Lag (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. 

Inledande bestämmelser

1 § Dom på fängelse skall befordras till verkställighet enligt denna
lag. Lagen gäller även i fråga om hur tid för sådan verkställighet
skall beräknas.

Vad i denna lag är föreskrivet om fängelse gäller även fängelse vilket
ålagts som förvandlingsstraff för böter. Lag (1981:212).

Befordran av dom till verkställighet m.m.

2 § Har den som dömts till fängelse icke inom föreskriven tid fullföljt
talan i målet såvitt angår den ådömda påföljden, får domen verkställas
i denna del utan hinder av att åklagare eller målsägande fullföljt talan
mot domen.

Dom som avses i första stycket får även i andra fall än som sägs där
verkställas utan hinder av att domen ej vunnit laga kraft. Härom är
särskilt stadgat. Lag (1981:212).

3 § Dom på fängelse får även verkställas, om den dömde före
fullföljdstidens utgång i den ordning som anges i denna lag avger
förklaring att han avstår från talan mot domen såvitt angår den
ådömda påföljden och medger att den får verkställas (nöjdförklaring).
Lag (1981:212).

4 § Den som är häktad får avge nöjdförklaring inför chefen för
det häkte där han är intagen eller, om han är intagen i
kriminalvårdsanstalt, inför chefen för anstalten eller inför
någon annan tjänsteman där som har förordnats att ta emot sådan
förklaring. Om den häktade är intagen på en sådan enhet som
avses i 6 § första stycket lagen (1991:1129) om
rättspsykiatrisk vård eller i 5 § lagen (1991:1137) om
rättspsykiatrisk undersökning, får han avge nöjdförklaring
inför chefsöverläkaren, verksamhetschefen eller inför annan
tjänsteman som någon av dem har förordnat.

Nöjdförklaring som avses i första stycket gäller endast om den
som mottager förklaringen har tillgång till domen eller rättens
bevis om målets utgång, såvitt rör den dömde (domsbevis), samt
den dömde haft betänketid till andra dagen efter den då domen
avkunnades för honom vid rätten eller på annat sätt delgavs
honom. Den dömde skall om möjligt beredas tillfälle att under
betänketiden samråda med sin försvarare.

Den som får taga emot nöjdförklaring enligt första stycket
skall så snart det kan ske erinra den dömde om hans rätt att
avge nöjdförklaring samt upplysa den dömde om när och hur det
kan ske. Det åligger honom vidare att den dag, då
nöjdförklaring först kan avges, efterhöra om den dömde vill
avge sådan förklaring. Lag (2006:666).

5 § Bestämmelserna i 4 § äger motsvarande tillämpning i fråga om den som
är omhändertagen enligt 28 kap. 11 § tredje stycket brottsbalken eller som
undergår fängelse eller på annan grund är intagen i kriminalvårdsanstalt.
Lag (1987:764).

6 § Den som inte är häktad eller intagen i
kriminalvårdsanstalt får avge nöjdförklaring inför chefen för
en kriminalvårdsanstalt eller ett häkte eller någon annan
tjänsteman där som har förordnats att ta emot sådan
förklaring eller inför Polismyndigheten.

Nöjdförklaring enligt första stycket får avges endast om den
som vill avge förklaringen överlämnar dom eller domsbevis
till den som ska ta emot förklaringen. Lag (2014:617).

7 § När nöjdförklaring avges, skall vittne närvara. Den som mottagit
nöjdförklaring skall göra anteckning därom på den handling på grund
varav förklaringen avgivits. Anteckningen skall underskrivas även av
den dömde och vittnet.

8 § Nöjdförklaring som avgivits enligt denna lag får icke återtagas.
Har den dömde fullföljt talan mot domen i vad han därigenom dömts till
fängelse, skall denna talan anses återkallad genom nöjdförklaringen.
Lag (1981:212).

9 § Är den som skall undergå fängelse häktad, omhändertagen enligt
28 kap. 11 § tredje stycket brottsbalken eller intagen i
kriminalvårdsanstalt för att undergå påföljd i annat mål när domen
får verkställas, skall kriminalvårdsanstalten eller häktet där han är
intagen omedelbart befordra domen till verkställighet. Om han är
intagen på en sådan enhet som avses i 5 § lagen (1991:1137) om
rättspsykiatrisk undersökning, är det i stället verksamhetschefen som
skall göra det.

Förvaras den som är häktad i målet ej i kriminalvårdsanstalt, skall
han för verkställighet förpassas till sådan anstalt.

Är den dömde häktad i annat mål när domen får verkställas och
förvaras han ej i kriminalvårdsanstalt, får verkställigheten påbörjas
där han förvaras. Lag (1996:795).

10 § Är den som ska undergå fängelse inte häktad eller
intagen i kriminalvårdsanstalt när domen enligt 2 § första
stycket får verkställas, ska Kriminalvården förelägga honom
eller henne att senast en viss dag inställa sig vid den
kriminalvårdsanstalt där domen ska verkställas.

Om den dömde inte följer eller inte kan nås av ett
föreläggande enligt första stycket eller om det finns risk
för det, ska Polismyndigheten på begäran av Kriminalvården
låta förpassa honom eller henne till anstalten.

Avger den dömde nöjdförklaring inför en tjänsteman vid
kriminalvårdsanstalt eller häkte, ska den som tar emot
förklaringen omedelbart befordra domen till verkställighet.
Avger den dömde nöjdförklaring inför Polismyndigheten, ska
den som tar emot förklaringen se till att den dömde förpassas
till kriminalvårdsanstalt.

Påträffas någon som avvikit från kriminalvårdsanstalt eller
som i annat fall enligt särskilt beslut ska återföras till
kriminalvårdsanstalt för fortsatt verkställighet av ett
fängelsestraff, ska Polismyndigheten förpassa honom eller
henne till en sådan anstalt.

Om det bedöms kunna ske utan risk för att den dömde avviker,
får Polismyndigheten förelägga honom eller henne att inställa
sig vid kriminalvårdsanstalten i stället för att förpassa
honom eller henne dit. Lag (2014:617).

11 § Den som skall förpassas till kriminalvårdsanstalt för att undergå
påföljd får i anslutning härtill tillfälligt förvaras i allmänt häkte
eller polisarrest i avvaktan på beslut om anstaltsplacering eller om det
behövs med hänsyn till transportförhållandena. Lag (1976:375).

12 § Om särskilda skäl föreligger med hänsyn till den dömdes
hälsotillstånd, arbets- eller utbildningsförhållanden eller
andra omständigheter, får Kriminalvården på ansökan av den som
dömts till fängelse och icke är häktad bevilja uppskov med
verkställigheten under viss tid, högst sex månader från den dag
då domen enligt vad ovan är föreskrivet i denna lag får
verkställas. Föreligger synnerliga skäl får uppskov beviljas
under ytterligare högst sex månader. Kvinna som är havande eller
ammar barn får beviljas uppskov under tid som prövas skälig.

Uppskov får ej beviljas, om det finns skälig anledning antaga
att den dömde avviker. Uppkommer anledning till sådant
antagande sedan uppskov beviljats, skall beslutet återkallas.

Visar den dömde att han har gett in ansökan om uppskov sist den
dag då han enligt 10 § första stycket senast skulle ha inställt
sig vid kriminalvårdsanstalt och har uppskov inte tidigare sökts
i målet, skall verkställigheten anstå i avvaktan på
Kriminalvårdens beslut. Lag (2005:970).

13 § Har upphävts genom lag (2013:650).

14 § Regeringen får för annat fall än som avses i 12 §
meddela bestämmelser om anstånd under högst sex månader med
verkställigheten av dom beträffande den som dömts till
fängelse och inte är häktad eller på annan grund intagen i
kriminalvårdsanstalt. Lag (2013:650).

15 § Om fängelse börjat verkställas och högre rätt förlänger tiden, skall
verkställigheten fortsätta enligt den tidigare domen till dess den dömde
avger nöjdförklaring i fråga om den nya domen eller denna på annan grund
får verkställas. Lag (1981:212).

16 § har upphävts genom lag (1981:212).

17 § har upphävts genom lag (1979:692).

18 § Häktas den som undergår fängelse av annan anledning än misstanke
om brott, skall verkställigheten avbrytas. Lag (1981:212).

Beräkning av strafftid m.m.

19 § Vid verkställighet av fängelse räknas strafftiden, när 
den dömde är häktad eller omhändertagen enligt 28 kap. 11 § 
tredje stycket brottsbalken eller på annan grund intagen i 
kriminalvårdsanstalt, från den dag då domen får verkställas 
och i annat fall från den dag då den dömde enligt 10 § tas in 
i häkte eller kriminalvårdsanstalt eller omhändertas av 
Polismyndigheten för förpassning.

Den tid som en intagen vistas utanför anstalt enligt 10 kap. 
3 § fängelselagen (2010:610), enligt 4 kap. 29, 29 a eller 
31 § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i 
brottmål eller enligt 2 kap. 12 § eller 3 kap. 3 § lagen 
(2017:1000) om en europeisk utredningsorder ska räknas in i 
verkställighetstiden. Detsamma gäller den tid som en intagen 
vistas utanför anstalt med stöd av 9 kap. 1 §, 10 kap. 1, 2 
eller 4 § eller 11 kap. 1 § fängelselagen, om inte särskilda 
skäl talar mot det.

