Uppskovskungörelse (1973:939) 

Inledande bestämmelser

1 § Om det oundgängligen behövs för att tillgodose behovet av personal
inom andra delar av totalförsvaret än försvarsmakten, får värnpliktiga
och vid försvarsmakten fast anställda undantagas från skyldighet att
tjänstgöra vid försvarsmakten under höjd beredskap enligt denna kungörelse.
Förordning (1993:254).

2 § Statsråd och ledamot av riksdagen är undantagna från skyldighet att
tjänstgöra vid försvarsmakten under höjd beredskap. Expeditionschefen
i justitiedepartementet skall anmäla till Värnpliktsverket när värnpliktig
eller vid försvarsmakten fast anställd utses till statsråd. Motsvarande
anmälningsskyldighet åligger chefen för riksdagens förvaltningskontor i
fråga om ledamot av riksdagen. Förordning (1993:254).

3 § Undantagande enligt 1 § meddelas i form av uppskov eller kollektiv
yrkesledighet.

4 § I denna kungörelse förstås med

uppskov:  för värnpliktig att han under höjd beredskap tills vidare
eller för viss tid inte inkallas till tjänstgöring enligt 28 §
värnpliktslagen (1941:967) och för den som är fast anställd vid
Försvarsmakten att han under höjd beredskap tills vidare eller för
viss tid undantas från skyldighet att tjänstgöra vid Försvarsmakten,

kollektiv yrkesledighet: undantagande för viss tid från tjänstgöring
enligt 28 § värnpliktslagen för värnpliktiga som tillhör yrke med
utpräglat säsongarbete eller av särskild vikt för folkförsörjningen,

värnpliktig: en värnpliktig enligt värnpliktslagen som inte är fast
anställd vid Försvarsmakten och inte är helt befriad enligt 4 §
nämnda lag från skyldigheten att fullgöra värnpliktstjänstgöring,

verk: annan statlig myndighet än Försvarsmakten, sådan statlig
institution eller organisation eller statligt företag som inte är
kommunikationsverk, riksdagens förvaltningskontor och verk samt
myndighet, institution, organisation eller företag av kommunal
eller enskild natur,

kommunikationsverk: enskilda post- eller teleföretag enligt
bestämmande av Post- och telestyrelsen, Statens järnvägar,
Banverket, enskilda järnvägar, Affärsverket svenska kraftnät,
kommunala och enskilda kraft- och vattenregleringsföretag enligt
bestämmande av Arbetsmarknadsstyrelsen och Närings- och
teknikutvecklingsverket i samråd, Vägverket, Luftfarts- verket,
enskilda lufttrafikföretag enligt bestämmande av
Arbetsmarknadsstyrelsen och Luftfartsverket i samråd, Tullverket,
Sjöfartsverket utom dess regionala och lokala organisation för lots-
och fyrväsendet samt Sjöfartsverket underlydande organ för
förvaltning av kanal eller farled,

uppskovsmyndighet: myndighet som prövar fråga om uppskov.
Förordning (1994:707).

Uppskov

5 § Uppskov meddelas för värnpliktiga och vid försvarsmakten fast anställda
som skall fullgöra arbetsuppgifter vid verk vars verksamhet är så nödvändig
för totalförsvaret att verksamheten måste upprätthållas under höjd
beredskap. Förordning (1993:254).

6 § Uppskov får ej meddelas i större omfattning och för längre tid än
som är absolut nödvändigt.

7 § Behov av uppskov skall grundas på en personalplan som visar verkets
behov av och tillgång på arbetskraft under krigsförhållanden. När sådan
plan görs upp skall eftersträvas att sådan personal som är värnpliktig eller
fast anställd vid försvarsmakten i största möjliga utsträckning  ej tages i
anspråk för verkets behov. Förordning (1976:422).

8 § Om det kan ske utan väsentlig olägenhet med hänsyn till arbetsupp-
gifternas art, skall uppskov i första hand sökas för äldre värnpliktig eller
värnpliktig som är i begränsad omfattning lämplig för tjänstgöring vid
försvarsmakten. Förordning (1976:422).

9 § Uppskov får ej meddelas värnpliktig förrän han fullgjort grundutbildning
enligt 27 § 1 mom. värnpliktslagen (1941:967).

10 § Om förhållandena föranleder det, kan regeringen förordna att uppskov
eller grupp av uppskov skall hävas omedelbart eller inom viss tid.
Förordning (1976:422).

11 § Verk där värnpliktiga eller vid försvarsmakten fast anställda kan
komma i fråga för uppskov hänföres till någon av följande fyra uppskovs-
grupper.

Uppskovsgrupp 1: statliga verk som ej är kommunikationsverk eller ingår i
uppskovsgrupp 3, riksdagens förvaltningskontor och verk samt civilbefäl-
havarnas kanslier.

Uppskovsgrupp 2: kommunikationsverk.

Uppskovsgrupp 3: landsting, länsstyrelser, den regionala och lokala polis-
organisationen, civilförsvaret utom statens räddningsverk, ledningsorgan för
vägtrafikområden och verk inom den kommunala förvaltningen utom
kommunikationsverk.

Uppskovsgrupp 4: övriga verk. Förordning (1989:450).

12 § Arbetsmarknadsstyrelsen får i samråd med överstyrelsen för civil
beredskap förordna att verk som ingår i uppskovsgrupp 3 skall hänföras till
uppskovsgrupp 4 och att verk som ingår i uppskovsgrupp 4 skall hänföras till
uppskovsgrupp 3. Förordning (1989:450).

