Förordning (1977:1119) om farledsvaruavgift 

1 § För gods som har hämtats utomlands och förts till en svensk
ort eller skall föras till utlandet från en svensk ort tas särskild
avgift ut (farledsvaruavgift) om transporten utförs med fartyg.

Farledsvaruavgift tas ut även för borr- eller bostadsplattformar eller
liknande anordningar för verksamhet till havs som kommer från
utlandet till en svensk ort eller skall föras utomlands från en svensk
ort. Förordning (1994:1164).

2 § Godsets ägare och fartygets redare är solidariskt ansvariga
för att betalningsskyldigheten för farledsvaruavgiften fullgörs.
Motsvarande ansvar ligger på ägaren, redaren och brukaren av en
plattform eller annan sådan anordning som avses i 1 § andra
stycket. En redare eller annan brukare har dock rätt att av godsets
eller anordningens ägare återfå vad han eller hon har betalat.
Förordning (1994:1164).

3 § Från farledsvaruavgift undantas

1. gods som transporteras med fartyg vars bruttodräktighet är
mindre än 75,

2. last som transporteras utan ersättning för transporten,

3. fisk eller annan fångst som lämnas från fartyg från vilket fångsten
har gjorts, om fartygets bruttodräktighet är mindre än 500,

4. förnödenheter, proviant och utrustning för fartyget eller för ett
annat fartyg som tillhör samma redare samt emballage till sådana
varor,

5. reseffekter eller annat som de personer som finns ombord har
med sig för personligt bruk, dock inte bil eller s.k. husvagn,

6. last som på grund av fartygets haveri, uppläggning, ombyggnad
eller en annan liknande omständighet har tagits ombord på samma
eller ett annat fartyg för transport till bestämmelseorten eller har
lämnats på grund av att lasten har förstörts,

7. rester av last som har kommit fram vid uppläggning av fartyget
eller vid ombyggnad, reparation, rengöring, utrustning,
undersökning eller liknande åtgärder på fartyget,

8. oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten eller annat avfall som
härrör från fartygets drift,

9. råolja och mineraloljeprodukter hänförliga till tulltaxenr 27.09
eller 27.10 tulltaxelagen (1987:1068) samt stenkol m.m. hänförligt
till tulltaxenr 27.01 tulltaxelagen, när godset skall avsändas till
utlandet i bulk,

10. bogserat gods vars sammanlagda volym per resa är mindre än
100 kubikmeter,

11. buss, lastbil, järnvägsvagn, container eller någon annan
anordning för transport av gods, när fordonet eller anordningen
med eller utan last används för sitt ändamål,

12. gods som transporteras med fartyg som uppfyller
förutsättningarna för undantag från avgiftsplikt för fyravgift enligt
7 § förordningen (1977:1118) om fyravgift, dock endast om godset
hämtats i eller är avsett att lämnas i en ort inom den i den
paragrafen angivna fjärrzonen, och

13. last, utrustning och annat som medförs på en anordning som
avses i 1 § andra stycket. Förordning (1994:1164).

4 § För bestämmande av farledsvaruavgift delas Sveriges
sjöterritorium efter godsets lastnings- eller lossningsort in i
avgiftsklasser som framgår av bilaga till denna förordning. I fråga
om anordning som avses i 1 § andra stycket anses som lastnings-
och lossningsort anordningens avgångs- och  ankomstort.
Förordning (1986:914).

5 § Farledsvaruavgift tas ut enligt nedanstående taxa om inte
annat är särskilt föreskrivet. Avgiften beräknas efter godsets
bruttovikt.

För en anordning som avses i 1 § andra stycket beräknas avgiften
efter anordningens bruttodräktighet, varvid varje enhet av
bruttodräktigheten anses motsvara ett ton.

En bil som någon har med sig ombord för personligt bruk
avgiftsbeläggs för en vikt av ett ton. Detsamma gäller i fråga om
s. k. husvagn.

---------------------------------------------------------------
Avgifts-   		Råolja och   		Övrigt gods,
klass    		mineraloljeprodukter,  	kronor per ton
   			hänförliga till tull-
   			taxenr 27.09 eller
   			27.10 tulltaxelagen
   			(1987:1068) och som
   			transporteras i bulk,
   			kronor per ton
---------------------------------------------------------------

1     			8,20    		3,60
2     			8,50    		3,90
3     			8,80    		4,20
4     			9,10    		4,50
5     			9,40    		4,80
6     			9,70    		5,10
7    		       10,00    		5,40
8    		       10,30    		5,70
--------------------------------------------------------------
Förordning (1994:1164).

6 § Farledsvaruavgiften fastställs och tas ut av den tullanstalt hos
vilken fartyget klareras. Fartyget får inte avgå innan avgiften har
betalats, om tullanstalten inte medger annat i särskilt fall.

Sjöfartsverket kan efter samråd med Generaltullstyrelsen medge att
farledsvaruavgiften fastställs och tas ut i annan ordning än som sägs
i första stycket. Förordning (1994:1164).

7 § Till ledning för fastställelse av farledsvaruavgift skall
fartygets redare deklarera avgiftspliktigt gods och lämna de
ytterligare uppgifter och visa upp de handlingar som behövs för
avgiftsberäkningen. I fråga om anordningar som avses i 1 § andra
stycket skall ägaren, redaren eller en annan brukare lämna de
uppgifter som behövs för avgiftsberäkningen. Deklaration eller
andra uppgifter för avgiftsberäkningen får lämnas av den
uppgiftsskyldiges ombud.

Lämnas inte deklaration eller andra uppgifter som behövs för att
fastställa avgiften, får denna fastställas efter skälig grund.
Förordning (1994:1164).

8 § Sjöfartsverket får medge nedsättning av eller befrielse från
farledsvaruavgift, om det är förenligt med verkets ekonomiska
intressen eller eljest om synnerliga skäl föreligger.
Förordning (1980:823).

9 § En tullanstalt som finner att dess beslut om
farledsvaruavgift är felaktigt får rätta beslutet, om frågan om
rättelse väckts inom sex månader från den dag det meddelades.
Tidsbegränsningen gäller inte vid brottsligt förfarande av den som
har lämnat uppgifter till grund för avgiftsbeslutet.
Tidsbegränsningen gäller inte heller om beslutet till följd av
skrivfel, räknefel eller ett annat sådant förbiseende innehåller
uppenbar oriktighet som är till nackdel för den enskilde.
Förordning (1994:1164).

10 § Betalas inte farledsvaruavgift inom föreskriven tid skall
dröjsmålsavgift tas ut enligt 58 § 2--5 mom. uppbördslagen
(1953:272). Tullmyndighet får medge befrielse helt eller delvis från
skyldigheten att betala dröjsmålsavgift, om det finns särskilda skäl.
Förordning (1992:1075).

11 § Om farledsvaruavgift eller dröjsmålsavgift inte har betalats
inom föreskriven tid, skall tullmyndigheten begära indrivning av
avgiften. Indrivning behöver dock inte begäras för en fordran som
understiger 100 kronor om indrivning inte krävs från allmän
synpunkt. Indrivning får ske även hos den som har åtagit sig
betalningsskyldighet för avgiften enligt skriftlig förbindelse.

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om
indrivning av statliga fordringar m.m. och i
indrivningsförordningen (1993:1229). Vid indrivning får
verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Överklagande av  beslut
inverkar inte på skyldigheten att betala farledsvaruavgift eller
dröjsmålsavgift. Förordning (1993:1240).

12 § Den som har låtit bli att fullgöra en skyldighet enligt 7 §
första stycket kan av en tullmyndighet föreläggas vid vite att
fullgöra skyldigheten.

Vitet skall bestämmas till ett belopp som med hänsyn till
vederbörandes ekonomiska förhållanden och omständigheterna i
övrigt kan antas förmå honom eller henne att följa föreläggandet,
dock inte lägre än etthundra kronor eller högre än femtusen kronor.

Vitet döms ut av Generaltullstyrelsen. Om ändamålet med vitet har
förfallit, får vitet inte dömas ut. Har vitesföreläggandet följts
först sedan frågan väckts om att döma ut vitet, skall av den
anledningen ändamålet med vitet inte anses ha förfallit.
Förordning (1994:1164).

13 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig
uppgift vid fullgörandet av en skyldighet enligt 7 § första stycket
döms till böter, om inte gärningen är belagd med straff i
brottsbalken. I ringa fall skall inte dömas till ansvar.
Förordning (1994:1164).

14 § Sjöfartsverket kan efter samråd med Generaltullstyrelsen
anlita hamninnehavare eller andra för debitering och uppbörd av
farledsvaruavgift. Uppstår vid sådan debitering tvist om avgiftens
storlek skall ärendet överlämnas till den tullanstalt hos vilken
fartyget har klarerats för fastställande och uppbörd av avgiften.
Förordning (1994:1164).

15 § Föreskrifter för verkställigheten av denna förordning meddelas
av Sjöfartsverket efter samråd med Generaltullstyrelsen.

16 § Beslut av en tullanstalt enligt denna förordning får överklagas
hos Generaltullstyrelsen. Skrivelsen med överklagandet skall ha
kommit in inom sex månader från den dag då beslutet meddelades.

Beslut av Generaltullstyrelsen i fråga om fastställelse och uppbörd
av farledsvaruavgift samt föreläggande och utdömande av vite får
överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd
krävs vid överklagande hos kammarrätten. Generaltullstyrelsens
beslut enligt denna förordning i övrigt får överklagas hos
regeringen.

Beslut av Sjöfartsverket enligt denna förordning får överklagas hos
regeringen. Förordning (1994:1164).

Bilaga

Bilaga till förordningen (1977:1119) om farledsvaruavgift

Sveriges sjöterritorium delas in i avgiftsklasser på följande sätt.

----------------------------------------------------------------------
Avgifts-  	Kommun där godsets lastnings- eller lossningsort är
klass  		belägen
----------------------------------------------------------------------
1   		Kommun ingår i avgiftsklass 1, om den inte hänförs
		till högre avgiftsklass

2   		Ale, Haparanda, Hudiksvall, Kalix, Kungälv, Luleå,
		Nordanstig, Nyköping, Nynäshamn, Oxelösund, Piteå,
		Sundsvall, Timrå och Örnsköldsvik

3   		Norrtälje, Stenungsund och Östhammar

4   		Botkyrka, Danderyd, Ekerö, Haninge, Järfälla, Lidingö,
		Lilla Edet, Nacka, Norrköping, Sigtuna, Solna,
		Stockholm, Sundbyberg, Söderköping, Södertälje,
		Trollhättan, Tyresö, Täby, Uddevalla, Upplands-Bro,
		Upplands Väsby, Valdemarsvik, Vaxholm, Vänersborg och
		Värmdö samt annan kommun, då fartygets resa har
		föranlett eller kommer att föranleda passage genom
		Stockholms, Södertäljes eller Söderköpings kommuner

5   		--

6 		--

7 		--


8 I avgiftsklass 4 inte upptagen kommun, då fartygets resa har
föranlett eller kommer att föranleda passage genom Trollhättans
kommun
----------------------------------------------------------------------
Förordning (1994:1164).

Övergångsbestämmelser

1994:1164

1. Denna förordning träder i kraft den 18 juli 1994.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om
farledsvaruavgifter som skulle ha betalats före ikraftträdandet.

3. Överklagande av beslut enligt 16 § andra stycket första meningen
som meddelats före den 1 oktober 1994 skall ske hos kammarrätten.

1997:1121

Den upphävda förordningen gäller fortfarande i fråga om fyravgifter
och farledsvaruavgifter som hänför sig till tiden före
ikraftträdandet.