Lag (2023:254) om vissa produkters och tjänsters tillgänglighet

/Träder i kraft I:2025-06-28/
Lagens innehåll och syfte

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om krav på vissa 
produkter och tjänster i fråga om deras tillgänglighet. Lagen 
syftar till att undanröja och motverka hinder för en effektiv 
konkurrens och att främja personers jämlikhet i levnadsvillkor 
och delaktighet i samhällslivet. 

Genom lagen genomförs Europaparlamentets och rådets direktiv 
(EU) 2019/882 av den 17 april 2019 om tillgänglighetskrav för 
produkter och tjänster. 

Ord och uttryck i lagen

2 § I denna lag avses med

audiovisuella medietjänster: beställ-tv och tv-sändningar 
enligt 3 kap. 1 § 6 och 22 radio- och tv-lagen (2010:696), 

banktjänster för konsumenter: tillhandahållande för 
konsumenter av följande banktjänster och finansiella tjänster:

- kreditavtal som omfattas av konsumentkreditlagen 
(2010:1846), 

- tjänster som anges i 2 kap. 1 § 1, 2, 4 och 5 samt 2 § 1, 2, 
4 och 5 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 

- betaltjänster enligt 1 kap. 2 § lagen (2010:751) om 
betaltjänster,

- tjänster med anknytning till öppnande, användning och 
avslutande av ett betalkonto, däribland betaltjänster och 
betalningstransaktioner som omfattas av 1 kap. 7 § 1 lagen om 
betaltjänster samt kontokrediter och tjänster som tillåter 
överskridande av behållningen på ett bankkonto, och

- elektroniska pengar enligt 1 kap. 2 § 2 lagen (2011:755) om 
elektroniska pengar, 

betalningsterminal: anordning vars huvudsyfte är att göra det 
möjligt att genomföra betalningar med användning av 
betalningsinstrument enligt 1 kap. 4 § lagen om betaltjänster 
vid ett fysiskt försäljningsställe men inte i en virtuell 
miljö,

distributör: fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, 
förutom tillverkaren eller importören, som tillhandahåller en 
produkt på marknaden,

e-bok: tjänst som innefattar ett tillhandahållande av digitala 
filer som innehåller en elektronisk version av en bok som 
mestadels finns som text eller i grafisk form,

e-handelstjänster: tjänster som tillhandahålls på distans, 
genom webbplatser och tjänster för mobila enheter, på 
elektronisk väg och på individuell begäran av en konsument i 
syfte att ingå ett konsumentavtal, 

ekonomisk aktör: tillverkare, representant, importör, 
distributör eller tjänsteleverantör,

elektroniska biljetter: system i vilka resebevis, i form av en 
eller flera resebiljetter, reseabonnemang eller resekredit, 
lagras elektroniskt på ett fysiskt transportkort eller en 
annan enhet i stället för att skrivas ut som pappersbiljett,

elektroniska biljettförsäljningstjänster: system i vilka 
biljetter för persontrafik köps, inbegripet onlineköp med 
hjälp av en enhet med interaktiv datorkapacitet, för leverans 
till köparen i elektronisk form för att möjliggöra att de kan 
skrivas ut i pappersform eller visas upp på en mobil enhet med 
interaktiv datorkapacitet, 

elektronisk kommunikationstjänst: detsamma som i 1 kap. 7 § 
lagen (2022:482) om elektronisk kommunikation, 

harmoniserad standard: harmoniserad standard enligt 
artikel 2.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk 
standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG 
och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 
94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 
2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av 
rådets beslut 87/95/EEG och Europaparlamentets och rådets 
beslut 1673/2006/EG,

importör: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom 
unionen och som släpper ut en produkt från ett tredjeland på 
unionsmarknaden,

interaktiv datorkapacitet: funktion till stöd för interaktion 
mellan människa och utrustning som möjliggör behandling och 
överföring av data, tal eller video, eller en kombination 
därav,

konsument: fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål 
som faller utanför näringsverksamhet,

