Anställningsförordning (1965:601) 

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning gäller arbetstagare, som omfattas av lagen
(1976:600) om offentlig anställning och som innehar eller uppehåller
statligt reglerad tjänst.

Förordningen gäller inte den som är anställd i civilförsvarets
krigsorganisation, i försvarsmaktens reserver, i väg- och
vattenbyggnadskåren eller på reservstat i det militära försvaret och
inte heller den som är anställd på prästerlig tjänst.  Förordning
(1979:920).

2 § Förordningen gäller endast i den mån annat ej föreskrives av
regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Förordning
(1976:863).

3 § I förordningen avses med

statligt reglerad tjänst:  en tjänst där avlöningsförmånerna
fastställs under medverkan av regeringen eller den myndighet som
regeringen bestämmer,

långtidsvikariat:  ett vikariat som omfattar minst 40 procent
av heltidstjänstgöring på en lönetjänst och som beräknas vara minst sex
månader i följd, däri inräknat den tid för tillsättningsförfarandet som
infaller efter det att vikariatet blivit ledigt,

korttidsvikariat:  ett annat vikariat än långtidsvikariat,

tillfällig anställning:  en anställning som beräknas vara
högst tre månader,

myndighet:  någon annan myndighet än regeringen.

Vad som avses med  lönetjänst och med  arvodestjänst
framgår av kollektivavtal om tjänstetyper och tjänsteförening.

När det gäller att enligt förordningen bestämma vilken av två tjänster
som är högst, tillämpas de föreskrifter om jämförelse mellan olika
tjänster som enligt kollektivavtal gäller för statstjänstemän i
allmänhet.

Med centrala förvaltningsmyndigheter likställs vid tillämpningen av
förordningen andra förvaltningsmyndigheter som lyder omedelbart under
regeringen. Förordning (1990:98).

4 § Föreskrifter om hur tjänster hos myndigheterna under regeringen,
dock inte affärsverken, och hos de allmänna försäkringskassorna
inrättas, dras in eller hålls vakanta finns i inrättandeförordningen
(1991:1749). Förordning (1992:35).

Villkor för tjänst

5 § har upphävts genom förordning (1982:107).

6 § Är arbetsuppgifterna i en tjänst som tillsätts av myndighet sådana,
att särskilda krav måste ställas på innehavarens hälsotillstånd i visst
hänseende, får myndigheten meddela föreskrifter om att envar som skall
anställas på tjänsten skall lämna ett läkarintyg. Förordning
(1979:920).

7 § Föreskrifter enligt 6 § meddelas efter samråd med socialstyrelsen
eller, inom försvarsmakten, med försvarets sjukvårdsstyrelse.
Förordning (1987:1224).

Tillsättning av tjänst

Grunderna för tjänstetillsättning

7 a § Av 4 kap. 3 § lagen (1976:600) om offentlig anställning följer att
tjänstetillsättning skall ske på grundval främst av skickligheten för
arbetsuppgifterna i tjänsten, om det inte finns särskilda skäl för något
annat.

Hänsyn skall tas också till den förtjänst som har förvärvats genom
tidigare tjänstgöring i offentlig eller privat anställning eller genom
egen verksamhet.

Utöver skickligheten och förtjänsten skall tillsättningsmyndigheten
beakta sådana sakliga grunder som stämmer överens med allmänna
arbetsmarknads-, sysselsättnings- och socialpolitiska mål. Förordning
(1986:630).

7 b § Vid tillämpningen av 7 a § andra stycket räknas anställningstid
vid ledighet från en anställning till godo som förtjänst i den mån tiden
vid varje särskilt tillfälle uppgår till högst tre månader. Tid för
ledighet för semester, för sjukdom eller för fackligt uppdrag enligt 6 §
lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen
räknas dock alltid till godo. Särskilda föreskrifter finns också i
förordningen (1985:335) om tillgodoräknande av tid för föräldraledighet
vid tillsättningen av statligt reglerade tjänster.

Deltidstjänstgöring som omfattar minst 40 procent av heltidstjänstgöring
räknas som heltidstjänstgöring, om det inte finns särskilda skäl för
något annat.

Fullgjord forskarutbildning räknas till godo som förtjänst med högst
fyra år, i den mån utbildningen inte räknas som tjänstgöring i
anställning eller som egen verksamhet. Förordning (1985:334).

