Lag (1977:265) om statligt personskadeskydd 

Tillämpningsområde m.m.

1 § Denna lag gäller ersättning av staten vid personskada och
tillämpas på

1. den som tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om
totalförsvarsplikt eller inställer sig till mönstring, eller
annan uttagning enligt den lagen eller rekryt som genomgår
militär utbildning inom Försvarsmakten,

2. den som medverkar i räddningstjänst eller i övning med en
kommunal organisation för räddningstjänst enligt lagen
(2003:778) om skydd mot olyckor eller i räddningstjänst
enligt 10 kap. 1 § andra stycket luftfartslagen (2010:500),

3. den som är intagen för vård i kriminalvårdsanstalt, i ett
hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda
bestämmelser om vård av unga, i ett hem som avses i 22 §
lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall samt den
som är häktad eller anhållen eller i annat fall intagen eller
tagen i förvar i kriminalvårdsanstalt, häkte eller
polisarrest,

4. den som utför samhällstjänst på grund av en föreskrift som
meddelats med stöd av 27 kap. 2 a § eller 28 kap. 2 a §
brottsbalken,

5. den som utför ungdomstjänst enligt 32 kap. 2 § eller 3 §
första stycket 1 brottsbalken, och

6. den som utför oavlönat arbete enligt en föreskrift som har
meddelats med stöd av 8 § första stycket 2 lagen (1994:451)
om intensivövervakning med elektronisk kontroll.

Regeringen får meddela föreskrifter om att lagen ska
tillämpas även på den som i annat fall än som avses i första
stycket frivilligt deltar i verksamhet inom totalförsvaret
eller i verksamhet för att avvärja eller begränsa skada på
människor eller egendom eller i miljön. Lag (2010:512).

2 § Omfattas skada även av lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,
utgår ersättning enligt denna lag endast i den mån ersättningen
därigenom blir högre.

3 § Personskadeskyddet handhas av Försäkringskassan.
Pensionsmyndigheten handhar dock ärenden som gäller
ersättning vid dödsfall. Lag (2009:989).

Skyddstid

4 § Personskadeskyddet inträder när den första färden påbörjas
till verksamhet eller intagning som avses i 1 § 1-3 och gäller
till dess den sista färden från verksamheten eller intagningen
avslutats.

Vid sådan verksamhet som avses i 1 § 4-6 inträder
personskadeskyddet när den dömde påbörjar resa till platsen för
verksamheten och upphör när resa från platsen avslutats.
Lag (1998:613).

5 § Vistas någon under tid som sägs i 4 § i annat länd än Sverige,
Danmark utan Färöarna och Grönland, Finland och Norge, gäller
personskadeskyddet endast om staten har anordnat eller bekostat resan.
Lag (1981:1251).

Om skada

6 § Personskadeskyddet omfattar skada som någon som avses i 1 § har
ådragit sig under skyddstiden.

7 § Om någon har varit utsatt för ett olycksfall under skyddstiden,
skall skada som han har ådragit sig anses vara orsakad av olycksfallet,
om övervägande skäl talar för det. Lag (1992:1699).

8 § Visar sig under skyddstiden skada till följd av annat än olycksfall,
skall skadan anses vara ådragen under skyddstiden. Detta skall dock ej
gälla, om skälig anledning finns att antaga att skadan har orsakats av
annat än verksamheten eller intagningen i fråga och att denna icke har
väsentligt bidragit till skadan.

Visar sig sådan skada efter skyddstidens slut, skall den anses vara
ådragen under skyddstiden, om verksamheten eller intagningen skäligen
kan antagas ha väsentligt bidragit till skadan.

9 § Bestämmelserna i 2 kap. 3 och 4 §§ lagen (1976:380) om
arbetsskadeförsäkring har motsvarande tillämpning i fråga om skada
enligt denna lag.

