Lag (1938:159) om avlösning av avgälder från  de till skatte försålda så kallade halländska kyrkohemmanen 

1 § Landgille och ränta i följd av skatteköp, vilka åvilar hemman som
blivit till skatte löst enligt bestämmelserna i kungörelsen den 11
september 1863 angående försäljning till skatte av de s.k. halländska
kyrkohemmanen, skola i enlighet med vad nedan sägs avlösas mot
ersättning i penningar då det påkallas av kronan.

2 § Ersättningen skall uppgå till tjugu gånger avgälden, varvid till
grund för beräknande av ersättningen för räntan ävensom för
landgillet, där detsamma utgår i smör, skall läggas senast fastställda
tioåriga medelmarkegångspris. Ersättningen skall förskjutas av
statsmedel.

Såsom avbetalning å förskjuten ersättning skall fastighetens ägare
årligen erlägga ett för varje år lika belopp, så bestämt, att det
förskjutna beloppet är tjugotvå år från förskottets utgivande till
fullo betalt till statsverket.

3 § Ärende angående avlösning av avgäld, varom i 1 § sägs, upptages av
Konungens befallningshavande. Kronan företrädes av
kammaradvokatfiskalsämbetet, som det åligger att påkalla avlösning.

4 § Har framställning om avlösning inkommit, give Konungens
befallningshavande avgäldstagaren och ägaren av fastigheten tillfälle
att yttra sig över ansökningen. Har fastigheten blivit av en till
annan överlåten, må ansökningen, innan nye ägaren sökt lagfart, med
laga verkan delgivas förre ägaren.

Är ägare av fastigheten å okänd ort eller fjärran och kan han förty ej
bevaka sin rätt, förordne, på anmälan av Konungens befallningshavande,
rätten i den ort där fastigheten är belägen god man som avses i lagen
om förmyndarskap att i fråga om avlösningen företräda den
bortovarande.

5 § Konungens befallningshavande skall fastställa ersättningen och
föreskriva från och med vilket kalenderår avgälden skall upphöra att
utgå; skolande, där ej förhållandena till annat föranleda, tiden för
avgäldens upphörande bestämmas till ingången av kalenderåret närmast
efter det beslutet vunnit laga kraft. Konungens befallningshavande
give ock tillkänna, vad fastighetsägaren har att iakttaga i fråga om
erläggande av avbetalning å det belopp, statsverket förskjuter.

Beslutet varde genom Konungens befallningshavandes försorg delgivet
avgäldstagare och avgäldsgivare samt kammaradvokatfiskalsämbetet.

Besvär över Konungens befallningshavandes beslut må anföras hos
kammarkollegiet.

6 § För de årliga avbetalningsbelopp, som jämlikt 5 § bestämts,
åtnjute statsverket lika rätt i den fastighet, från vilken avgälden
utgått, som för avgäld av fast egendom varom i 17 kap. 6 §
handelsbalken sägs.

7 § har upphävts genom lag (1977:664).

8 § Konungens befallningshavande utbetale vid början av det
kalenderår, från och med vilket avgälden skall upphöra att utgå,
ersättningen till vederbörande kyrkoråd.

Ersättningsbeloppet skall, där Konungens ej annorlunda förordnar,
fonderas och fondens avkastning användas till det ändamål, vartill
avgälden varit anslagen.

Sedan avlösning skett, skall anteckning om förhållandet göras i
jordeboken.

9 § Fastighetens ägare vare berättigad att när som helst, sex månader
efter uppsägning, inbetala hela det å förskottet återstående
beloppet.

Övergångsbestämmelser

1968:283

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1968, då anteckning som gjorts i
vederbörlig fastighetsbok enligt äldre lag förfaller.