13 § Uppskovsmyndighet är för

1. statliga verk inom uppskovsgrupp 1 den centrala förvaltningsmyndigheten
eller, om verket ej lyder under central förvaltningsmyndighet, verket,

2. riksdagens förvaltningskontor kontoret,

3. riksdagens verk respektive verk,

4. civilbefälhavarnas kanslier respektive civilbefälhavare,

5. statliga kommunikationsverk den centrala förvaltningsmyndigheten,

6. enskilda järnvägar Statens järnvägar,

7. kommunala och enskilda kraft- och vattenregleringsföretag som är
kommunikationsverk Närings- och teknikutvecklingsverket,

8. enskilda lufttrafikföretag som är kommunikationsverk Luftfartsverket,

9. Sjöfartsverket underlydande organ för förvaltning av kanal eller
farled Sjöfartsverket,

10. verk inom uppskovsgrupp 3 respektive länsstyrelse,

11. verk inom uppskovsgrupp 4 Arbetsmarknadsstyrelsen,

12. enskilda post- och teleföretag Post- och telestyrelsen.
Förordning (1993:1722).

14 § Vad som föreskrives om uppskovsmyndighet gäller i fråga om statsråds-
beredningen expeditionschefen i justitiedepartementet, i fråga om annat
departement än utrikesdepartementet respektive expeditionschef samt i fråga
om utrikesdepartementet och utrikesrepresentationen chefen för
utrikesdepartementets administrativa avdelning. Förordning (1976:422).

15 § Regeringen fastställer med giltighet tills vidare det högsta antal
uppskov som får meddelas inom var och en av uppskovsgrupperna 2 -- 4.
Det för uppskovsgrupperna 2 och 3 fastställda högsta antalet uppskov
fördelas av arbetsmarknadsstyrelsen på uppskovsmyndigheter inom
uppskovsgruppen. Förordning (1976:422).

16 § Uppskov får ej meddelas utan medgivande av
truppregistreringsmyndighet i fråga om värnpliktig och av
Försvarsmakten i fråga om fast anställd vid Försvarsmakten.

Medgivande skall lämnas, om det kan antagas att totalförsvaret
bäst tillgodoses genom att den värnpliktige eller fast anställde
tjänstgör inom en annan del av totalförsvaret än Försvarsmakten.
Förordning (1994:707).

17 § Har annan truppregistreringsmyndighet än chefen för
Värnpliktsverket inte lämnat medgivande om uppskov, kan
uppskovsmyndigheten begära omprövning av beslutet hos chefen
för Värnpliktsverket.

Har chefen för Värnpliktsverket eller Försvarsmakten inte lämnat
medgivande om uppskov, kan uppskovsmyndigheten underställa
frågan regeringens prövning. Förordning (1994:707).

18 § Uppskovsmyndighet skall fortlöpande undersöka behovet av uppskov och
meddela beslut om hävande när anledning till uppskov ej längre föreligger.
Det åligger verk som ej är uppskovsmyndighet att till uppskovsmyndigheten
för verket anmäla när uppskov bör hävas.

Kollektiv yrkesledighet

19 § Arbetsmarknadsstyrelsen skall i samråd med Försvarsmakten,
överstyrelsen för civil beredskap och statens jordbruksnämnd fastställa
dels de yrken inom vilka behov av kollektiv yrkesledighet finns, dels de
kategorier värnpliktiga inom varje yrke och det högsta antal värnpliktiga
inom varje kategori som bör beviljas sådan ledighet, dels tiden för
ledigheten. Förordning (1994:707).

20 § Arbetsmarknadsstyrelsen eller, enligt styrelsens bestämmande,
länsarbetsnämnd uttager de värnpliktiga som skall komma i fråga för
kollektiv yrkesledighet.

21 § I samband med att värnpliktiga inkallas till tjänstgöring enligt 28 §
värnpliktslagen (1941:967) bestämmer Försvarsmakten på gemensam
framställning av arbetsmarknadsstyrelsen, överstyrelsen för civil beredskap
och statens jordbruksnämnd vilka av de enligt 20 § uttagna värnpliktiga som
skall beviljas kollektiv yrkesledighet samt den tid ledigheten skall vara.
Förordning (1994:707).

Särskilda bestämmelser

22 § Denna kungörelse gäller inte för den som är underkastad tjänsteplikt
för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m. eller för
personal  vid sjöfartsverkets regionala och lokala organisation för lots-
och fyrväsendet. Förordning (1981:646).

23 § Om skyldighet att tjänstgöra i hemvärnet för den som har beviljats
uppskov eller kollektiv yrkesledighet finns bestämmelser i hemvärnskungörelsen
(1970:304). Förordning (1979:402).

24 § Vad som i denna kungörelse gäller för värnpliktig äger motsvarande
tillämpning på vapenfri tjänstepliktig. Bestämmelse om Försvarsmakten
avser därvid arbetsmarknadsstyrelsen. Förordning (1994:707).

25 § Värnpliktsverket skall till arbetsmarknadsstyrelsen och överstyrelsen
för civil beredskap före den 1 december överlämna statistik över uppskov som
gällde den 1 september samma år. Förordning (1989:450).

Tillämpningsföreskrift

26 § Arbetsmarknadsstyrelsen utövar den allmänna tillsynen över uppskovs-
väsendet samt utfärdar efter erforderligt samråd med berörda myndigheter
och verk föreskrifter för tillämpningen av denna kungörelse.