läsplatta: särskild utrustning, inklusive både maskinvara och 
programvara, som används för att disponera, navigera i, läsa 
och använda e-bokfiler,

mikroföretag: företag med färre än tio anställda och som har 
en årsomsättning eller en årlig balansomslutning som inte 
överstiger 2 miljoner euro,

operativsystem: programvara som bland annat hanterar 
gränssnittet till yttre maskinvara, schemalägger uppgifter, 
tilldelar lagring och presenterar ett standardgränssnitt för 
användaren när inget tillämpningsprogram körs, inklusive ett 
grafiskt användargränssnitt, oavsett om sådan programvara är 
inbyggd i datormaskinvara med generella användningsområden som 
är avsedd för konsumenter eller utgör fristående programvara 
som är avsedd att köras på datormaskinvara med generella 
användningsområden som är avsedd för konsumenter, men 
exklusive operativsystemladdare, bios (basic input-output 
system) eller andra fasta program som behövs vid start av en 
dator eller när operativsystemet installeras,

passagerartransporttjänster med buss: tjänster som anges i 
artikel 2.1 och 2.2 i Europaparlamentets och rådets förordning 
(EU) nr 181/2011 av den 16 februari 2011 om passagerares 
rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning 
(EG) nr 2006/2004,

passagerartransporttjänster med fartyg: persontrafiktjänster 
enligt artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets förordning 
(EU) nr 1177/2010 av den 24 november 2010 om passagerares 
rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och 
om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004, med undantag för 
de tjänster som avses i artikel 2.2 i den förordningen, 

passagerartransporttjänster med luftfartyg: kommersiella 
luftfartstjänster för passagerare enligt artikel 2 l i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av 
den 5 juli 2006 om rättigheter i samband med flygresor för 
personer med funktionshinder och personer med nedsatt 
rörlighet i samband med avfärd från, transitering genom eller 
ankomst till en flygplats, när flygplatsen är belägen inom en 
medlemsstats territorium, inbegripet flygningar som avgår från 
en flygplats som är belägen i ett tredjeland till en flygplats 
som är belägen inom en medlemsstats territorium, om tjänsterna 
tillhandahålls av ett unionslufttrafikföretag,

passagerartransporttjänster med tåg: persontrafik på järnväg 
enligt artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets förordning 
(EU) 2021/782 av den 29 april 2021 om rättigheter och 
skyldigheter för tågresenärer,

produkt: ämne, preparat eller annan vara framställd genom en 
tillverkningsprocess, dock inte livsmedel, foder, levande 
växter eller djur, produkter av mänskligt ursprung samt 
produkter av växter eller djur med direkt koppling till deras 
framtida fortplantning,

regionaltransporter: regional trafik enligt artikel 3.7 i 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/34/EU av den 
21 november 2012 om inrättande av ett gemensamt europeiskt 
järnvägsområde, i den ursprungliga lydelsen, dock endast 
avseende järnväg, buss, tunnelbana, spårväg och trådbuss, 

representant: fysisk eller juridisk person som är etablerad 
inom unionen och som enligt en skriftlig fullmakt från 
tillverkaren har rätt att i dennes ställe utföra särskilda 
uppgifter,

släppa ut på marknaden: det första tillhandahållandet av en 
produkt på unionsmarknaden,

stads- och förortstransporter: stads- och förortstrafik enligt 
artikel 3.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 
2012/34/EU, i den ursprungliga lydelsen, dock endast avseende 
järnväg, buss, tunnelbana, spårväg och trådbuss, 

tekniska specifikationer: tekniska specifikationer enligt 
artikel 2.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
nr 1025/2012 som ger förutsättningar för att uppfylla de 
tillgänglighetskrav som gäller för en produkt eller tjänst,

tillhandahållande på marknaden: leverans av en produkt för 
distribution, förbrukning eller användning på unionsmarknaden 
i samband med kommersiell verksamhet, mot betalning eller 
kostnadsfritt,

tillverkare: fysisk eller juridisk person som tillverkar eller 
låter konstruera eller tillverka en produkt och saluför den 
produkten, i eget namn eller under eget varumärke,

