PierreMesure/open-sfs huggingface dataset:
Förordning (1989:947) om klassificering av vissa fordon som trafiktraktorer

1 § En bil som byggts om till ett dragfordon som inte kan framföras med 
högre hastighet än 50 kilometer i timmen och endast med svårighet kan 
ändras så att det kan framföras med högre hastighet, skall anses såsom 
trafiktraktor. Om fordonets tjänstevikt är högst 2 000 kilogram och om 
det inte kan framföras med högre hastighet än 30 kilometer i timmen och 
endast med svårighet kan ändras så att det kan framföras med högre 
hastighet skall dock i fråga om förarbehörighet tillämpas de 
bestämmelser som gäller för jordbrukstraktorer.

2 § Som trafiktraktor anses även ett fordon som är särskilt konstruerat 
för att användas för på- och avlastning av påhängsvagnar inom hamn-och 
terminalområden eller andra liknande områden.
Förordning (1989:957) om dubbelbeskattningsavtal  mellan de nordiska länderna 

1 § Lagen (1989:933) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska 
länderna skall träda i kraft den 1 januari 1990 och tillämpas

a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas 
den 1 januari 1990 eller senare,

b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för 
beskattningsår som börjar den 1 januari 1990 eller senare,

c) i fråga om förmögenhet, på förmögenhet som taxeras år 1991 eller 
senare.

Avtalet träder i kraft den 31 december 1989.

2 § Bestämmelsen om progressionsuppräkning i art. 25 punkt 6 d skall 
inte tillämpas.

3 § Ärenden som enligt avtalet skall handläggas av behörig myndighet i 
Sverige prövas av riksskatteverket. Är ett ärende av sådan beskaffenhet 
att det bör avgöras av regeringen, skall dock riksskatteverket med eget 
yttrande överlämna ärendet till regeringen.

Riksskatteverkets beslut enligt denna förordning får inte överklagas. 

Övergångsbestämmelser

1989:957

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1990.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1987:1043) om 
dubbelbeskattningsavtal mellan Danmark, Finland, Island, Norge och 
Sverige.

3. Den upphävda förordningen och lagen (1987:384) om 
dubbelbeskattningsavtal mellan Danmark, Finland, Island, Norge och 
Sverige tillämpas fortfarande

a) i fråga om skatter som innehållits vid källan, på inkomst som 
förvärvats före den 1 januari 1990,

b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för 
beskattningsår som börjar före den 1 januari 1990,

c) i fråga om förmögenhet, på förmögenhet som taxeras före år 1991.
Förordning (1989:967) om statligt reglerade anställningar hos Stiftelsen Tekniska museet

1 § Denna förordning gäller de anställningar hos Stiftelsen Tekniska 
museet som är statligt reglerade.

Med statligt reglerade anställningar avses i denna förordning 
anställningar, där avlöningsförmånerna fastställs under medverkan av 
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

2 § Bestämmelserna i 4 kap. 4 § lagen (1976:600) om offentlig 
anställning behöver inte tillämpas på tjänsten som museidirektör.

3 § Beslut av stiftelsens styrelse att tillsätta tjänsten som 
museidirektör blir gällande först sedan regeringen har fastställt 
beslutet.

4 § Bestämmelserna i 15 kap. 4 § lagen (1976:600) om offentlig 
anställning samt bestämmelserna i 32 § anställningsförordningen 
(1965:601) om chef för central förvaltningsmyndighet skall tillämpas på 
den som innehar eller uppehåller tjänsten som museidirektör.

Beträffande andra arbetstagare hos stiftelsen prövas frågor om skiljande 
från anställning eller uppdrag eller om disciplinansvar, åtalsanmälan, 
avstängning eller läkarundersökning av stiftelsens styrelse.

5 § Besked enligt 37 § andra stycket anställningsförordningen (1965:601) 
lämnas beträffande samtliga arbetstagare av stiftelsens styrelse.

6 § Beslut av stiftelsens styrelse att tillsätta andra tjänster än 
tjänsten som museidirektör får överklagas hos regeringen. Av 14 § lagen 
(1976:1046) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom 
utbildningsdepartementets verksamhetsområde följer att bestämmelserna i 
23--25 och 30 §§ förvaltningslagen (1986:223) skall tillämpas vid 
överklagandet.
Förordning (1989:968) om statligt reglerade anställningar hos Svenska språknämnden

1 § Denna förordning gäller de anställningar hos Svenska språknämnden 
som är statligt reglerade.

