avgifter för kopior, avskrifter och
utskrifter av allmänna handlingar. Avgifterna skall bestämmas
med ledning av de regler som gäller för myndigheter under
regeringen. Lag (2006:1001).

10 kap. Budget, vinstdisposition och ansvarsfrihet

1 § Riksbanken skall ha en grundfond som uppgår till ettusen
miljoner kronor, en reservfond som uppgår till femhundra
miljoner kronor samt en dispositionsfond. Lag (1998:1412).

1 a § Har upphävts genom lag (2010:1815).

2 § Riksbankens räkenskapsår är kalenderår.

Varje år före utgången av december månad skall direktionen
fastställa en budget för Riksbankens förvaltningsverksamhet
under det följande räkenskapsåret. Direktionen skall lämna
budgeten till riksdagens finansutskott, Riksrevisionen och
fullmäktige för kännedom. Lag (2002:1030).

3 § Riksbanken är bokföringsskyldig. Bokföringsskyldigheten ska
fullgöras i enlighet med god redovisningssed. Därvid ska i
tillämpliga delar Europeiska centralbankens riktlinje om den
rättsliga ramen för redovisning och finansiell rapportering
inom Europeiska centralbankssystemet tillämpas.

Varje år före den 22 februari ska direktionen till riksdagen,
Riksrevisionen och fullmäktige lämna en årsredovisning för det
föregående räkenskapsåret. Fullmäktige ska till riksdagen och
Riksrevisionen lämna förslag till disposition av Riksbankens
vinst.

Årsredovisningen ska omfatta en resultaträkning, en
balansräkning och en förvaltningsberättelse.
Förvaltningsberättelsen ska innehålla en redogörelse för
penning- och valutapolitiken samt för hur Riksbanken har
främjat ett säkert och effektivt betalningsväsende.

I årsredovisningen ska direktionen lämna en bedömning av om den
interna styrningen och kontrollen vid Riksbanken är
betryggande. Lag (2010:1815).

4 § Riksbankens resultaträkning och balansräkning fastställs av
riksdagen, som också beslutar hur bankens vinst skall
disponeras. Har reservfonden gått ned under femhundra miljoner
kronor skall minst tio procent av årets vinst avsättas till
reservfonden tills denna åter nått upp till detta belopp.

Riksdagen beslutar om ansvarsfrihet för fullmäktige för dess
verksamhet och för direktionen för förvaltningen av Riksbanken.
Ansvarsfrihet får vägras endast om det finns skäl att föra
talan om ekonomiskt ansvar mot en ledamot av fullmäktige eller
direktionen eller om ledamoten bör åtalas för brottsligt
förfarande i samband med sitt uppdrag eller sin anställning.
Lag (1998:1413).

5 § Riksbanken skall årligen redovisa för riksdagen vilka
åtgärder banken har vidtagit med anledning av Riksrevisionens
iakttagelser. Lag (2006:1001).

11 kap. Avgifter, vite m.m.

1 § Ett finansinstitut som inte uppfyller uppställda kassakrav
skall betala särskild avgift till staten.

Frågan om särskild avgift prövas av Riksbanken. Lag
(1998:1412).

2 § Den särskilda avgiften enligt 1 § skall svara mot en ränta
på underskottet för varje dag som uppgår till två gånger den
utlåningsränta som Riksbanken tillämpar vid beviljande av
kredit enligt 6 kap. 5 §.

Om det finns särskilda skäl, får avgiften sättas ned helt eller
delvis. Lag (1998:1412).

2 a § Riksbanken får meddela föreläggande eller förbud som
behövs för att bestämmelsen i 5 kap. 5 § eller föreskrifter som
meddelats enligt 1 kap. 2 § eller 6 kap. 9 § skall efterlevas.
I beslut om föreläggande eller förbud får Riksbanken utsätta
vite.

I fall som avses i 5 kap. 5 § får förbudet meddelas var och en
som väsentligt har bidragit till spridningen och som därvid
varit medveten om att sedlarna eller mynten hade förändrats
eller bearbetats. Lag (2004:1303).

3 § Den som inte fullgör sin skyldighet enligt 6 kap. 9 § att
lämna uppgifter eller visa upp handlingar eller som lämnar
oriktig uppgift när skyldigheten fullgörs skall dömas till
böter, om gärningen inte är belagd med straff i brottsbalken.
Om ett vite har förelagts med stöd av 11 kap. 2 a §, får dock
inte dömas till straff för gärning som omfattas av
föreläggandet.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Lag (2004:668).

4 § Riksbanken ska utan hinder av vad som föreskrivs i 31
kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen
(2009:400) underrätta Polismyndigheten eller åklagarmyndighet
om det i verksamhet som avses i dessa bestämmelser framkommer
uppgifter som ger anledning att anta att ett brott har
begåtts.