7 c § Visar det sig i ett tillsättningsärende att en sökande har dömts
för brott, skall tillsättningsmyndigheten bortse från detta, om inte
brottet är sådant att det bedöms göra sökanden olämplig för
arbetsuppgifterna. Förordning (1987:222).

Förordnanden m. m.

8 § En tjänst med beteckningen p tillsätts med förordnande för en
bestämd tid.

En tjänst med beteckningen r tillsätts med förordnande tills vidare.
Förordnandet får begränsas att gälla längst till en viss tidpunkt.

Om tidsbegränsning av förordnande på andra tjänster finns särskilda
föreskrifter. Förordning (1988:1021).

8 a § Fullmakter och förordnanden utfärdas av den myndighet som
tillsätter tjänsten eller, i fråga om tjänster som regeringen
tillsätter, av regeringen. Förordning (1988:1021).

Tjänster som inte behöver kungöras lediga

9 § Bestämmelsen i 4 kap. 4 § första stycket lagen (1976:600) om
offentlig anställning att en tjänst som en myndighet tillsätter skall
kungöras ledig till ansökan tillämpas inte på tjänster som det finns
särskilda skäl att tillsätta utan ledigkungörande.

En tjänst, som enligt vad regeringen har föreskrivit är inrättad som
personlig tjänst, tillsätts utan att den har kungjorts ledig till
ansökan.

I 13 § finns föreskrifter om intresseannonsering.  Förordning
(1989:1102).

Hur tjänster kungörs lediga

10 § När en tjänst som en myndighet tillsätter skall kungöras ledig till
ansökan, skall myndigheten sätta in en annons om tjänsten i Post- och
Inrikes Tidningar. Annonsen får i stället sättas in i någon annan
publikation, om regeringen medger det. Annonsen skall också anslås på
myndighetens anslagstavla.

Ansökningstiden enligt 4 kap. 4 § andra stycket lagen (1976:600) om
offentlig anställning skall vara tre veckor, räknat från den dag då
annonsen införs i publikationen. Detta skall framgå av annonsen.
Förordning (1989:733).

10 a § har upphävts genom förordning (1989:733).

Hur tillsättningsbeslut anslås

11 § Ett meddelande om myndighetens beslut att tillsätta en tjänst skall
genast anslås på dess anslagstavla.

Första stycket behöver inte tillämpas, när tjänsten inte har kungjorts
ledig och det gäller

-- uppflyttning inom befordringsgång, lönegång eller lönetariff,

-- tillfällig anställning,

-- tillsättning av en tjänst som enligt vad regeringen har föreskrivit
är inrättad som personlig tjänst eller

-- tillsättning av en tjänst med någon som är anställd som aspirant på
tjänsten.

Första stycket gäller inte myndighetens beslut i överklagade
tillsättningsärenden. Förordning 1989:1102).

Förslagstjänster

12 § En myndighet skall tillämpa vad som sägs om annonsering, anslag och
ansökningstid i 10 § också i fråga om tjänster som regeringen tillsätter
efter förslag från myndigheten (förslagstjänster).

Efter ansökningstidens utgång skall myndigheten föreslå en av de sökande
till tjänsten, om det finns skäl för det.

Myndigheten får också ange andra sökande som enligt dess bedömning bör
komma i fråga närmast efter den föreslagne. Därvid kan också anges en
ordningsföljd mellan dem.

Förslaget och samtliga handlingar i tillsättningsärendet skall därefter
sändas in till regeringen. Förordning (1989:1102).

Intresseannonsering

13 § En myndighet skall tillämpa intresseannonsering enligt denna
paragraf i fråga om

dels tjänster som regeringen tillsätter efter anmälan från myndigheten
eller dess chef (anmälningstjänster),

dels sådana statliga tjänster som byråchef eller därmed jämställda eller
högre tjänster som myndigheten tillsätter.

Myndigheten skall därvid sätta in en annons om tjänsten i Post- och
Inrikes Tidningar, om det inte finns särskilda skäl för något annat.
Annonsen bör dessutom tas in i myndighetens personaltidning och anslås
på dess anslagstavla.

I annonsen skall de som är intresserade av anställningen uppmanas att
skriftligen eller muntligen anmäla detta hos myndigheten
(intresseanmälan). Förordning (1989:733).

Uppgifter i vissa meddelanden som anslås

13 a § Ett anslag enligt 11 § första stycket skall innehålla uppgifter
om

1. vilken dag det sattes upp på anslagstavlan,

2. vad som gäller i fråga om överklagande,

3. de avvikande meningar som har antecknats i protokollet eller i någon
annan handling. Förordning (1989:1102).