Med statligt reglerade anställningar avses i denna förordning 
anställningar, där avlöningsförmånerna fastställs under medverkan av 
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

2 § Tjänsten som föreståndare tillsätts av regeringen efter anmälan av 
ordföranden i nämndens styrelse.

3 § Bestämmelserna i 15 kap. 4 § lagen (1976:600) om offentlig 
anställning samt bestämmelserna i 32 § anställningsförordningen 
(1965:601) om chef för central förvaltningsmyndighet skall tillämpas på 
den som innehar eller uppehåller tjänsten som föreståndare.

Beträffande andra arbetstagare vid nämnden prövas frågor om skiljande 
från anställning eller uppdrag eller om disciplinansvar, åtalsanmälan, 
avstängning eller läkarundersökning av nämndens styrelse.

4 § Besked enligt 37 § andra stycket anställningsförordningen (1965:601) 
lämnas beträffande samtliga arbetstagare av nämndens styrelse.


5 § Beslut av nämndens styrelse att tillsätta tjänster hos nämnden får 
överklagas hos regeringen. Av 14 § lagen (1976:1046) om överlämnande av 
förvaltningsuppgifter inom utbildningsdepartementets verksamhetsområde 
följer att bestämmelserna i 23--25 och 30 §§ förvaltningslagen 
(1986:223) skall tillämpas vid överklagandet.
Förordning (1989:969) om statligt reglerade  anställningar hos Stiftelsen Nordiska museet 

1 § Denna förordning gäller de anställningar hos Stiftelsen Nordiska 
museet som är statligt reglerade.

Med statligt reglerade anställningar avses i denna förordning 
anställningar, där avlöningsförmånerna fastställs under medverkan av 
regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

2 § Bestämmelserna i 4 kap. 4 § lagen (1976:600) om offentlig 
anställning behöver inte tillämpas på tjänsten som styresman.

3 § Beslut av museets nämnd att tillsätta tjänsten som styresman blir 
gällande först sedan regeringen har fastställt beslutet.

4 § Bestämmelserna i 15 kap. 4 § lagen (1976:600) om offentlig 
anställning samt bestämmelserna i 32 § anställningsförordningen 
(1965:601) om chef för central förvaltningsmyndighet skall tillämpas på 
den som innehar eller uppehåller tjänsten som styresman.

Beträffande andra arbetstagare vid museet prövas frågor om skiljande 
från anställning eller uppdrag eller om disciplinansvar, åtalsanmälan, 
avstängning eller läkarundersökning av museets nämnd.

5 § Besked enligt 37 § andra stycket anställningsförordningen (1965:601) 
lämnas beträffande samtliga arbetstagare av museets nämnd.

6 § Beslut av museets nämnd att tillsätta andra tjänster än tjänsten som 
styresman får överklagas hos regeringen. Av 14 § lagen (1976:1046) om 
överlämnande av förvaltningsuppgifter inom utbildningsdepartementets 
verksamhetsområde följer att bestämmelserna i 23--25 och 30 §§ 
förvaltningslagen (1986:223) skall tillämpas vid överklagandet.
Förordning (1989:97) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Bulgarien 

1 § Lagen (1988:1614) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och 
Bulgarien skall träda i kraft den 1 maj 1989 och tillämpas beträffande 
inkomst som förvärvas den 1 januari 1989 eller senare och beträffande 
förmögenhet som taxeras år 1990 eller senare.

Avtalet trädde i kraft den 28 december 1988.

2 § Har upphävts genom lag (2019:1200).
Lag (1989:977) om kommunalt stöd till ungdomsorganisationer

Kommuner och landstingskommuner får lämna ekonomiskt stöd till
ungdomsorganisationer. Ett sådant stöd får också omfatta politisk
verksamhet.
Lag (1989:990) om tillstånd till överlåtelse av skepp

1 § Ett svenskt registreringspliktigt skepp eller en andel däri får inte 
överlåtas utan tillstånd av regeringen eller den myndighet som 
regeringen bestämmer, om skeppet genom överlåtelsen upphör att vara 
svenskt.

2 § Tillstånd till överlåtelse behövs inte för skepp som används vid 
utvinning av naturtillgångar på eller under havsbottnen.

3 § Tillstånd skall sökas av överlåtaren. Om tillstånd inte har sökts 
före överlåtelsen, skall det sökas inom tre månader från det 
överlåtelsen skedde.