tjänst: tjänst enligt 4 § lagen (2009:1079) om tjänster på den 
inre marknaden, 

tjänsteleverantör: fysisk eller juridisk person som 
tillhandahåller en tjänst på unionsmarknaden eller som 
erbjuder sig att tillhandahålla en sådan tjänst till 
konsumenter i unionen,

tjänster som ger åtkomst till audiovisuella medietjänster: 
tjänster som överförs via ett elektroniskt kommunikationsnät 
som används för att identifiera, välja, ta emot information om 
samt använda sådana audiovisuella medietjänster och eventuella 
tillhandahållna funktioner (såsom undertexter för döva eller 
hörselskadade personer, syntolkning, talad textning eller 
teckenspråkstolkning) som följer av att tjänsterna 
tillgängliggörs i enlighet med 5 kap. 12 § radio- och tv-
lagen.

Lagens tillämpningsområde

3 § Följande produkter omfattas av denna lag:

1. datormaskinvarusystem med generella användningsområden som 
är avsedda för konsumenter och operativsystem till dessa 
maskinvarusystem,

2. betalningsterminaler, 

3. kontantautomater, biljettförsäljningsautomater och 
incheckningsautomater som är avsedda för tillhandahållande av 
tjänster som omfattas av denna lag,

4. interaktiva självbetjäningsterminaler som tillhandahåller 
information, med undantag för terminaler som har monterats som 
integrerade delar av fordon, luftfartyg, fartyg eller rullande 
materiel, och som är avsedda för tillhandahållande av tjänster 
som omfattas av denna lag,

5. terminalutrustning för konsumentbruk med interaktiv 
datorkapacitet som används för elektroniska 
kommunikationstjänster,

6. terminalutrustning för konsumentbruk med interaktiv 
datorkapacitet som används för åtkomst till audiovisuella 
medietjänster, och

7. läsplattor.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter som preciserar eller avgränsar vilka 
produkter som avses i första stycket. 

4 § Följande tjänster omfattas av denna lag när de är avsedda 
för konsumenter:

1. elektroniska kommunikationstjänster, med undantag för 
överföringstjänster som används för tillhandahållande av 
maskin-till-maskintjänster,

2. tjänster som ger åtkomst till audiovisuella medietjänster,

3. inslag i passagerartransporttjänster med buss, fartyg, 
luftfartyg eller tåg, med undantag för stads-, förorts- och 
regionaltransporter, som avser:

a) webbplatser,

b) tjänster för mobila enheter, däribland mobila 
applikationer,

c) tillhandahållande av elektroniska biljetter och 
elektroniska biljettförsäljningstjänster,

d) förmedling av information om transporttjänster, inklusive 
reseinformation i realtid; när det gäller tjänster som 
förmedlas via interaktiva informationsskärmar gäller lagen 
endast för skärmar som är belägna inom unionens territorium, 
och 

e) tjänster som förmedlas via interaktiva 
självbetjäningsterminaler belägna inom unionens territorium, 
utom sådana som har monterats som integrerade delar av fordon, 
luftfartyg, fartyg eller rullande materiel, som används vid 
tillhandahållandet av någon del av sådana 
persontrafiktjänster,

4. inslag i passagerartransporttjänster med buss, fartyg, 
luftfartyg eller tåg i stads-, förorts- och regionaltransport 
där tjänsterna förmedlas via interaktiva 
självbetjäningsterminaler belägna inom unionens territorium, 
utom sådana som har monterats som integrerade delar av fordon, 
luftfartyg, fartyg eller rullande materiel, som används vid 
tillhandahållandet av någon del av sådana 
persontrafiktjänster,

5. banktjänster för konsumenter,

6. tillhandahållande av e-böcker, och

7. e-handelstjänster.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter som preciserar eller avgränsar vilka 
tjänster som avses i första stycket.

5 § Denna lag är inte tillämplig på innehåll på sådana 
webbplatser och mobila applikationer som utgörs av

1. kartor som inte är avsedda för navigering, eller

2. kartor som är avsedda för navigering, om väsentlig 
information tillhandahålls på ett tillgängligt digitalt sätt.