13 b § har upphävts genom förordning (1989:733).

Att på nytt kungöra en tjänst ledig

14 § När en tjänst som en myndighet tillsätter kungörs ledig på nytt,
skall de som har sökt tjänsten vid det föregående tillfället och inte
har återkallat sin ansökan anses stå kvar som sökande.

Myndigheten får, om det finns särskilda skäl för det, besluta att vad
som sägs i första stycket skall gälla bara dem som före den nya
ansökningstidens utgång meddelar myndigheten att de önskar stå kvar som
sökande. Innehållet i beslutet skall framgå av annonsen, om inte
myndigheten på något annat sätt har underrättat sökandena om det.
Förordning (1989:733).

Tillsättning av vikariat m. m.

15 § Långtidsvikariat skall tillsättas på samma sätt som tjänsten.

I stället för första stycket skall vad som sägs i 16 § tillämpas, när
ett förordnande på långtidsvikariat meddelas en arbetstagare

-- som omedelbart dessförinnan har haft ett långtidsvikariat på tjänsten
eller på någon annan lika hög tjänst med väsentligen likartade
arbetsuppgifter eller

-- som enligt 18 § eller enligt motsvarande föreskrifter i
kollektivavtal är skyldig att utöva tjänsten utan tidsbegränsning.

Ett förordnande på långtidsvikariat får meddelas bara den som är behörig
att ha tjänsten.  Förordning (1988:1021).

15 a § har upphävts genom förordning (1989:1102).

16 § Korttidsvikariat tillsätts av den myndighet där tjänsten är
inrättad, om något annat inte föreskrivs av den centrala
förvaltningsmyndigheten eller av någon annan myndighet som regeringen
bestämmer. Förordning (1989:733).

Medverkan vid rekrytering av biståndspersonal

16 a § Myndigheterna under regeringen bör medverka till att den
biståndsverksamhet som sker med statsbidrag får kvalificerad personal.

Om styrelsen för internationell utveckling begär det, bör myndigheterna
också medverka direkt vid rekryteringen av sådan personal.

Om myndighet besitter särskild sakkunskap inom något område som är av
betydelse för biståndsverksamheten, kan myndigheten efter
överenskommelse med styrelsen ta över uppgiften att rekrytera personal.
Förordning (1987:909).

17 § har upphävts genom förordning (1993:1531).

Skyldighet att utöva annan tjänst m. m.

18 § Den som har en lönetjänst är skyldig att i stället utöva en annan
statlig lönetjänst hos en myndighet eller inrättning inom samma
verksamhetsområde. En deltidsanställd arbetstagare är inte skyldig att
tjänstgöra i större omfattning än som han är skyldig att göra i sin egen
tjänst.

En arbetstagare är dock inte skyldig att under längre tid än sammanlagt
tre månader av samma kalenderår utöva en högre tjänst utom

-- när en aspirant på en lönetjänst förordnas att utöva nämnda tjänst,

-- när den som innehar en tjänst i befordringsgång eller lönegång
förordnas att utöva en tjänst med likartade arbetsuppgifter i högst
samma lönegrad som den högsta tjänsten i befordringsgången respektive
lönegången.

Första och andra styckena gäller inte ordinarie domare. Förordning
(1988:1021).

19 § Arbetstagare i disponibilitet är skyldig att utöva statlig tjänst,
i den mån det beslutas av regeringen eller myndighet som regeringen
bestämmer. Förordning (1976:863).

Partiell tjänstebefrielse

19 a § Om det är nödvändigt för att en arbetstagare skall kunna
handlägga ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden eller fullgöra
något annat särskilt åliggande i tjänsten, får myndigheten, om inte
regeringen föreskriver något annat, helt eller delvis befria honom från
övriga tjänstegöromål under en viss tid. Förordning (1985:916).

Löneavdrag som disciplinpåföljd

20 § När en arbetstagare har ålagts löneavdrag enligt 10 kap. 2 § lagen
(1976:600) om offentlig anställning, bestäms avdraget per dag enligt
följande tabell.

-----------------------------------------------------------------
Månadslön,              Löneavdrag,
kronor                  procent av daglönen
-----------------------------------------------------------------

      -- 6 000          16
 6 001-- 7 900          18
 7 901--11 100          20
11 101--                22
-----------------------------------------------------------------

Månadslönen beräknas enligt den för arbetstagaren tillämpliga
tjänstetidsklassen eller motsvarande. Daglönen utgör en trettiondel av
månadslönen.