4 § Om tillstånd inte söks inom föreskriven tid eller om tillstånd 
vägras, är överlåtelsen ogiltig.

5 § Vid prövningen av frågor om tillstånd till överlåtelse skall 
särskilt beaktas skeppets betydelse för landets totalförsvar, den flagg 
som skeppet är avsett att föra, möjligheterna att driva skeppet lönsamt 
under svensk flagg och andra från sjöfartspolitisk synpunkt 
betydelsefulla omständigheter.

6 § Tillstånd till överlåtelse skall lämnas om det inte strider mot 
något väsentligt allmänt intresse att skeppet upphör att vara svenskt.

7 § Om tillståndet avser en framtida överlåtelse, skall viss tid för 
tillståndets giltighet anges i tillståndsbeslutet.

8 § Den som bryter mot 1 § skall dömas till böter eller fängelse i högst 
ett år.

9 § Har ett skepp varit föremål för brott enligt 8 §, får skeppet eller 
dess värde förklaras förverkat, om det inte är oskäligt.

10 § Om någon annan myndighet än regeringen har meddelat beslut i ett 
tillståndsärende enligt denna lag, får beslutet överklagas hos 
regeringen. 

Övergångsbestämmelser

1989:990

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1990. Lagen (1977:494) om 
tillstånd till överlåtelse av fartyg, som upphör att gälla vid utgången 
av år 1989, gäller dock fortfarande i fråga om överlåtelser som har ägt 
rum  dessförinnan.
Förordning (1989:994) om tillstånd till överlåtelse av skepp, m.m.

1 § Denna förordning gäller prövningen av frågor om

1. tillstånd till överlåtelser som avses i 1 § lagen (1989:990) om 
tillstånd till överlåtelse av skepp,

2. medgivande enligt 2 § fjärde stycket sjöarbetstidslagen (1970:105), 
59 § sjömanslagen (1973:282), 4 § mönstringslagen (1983:929) och 7 §  
förordningen (1989:548) om tillstånd för anställning på fartyg.

2 § Frågor som avses i 1 § prövas av sjöfartsverket. I frågor som avses 
i 1 § 2 skall verket samråda med arbetsmarknadsstyrelsen.

3 § Innan ärendet avgörs skall sjöfartsverket samråda med berörda 
svenska organisationer för redare och ombordanställda.

4 § Sjöfartsverket skall med eget yttrande underställa ärendet 
regeringens prövning om

1. någon av de ombordanställdas organisationer har motsatt sig bifall 
till ansökan,

2. ärendet bedöms ha större principiell betydelse eller allmän räckvidd.

5 § Sjöfartsverkets beslut får överklagas hos regeringen.

6 § Sjöfartsverket får meddela ytterligare föreskrifter om 
verkställigheten av lagen (1989:990) om tillstånd till överlåtelse av 
skepp. 

Övergångsbestämmelser

1989:994

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1990, då förordningen 
(1977:495) om tillstånd till överlåtelse av fartyg upphör att gälla.

2. Ansökningar om tillstånd enligt lagen (1977:494) om tillstånd till 
överlåtelse av fartyg som har kommit in till kommerskollegium men som 
inte har prövats slutligt skall vid ikraftträdandet överlämnas till 
sjöfartsverket.

3. Vid sjöfartsverkets prövning av frågor om tillstånd enligt lagen 
(1977:494) om tillstånd till överlåtelse av fartyg gäller 1 och 2 §§ i 
förordningen (1977:495) om tillstånd till överlåtelse av fartyg i 
tillämpliga delar.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1990:100) om gällande räntesats för allemanssparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen (1983:890) 
om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion för 
riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och med den 
16 mars 1990 och tills vidare årlig ränta med 9,75 procent. Räntan skall 
dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar det av riksbanken 
fastställda vid varje tid gällande diskontot minskat med tre 
procentenheter.

Övergångsbestämmelser

1990:100

Denna författning, som tillämpas från och med den 16 mars 1990, träder i 
kraft den 1 april 1990, då riksgäldskontorets föreskrifter (1989:781) 
skall upphöra att gälla.
Förordning (1990:1008) med instruktion för  Glesbygdsverket 

Uppgifter

1 § Glesbygdsverket har till uppgift att genom påverkan på
olika samhällssektorer verka för goda levnadsförhållanden och
utvecklingsmöjligheter för glesbygds- och
landsbygdsbefolkningen i olika delar av landet med tyngdpunkten
i skogslänens inre delar samt i skärgårdsområdena.
Förordning (1999:343).

