Förordning (1999:569) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten

Inledande bestämmelse

1 § Förordningen ansluter till vad som föreskrivs i lagen
(1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten.

2 § Vad som i denna förordning sägs om den som är anställd i
utlandsstyrkan skall i tillämpliga delar även gälla den som är
anställd i Försvarsmakten och placerad i utlandsstyrkan för
tjänstgöring. Förordning (2003:172).

Anställningsfrågor

3 § Anställningsavtalet skall vara skriftligt. I avtalet skall
den anställde förbinda sig att följa bestämmelserna i denna
förordning och de föreskrifter som i övrigt är meddelade för
utlandsstyrkans verksamhet.

Tjänstgöringens omfattning skall framgå av anställningsavtalet.
Av avtalet skall även framgå att den anställde är skyldig att
tjänstgöra utomlands.

4 § Försvarsmakten får bestämma att den som anställs i
utlandsstyrkan skall tilläggas militär tjänstegrad enligt
organisationsplan för utlandsstyrkan.

5 § Den som anställs i utlandsstyrkan får samtidigt inneha en
annan statlig anställning, från vilken han eller hon är
tjänstledig utan särskilt beslut om tjänstledighet.

6 § En anställd i utlandsstyrkan får under tjänstgöringen lön
enligt de grunder som Försvarsmakten bestämmer. Dessa grunder
skall bestämmas efter hörande av Arbetsgivarverket och berörda
centrala arbetstagarorganisationer. Förordning (1999:1205).

Reseförmåner och förmåner till följd av ökade levnadskostnader

7 § Under tjänstgöring i Sverige betalas ersättning för ökade
levnadskostnader motsvarande vad som gäller för andra anställda
inom Försvarsmakten.

Försvarsmakten får besluta att ersättning skall betalas för
resa i Sverige vid inryckning till och utryckning från
tjänstgöring.

8 § Under tjänstgöring utomlands betalas ersättning enligt de
bestämmelser som enligt kollektivavtal gäller för andra
anställda inom Försvarsmakten. Detsamma gäller vid resa från
Sverige till tjänstgöringsplatsen och åter samt under annan
ledighet än semester.

Försvarsmakten får även besluta om ersättning för andra
merkostnader än som avses i första stycket om de föranleds av
tjänstgöringen utomlands. Förordning (2005:168).

9 § Den som är anställd i utlandsstyrkan har för varje hel
sexmånadersperiod rätt till en fri hemresa från
tjänstgöringsplatsen och åter.

Försvarsmakten får även besluta om ytterligare fria hemresor
från tjänstgöringsplatsen och åter, samt att sådana resor skall
medges även för kortare tjänstgöringsperioder.

10 § Om en anställd enligt riktlinjer från Förenta nationerna
eller Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa har
rätt att ta med anhöriga till tjänstgöringsplatsen, betalas
ersättning enligt 8 och 9 §§ för kostnader med anledning av att
anhöriga medföljer. Försvarsmakten bestämmer ersättningens
storlek.

Ledighet

11 § Semesterledighet och annan ledighet beviljas av
Försvarsmakten. Försvarsmakten skall därvid beakta de grunder
som kan ha beslutats av Förenta nationerna eller Organisationen
för säkerhet och samarbete i Europa.

Förmåner vid sjukdom eller skada

12 § Under tjänstgöring i Sverige har den anställde rätt till
sjukvårdsförmåner motsvarande vad som gäller för andra
anställda i Försvarsmakten. Under tjänstgöring utomlands har
den anställde rätt till fri sjukvård och akut tandvård i den
mån motsvarande förmån inte bereds honom eller henne i annan
ordning.

13 § Vid skada som medför nedsatt arbetsförmåga under
anställningstiden har den anställde under denna tid rätt till
bibehållna anställningsförmåner. Den anställde har därvid inte
rätt till sjukpenning enligt lagen (1962:381) om allmän
försäkring.

Vid sådan skada som omfattas av och som inträffar under tid som
avses i 5 § lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom
Försvarsmakten och som medför nedsatt arbetsförmåga efter
anställningstidens slut skall Försvarsmakten, under tiden från
anställningstidens slut och så länge sjukdomsfallet varar, som
tillägg till sjukpenning enligt lagen om allmän försäkring
eller lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring betala en andel
av den grundlön den anställde hade under den sista hela
anställningsmånaden i utlandsstyrkan. Tillägget skall utgöra
tio procent av lönen till den del denna motsvarar en årslön som
inte överstiger den högsta sjukpenninggrundande inkomst som kan
beräknas enligt 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring, och
högst nittio procent av lönen till den del den motsvarar en
årslön som överstiger samma belopp.

Andra stycket tillämpas på motsvarande sätt om den tidigare
anställde till följd av sjukdomen eller skadan uppbär
ersättning enligt 3 kap. 7 b § eller 22 kap. 7 § lagen om
allmän försäkring.

14 § Den som skadats under anställning i utlandsstyrkan har
under en tid av tre år efter det att anställningen upphört rätt
till skälig ersättning för av skadan orsakade
sjukvårdskostnader.

Till anställd som efter anställningstidens utgång genomgår
läkarundersökning för utredning av om skada uppkommit under
tjänstgöring i utlandsstyrkan eller läkarundersökning för att
erhålla invaliditetsintyg betalas ersättning för kostnader för
undersökningen samt för resa, uppehälle och tidsspillan efter
samma grunder som gäller i fråga om ersättning av allmänna
medel till vittnen.

Statens riskgaranti

15 § Staten lämnar en riskgaranti, som är ett dödsfalls- och
invaliditetskapital, för anställda i utlandsstyrkan som
erhållit arbetsskada enligt 5 § lagen (1999:568) om
utlandsstyrkan inom Försvarsmakten under tjänstgöring
utomlands.

16 § Vid fullständig invaliditet betalas ersättning enligt
riskgarantin ut med tjugotvå prisbasbelopp enligt lagen
(1962:381) om allmän försäkring. Vid annan invaliditet betalas
ersättning ut med det lägre belopp som svarar mot
invaliditetsgraden.

17 § Vid dödsfall betalas ersättning enligt riskgarantin ut med
tjugotvå prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän
försäkring till dödsboet, om den avlidne efterlämnar arvingar
som nämns i 2 kap. 1 och 2 §§ ärvdabalken. Dessutom utgår tre
prisbasbelopp till varje efterlevande barn som vid dödsfallet
är under tjugoett år.

Har ersättning tidigare betalats ut som ersättning vid
invaliditet, skall ersättningen till dödsboet minskas med
motsvarande belopp.

Uppföljande verksamhet

18 § Även efter det att en anställning i utlandsstyrkan
upphört, åligger det Försvarsmakten att utreda att en tidigare
anställd inte drabbats av skada under anställningen som kan
leda till bestående funktionshinder eller annars är av
allvarlig art. Utredningen skall ha den form och den omfattning
som motiveras av förhållandena under utlandstjänstgöringen. Den
skall innefatta personlig kontakt, om detta inte av särskilda
skäl kan anses obehövligt eller ogenomförbart.

Försvarsmaktens ansvar enligt första stycket kvarstår under fem
år efter det att anställningen upphört.

Försvarsmaktens rehabiliteringsorganisation

19 § Försvarsmakten skall ha en på lämpligt sätt organiserad
verksamhet för att fullgöra sitt rehabiliteringsansvar som
följer av lag. En kontaktperson skall utses inom
rehabiliteringsorganisationen för den som skadats under sin
anställning i utlandsstyrkan. Kontaktpersonen skall stödja och
vägleda den skadade.

Social rehabilitering

20 § Om någon skadas under anställning i utlandsstyrkan och det
finns anledning att anta att skadan kan leda till bestående
funktionshinder eller annars är av allvarlig art, skall
Försvarsmakten, utöver vad som följer av lagen (1999:568) om
utlandsstyrkan inom Försvarsmakten, stödja och bistå den
skadade så att hans eller hennes möjlighet att leva ett aktivt
och självständigt liv stärks.

Av 7 § i lagen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten följer att
ekonomiskt stöd för anskaffande av hjälpmedel även gäller
skadade som inte kan antas återgå till arbetslivet.

Disciplinansvar och åtalsanmälan.

21 § Anställda vid utlandsstyrkan skall vid tillämpning av 20 §
lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret m.m.,
anses tjänstgöra vid den enhet där de genomgått utbildning.
Frågor om disciplinansvar eller åtalsanmälan får avgöras av,
förutom den chef som avses i 20 § lagen om disciplinansvar inom
totalförsvaret m.m., chefen för taktiskt kommando eller chefen
för en kontingent i utlandsstyrkan, om han eller hon har lägst
överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad.
Förordning (2003:172).

Särskilda bestämmelser

22 § Försvarsmakten får besluta att den som inte är anställd
vid utlandsstyrkan, under tjänsteresor till och från utlandet,
skall tilläggas militär tjänsteställning.

23 § Den som är anställd i utlandsstyrkan omfattas under sin
tjänstgöring av statens tjänstegrupplivförsäkring, avtalet om
ersättning vid personskada (PSA) och statliga
pensionsbestämmelser.

Handläggning och överklagande

24 § Ersättning enligt 12-17 §§ bestäms av Försvarsmakten.

25 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser
om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än
beslut enligt 7 § första stycket, 9 § första stycket samt
12-17 §§ får dock inte överklagas.

Beslut i ärenden om anställning i utlandsstyrkan får inte
överklagas. Förordning (2005:168).

Tillämpningsföreskrifter

26 § Försvarsmakten meddelar föreskrifter om tillämpningen av
denna förordning.

Övergångsbestämmelser

1999:569

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1999.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1984:309) om
utlandsstyrkan inom Försvarsmakten.

3. Genom förordningen (FFS 1999:7) om upphävande av
förordningen (FFS 1984:31) om förmåner till anställd i
utlandsstyrkan inom Försvarsmakten har det föreskrivits att den
sistnämnda förordningen skall upphöra att gälla vid utgången av
juni 1999. Äldre bestämmelser om bestämmande av arvode och
särskilt tillägg skall fortfarande gälla för avtal om
anställning i utlandsstyrkan som ingås före utgången av juni
1999. Äldre bestämmelser om förmåner vid sjukdom och skada samt
lämnande av riskgaranti för skada skall fortfarande gälla för
skada som inträffat före den 1 juli 1999.

4. Bestämmelserna i 18-20 §§ i den nya förordningen skall
tillämpas även i fråga om tidigare anställda i utlandsstyrkan
som skadats efter utgången av år 1992.