Avdragsbeloppet jämkas till närmast lägre hela krontal. Förordning
(1986:53).

Bevisupptagning

20 a § Kostnaden för bevisupptagning enligt 14 kap. 2 § lagen (1976:600)
om offentlig anställning skall utgå av allmänna medel. Förordning
(1976:863).

Läkarundersökning som avses i lagen (1976:600) om offentlig
anställning

21 § Fråga om läkarundersökning, som avses i 13 kap. 2 § andra stycket
lagen (1976:600) om offentlig anställning, av arbetstagare, som är
anställd hos myndighet eller inrättning som lyder under central
förvaltningsmyndighet, prövas av förvaltningsmyndigheten.
Förordning (1976:836).

22 § Innan myndighet beslutar om läkarundersökning, skall myndigheten
inhämta utlåtande från läkare, huruvida arbetstagaren bör undergå
läkarundersökning. Sedan utlåtandet inkommit, skall myndigheten inhämta
utlåtande i frågan från socialstyrelsen, om det icke är uppenbart att
anledning saknas därtill. Förordning (1976:863).

23 § Läkarundersökning utföres av läkare som socialstyrelsen utser.
Förordning (1970:354).

24 § Visar intyg över läkarundersökningen att arbetstagaren lider av
sjukdom eller därmed jämförligt förhållande, må myndigheten föreskriva
att arbetstagaren efter viss tid skall förete nytt intyg om sitt
hälsotillstånd av den läkare som utfärdat det förra intyget eller av
annan läkare som socialstyrelsen utser.  Förordning (1976:863).

25 § Intyg över läkarundersökning skall avfattas enligt formulär som
socialstyrelsen fastställer. Åberopar arbetstagaren mot sådant intyg
annat läkarintyg, skall myndigheten inhämta utlåtande från
socialstyrelsen. Förordning (1976:863).

26 § Deltaga flera i avgörandet av fråga som avses i 22 eller 24 §,
skola bestämmelserna i 29 kap. rättegångsbalken om omröstning i domstol
med endast lagfarna ledamöter äga motsvarande tillämpning.
Förordning (1975:839).

Avstängning

27 § Fråga om avstängning, som avses i 13 kap. lagen (1976:600) om
offentlig anställning, av arbetstagare, som är anställd hos myndighet
eller inrättning som lyder under central förvaltningsmyndighet, prövas
av förvaltningsmyndigheten. Förordning (1976:863).

Anmälan till statens ansvarsnämnd

27 a § Uppkommer fråga om disciplinansvar, avskedande, åtalsanmälan,
avstängning eller läkarundersökning när det gäller arbetstagare som
omfattas av 15 kap. 4 § lagen (1976:600) om offentlig anställning, skall
detta utan dröjsmål anmälas till statens ansvarsnämnd.

En sådan anmälan görs av den myndighet som arbetstagaren lyder under.
Anmälan görs dock av regeringen, om arbetstagaren är chef för en central
förvaltningsmyndighet, och av den centrala förvaltningsmyndigheten, om
arbetstagaren är chef för en myndighet eller inrättning som lyder under
den.

Första och andra styckena gäller inte fall där arbetstagaren är chef för
en allmän domstol, en allmän förvaltningsdomstol, bostadsdomstolen, en
arrendenämnd, en hyresnämnd, försäkringsöverdomstolen,
marknadsdomstolen, patentbesvärsrätten eller arbetsdomstolen.

Om behörighet för riksdagens ombudsmän, justitiekanslern eller allmänna
åklagare att anmäla sådana frågor som avses i första stycket föreskrivs
i lag. Förordning (1992:35).

Förening av tjänster m. m.

28 § Föreskrifter om förening av tjänster finns i kollektivavtal om
tjänstetyper och tjänsteförening.

Sådana föreskrifter om förening av en fullmaktstjänst med en annan
allmän tjänst som avses i 7 kap. 13 § första stycket lagen (1976:600) om
offentlig anställning finns i 29, 30 och 31 a §§. Förordning
(1988:1021).