Ersättningar

10 § Ersättning enligt denna lag utges vid sjukdom, bestående
nedsättning av arbetsförmågan och dödsfall. Därvid tillämpas 3
kap. 1-–4, 7, 9 och 10 §§ och 4-–6 kap. lagen (1976:380) om
arbetsskadeförsäkring, om inte annat följer av 11-–14 §§ denna
lag. Lag (2002:229).

11 § Sjukvårdsersättning utgår endast i den mån staten ej
tillhandahåller motsvarande förmån på annat sätt.

Sjukpenning och livränta enligt denna lag utges inte under
skyddstiden. Sjukpenning utges inte i något fall för den dag då
skadan inträffade. Lag (1993:358).

12 § För den som avses i 1 § första stycket 1 och som har
skadats under  militär utbildning inom Försvarsmakten ska
sjukpenningunderlag inte beräknas till lägre belopp än vad
som motsvarar fyra gånger prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 §
lagen (1962:381) om allmän försäkring för tid före 21 års
ålder, fyra och en halv gånger prisbasbeloppet för tid mellan
21 och 25 års ålder och fem gånger prisbasbeloppet för tid
från och med 25 års ålder.

För den som avses i 1 § första stycket 1 och som har skadats
under militär utbildning inom Försvarsmakten, utgör
livränteunderlaget minst sju prisbasbelopp.

För den som avses i 1 § första stycket 3 och som när skadan
inträffade hade varit intagen längre tid än sex månader ska
sjukpenningunderlag och livränteunderlag inte beräknas till
lägre belopp än som anges i 4 kap. 10 § andra stycket lagen
(1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Detta gäller även för
den som avses i 1 § andra stycket om regeringen föreskriver
det. Lag (2010:466).

13 § Den som avses i 1 § första stycket 1 har rätt till
särskild sjukpenning, om han eller hon under militär
utbildning inom Försvarsmakten som är längre än 60 dagar, har
ådragit sig sjukdom som efter skyddstidens slut sätter ned
hans eller hennes förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete
med minst en fjärdedel. Detta gäller även vid sjukdom som har
ådragits under utryckningsmånaden eller månaden efter denna.

Särskild sjukpenning beräknas på ersättningsunderlag som
uppgår till belopp som motsvarar fyra gånger prisbasbeloppet
enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring för
tid före 21 års ålder, fyra och en halv gånger
prisbasbeloppet för tid mellan 21 och 25 års ålder och fem
gånger prisbasbeloppet för tid från och med 25 års ålder.

Hel särskild sjukpenning utgör för dag 80 procent av
ersättningsunderlaget, delat med 365.

Om den som har rätt till särskild sjukpenning samtidigt har
rätt till annan ersättning enligt denna lag, sjukpenning
enligt lagen om arbetsskadeförsäkring eller sjukpenning
enligt 3 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring, utges
den särskilda sjukpenningen endast i den mån den är högre.
För den period sjukpenning har beräknats med tillämpning av 3
kap. 10–10 b §§ lagen om allmän försäkring utges den
särskilda sjukpenningen endast i den mån den är högre för
sådan period. Lag (2010:466).

13 a § Den som avses i 1 § första stycket 1 och som har
skadats under  militär utbildning inom Försvarsmakten, har
efter skyddstidens utgång rätt till ersättning för nödvändiga
kostnader för läkarvård, sjukvårdande behandling, sjukhusvård
samt läkemedel under högst tre års tid. I kostnader för vård
inräknas nödvändiga kostnader för resor. Lag (2010:466).

14 § Ersättning till den som avses i 1 § första stycket 3 får sättas ned
eller dragas in även i annat fall än som avses i 20 kap. 3 § lagen
(1962:381) om allmän försäkring, om särskilda skäl talar för det.

Övriga bestämmelser

15 § Underrättelse om skada skall omedelbart lämnas till chef
eller annan enligt föreskrifter som regeringen meddelar. Har
skadan visat sig efter skyddstidens slut, skall underrättelsen
lämnas till Försäkringskassan. Lag (2004:808).