2 § Verket skall särskilt

1. verka för sektorssamordning av centrala myndigheter och
statliga bolag, främst inom områdena arbete, utbildning,
service och kommunikationer,

2. bedriva analys- och utredningsverksamhet samt genomföra
central uppföljning och utvärdering av glesbygdsinsatser,

3. förmedla kunskap till främst länsstyrelser, i förekommande
fall samverkansorgan och regionala självstyrelseorgan, samt
andra organ som har betydelse för gles- och landsbygdens
utveckling. Förordning (2007:16).

Verksförordningens tillämpning

3 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på
Glesbygdsverket med undantag av 5, 19, 20, 30 och 34 §§.
Förordning (1998:61).

Myndighetens ledning

4 § Glesbygdsverkets generaldirektör är chef för myndigheten.
Förordning (1995:1329).

5 § Har upphävts genom förordning (1995:1329).

Styrelsens ansvar och uppgifter

6 § Utöver vad som anges i 13 § verksförordningen (1995:1322) skall
styrelsen besluta i sådana frågor som anges i 19 § samma förordning.
Förordning (1995:1329).

7 § Har upphävts genom förordning (1995:1329).

8 § Har upphävts genom förordning (1995:1329).

2007:16

Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2007. Äldre
bestämmelser gäller fortfarande för ärenden som avser
programperioden 2000-2006.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1990:101) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen (1988:846) 
om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion 
för riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet 
enligt lagen (1988:846) om ungdomsbosparande skall den bank eller 
sparkassa som för kontot betala lägst 12,5 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det 
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än som 
sägs i första stycket, dock lägst 2,25 procent.
Förordning (1990:1048) med instruktion  för Rättshjälpsmyndigheten 

Uppgifter

1 § Rättshjälpsmyndigheten handlägger vissa ärenden omi:97
rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1996:1619).
Förordning (1997:421).

Verksförordningens tillämpning

2 § Följande föreskrifter i verksförordningen (1995:1322) skall
tillämpas på Rättshjälpsmyndigheten:

6-8 §§ om myndighetschefens ansvar och uppgifter,

18 § om interna föreskrifter,

26 § om vem som får begära in förklaringar m.m.,

27 och 28 §§ om myndighetens föreskrifter,

29 § om inhämtande av uppgifter m.m.,

31 § om myndighetens beslut.

Bestämmelsen i 31 § gäller endast i fråga om administrativa ärenden.
Förordning (1996:393).

Myndighetens ledning

3 § Chef för myndigheten är en överdirektör.

Ärendenas handläggning

4 § Ärendena avgörs av överdirektören.

Överdirektören får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna över
till andra tjänstemän att avgöra ärenden som är av det slaget att de
inte behöver prövas av överdirektören.

Andra stycket gäller inte föreskrifter.

5 § När överdirektören inte är i tjänst sköts hans uppgifter av den
tjänsteman som han bestämmer.

Anställningar m.m.

6 § Överdirektören anställs genom beslut av regeringen efter anmälan
av Domstolsverket.

Andra anställningar beslutas av Rättshjälpsmyndigheten.
Förordning (1996:393).

7 § har upphävts genom förordning (1996:393).

8 § har upphävts genom förordning (1994:928).

Överklagande

9 § Rättshjälpsmyndighetens beslut i personalärenden får överklagas till
domstolsverket. Domstolsverkets beslut får inte överklagas.

Övergångsbestämmelser

1997:421

1. Denna förordning träder i kraft den 1 december 1997.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande när rättshjälp har
beviljats enligt rättshjälpslagen (1972:429).
Förordning (1990:1049) med instruktion  för Rättshjälpsnämnden 

Uppgifter

1 § Rättshjälpsnämnden har till uppgift att pröva överklaganden
enligt 44 § andra stycket rättshjälpslagen (1996:1619).
Förordning (1997:422).

Sammansättning m. m.

2 § I 48 § rättshjälpslagen (1996:1619) finns bestämmelser om
hur nämnden är sammansatt och om hur ledamöterna och ersättarna
för dessa utses. Förordning (1997:422).

3 § Ledamöterna och ersättarna utses för en tid av högst tre år.

Den enskilt verksamma advokat som skall ingå i nämnden utses efter
förslag av Sveriges advokatsamfund.

Organisation

4 § Nämndens kansligöromål utförs av Hovrätten för Nedre Norrland.
Förordning (2003:503).

