Polisdataförordning (1999:81) 

1 § I denna förordning ges kompletterande föreskrifter om sådan
behandling av personuppgifter som omfattas av polisdatalagen
(1998:622).

I förordningen (1970:517) om rättsväsendets informationssystem
finns särskilda föreskrifter om automatiserad behandling av
personuppgifter i rättsväsendets informationssystem.

Förhandskontroll

2 § Automatiserad behandling av personuppgifter som ger
upplysning om att en person är dömd eller misstänkt för brott
skall anmälas för förhandskontroll till Datainspektionen tre
veckor i förväg.

Första stycket gäller inte om behandlingen utförs

1. i en polismyndighets eller Ekobrottsmyndighetens diarium
över inkomna ärenden,

2. till följd av en polismyndighets eller Ekobrottsmyndighetens
skyldighet enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen att lämna ut
en allmän handling,

3. till följd av bestämmelserna i arkivlagen (1990:782) eller
arkivförordningen (1991:446),

4. enligt förordningen (1970:517) om rättsväsendets
informationssystem,

5. enligt de särskilda föreskrifterna om register i 17-36 §§
polisdatalagen (1998:622),

6. i en förundersökning eller i en särskild undersökning i
kriminalunderrättelseverksamhet,

7. i ett ärende som rör en enskild person hos en polismyndighet
eller Ekobrottsmyndigheten,

8. hos Säkerhetspolisen, eller

9. i löpande text och endast avser enstaka personuppgifter.
Förordning (2003:875).

Behandling av uppgifter om kvarstående brottsmisstankar

3 § Om uppgifter om kvarstående brottsmisstankar skall
behandlas enligt 10 eller 11 § polisdatalagen (1998:622) skall
den personuppgiftsansvarige särskilt besluta om vem som får ha
direkt åtkomst till uppgifterna.

Undantag från gallring

4 § Riksarkivet får, efter samråd med Rikspolisstyrelsen,
meddela föreskrifter om att uppgifter som skall gallras enligt
13, 16, 21 eller 35 § polisdatalagen (1998:622) får bevaras för
historiska, statistiska och vetenskapliga ändamål.

Kriminalunderrättelseverksamhet

5 § Rikspolisstyrelsen skall underrättas om en polismyndighets
beslut

1. att föra kriminalunderrättelseregister eller

2. att behandla personuppgifter automatiserat i en särskild
undersökning.

6 § En förteckning som förs enligt 15 § polisdatalagen
(1998:622) får inte innehålla uppgifter om namn eller
personnummer.

Särskilda undersökningar

7 § Endast de personer som arbetar med en särskild undersökning
får ha direkt åtkomst till de uppgifter som behandlas
automatiserat i undersökningen.

8 § Uppgifter som behandlas automatiserat i en särskild
undersökning får lämnas ut till en annan polisman,
Rikspolisstyrelsen, polismyndighet, Tullverket eller
Skatteverket endast om uppgiften kan antas ha särskild
betydelse för en pågående undersökning eller andra
brottsbekämpande åtgärder. Förordning (2003:1004).

Kriminalunderrättelseregister

9 § Rikspolisstyrelsen, polismyndigheterna och
Ekobrottsmyndigheten får ha direkt åtkomst till
kriminalunderrättelseregistren.

Åtkomsten till kriminalunderrättelseregistren skall vara
förbehållen de personer som på grund av sina arbetsuppgifter
behöver tillgång till information om sådana uppgifter som
behandlas i kriminalunderrättelseregistren. Vid
Ekobrottsmyndigheten får endast polisman och annan person som
deltar i polisiärt arbete, med undantag för åklagare, ha direkt
åtkomst till kriminalunderrättelseregistren.
Förordning (2002:434).

10 § Uppgifter ur ett kriminalunderrättelseregister får lämnas
ut till Kustbevakningen, Tullverket eller Skatteverket
endast om uppgiften kan antas ha särskild betydelse för en
pågående undersökning i myndighetens brottsutredande verksamhet
eller för andra brottsbekämpande åtgärder. Förordning (2003:1004).

Register med uppgifter om DNA-analyser i brottmål

11 § Statens kriminaltekniska laboratorium, polismyndigheter
och åklagarmyndigheter får ha direkt åtkomst till register med
uppgifter om DNA-analyser i brottmål. Polismyndigheterna och
åklagarmyndigheternas åtkomst skall dock begränsas till
uppgifter om huruvida någon förekommer i register med uppgifter
om DNA-analyser i brottmål eller inte.

Fingeravtrycksregister

11 a § Statens kriminaltekniska laboratorium, polismyndigheter,
Tullverket och Ekobrottsmyndigheten får ha direktåtkomst till
det fingeravtrycksregister som förs med stöd av polisdatalagen
(1998:622). Tullverkets och Ekobrottsmyndighetens åtkomst ska
dock begränsas till uppgifter om huruvida någon förekommer i
registret eller inte. Förordning (2011:911).

SÄPO-registret

12 § Endast den som har genomgått registerkontroll som avser
anställning eller deltagande i verksamhet som placerats i
säkerhetsklass 1 eller 2 enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627)
skall registreras i SÄPO-registret enligt 33 § 2 polisdatalagen
(1998:622).

13 § Direkt åtkomst till uppgifter i SÄPO-registret eller till
uppgifter som i annat fall behandlas automatiserat hos
Säkerhetspolisen skall vara förbehållen de personer som på
grund av sina arbetsuppgifter behöver information om sådana
uppgifter.

Underrättelseskyldighet

Allmänt spaningsregister

14 § Polismyndigheterna och Ekobrottsmyndigheten får ha direkt
åtkomst till det allmänna spaningsregistret.

Åtkomsten till det allmänna spaningsregistret skall vara
förbehållen de personer som på grund av sina arbetsuppgifter
behöver tillgång till information om sådana uppgifter som
behandlas i det allmänna spaningsregistret. Vid
Ekobrottsmyndigheten får endast polisman och annan person som
deltar i polisiärt arbete, med undantag för åklagare, ha direkt
åtkomst till det allmänna spaningsregistret.
Förordning (2002:434).

Utlämnande av uppgifter

15 § Uppgifter ur det allmänna spaningsregistret får lämnas ut
till Kustbevakningen, Tullverket eller Skatteverket
endast om uppgiften kan antas ha särskild betydelse för en
pågående undersökning i myndighetens brottsutredande verksamhet
eller för andra brottsbekämpande åtgärder. Förordning (2003:1004).

16 § Justitiekanslern och en domstol som förordnar om beslag på
skrift på vilken tryckfrihetsförordningen skall tillämpas eller
på en film eller annan upptagning av ljud eller bilder på
vilken yttrandefrihetsgrundlagen skall tilllämpas skall
underrätta Rikspolisstyrelsen om beslutet. Detsamma gäller om
beslaget hävs eller förfaller eller om domstolen förordnar om
att konfiskering av en sådan skrift eller upptagning skall
verkställas. Förordning (2002:434).

Verkställighetsföreskrifter

17 § Rikspolisstyrelsen får lämna ut uppgifter om efterlysta
personer och avlägsnanden ur landet samt om beslut som har
samband därmed till Regeringskansliet, Arbetsförmedlingen,
Migrationsverket, länsstyrelserna, polis- och
åklagarmyndigheterna, Kustbevakningen, Tullverket, de svenska
beskickningarna och konsulaten samt de centrala
utlänningsmyndigheterna i Danmark, Finland, Island och Norge.
Förordning (2007:896).

17 a § Om en uppgift i en förundersökning kan antas ha
betydelse för en konkursutredning får uppgiften lämnas över
till konkursförvaltaren. Förordning (2003:89).

18 § Uppgifter som behandlas enligt polisdatalagen (1998:622)
får, om det är förenligt med svenska intressen, lämnas ut till

1. utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst och

2. polis- eller åklagarmyndighet i en stat som är ansluten till
Interpol, om det behövs för att myndigheten eller
organisationen skall kunna förebygga, upptäcka, utreda eller
beivra brott. Förordning (2002:434).

19 § Rikspolisstyrelsen får efter samråd med Datainspektionen
meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för
verkställighet av polisdatalagen (1998:622) och denna
förordning. Förordning (2002:434).

Övergångsbestämmelser

1999:81

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 1999.

2. 2 § gäller inte sådana personregister som enligt punkt 2 i
övergångsbestämmelserna till polisdatalagen (1998:622) förs
enligt datalagen (1973:289).