Lagen är inte heller tillämplig på innehåll på webbplatser och 
mobila applikationer som kommer från tredje part och som 
varken finansieras eller utvecklas eller står under kontroll 
av den berörda ekonomiska aktören.

Tillgänglighetskrav

6 § Produkter och tjänster som omfattas av denna lag får 
släppas ut på marknaden respektive tillhandahållas endast om 
de uppfyller 

1. krav på tillgänglighet avseende information, 
användargränssnitt eller funktionell utformning 
(tillgänglighetskrav),

2. krav på tillgänglighet enligt direkt tillämpliga rättsakter 
som har antagits med stöd av Europaparlamentets och rådets 
direktiv (EU) 2019/882, och 

3. krav enligt 11-13, 15, 16 eller 25 § och de föreskrifter 
som har meddelats med stöd av dessa bestämmelser. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om tillgänglighetskraven enligt första 
stycket 1.

7 § Ett tillgänglighetskrav gäller inte om kravet

1. innebär en större förändring av en produkts eller en 
tjänsts grundläggande karaktär, eller

2. medför en oproportionerligt stor börda för den berörda 
ekonomiska aktören.

Trots första stycket 2 ska ett tillgänglighetskrav tillämpas 
om den ekonomiska aktören har tagit emot externa medel i syfte 
att göra den berörda produkten eller tjänsten mer tillgänglig 
och ett undantag från tillgänglighetskravet därför skäligen 
inte bör gälla.

8 § Om en ekonomisk aktör bedömer att ett tillgänglighetskrav 
inte gäller enligt 7 §, ska aktören på ett lämpligt sätt 
dokumentera och spara sin bedömning tillsammans med en 
motivering av sitt ställningstagande. 

Den ekonomiska aktören ska underrätta 
marknadskontrollmyndigheten eller tillsynsmyndigheten om att 
undantag med stöd av 7 § åberopas. Om myndigheten begär det, 
ska den ekonomiska aktören lämna en kopia av den bedömning som 
avses i första stycket till myndigheten. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om 

1. kriterier för den ekonomiska aktörens bedömning, 

2. hur länge underlaget för bedömningen ska sparas, och 

3. när en bedömning om undantag behöver förnyas. 

Presumtion om överensstämmelse med tillgänglighetskraven

9 § Produkter och tjänster som helt eller delvis 
överensstämmer med en harmoniserad standard, till vilken 
hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens 
officiella tidning, eller med en teknisk specifikation, ska 
förutsättas överensstämma med tillgänglighetskraven i den 
utsträckning kraven följer av standarden eller 
specifikationen. 

Undantag för mikroföretag

10 § Tjänster som tillhandahålls av mikroföretag behöver inte 
uppfylla tillgänglighetskraven. 

Ett mikroföretag som hanterar produkter behöver inte 
dokumentera sin bedömning av om förutsättningarna för undantag 
enligt 7 § är uppfyllda. Inte heller behöver företaget 
underrätta behörig marknadskontrollmyndighet om att undantag 
med stöd av 7 § åberopas. Om marknadskontrollmyndigheten begär 
det, ska företaget dock till myndigheten lämna de uppgifter 
som är relevanta för bedömningen av om det finns 
förutsättningar för undantag.

Tillverkarens skyldigheter

11 § Innan en produkt släpps ut på marknaden ska tillverkaren 
utföra eller låta utföra en bedömning av om produkten 
överensstämmer med tillgänglighetskraven och, i förekommande 
fall, förutsättningarna för undantag enligt 7 §. Tillverkaren 
ska i samband med det utarbeta och spara teknisk dokumentation 
till grund för bedömningen.

Tillverkaren ska se till att det finns rutiner som 
säkerställer att alla tillverkade produkter överensstämmer med 
tillgänglighetskraven och med krav på tillgänglighet enligt 
direkt tillämpliga rättsakter som har meddelats med stöd av 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/882. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om förfarandet enligt första stycket samt 
om rutiner enligt andra stycket. 