Om det finns särskilda skäl får Riksbanken avstå från
underrättelse. Lag (2014:661).

5 § Hur talan förs mot fullmäktiges beslut om skiljande av en
ledamot av direktionen från hans anställning regleras i 2 kap.
2 §.

Riksbankens beslut enligt 2 a § får överklagas hos
förvaltningsrätten.

Riksbankens beslut i övrigt enligt denna lag får överklagas
endast i den utsträckning och i den ordning som sägs i lagen
(1989:186) om överklagande av administrativa beslut av
riksdagsförvaltningen och riksdagens myndigheter.
Lag (2009:801).

Övergångsbestämmelser

1988:1385

1. Denna lag träder, med i 2 angivet undantag, i kraft den 1 januari
1989.

2. Bestämmelserna i 35 § fjärde stycket träder i kraft den 1 juli 1989.

3. Genom lagen upphävs lagen (1934:437) för Sveriges riksbank, lagen
(RFS 1975:6) med reglemente för riksbanken och lagen (1970:1028) om
rikets mynt.

4. Verksamhet som inte föreskrivs i den nya lagen eller i annan lag men
som påbörjats med stöd av äldre lag får bedrivas till dess verksamheten
kan avslutas.

5. Befogenheten att åtala brott skall bedömas efter äldre lag om, när
handlingen företogs, för åtal gällde förutsättning som inte har
upptagits i den nya lagen.

6. Övergångsbestämmelserna till lagen (1970:1028) om rikets mynt,
punkterna 3--6, gäller fortfarande.

7. Om det i lag eller annan författning hänvisas till en föreskrift som
har ersatts genom bestämmelser i denna lag tillämpas i stället de nya
bestämmelserna.

1990:1150

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.

2. I fråga om underskott som förelåg före ikraftträdandet tillämpas 52 §
i sin äldre lydelse.

1990:1347

1. Denna lag träder i kraft den 1 februari 1991.

2. Den som vid lagens ikraftträdande innehar fondpapper för vilket han
är anmälningsskyldig enligt 38 § denna lag skall anmäla innehavet före
utgången av april 1991.

1991:1001

1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 1991.

2. Vad som i 3 § sägs om värdepappersinstitut skall också gälla sådan
fondkommissionär som med stöd av punkt 3 i övergångsbestämmelserna till
lagen (1991:981) om värdepappersrörelse driver rörelse enligt
fondkommissionslagen (1979:748).

1992:1619

Denna lag träder i kraft den 1 mars 1994 såvitt avser 22 b § andra
stycket första meningen och i övrigt den dag regeringen bestämmer.
Lag (1993:1701)

1992:1641

1. Denna lag träder, såvitt avser 21 §, 22 § andra och tredje styckena
samt 53 och 55 §§, i kraft den 1 januari 1993.

2. Såvitt avser 22 § första stycket träder denna lag i kraft den 1
februari 1993. Lag (1993:6).

1993:769

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993.

Lagändringen gäller inte den som vid lagens ikraftträdande
innehade tjänst som riksbanksdirektör eller biträdande
riksbanksdirektör så länge han kvarstår i tjänsten.

1994:1069

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994. Äldre bestämmelser gäller
fortfarande i fråga om revision som avser tid före ikraftträdandet.

1998:1405

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

2. Riksdagen väljer, i enlighet med bestämmelsen i punkt 2 av
övergångsbestämmelserna till lagen (1998:1403) om ändring i
riksdagsordningen, senast under december månad 1998 ledamöter
till fullmäktige i Riksbanken med tillämpning av bestämmelserna
i 31 § första stycket och 33 § i deras nya lydelse.

3. De fullmäktige som valts enligt punkt 2 väljer, senast under
december månad 1998, inom sig ordförande och en vice ordförande
samt utser, för tiden från och med lagens ikraftträdande, en
direktion i Riksbanken, ordförande i direktionen samt minst en
vice ordförande. Fullmäktige skall därvid tillämpa
bestämmelserna i 32, 33a och 43 §§ i deras nya lydelse.

4. När Riksbankens direktion utses enligt punkt 3 skall en av
ledamöterna väljas för sex år, en för fem år, en för fyra år,
en för tre år, en för två år och en för ett år.

1999:1258

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser
gäller fortfarande i fråga om förhållanden som avser tid före
ikraftträdandet.

2003:168

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2003.

2. Äldre bestämmelserna i 7 kap. 8 § skall dock tillämpas till
och med den 30 juni 2003.

2010:1815

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011. Bestämmelsen i 10
kap. 3 § fjärde stycket tillämpas första gången för
räkenskapsåret 2011.