16 § Bestämmelserna i 8 kap. lagen (1976:380) om
arbetsskadeförsäkring angående ansökan, anmälan om skada,
bestämmande och utbetalning av ersättning, uppgiftsskyldighet,
ansvar och besvär m.m. gäller i tillämpliga delar i ärende
enligt denna lag.

Bestämmelserna i 8 kap. 3 § andra stycket lagen om
arbetsskadeförsäkring gäller inte i ärende enligt denna lag.
Lag (2002:229).

Övergångsbestämmelser

1977:265

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1977.

Genom lagen upphäves

a) militärersättningslagen (1950:261),

b) förordningen (1954:249) om ersättning i anledning av
kroppsskada, ådragen under tjänstgöring i civilförsvaret,

c) förordningen (1954:250) om ersättning i anledning av
kroppsskada, ådragen under vistelse å anstalt m.m.

I fråga om skada som har inträffat före ikraftträdandet gäller
fortfarande äldre bestämmelser, dock med undantag av 6 § 2 mom.
andra stycket militärersättningslagen såvitt avser avdrag på
sjukpenning vid sjukhusvård. Vid tillämpning av 11 § 2 mom.
andra stycket militärersättningslagen skall med pension enligt
lagen om allmän försäkring likställas pension enligt lagen
(1998:674) om inkomstgrundad ålderspension eller lagen
(1998:702) om garantipension. Bestämmelserna i 3 kap. 5 §
första stycket andra meningen och 6 § andra stycket andra
meningen lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring i
bestämmelsernas lydelse före den 1 juli 1993 skall tillämpas på
motsvarande sätt i fråga om sjukpenning och särskild
sjukpenning enligt de upphävda författningarna. Lag (2000:814).

1990:159

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1990.

2. Äldre föreskrifter skall fortfarande gälla i fråga om särskild
sjukpenning som avser tid före ikraftträdandet.

1991:468

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991. Äldre föreskrifter gäller
fortfarande i fråga om sjukdomsfall som har inträffat före
ikraftträdandet.

1991:1644

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

2. Äldre föreskrifter tillämpas fortfarande i fråga om avdrag på
sjukpenning som avser tid före ikraftträdandet.

1992:278

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas i sin nya lydelse
i fråga om ersättning för tid från och med den 1 januari 1992.

1992:1699

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993. Äldre bestämmelser gäller
för skador som har inträffat före den dagen och som anmälts till allmän
försäkringskassa senast den 30 juni 1993.

1993:358

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993. Äldre föreskrifter skall
fortfarande tillämpas i fråga om ersättning som avser tid före
ikraftträdandet.

1994:2073

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995. De nya bestämmelserna
tillämpas även på den som tjänstgör enligt den upphävda lagen
(1980:1021) om militär grundutbildning för kvinnor. Äldre
bestämmelser tillämpas fortfarande på tjänstgöring före
ikraftträdandet.

1995:1481

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

Äldre bestämmelser tillämpas på ersättning som avser tid före
ikraftträdandet.

1997:568

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. Äldre bestämmelser
tillämpas fortfarande på ersättning som avser tid före
ikraftträdandet.

1997:1189

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2. Äldre bestämmelser i fråga om sjukpenningunderlag tillämpas
fortfarande vid beräkning av sjukpenning som avser tid före
ikraftträdandet.

3. De nya bestämmelserna om livränteunderlag skall tillämpas på
livräntor som fastställts från och med den 1 januari 1998.

2002:279

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2002.

2. De nya bestämmelserna tillämpas på sjukpenning och
sjukvårdsersättning som avser tid efter ikraftträdandet.

3. De nya bestämmelserna om livränteunderlag tillämpas endast
på livräntor som fastställs efter ikraftträdandet.

2006:895

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2007. Den äldre
bestämmelsen skall fortfarande gälla den som utför
ungdomstjänst på grund av en föreskrift som meddelats före
ikraftträdandet.

2010:466

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2010.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för den som före
ikraftträdandet inställt sig till antagningsprövning enligt
lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra
värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning.