Yrkestrafiklag (1979:559) 

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § Denna lag gäller yrkesmässig trafik.

Angående viss linjetrafik för persontransporter finns särskilda
bestämmelser i lagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik.
Lag (1985:452).

2 § De myndigheter som ger tillstånd till yrkesmässig trafik
(trafiktillstånd) skall genom tillståndsprövning, en fortlöpande
tillsyn och andra lämpliga åtgärder verka för att en
tillfredsställande trafikförsörjning uppnås och att kraven på
trafiksäkerhet och arbetsmiljö uppfylls.

De tillståndsgivande myndigheterna skall också se till att de som har
tillstånd till yrkesmässig trafik driver verksamheten enligt gällande
bestämmelser.

3 § Om de tillståndsgivande myndigheternas tillsyn över
handikappanpassning av kollektivtrafik finns bestämmelser i lagen
(1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik.

4 § Med yrkesmässig trafik avses trafik i vilken personbil, lastbil
eller buss med förare ställs till allmänhetens förfogande mot
ersättning för transport av personer eller gods.

5 § Yrkesmässig trafik kan bedrivas som godstrafik och, då det gäller
persontransporter, som beställningstrafik, turisttrafik eller
linjetrafik. Med beställningstrafik, turisttrafik och linjetrafik avses
följande.


1. Beställningstrafik med tyngre fordon

Yrkesmässig trafik för transport av personer och, i förekommande fall,
gods i vilken lastbilar eller bussar med totalvikt över 3,5 ton ställs
till beställarens förfogande med förare på villkor att beställaren
förfogar över fordonet och att ersättningen bestäms med hänsyn till
transportsträckans längd och hur mycket fordonet utnyttjas och inte för
varje passagerare för sig.

2. Beställningstrafik med lättare fordon

Yrkesmässig trafik för transport av personer och, i förekommande fall,
gods i vilken personbilar, lastbilar eller bussar med totalvikt av högst
3,5 ton ställs till beställarens förfogande med förare på villkor att
beställaren förfogar över fordonet och att ersättningen bestäms med
hänsyn till transportsträckans längd och hur mycket fordonet utnyttjas
och inte för varje passagerare för sig.


3. Turisttrafik

Sådan yrkesmässig trafik för transport av personer och, i förekommande
fall, gods som inte är beställningstrafik, om transporten ingår som ett
led i ett sammanhängande arrangemang, där huvudsyftet är annat än själva
transporten.

4. Linjetrafik

Sådan yrkesmässig trafik som inte är beställningstrafik eller
turisttrafik.
Lag (1987:41).

6 § Denna lag skall också tillämpas på yrkesmässig trafik med
terrängvagnar och traktorer med tillkopplade släpfordon (traktortåg).

7 § har upphävts genom lag (1982:308).

8 § Bestämmelserna i denna lag om trafiktillstånd skall i fråga om
persontransporter tillämpas även i följande fall.

1. När antalet fordon i trafiken utökas.

2. När bilar byts ut och utbytet innebär en höjning av det högsta antal
passagerare som enligt tillståndet får transporteras i trafiken.

3. När trafiktillstånd överlåts.
Lag (1987:41)

2 kap. Meddelande av trafiktillstånd

1 § Yrkesmässig trafik får drivas endast av den som har
trafiktillstånd. Taxa, tidtabell och andra särskilda villkor får
föreskrivas. Lag (1982:308).

2 § I ett aktiebolag, en ekonomisk eller ideell förening, ett
handelsbolag eller ett kommanditbolag som har fått trafiktillstånd
skall det finnas en eller flera personer som har utsetts att ha
ansvaret för trafikutövningen. Lag (1982:308).

Gemensamma bestämmelser

3 § Trafiktillstånd får ges endast till den som med hänsyn till
yrkeskunnande, ekonomiska förhållanden, laglydnad och benägenhet att
fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna samt andra omständigheter
av betydelse bedöms vara lämplig att driva verksamheten.

Hos sådana juridiska personer som anges i 2 § gäller kraven i fråga om
yrkeskunnande och laglydnad den eller dem som skall ha ansvaret för
trafikutövningen. En prövning av dessas ekonomiska förhållanden skall
göras i den utsträckning som bestäms av regeringen eller den myndighet
som regeringen utser.

Prövningen av benägenheten att fullgöra skyldigheter mot det allmänna
skall avse både den eller dem som skall ha ansvaret för
trafikutövningen och den juridiska personen. Lag (1986:439).

4 § I fråga om sådana juridiska personer som anges i 2 § skall
tillståndsmyndigheten pröva lämpligheten på nytt, om den eller de som
skall ha ansvaret för trafikutövningen byts ut.

5 § Frågan om trafiktillstånd eller om medgivande till överlåtelse av
ett  tillstånd prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen
utser.

6 § Trafiktillstånd gäller tills vidare. Om det finns särskilda skäl,
kan tillståndet begränsas till viss tid eller till vissa transporter.

7 § Om tillståndshavaren dör övergår tillståndet på dödsboet. Om
tillståndshavaren försätts i konkurs övergår tillståndet på
konkursboet. Tillståndet gäller under högst ett år räknat från
dödsfallet eller konkursbeslutet. För verksamheten skall det finnas en
godkänd föreståndare. I fråga om denne skall 3 § andra stycket
tillämpas.

Särskilda bestämmelser för godstransporter

8 § har upphävts genom lag (1987:41).

9 § Endast den som har körkort med behörigheten C kan få
tillstånd till godstrafik.

I fråga om sådana juridiska personer som anges i 2 § gäller
detta villkor den eller dem som skall ha ansvaret för
trafikutövningen. I fråga om dödsbo eller konkursbo gäller
villkoret den som har anmälts som föreståndare.
Lag (1987:41).

10 § har upphävts genom lag (1982:308).

11 § Tillstånd får ges endast om den avsedda trafiken behövs och i
övrigt är lämplig.

12 § Har någon ansökt om tillstånd till sådan linjetrafik eller
turisttrafik som kan komma att konkurrera med redan etablerad
linjetrafik eller med järnvägs- eller spårvägstrafik och har även den
som utövar denna trafik ansökt om tillstånd, skall tillståndet ges
till den senare om han kan antas vara  lämplig.

13 § En kommun som söker tillstånd till linjetrafik har företräde
framför andra sökande om det görs sannolikt att trafikförsörjningen
främjas av att  ansökningen bifalls. Samma företrädesrätt gäller för
en landstingskommun, ett kommunalt trafikföretag eller för sådant
kommunalförbund eller aktiebolag som avses i lagen (1978:438) om
huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik.

14 § En kommun, en landstingskommun eller ett kommunalt trafikföretag
som har tillstånd till linjetrafik får anlita någon som har tillstånd
till beställningstrafik för att utföra trafiken. I sådana fall får den
som anlitas utföra linjetrafiken med stöd av sitt tillstånd till
beställningstrafik. Vad nu har sagts gäller också sådant
kommunalförbund eller aktiebolag som avses i lagen  (1978:438) om
huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik.

Om ett sådant kommunalförbund eller aktiebolag som avses i lagen om
huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik, en kommun, en
landstingskommun eller ett kommunalt trafikföretag har fått
linjetrafiktillstånd och dessutom ett tillstånd att i anslutning till
linjetrafiken driva turisttrafik, gäller  vad som nu har sagts även i
fråga om turisttrafiken.

15 § Den som har tillstånd till linjetrafik är skyldig att på de
villkor som gäller för trafiken transportera personer och resgods
(trafikeringsplikt).

16 § Om tillståndshavaren dör får tillståndet överlåtas på någon
annan. Tillståndet får också överlåtas på någon annan om
tillståndshavaren har försatts i konkurs eller om det finns andra
skäl.

Särskilda bestämmelser för persontransporter i beställningstrafik
med lättare fordon

17 § Tillstånd får ges endast om den avsedda trafiken behövs och i
övrigt är lämplig.

18--19 §§ har upphört att gälla genom lag (1980:397).

20 § Tillståndshavaren är skyldig  att på de villkor som gäller för
trafiken transportera personer och resgods (trafikeringsplikt).

21 § Ett tillstånd får överlåtas på någon annan endast om det finns
synnerliga skäl. Lag (1984:83).

22 § Om inte särskilda skäl talar emot det, får den tillståndsgivande
myndigheten medge att ett tillstånd att ta med passagerare vid färd
för egen räkning inte skall medföra skyldighet att följa
bestämmelserna i denna lag eller i föreskrifter som med stöd av lagen
har meddelats om trafikeringsplikt, anmälan av fordon och om taxor.
Detsamma gäller de särskilda föreskrifter  som finns om
lämplighetsbesiktning av fordon som används i yrkesmässig
persontrafik.

3 kap. Återkallelse av trafiktillstånd

Gemensamma bestämmelser

1 § Om det i den yrkesmässiga trafiken eller i övrigt vid driften av
trafikrörelsen har förekommit sådana missförhållanden att
tillståndshavaren inte kan anses lämplig att fortsätta verksamheten,
skall tillståndet återkallas. Om missförhållandena inte är så
allvarliga att det finns skäl för återkallelse men det finns anledning
att anta att frågan om återkallelse kommer att tas upp till prövning
om rättelse inte sker, skall tillståndshavaren tilldelas en varning.
Lag (1984:83).

2 § Ett trafiktillstånd som inte används skall återkallas, om inte
särskilda skäl talar emot det.

3 § Ett trafiktillstånd kan återkallas om det vid en ny
lämplighetsprövning enligt 2 kap. 4 § framgår att den eller de som
skall ha ansvaret för trafikutövningen är olämpliga för uppgiften.

4 § Frågan om återkallelse av trafiktillstånd eller om varning prövas
av regeringen eller den myndighet som regeringen utser.

Särskilda bestämmelser för persontransporter

5 § Görs i samband med en ansökan om trafiktillstånd framställning om
återkallelse av ett tidigare givet tillstånd till sådan trafik som
anges i ansökan, får detta tillstånd återkallas, om det finns
synnerliga skäl till det med hänsyn till att trafiken skall kunna
ordnas på ett så ändamålsenligt sätt som möjligt.

Om en kommun söker tillstånd till linjetrafik och gör sannolikt att
trafikförsörjningen inom det område som är avsett att trafikeras
kommer att främjas genom att trafiken drivs av sökanden, skall
tidigare givet tillstånd till trafiken återkallas. Detsamma gäller en
landstingskommun, ett kommunalt trafikföretag eller sådant
kommunalförbund eller aktiebolag som avses i lagen (1978:438) om
huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik.

6 § Har kollektivtrafiknämnden avgjort frågan om ersättning till ett
trafikföretag enligt lagen (1978:440) om kollektivtrafiknämnd, får
kommunalförbundet eller aktiebolaget inte göra gällande rätt till
återkallelse enligt 5 § under den tid för vilken nämnden har bestämt
ersättningen om det inte finns  särskilda skäl för det. Vad som nu har
sagts gäller också en sådan landstingskommun eller kommun som ensam är
huvudman enligt den angivna lagen eller ett trafikföretag som ägs av
den som utövar huvudmannaskapet.

7 § När ett tillstånd återkallas enligt 5 § är den nye
tillståndshavaren skyldig att på begäran av den vars tillstånd
återkallas lösa in de fordon och andra  tillgångar som har använts i
verksamheten. Om återkallelsen endast gäller en viss del av
verksamheten, gäller skyldigheten endast denna del.

8 § Dör en tillståndshavare, som har haft yrkesmässig persontrafik som
huvudsaklig sysselsättning, får den tillståndsgivande myndigheten på
begäran av dödsboet föreskriva att en ny tillståndshavare är skyldig
att i viss omfattning lösa in det eller de fordon som har använts i
trafikrörelsen. I samband med en sådan föreskrift får den
tillståndsgivande myndigheten också meddela de föreskrifter som behövs
för att reglera skyldigheten.

9 § har upphört att gälla genom lag (1980:397).

4 kap. Ansvarsbestämmelser

1 § Den som driver yrkesmässig trafik utan tillstånd döms för olaga
yrkesmässig trafik till böter eller fängelse i högst sex månader.

Tillståndshavare som bryter mot taxa, tidtabell eller någon annan
särskild föreskrift som har meddelats i tillståndet eller den som
bryter mot 2 kap. 15 eller 20 § döms till böter. Lag (1984:83).

2 § Har godstrafik eller beställningstrafik för persontransporter med
tyngre fordon drivits utan tillstånd, döms den som för egen eller annans
räkning har slutit avtal med trafikutövaren om transportens utförande
till böter,

1. om han kände till att det fanns hinder mot att transporten fick
utföras eller

2. om han inte visar att han på det sätt som skäligen kan begäras av
honom har undersökt om det förelåg något hinder mot att transporten fick
utföras.

Vad som föreskrivs i första stycket i fråga om persontransporter med
tyngre fordon gäller endast den som yrkesmässigt sluter avtal om sådana
transporter. Lag (1987:41).

5 kap. Bemyndiganden

1 § Regeringen får föreskriva eller i enskilda fall medge undantag
från denna lag. När undantag medges får särskilda villkor föreskrivas.
Regeringen får också utfärda ytterligare föreskrifter i de avseenden
som anges i denna lag och  föreskrifter för yrkesmässig trafik till
och från Sverige. Detsamma gäller i fråga om registrering av
tillståndsinnehav och om avgifter för den kontroll som behövs.

Regeringen får överlåta de nämnda befogenheterna åt
förvaltningsmyndigheter.

2 § Är riket i krig eller krigsfara eller råder sådana utomordentliga
förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara vari riket
har befunnit sig, får regeringen föreskriva att denna lag helt eller
delvis inte skall tillämpas. Lag (1984:83).

Övergångsbestämmelser

1987:41

Denna lag träder i kraft den 1 april 1987. Vad som föreskrivs
om tillstånd till godstrafik skall tillämpas på sådana tillstånd till
beställningstrafik för godstransporter och till linjetrafik för
godstransporter, som har meddelats före den 1 april 1987.

1988:263

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1989, då yrkestrafiklagen
(1979: 559) skall upphöra att gälla.

2. Trafiktillstånd som har meddelats enligt den äldre lagen gäller som
motsvarande tillstånd enligt den nya lagen. Därvid skall tillstånd till
beställningstrafik för persontransporter med tyngre fordon och till
turisttrafik anses som tillstånd till beställningstrafik med buss och
tillstånd till beställningstrafik för persontransporter med lättare
fordon anses som tillstånd till dels taxitrafik, dels beställningstrafik
med buss med villkor om högst 3,5 tons totalvikt på bussen.

Om ett turisttrafiktillstånd innefattar rätt att i trafiken använda
personbil, skall tillståndet i den delen anses som tillstånd till
taxitrafik med de begränsningar som följer av tillståndet.

I fråga om tillstånd till linjetrafik som gäller vid ikraftträdandet
skall vid tillämpning av 11 § som dag för tillståndet anses den 1
januari l989.

3. Om det i ett trafiktillstånd som har meddelats enligt den äldre lagen
har föreskrivits att tillståndet gäller endast under viss tid eller, när
det gäller tillstånd till beställningstrafik för persontransporter med
lättare fordon, viss näringsverksamhet eller vissa transporter, skall
föreskriften fortfarande gälla. Även övriga villkor och begränsningar
som har föreskrivits i ett tillstånd till beställningstrafik för
persontransporter med lättare fordon skall fortfarande gälla, dock
längst till utgången av juni 1990.

4. I fråga om tillstånd till taxitrafik gäller, utöver vad som
föreskrivs i den nya lagen, följande bestämmelser fram till utgången av
juni 1990.

a) Tillstånd får ges endast om den avsedda trafiken behövs och i övrigt
är lämplig. Taxa får föreskrivas.

b) Tillståndshavaren är skyldig att på de villkor som gäller för
trafiken transportera personer och resgods (trafikeringsplikt).

c) Ett tillstånd får överlåtas på någon annan endast om det finns
synnerliga skäl.

d) Bestämmelsen i a) första meningen skall tillämpas även när antalet
fordon i trafiken utökas och när ett tillstånd överlåts. När ett
tillstånd överlåts skall även bestämmelserna i den nya lagen om
trafiktillstånd tillämpas.

e) Tillståndshavare som bryter mot föreskrift om taxa eller
trafikeringsplikt skall dömas till böter.

5. Kommuner, landstingskommuner eller kommunala trafikföretag som har
tillstånd till linjetrafik får fram till utgången av juni 1989 anlita
någon som har tillstånd till taxitrafik eller beställningstrafik med
buss för att utföra trafiken. I sådana fall får den som anlitas utföra
linjetrafiken med stöd av något av dessa tillstånd. Detsamma gäller
sådana kommunalförbund eller aktiebolag som avses i lagen (1978: 438) om
huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik.

6. Har före den nya lagens ikraftträdande ett trafiktillstånd
återkallats enligt 3 kap. 5 § yrkestrafiklagen (1979: 559) eller har ett
dödsbo före ikraftträdandet begärt inlösen enligt 3 kap. 8 § samma lag,
skall de äldre bestämmelserna om inlösen fortfarande gälla. Ett dödsbo
kan vidare fram till utgången av juni 1990 begära inlösen enligt 3 kap.
8 §, om den avlidne har haft taxitrafik som huvudsaklig sysselsättning.
Även i sådant fall gäller äldre bestämmelser om inlösen.

7. Om det i en lag eller någon annan författning hänvisas till en
föreskrift som har ersatts av en bestämmelse i denna lag, skall
hänvisningen i stället avse den nya bestämmelsen.