12 § Om en sådan bedömning av överensstämmelse som avses i 
11 § innebär att produkten uppfyller tillgänglighetskraven, 
ska tillverkaren upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse 
och förse produkten eller dess märkskylt med CE-märkning innan 
den släpps ut på marknaden. Om tillverkaren har åberopat 
undantag enligt 7 §, ska det framgå av EU-försäkran vilka 
tillgänglighetskrav som omfattas av undantaget. 

För CE-märkning gäller de allmänna principer som finns i 
artikel 30 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 
765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och 
marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och 
upphävande av förordning (EEG) nr 339/93.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om tillverkarens skyldigheter och ansvar 
i samband med att EU-försäkran om överensstämmelse upprättas 
och CE-märkning av produkter.

13 § Tillverkaren ska säkerställa att produkten förses med 
informationstext om 

1. produktens spårbarhet, 

2. tillverkarens kontaktuppgifter, inklusive firmanamn eller 
varumärke, och 

3. hur konsumenten ska använda produkten.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela ytterligare föreskrifter om innehållet i den 
informationstext som tillverkaren ska förse produkten med samt 
om placeringen och utformningen i övrigt av 
informationstexten. 

14 § En tillverkare får genom skriftlig fullmakt utse en 
representant som ska utföra de uppgifter som anges i 
fullmakten.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om de krav som ska ställas på fullmaktens 
innehåll. 

Importörens och distributörens skyldigheter

15 § Importören ska säkerställa att tillverkaren har utfört de 
åtgärder som avses i 11 och 12 §§ samt i 13 § första stycket 1 
och 2 innan en produkt släpps ut på marknaden.

Importören ska förse produkten med informationstext om sina 
kontaktuppgifter, inklusive firmanamn eller varumärke, och om 
hur konsumenten ska använda produkten. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om importörens skyldigheter enligt första 
och andra styckena.

16 § Distributören ska, innan produkten tillhandahålls på 
marknaden, kontrollera att produkten har försetts med CE-
märkning enligt 12 § och informationstext enligt 13 § och 15 § 
andra stycket och enligt föreskrifter som har meddelats med 
stöd av dessa bestämmelser. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om omfattningen av distributörens ansvar 
att kontrollera produkter enligt första stycket.

17 § En importör och en distributör ska, så länge denne har 
ansvar för en produkt, säkerställa att lagrings- eller 
transportförhållandena inte äventyrar produktens 
överenstämmelse med tillgänglighetskraven. 

18 § Om en importör eller en distributör släpper ut en produkt 
på marknaden i eget namn eller under eget varumärke eller 
ändrar en produkt som redan släppts ut på marknaden på ett 
sådant sätt att överensstämmelsen med tillgänglighetskraven 
kan påverkas, övertar importören eller distributören 
tillverkarens skyldigheter enligt denna lag eller enligt 
föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt 
direkt tillämpliga rättsakter som har meddelats med stöd av 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/882. 

Skyldigheter vid misstanke om produkters bristande 
överensstämmelse

19 § Om en tillverkare eller importör anser, eller har 
anledning att anta, att en produkt som denne har släppt ut på 
marknaden inte överensstämmer med tillgänglighetskraven, ska 
tillverkaren eller importören omedelbart vidta de åtgärder som 
krävs för att få produkten att överensstämma med kraven eller, 
om så är lämpligt, för att dra tillbaka produkten. 

Tillverkare och importörer ska föra ett register över 
produkter som brister i överensstämmelse med 
tillgänglighetskraven och över klagomål som tillverkaren eller 
importören har mottagit och som har gjorts med åberopande av 
sådan bristande överensstämmelse. 

20 § Om en distributör anser, eller har anledning att anta, 
att en produkt inte överensstämmer med tillgänglighetskraven, 
får distributören inte tillhandahålla produkten förrän denne 
har försäkrat sig om att åtgärder har vidtagits för att få 
produkten att överensstämma med kraven eller, om så är 
lämpligt, för att dra tillbaka produkten. 