29 § Den som har en fullmaktstjänst får utan särskilt beslut vara
tjänstledig för att ha en tjänst

-- som är tillsatt med ett förordnande för en bestämd tid, dock inte en
tjänst med beteckningen p,

-- som är tillsatt med ett förordnande tills vidare längst till en viss
tidpunkt,

-- som har beteckningen r.

Även i andra fall än som avses i första stycket kan tjänstledighet
medges den som har en fullmaktstjänst för att ha en annan tjänst. En
sådan tjänstledighet får omfatta högst sex månader, om det inte finns
särskilda skäl för längre ledighet. Förordning ( 1988:1021).

30 § Den som har en fullmaktstjänst får samtidigt ha en eller flera
arvodestjänster, om han kan utöva tjänsterna utan tjänstledighet.
Förordning (1988:1021).

31 § När den som har en tjänst är tjänstledig för att ha en annan
tjänst, skall han vid tillämpningen av 15 § andra stycket, 18 § andra
stycket samt 21 och 27 §§ behandlas som om han hade bara den sistnämnda
tjänsten. Förordning (1988:1021).

31 a § Den som har en fullmaktstjänst får samtidigt ha ett eller flera
vikariat, om han

-- kan utöva både tjänsten och vikariatet eller vikariaten utan
tjänstledighet,

-- medges den tjänstledighet som behövs eller

-- är tjänstledig enligt andra stycket.

Den som har en fullmaktstjänst får utan särskilt beslut vara tjänstledig
för att ha ett långtidsvikariat på en högre tjänst. Förordning
(1988:1021).

Anställnings upphörande på annat sätt än genom avskedande

32 § I fråga om tjänster eller vikariat som regeringen tillsätter prövas
sådana frågor om anställnings upphörande som avses i 7 kap. 3, 4 eller
12 § lagen (1976:600) om offentlig anställning

av regeringen, om arbetstagaren är chef för central
förvaltningsmyndighet,

av central förvaltningsmyndighet, om arbetstagaren är chef för myndighet
eller inrättning som lyder under förvaltningsmyndigheten,

i annat fall av den myndighet hos vilken arbetstagaren är anställd.
Förordning (1987:909).

33 § Uppkommer fråga om entledigande enligt 7 kap. 4 eller 5 § lagen
(1976:600) om offentlig anställning, skall 25--29 §§ förordningen
(1984:1039) om handläggning av ärenden om statliga
tjänstepensionsförmåner också tillämpas. Förordning (1984:1040).

34 § Sådan förflyttningsskyldighet inom försvarsmakten som avses i 7
kap. 8 § första stycket andra meningen lagen (1976:600) om offentlig
anställning gäller bara vid förflyttning från en tjänst med beteckningen
r till en fullmaktstjänst eller till en tjänst med beteckningen p eller
r. Förordning (1990:98).

35 § Fråga om försättande i disponibilitet av arbetstagare vid
försvarsmakten prövas av regeringen efter framställning av
överbefälhavaren eller chefen för armén, marinen eller flygvapnet eller
den centrala förvaltningsmyndighet under vilken arbetstagaren lyder.
Innan framställning göres, skola yttranden inhämtas från övriga chefer
eller myndigheter under vilka arbetstagaren lyder.

Fråga om försättande i disponibilitet av arbetstagare vid polisväsendet
prövas av regeringen efter framställning av rikspolisstyrelsen. Innan
framställning göres, skola yttranden inhämtas från övriga myndigheter
under vilka arbetstagaren lyder. Förordning (1976:863).

Tjänstgöringsintyg

36 § Myndighet skall på begäran av arbetstagare utfärda intyg om hans
tjänstgöring hos myndigheten. Förordning (1976:863).

Bisysslor

37 § Myndighet skall på lämpligt sätt informera arbetstagarna om vilka
bisysslor eller slag av bisyssla som enligt myndighetens bedömande ej
äro förenliga med 6 kap. 1 § lagen (1976:600) om offentlig anställning.

Myndighet skall vidare på begäran av arbetstagare lämna honom skriftligt
besked huruvida viss bisyssla enligt myndighetens bedömande är förenlig
med nämnda bestämmelse. Sådant besked om bisyssla lämnas av den
myndighet som tillsätter tjänsten. I fråga om tjänst, som regeringen
tillsätter, lämnas besked av regeringen eller myndighet som regeringen
bestämmer. Förordning (1976:863).

38 § Vill myndighet anlita arbetstagare vid annan myndighet för
bisyssla, som ej är tillfällig, bör samråd mellan myndigheterna äga rum
innan uppdraget lämnas. Förordning (1976:863).