Den tid som den dömde hållits i häkte i målet eller varit 
omhändertagen enligt 28 kap. 11 § tredje stycket brottsbalken 
efter det att slutlig dom eller beslut däri meddelades, ska 
räknas in i verkställighetstiden. Lag (2017:1003).

19 a § Om någon har dömts till fängelse på viss tid eller om 
rätten, med tillämpning av 34 kap. 3 § brottsbalken, har 
beslutat att sådan påföljd ska avse ytterligare brott, och 
den dömde med anledning av misstanke om brott, som prövats 
genom dom i målet, under en sammanhängande tid av minst 24 
timmar har varit berövad friheten som anhållen, häktad eller 
intagen på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning med 
stöd av 10 § lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk 
undersökning, ska tiden för frihetsberövandet, till den del 
det inte samtidigt skett verkställighet av dom i annat mål, 
anses som tid under vilken den utdömda påföljden verkställts 
i anstalt.  

Om rätten har undanröjt en villkorlig dom, skyddstillsyn, 
ungdomsvård eller ungdomstjänst och i stället dömt till 
fängelse på viss tid, ska första stycket tillämpas, i den mån 
tillgodoräknande inte skett enligt första stycket eller 33 
kap. 6 § tredje stycket brottsbalken, även i fråga om  

1. frihetsberövande som föregått den villkorliga domen, 
skyddstillsynen, ungdomsvården eller ungdomstjänsten,

2. frihetsberövande som föregått dom genom vilken rätten 
beslutat att den villkorliga domen, skyddstillsynen, 
ungdomsvården eller ungdomstjänsten ska avse även ytterligare 
brott samt

3. sådant omhändertagande som avses i 28 kap. 6 b § eller 11 § 
tredje stycket brottsbalken. Lag (2016:493).

19 b § Den som har överlämnats till Sverige för
straffverkställighet enligt en europeisk arresteringsorder
eller enligt en nordisk arresteringsorder, ska tillgodoräknas
den tid som han eller hon med anledning av begäran om
överlämnande har varit frihetsberövad utomlands.
Lag (2011:1169).

19 c § Den som efter en begäran enligt 2 kap. 7 § lagen
(2015:96) om erkännande och verkställighet av
frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen har
frihetsberövats i en annan medlemsstat och därefter påbörjar
eller fortsätter verkställigheten av påföljden i Sverige ska
tillgodoräknas den tid som han eller hon har varit
frihetsberövad i den andra staten. Lag (2015:99).

19 d § Förekommer till verkställighet på en gång dom på 
fängelse på livstid och dom på böter, förvandlingsstraff för 
böter, fängelse på viss tid, villkorlig dom, skyddstillsyn, 
ungdomsvård, ungdomstjänst eller sluten ungdomsvård, ska 
livstidsstraffet träda i stället för den andra påföljden. 

Förekommer till verkställighet på en gång en dom på fängelse 
på viss tid i minst två år och en dom på böter eller 
förvandlingsstraff för böter som har meddelats innan den 
förstnämnda påföljden har börjat verkställas, ska 
fängelsestraffet träda i stället för den andra påföljden.
Lag (2016:493).

20 § För den som har börjat avtjäna fängelse på viss tid skall
Kriminalvården så snart det kan göras fastställa dagen för
strafftidens slut. Om strafftiden uppgår till mer än en månad
skall myndigheten samtidigt även fastställa den tidigaste
tidpunkten då villkorlig frigivning kan komma i fråga samt
tidpunkten för prövotidens utgång.

När omständigheterna ger anledning till det, skall ett beslut
enligt första stycket ändras. Lag (2005:970).

21 § Förekommer till verkställighet fängelse i högst två månader, skall
vid beräkning av strafftiden omräkning ske till dagar, därvid månad skall
anses utgöra trettio dagar. Antalet dagar skall läggas till den dag från
vilken tiden räknas.

Skall tid för fängelse räknas efter månad eller år, skall den dag som
genom sitt tal i månaden motsvarar den från vilken strafftiden räknas
anses som slutdag. Finns ej motsvarande dag i slutmånaden, skall den
månadens sista dag anses som slutdag. Ingår även dagar i tiden, skall
antalet dagar läggas till slutdagen för den övriga tiden.

Är tiden för fängelse bestämd endast i dagar, skall antalet dagar läggas
till den dag från vilken tiden räknas.

Uppkommer vid beräkning av tid för fängelse del av månad, anses månaden
utgöra trettio dagar. Del av dag bortfaller. Lag (1982:364).

22 § Skall enligt 19 a § eller domstols förordnande enligt 33
kap. 7 § brottsbalken fängelse anses verkställt till visst
antal dagar, skall först beräknas slutdag utan avseende därpå
och avdraget beräknas från den dagen. Detsamma gäller i fråga
om tid som enligt 19 § andra stycket skall räknas som tid
varunder straffet verkställts. Lag (2000:176).

23 § Om avbrott ägt rum i verkställigheten av fängelse, ska det
antal dagar som avbrottet varat läggas till slutdagen.

Som avbrott anses inte att den som avtjänar fängelse häktas med
anledning av misstanke om brott. Lag (2010:617).

24 § Har villkorligt medgiven frihet förklarats helt eller delvis förverkad,
skall vad som förverkats anses som nytt straff vid beräkning av tiden.
Lag (1979:692).

25 § Skall dom på fängelse verkställas sedan den dömde börjat undergå annat
sådant straff men innan han frigivits, skall strafftiderna sammanläggas för
bestämmande av slutdagen.

26 § Om den dömde har varit intagen för verkställighet av en dom
på fängelse före den dag från vilken strafftiden enligt 19 §
skall räknas, får Kriminalvården förordna att den tid under
vilken han sålunda har varit berövad friheten skall inräknas i
verkställighetstiden. Lag (2005:970).

27 § Har upphävts genom lag (1981:212).

Övriga bestämmelser

28 § Kriminalvården meddelar de beslut som avses i denna lag.
Beslut enligt lagen gäller omedelbart om inte något annat
förordnas. Lag (2005:970).

29 § Kriminalvårdens beslut enligt denna lag får överklagas hos
allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2005:970).

30 § Ett beslut får inte överklagas enligt 29 § innan beslutet
har omprövats av Kriminalvården. En sådan omprövning får
begäras av den som beslutet angår om det har gått honom eller
henne emot. Ett överklagande av ett beslut som inte har
omprövats skall anses som en begäran om omprövning.

Vid omprövning enligt denna paragraf får beslutet inte ändras
till den dömdes nackdel. Lag (2005:970).

31 § En begäran om omprövning skall vara skriftlig och ha
kommit in till Kriminalvården inom tre veckor från den dag då
den dömde fick del av beslutet. I begäran om omprövning skall
den dömde ange vilket beslut som avses och vilken ändring i
beslutet som han eller hon begär. Lag (2005:970).

32 § Kriminalvården prövar om skrivelsen med begäran om
omprövning har kommit in i rätt tid. Om skrivelsen har kommit
in för sent skall den avvisas, om inte förseningen beror på att
myndigheten lämnat den dömde felaktig underrättelse om hur man
begär omprövning. Lag (2005:970).

33 § Kriminalvårdens beslut enligt 29 § överklagas till den
förvaltningsrätt inom vars domkrets den kriminalvårdsanstalt,
det häkte eller det frivårdskontor är beläget där den dömde var
inskriven när det första beslutet i ärendet fattades.
Lag (2009:785).

34 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om skyldigheter för kommuner,
landsting och enskilda att

1. vidta åtgärder i anslutning till att en nöjdförklaring får
lämnas, och

2. lämna de uppgifter med anledning av verkställighet av dom
som behövs enligt denna lag. Lag (2013:857).

Övergångsbestämmelser

1994:439

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1994. Beslut som meddelats
av Kriminalvårdsstyrelsen före ikraftträdandet överklagas enligt
äldre bestämmelser.

1995:1698

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1996 men tillämpas inte i de fall
där det första beslutet i ärendet fattats dessförinnan.

2000:176

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2000. Om domstol före
ikraftträdandet har förordnat att fängelse skall anses
verkställt till visst antal dagar, tillämpas 22 § i dess äldre
lydelse.

2005:970

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande dels i fråga om
Kriminalvårdsstyrelsens prövning av annan
kriminalvårdsmyndighets beslut som har fattats före
ikraftträdandet, dels i fråga om överklagande av
Kriminalvårdsstyrelsens beslut som har fattats före
ikraftträdandet. Vad som i de äldre föreskrifterna sägs om
Kriminalvårdsstyrelsen skall efter ikraftträdandet i stället
gälla Kriminalvården.

2013:650

1. Denna lag träder i kraft den 1 september 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller för ansökningar om nåd som har
getts in till regeringen före ikraftträdandet.