21 § Om en tillverkare, importör eller distributör anser, 
eller har anledning att anta, att en produkt som denne har 
släppt ut eller tillhandahållit på marknaden inte uppfyller 
tillgänglighetskraven, ska marknadskontrollmyndigheterna i de 
medlemsstater där produkten har tillhandahållits omedelbart 
underrättas. Underrättelsen ska innehålla detaljerade 
uppgifter om den bristande överrensstämmelsen och vilka 
åtgärder som har vidtagits.

Information, dokumentation och uppgifter som ska lämnas på 
begäran 

22 § Tillverkare, representanter, importörer och distributörer 
ska på begäran av en marknadskontrollmyndighet lämna all 
information som den berörda ekonomiska aktören har och som 
behövs för bedömningen av om en produkt uppfyller 
tillgänglighetskraven. Tillverkaren och importören ska lämna 
sådan information på ett språk som lätt kan förstås av 
myndigheten.

Tillverkaren, representanten, importören och distributören ska 
samarbeta med marknadskontrollmyndigheten om de åtgärder som 
ska vidtas för att en produkt ska uppfylla 
tillgänglighetskraven.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om den period under vilken handlingar 
enligt första stycket ska sparas och på vilket språk som 
information enligt första stycket ska lämnas till 
marknadskontrollmyndigheten. 

23 § En tillverkare, representant, importör eller distributör 
som har levererat en produkt till eller tagit emot en produkt 
från en annan tillverkare, representant, importör eller 
distributör ska på begäran av en marknadskontrollmyndighet 
lämna uppgift om detta. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om hur länge uppgiftsskyldigheten enligt 
första stycket ska gälla.

Tjänsteleverantörens skyldigheter

24 § En tjänsteleverantör som tillhandahåller en tjänst till 
en konsument ska fortlöpande säkerställa att tjänsten 
uppfyller tillgänglighetskraven.

Om en tjänst inte överensstämmer med tillgänglighetskraven, 
ska leverantören vidta de åtgärder som krävs för att få 
tjänsten att överensstämma med kraven samt omedelbart 
underrätta tillsynsmyndigheterna i de medlemsstater där 
tjänsten tillhandahålls om bristen. Underrättelsen ska 
innehålla detaljerade uppgifter om den bristande 
överrensstämmelsen och vilka åtgärder som har vidtagits.

25 § Tjänsteleverantören ska ta fram nödvändig information om 
hur tjänsten uppfyller tillgänglighetskraven. Om 
tjänsteleverantören har åberopat undantag enligt 7 §, ska det 
av informationen även framgå vilka tillgänglighetskrav som 
omfattas av undantaget.

Tjänsteleverantören ska säkerställa att de tjänster som denne 
utformar och tillhandahåller marknaden åtföljs av sådan 
information som avses i första stycket.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om innehållet i den information som 
tjänsteleverantören enligt denna paragraf ska ta fram, på 
vilket sätt informationen ska lämnas och hur länge den ska 
sparas. 

26 § Tjänsteleverantören ska på begäran av en 
tillsynsmyndighet lämna all information som behövs för 
bedömningen av om en tjänst uppfyller tillgänglighetskraven. 

Tjänsteleverantören ska samarbeta med berörda 
tillsynsmyndigheter om de åtgärder som ska vidtas för att 
tjänsten ska uppfylla tillgänglighetskraven. 

Tillhandahållande av e-böcker

27 § Den som ansvarar för innehållet i en e-bok ska 
säkerställa att tillgänglighetskraven uppfylls även om denne 
inte är en tjänsteleverantör.

Bestämmelser i denna lag som gäller för en tjänsteleverantör, 
med undantag för bestämmelserna om sanktionsavgift, är 
tillämpliga även i fråga om ansvar enligt första stycket.

Marknadskontroll av produkter

28 § Den myndighet som regeringen bestämmer är 
marknadskontrollmyndighet. 

Vid marknadskontroll av produkter som omfattas av denna lag 
tillämpas följande bestämmelser om marknadskontroll i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 av den 
20 juni 2019 om marknadskontroll och överensstämmelse för 
produkter och om ändring av direktiv 2004/42/EG och 
förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011:

1. artikel 2.3 om tillämpningsområde vid 
marknadskontrollmyndighetens åtgärder enligt 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG av den 
3 december 2001 om allmän produktsäkerhet, 

2. artikel 10.1, 10.2, 10.5 och 10.6 om utseende av 
marknadskontrollmyndigheter och det centrala 
samordningskontoret, 

3. artikel 11.2, 11.3, 11.5 och 11.7 om 
marknadskontrollmyndigheternas verksamhet, 

4. artikel 13 om nationella strategier för marknadskontroll, 

5. artikel 14.1 och 14.2 om marknadskontrollmyndigheternas 
befogenheter,

6. artikel 16.3 g och 16.5 om åtgärder för marknadskontroll, 

7. artikel 17 om användning av information samt yrkes- och 
affärshemligheter,

8. artikel 18 om processuella rättigheter för ekonomiska 
aktörer, 

9. artikel 22 om ömsesidig assistans, 

10. artikel 25.2-25.4 om kontroll av produkter som förs in på 
unionsmarknaden, 

11. artikel 26.1 och 26.2 om uppskjutande av övergång till fri 
omsättning, 

12. artikel 27 om övergång till fri omsättning, 

13. artikel 28.2 och 28.3 om vägrad övergång till fri 
omsättning, 

14. artikel 31.2 f, 31.2 g, 31.2 m och 31.2 o om 
unionsnätverkets roll och uppgifter, samt

15. artikel 34.3 a och 34.4 om informations- och 
kommunikationssystemet.

29 § Vid marknadskontroll enligt Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) 2019/1020 har marknadskontrollmyndigheten 
befogenhet att

1. enligt artikel 14.4 a och 14.4 b kräva att ekonomiska 
aktörer som hanterar produkter ska tillhandahålla handlingar, 
specifikationer, data eller uppgifter,

2. enligt artikel 14.4 e få tillträde till lokaler, mark eller 
transportmedel, och

3. enligt artikel 14.4 j införskaffa, inspektera och demontera 
varuprover.

Tillsyn av tjänster

30 § Den myndighet som regeringen bestämmer är 
tillsynsmyndighet i fråga om tjänster som omfattas av denna 
lag och utövar tillsyn över att lagen, föreskrifter som har 
meddelats med stöd av lagen och direkt tillämpliga rättsakter 
som har meddelats med stöd av Europaparlamentets och rådets 
direktiv (EU) 2019/882 följs. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om tillsyn enligt lagen och enligt 
föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. 

31 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om avgifter för tillsyn enligt denna 
lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 
lagen.

Gemensamma bestämmelser för marknadskontroll och tillsyn

32 § Om marknadskontrollmyndigheten eller tillsynsmyndigheten 
finner att en produkt eller tjänst inte uppfyller krav enligt 
denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 
lagen eller enligt direkt tillämpliga rättsakter som har 
meddelats med stöd av Europaparlamentets och rådets direktiv 
(EU) 2019/882, ska myndigheten uppmana den eller de ansvariga 
ekonomiska aktörerna att inom en viss tid åtgärda bristen. 

Om den ansvariga ekonomiska aktören inte har åtgärdat bristen 
inom föreskriven tid, får myndigheten besluta de förelägganden 
som behövs för att bristen ska avhjälpas. 

Beslut som en marknadskontrollmyndighet fattar med stöd av 
andra stycket ska omprövas efter tre månader.

33 § Om marknadskontrollmyndigheten eller tillsynsmyndigheten 
finner brister i en bedömning av undantag enligt 7 §, ska 
myndigheten uppmana den ekonomiska aktören att inom viss tid 
åtgärda bristerna. 

Om inte den ekonomiska aktören avhjälper bristerna, får 
myndigheten förelägga den ekonomiska aktören att inom en viss 
angiven tid göra en ny bedömning. 

34 § En marknadskontrollmyndighet eller tillsynsmyndighet får 
besluta de förelägganden som behövs för att krav enligt denna 
lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 
lagen eller enligt direkt tillämpliga rättsakter som har 
meddelats med stöd av Europaparlamentets och rådets direktiv 
(EU) 2019/882 ska följas.

35 § Ett beslut om föreläggande enligt 32-34 §§ får förenas 
med vite.

36 § Polismyndigheten ska på begäran av 
marknadskontrollmyndigheten eller tillsynsmyndigheten lämna 
den hjälp som behövs för att myndigheten ska kunna vidta 
åtgärder enligt 29 eller 30 §. 

Hjälp enligt första stycket får begäras endast om 

1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att 
åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda 
befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver 
tillgripas, eller

2. det annars finns synnerliga skäl. 

Sanktionsavgifter

37 § En marknadskontrollmyndighet eller tillsynsmyndighet får 
ålägga en ekonomisk aktör att betala sanktionsavgift om den 
ekonomiska aktören har åsidosatt någon av 6, 8, 11-13, 15-17, 
19-26 §§ eller 28 § andra stycket 6 eller föreskrifter som har 
meddelats med stöd av dessa paragrafer.

I ringa fall ska någon sanktionsavgift inte beslutas.

En sanktionsavgift får inte beslutas senare än fem år från den 
tidpunkt då åsidosättandet upphörde.

38 § En sanktionsavgift får inte beslutas om åsidosättandet 
omfattas av ett föreläggande om vite och åsidosättandet ligger 
till grund för en ansökan om utdömande av vitet.

39 § Sanktionsavgiften får tas ut med ett belopp som bestäms 
med hänsyn till allvaret och omfattningen av åsidosättandet 
samt till omständigheterna i övrigt. Sanktionsavgiften ska 
bestämmas till lägst 10 000 kronor och högst 
10 000 000 kronor. 

Om det finns särskilda skäl eller om det annars är påkallat 
med hänsyn till omständigheterna får sanktionsavgiften sättas 
ned helt eller delvis. 

Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. 

40 § Sanktionsavgiften ska betalas inom trettio dagar från det 
att beslutet fick laga kraft eller inom den längre tid som 
anges i beslutet. 

Om sanktionsavgiften inte betalas inom denna tid, ska 
beslutande myndighet lämna den obetalda avgiften för 
indrivning enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga 
fordringar m.m. 

Avgiften faller bort i den utsträckning som verkställighet 
inte har skett inom fem år från det att beslutet fick laga 
kraft.

Överklagande

41 § Beslut enligt denna lag får överklagas till allmän 
förvaltningsdomstol. Beslut enligt 32 § första stycket och 
33 § första stycket får inte överklagas. 

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 


Övergångsbestämmelser

2023:254

1. Denna lag träder i kraft den 28 juni 2025.

2. Lagen tillämpas inte på innehåll på webbplatser och mobila 
applikationer som avser:

- förinspelade tidsberoende medier som har offentliggjorts 
före ikraftträdandet,

- filformat för dokument som har offentliggjorts före 
ikraftträdandet, eller

- innehåll som kan klassificeras som arkiv och som inte har 
uppdaterats eller redigerats efter ikraftträdandet.

3. En tjänsteleverantör får fortsätta att tillhandahålla sina 
tjänster med hjälp av produkter som före ikraftträdandet 
lagligen användes av tjänsteleverantören för att 
tillhandahålla liknande tjänster, dock längst till och med den 
27 juni 2030.

4. En tjänsteleverantör, som vid tidpunkten för lagens 
ikraftträdande tillhandahåller tjänster enligt ett avtal som 
har ingåtts före ikraftträdandet, får fortsätta att 
tillhandahålla tjänsterna till dess att avtalstiden löper ut, 
dock längst till och med den 27 juni 2030, även om tjänsterna 
i fråga inte får tillhandahållas enligt 6 §. 

5. Självbetjäningsterminaler som före ikraftträdandet lagligen 
användes av tjänsteleverantörer för tillhandahållande av 
tjänster får fortsätta att användas vid tillhandahållande av 
liknande tjänster under en period av 20 år efter det att 
terminalerna togs i bruk.