Neutralitet och skyddsarbete vid arbetskonflikt

39 § Arbetstagare är icke skyldig att utföra arbete som är föremål för
lockout eller för tillåten strejk eller därmed jämförlig stridsåtgärd
eller för lovlig blockad. Den som står utanför arbetskonflikt skall dock
fullgöra sina vanliga tjänsteåligganden. Han är även skyldig att utföra
skyddsarbete.

Till skyddsarbete hänföres arbete som fordras för avveckling av
verksamheten på ett tekniskt försvarligt sätt eller till förebyggande av
fara för människor eller skada på egendom. Lika med skyddsarbete anses
arbete som någon är skyldig att utföra på grund av särskild föreskrift i
lag. Förordning (1976:863).

Överklagande

40 § En myndighets bisysslebesked enligt 37 § andra stycket får
överklagas hos regeringen.

En myndighets förslag till tjänstetillsättning eller beslut att inte
tillsätta en tjänst får inte överklagas. Förordning (1990:98).

41 § Ett överklagande av en myndighets beslut i frågor som i
kollektivavtal har lämnats till arbetsgivarens avgörande skall i sista
instans prövas av statens arbetsgivarverk. Att överklagandet i en del
fall först skall ske hos en annan myndighet framgår av särskilda
föreskrifter. Förordning (1987:552).

42 § När ett tillsättningsbeslut skall anslås enligt 11 § första
stycket, räknas tiden för överklagande av beslutet från den dag då
anslaget sattes upp hos den myndighet som har meddelat beslutet.

När ett sådant beslut enligt särskilda föreskrifter skall kungöras i
Post- och Inrikes Tidningar eller i någon annan publikation, räknas
tiden från den dag då beslutet kungjordes. Förordning (1989:1102).

Övergångsbestämmelser

1976:863

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1977, då kungörelsen
(1965:929) med vissa föreskrifter för tillämpningen av 32 §
statstjänstemannalagen den 3 juni 1965 (nr 274) och 32 § stadgan den 3
december 1965 (nr 602) om vissa tjänstemän hos kommuner m. fl. skall
upphöra att gälla.

2. Har Kungl. Maj:t eller regeringen i författning eller särskilt beslut
gjort hänvisning till bestämmelse, som har ersatts av föreskrift i
anställningsförordningen, tillämpas i stället den nya föreskriften.

3. - - -  - - -  - - -  - - -  - - -  - - -  - - -  - - -  -- ----

1985:334

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1985. - - -  - - -

2. Vid tillämpningen skall tillgodoräknas även tjänstgöring eller
verksamhet som har utövats före ikraftträdandet.

1988:1021

1. Denna förordning träder i kraft den 1 november 1988.

2. En arbetstagare, som enligt äldre bestämmelser utan särskilt beslut
är tjänstledig från en fullmaktstjänst för att ha en annan tjänst men
som enligt de nya bestämmelserna saknar rätt till en sådan
tjänstledighet, får utan särskild prövning fortsätta att vara
tjänstledig för detta ändamål. Tillträder arbetstagaren på egen ansökan
eller begäran en annan tjänst, tillämpas detta dock bara om
fullmaktstjänsten är en tjänst på övergångsstat med tidigare
pensioneringsperiod eller lägre pensionsålder än den andra tjänsten.

3. Om en arbetstagare med stöd av äldre bestämmelser har beviljats
tjänstledighet från en fullmaktstjänst för att ha en annan tjänst, skall
beslutet om tjänstledigheten fortsätta att gälla enligt sin lydelse,
såvida inte arbetstagaren enligt de nya bestämmelserna har rätt till
tjänstledighet för detta ändamål. Tillträder arbetstagaren på egen
ansökan eller begäran en annan tjänst, tillämpas detta dock inte.

4. De tjänster som med stöd av äldre föreskrifter har tillsatts med
fullmakt skall också efter ikraftträdandet tillsättas med fullmakt, om
regeringen inte bestämmer något annat.

5. Vad som sägs om fullmaktstjänster i de nya föreskrifterna -- dock
inte punkt 4 i dessa övergångsbestämmelser -- skall tillämpas också på
tjänster som har tillsatts med konstitutorial eller med förordnande som
jämställts med konstitutorial.

1989:1102

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1990. I fråga om
överklagande av sådana förslag eller beslut enligt 40 § andra stycket
som har meddelats före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser.