Kungörelse (1936:13) med föreskrifter i anledning av en mellan Sverige och Danmark den 28 oktober 1935 avslutad överenskommelse  angående gemensam bevakning för bekämpande  av olovlig införsel av alkoholvaror 

Kungl. Maj:t har i anledning av en den 28 oktober 1935 mellan Sverige
och Danmark avslutad överenskommelse angående gemensam bevakning för
bekämpande av olovlig införsel av alkoholvaror samt med stöd av  dels
lagen den 23 mars 1934 (nr 53) om rätt för Konungen att meddela
föreskrift om utländsk bevakningspersonals likställdhet i vissa fall
med svenska tulltjänstemän dels ock lagen den 31 maj 1935 (nr 234) med
tillägg till gällande bestämmelser rörande införsel av spritdrycker
och vin till svenskt territorialvatten funnit gott förordna som
följer:

1 § Inom svenskt och danskt territorialvatten i Öresund och i vissa delar
av Kattegatt och Östersjön, närmare bestämt

å den svenska sidan från 56' 27' nordlig bredd (Hallands
Väderö fyr) utmed Skånes väst-, syd- och ostkust till 55' 39',8
nordlig bredd (Stenshuvud) och

å den danska sidan dels från 12' 17',5 ostlig längd
(Gilbjerghoved) utmed Själlands nord- och ostkust samt Möen och
Falster till 11' 58' ostlig längd (Gedser) dels ock kring ön
Bornholm och kring Aerteholmene,

skall svensk och dansk bevakningspersonal, enligt de närmare
bestämmelser varom överenskommelse träffas mellan Tullverket
och vederbörande danska tullmyndighet samt med iakttagande i vad den
svenska sidan angår av bestämmelserna i 2--11 §§, samverka för
bekämpande av olovlig införsel av alkoholvaror till Sverige och
Danmark.

Vad i denna kungörelse sägs om territorialvatten äger icke tillämpning
beträffande hamnar och hamninlopp.

Såvitt angår åtgärder mot olovlig införsel med fartyg av svensk eller
dansk nationalitet skall sådan samverkan, som ovan avses, äga rum även
inom vattenområde närmast utanför ifrågavarande territorialvatten inom
den  zon, varom förmäles i artikel 9 i den i Helsingfors den 19
augusti 1925 avslutade konventionen angående motarbetande av smuggling
av alkoholvaror med den i konventionens slutprotokoll intagna
förklaringen till samma artikel. Förordning (1999:465).

2 § Vad enligt 1 § 2 mom. 3 och 2 § 1 mom. andra stycket lagen
(1960:419) om förbud i vissa fall mot införsel av spritdrycker
gäller för de fall, då beträffande spritdrycker, som införts
till svenskt territorialvatten, av omständigheterna
uppenbarligen framgår, att dryckerna inte är eller varit
avsedda att olovligen föras i land, skall tillämpas vid
införsel till sådant svenskt territorialvatten som anges i 1 §
endast om det av omständigheterna dessutom uppenbarligen
framgår, att dryckerna inte är eller varit avsedda att
olovligen införas till Danmark. Förordning (2000:1265).

3 § Inom svenskt territorialvatten, som i 1 § angives, samt
därutanför liggande vattenområde inom den i 1 § sista stycket
omförmälda zonen må dansk bevakningspersonal å farkost företaga den
visitation, som oundgängligen påkallas av det med ifrågavarande
bevakning avsedda ändamålet, ävensom utöva samma rätt att verkställa
beslag, som jämlikt lagen (1960:419) om förbud i vissa fall mot
införsel av spritdrycker jämförd med 2 § här ovan, samt lagen (2000:1225)
om straff för smuggling tillkommer svensk tulltjänsteman.

Vad nu sagts skall dock i vad rör vattenområdet utanför
territorialvattnet gälla endast såvitt fråga är om ingripande mot
farkost av svensk eller dansk nationalitet. Förordning (2000:1265).

4 § 1. Farkost, som befinner sig på färd inom svenskt
territorialvatten, som i 1 § angives, eller därutanför liggande
vattenområde inom den i 1 § sista stycket omförmälda zonen, skall
omedelbart åtlyda anmaning att stoppa, som för verkställande av
visitation gives av svensk eller dansk bevakningspersonal, dock att
inom vattenområdet utanför territorialvattnet vad sålunda stadgats
skall gälla endast såvitt farkosten är av sådan nationalitet att den
ifrågavarande personalen därå må företaga visitation.

2. Anmaning att stoppa gives från bevakningsfarkost, som deltager i den
gemensamma bevakningstjänsten:

under dager genom att visa fastställd svensk tullstandert och den i
internationella signalboken upptagna bokstavsflaggan: K "Stoppa farten
ögonblickligen"; samt

under mörker genom att med lanterna eller blänkfyr visa
omväxlande gult och blått sken ävensom, där så finnes nödigt, genom
att giva Morse-tecknet K (--.--) med signallampa eller strålkastare.

I båda fallen gives därjämte, om så erfordras, signal medelst flera,
minst sex, omedelbart på varandra följande korta ljud med ångvissla
eller sirèn.

Befinna sig flera farkoster i närheten av bevakningsfarkosten, bör
denna genom sin manöver tydligt visa, vilken farkost åsyftas med
prejningen.

Beaktas icke åt farkosten given anmaning att stanna, må knallsignal,
som icke kan förväxlas med nödsignal, användas. Angående avlossande av
prejskott med skarp ammunition skola gälla de föreskrifter, som
Tullverket till undvikande av skada å liv och egendom
utfärdar.

3. Från luftfartyg, som deltager i den gemensamma bevakningstjänsten,
gives anmaning åt farkost att stanna sålunda, att luftfartyget beskriver
en cirkel ovanför farkosten och samtidigt avskjuter röd signalraket.
Förordning (1999:465).

5 § Egendom, som jämlikt 3 § beslagtagits av dansk
bevakningstjänsteman, skall tillika med skriftlig rapport
angående beslaget direkt eller genom svensk tullpersonals
försorg överlämnas till vederbörande svenska tullkontor.
Förordning (1999:465).

6 § Den rapport, som enligt 5 § skall överlämnas till svenskt
tullkontor, skall innehålla uppgift om tid och ort för
beslagets verkställande.

Erfordras ytterligare utredning i anledning av beslaget, skall
densamma verkställas av Tullverket eller svensk polismyndighet.
Förordning (1999:465).

7 § Dansk bevakningstjänsteman åtnjuter under utövningen av i denna
kungörelse avsedd bevakningstjänst det skydd, som enligt 10 kap. 5 §
strafflagen tillkommer svensk tulltjänsteman under motsvarande
förhållanden.

8 § Underlåter den, som för farkost, att invänta bevakningstjänsteman,
sedan anmaning att stoppa givits enligt vad i 4 § sägs, eller
underlåter han att vid visitation lämna bevakningstjänsteman det
biträde eller de upplysningar, som erfordras, straffes med dagsböter,
där förseelsen icke är belagd med straff enligt allmän lag eller
enligt tullstadgan.

9 § har upphävts genom kungörelse (1960:464).

10 § har upphävts genom kungörelse (1960:464).

11 § har upphävts genom kungörelse (1960:464).