Verksförordningens tillämpning

5 § Föreskriften i 31 § verksförordningen (1995:1322) om
myndighetens beslut tillämpas på nämnden. Förordning (1996:394).

Ärendenas handläggning m. m.

6 § I 49 § rättshjälpslagen (1996:1619) finns bestämmelser om
beslutförhet och omröstning. Förordning (1997:422).

7 § Ärendena avgörs efter föredragning.

Ordföranden får överta beredningen och föredragningen av ärenden.

8 § I 19 § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om rätt att
få avvikande mening antecknad.

9 § Ordföranden får begära in förklaringar, upplysningar eller
yttranden i ärenden hos nämnden samt pröva frågor om utlämnande
av allmänna handlingar och frågor som uppkommer med anledning
av överklaganden av nämndens beslut i sådana frågor.

Ordföranden får lämna över till en tjänsteman vid Hovrätten för
Nedre Norrland att vidta åtgärder enligt första stycket.
Förordning (2004:23).

Övergångsbestämmelser

1997:422

1. Denna förordning träder i kraft den 1 december 1997.

2. Rättshjälpsnämnden prövar även överklaganden enligt
rättshjälpslagen (1972:429).
Förordning (1990:1067) om undantag från vissa föreskrifter i lagen (1987:588) om träfiberråvara

1 § Föreskrifterna i denna förordning gäller för eldningsanläggningar 
och anläggningar för framställning av trädbränsle om anläggningen är 
belägen inom Jönköpings, Kronobergs, Kalmar, Blekinge, Kristianstads, 
Malmöhus eller Hallands län.

2 § I anläggningar där sådan träfiberråvara som avses i 2 § första 
stycket 2 lagen (1987:588) om träfiberråvara används med stöd av 
tillstånd enligt den lagen får tillståndet överskridas under 
kalenderåren 1990 och 1991. Detta gäller dock inte såg- och kutterspån.

3 § I anläggningar där sådan träfiberråvara som nämns i 2 § används utan 
att tillstånd behövs enligt den lagen får användningen ökas under 
kalenderåren 1990 och 1991 utan att tillstånd söks. Detta gäller dock 
inte såg- och kutterspån.
Tillkännagivande (1990:107) av uppgift om Riksbankens diskonto

Fullmäktige i riksbanken ger till känna att riksbankens diskonto från 
och med den 16 mars 1990 är tolv procent.
Lag (1990:1079) om tillfälliga bilförbud

1 § Regeringen eller efter regeringens bemyndigande en kommun får
meddela föreskrifter om tillfälligt förbud mot trafik med person- och
lastbilar inom vissa områden av kommunen, om luftföroreningarna i
kommunen innebär akuta hälsorisker för dem som vistas där.

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
närmare föreskrifter om vilka luftföroreningar som innebär akuta
hälsorisker och om hur föroreningarna skall mätas.

3 § Om någon kör ett fordon i strid mot ett förbud enligt denna 
lag, får en polisman hindra fortsatt färd. Lag (2014:726).
Förordning (1990:108) om fyllnadstjänstgöring i vissa fall för lärare och kyrkomusiker

/r3/ Inledande föreskrifter

1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om

1. lärares fyllnadstjänstgöring som kyrkomusiker,

2. kyrkomusikers fyllnadstjänstgöring som lärare.

2 § I denna förordning avses med skola grundskola, kommunal 
gymnasieskola, kommunal vuxenutbildning och statsunderstödd 
folkhögskola.

3 § En tjänst i vilken fyllnadstjänstgöring skall ingå skall inrättas av 
den huvudman hos vilken huvuddelen av tjänstgöringen skall fullgöras.

/r3/ Lärares fyllnadstjänstgöring

4 § I en lönetjänst som lärare vid en skola eller vid skolväsendet i 
kommun får det ingå fyllnadstjänstgöring som kyrkomusiker i ett 
pastorat, om

1. läraren är behörig till tjänsten som kyrkomusiker och

2. styrelsen för skolan och kyrkorådet har kommit överens om det.

5 § Om fyllnadstjänstgöring enligt 4 § avses ingå i en ledig lönetjänst 
som lärare, skall det anges i lediganmälan.

Till en sådan lärartjänst får i första hand en lärare som är behörig 
till en tjänst som kyrkomusiker komma i fråga, om läraren också är 
behörig till lärartjänsten.

6 § En lärare är skyldig att ha fyllnadstjänstgöring som kyrkomusiker, 
om läraren förklarat sig villig till tjänstgöringen eller tjänstgöringen 
har angetts i lediganmälan av tjänsten.

/r3/ Kyrkomusikers fyllnadstjänstgöring

7 § I 17 § lagen (1989:8) om kyrkomusiken i svenska kyrkan föreskrivs 
att innehavaren av en tjänst som kyrkomusiker är skyldig att fullgöra 
fyllnadstjänstgöring hos en annan arbetsgivare i den omfattning som 
följer av anställningsavtalet.

I en tjänst som kyrkomusiker i ett pastorat får det ingå 
fyllnadstjänstgöring som lärare vid en skola, om

1. kyrkomusikern är behörig till en sådan tjänst som lärare i vilken 
tjänstgöringen kan ingå och

2. kyrkorådet och styrelsen för skolan har kommit överens om det.

8 § Bestämmelser om skyldigheter för lärare vid en skolform gäller även 
kyrkomusiker som har fyllnadstjänstgöring vid skolformen.

Övergångsbestämmelser

1991:8

Den upphävda förordningen skall dock tillämpas till utgången av juni 
1991 i fråga om lärare vid statsunderstödda folkhögskolor samt 
kyrkomusikers fyllnadstjänstgöring vid sådana skolor.
Förordning (1990:1082) om basbelopp för år 1991 

Regeringen fastställer basbeloppet enligt lagen (1962:381) om 
allmän försäkring till 32 200 kronor för år 1991.
Lag (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeprodukter 

1 § Den som vid ikraftträdandet av denna lag inte är registrerad som
skattskyldig enligt 7 § lagen (1957:262) om allmän energiskatt och som
då innehar oljeprodukter som blir skattepliktiga enligt nämnda lag den 1
januari 1991 skall till staten betala lagerskatt enligt denna lag. Även
den som är registrerad enligt lagen om allmän energiskatt och som
innehar sådana oljeprodukter skall betala lagerskatt enligt denna lag.

2 § Skatt tas ut för oljeprodukter som blir skattepliktiga enligt lagen
(1990:1085) om ändring i lagen (1990:583) om ändring i lagen (1957:262)
om allmän energiskatt och för vilka skattskyldighet inte kommer att
inträda enligt 8 § första stycket 1 lagen om allmän energiskatt. Skatt
tas inte ut för oljeprodukter som är avsedda att förbrukas för annat
ändamål än energialstring.

3 § Lagerskatt tas ut endast för den del av den innehavda mängden
oljeprodukter som omfattar mer än 5 000 liter eller, i fråga om den som
driver detaljhandel med skattepliktiga oljeprodukter, 5 000 liter för
varje särskilt försäljningsställe.

4 § Lagerskatt tas ut med 1 078 kronor per kubikmeter.

5 § Den som är skyldig att betala lagerskatt skall lämna en deklaration
till riksskatteverket om sitt innehav av skattepliktiga oljeprodukter.
Deklarationen skall ta upp de lagrade oljeprodukternas art och
kvantitet, lagringsplatserna, den använda mätningsmetoden och
lagerskattens belopp.

Deklaration skall ha kommit in till riksskatteverket senast den 25
februari 1991. Lagerskatten skall senast samma dag vara inbetald till
verket.

Deklaration skall avges på heder och samvete samt upprättas på blankett
enligt formulär som fastställs av riksskatteverket.

6 § Lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller i
fråga om lagerskatt. Därvid iakttas följande. 2 kap. 1--9 §§, 5 kap. 1 §
första och andra styckena, 3--5 §§ och 9 §, 6 kap. samt 7 kap. 5 § skall
inte tillämpas. Vad som föreskrivs i 4 kap. 2 § första stycket skall
gälla om deklarationen har kommit in senast den 25 februari 1991.
Restavgift enligt 5 kap. 8 § 1 skall tas ut om skattebeloppet inte har
betalats senast den 25 februari 1991. Ränta enligt 5 kap. 12 § första
stycket 1 utgår från den 25 februari 1991.

Övergångsbestämmelser

2000:491

Den upphävda lagen gäller fortfarande i fråga om förhållanden
som hänför sig till tiden före den 1 juli 2000.
Förordning (1990:109) med vissa föreskrifter om skolkantorer

/r3/ Ordinarie tjänster som skolkantor

1 § För den som efter utgången av juni 1990 med fullmakt eller 
konstitutorial innehar en tjänst som skolkantor skall tillämpas 
föreskrifterna i skolförordningen (1971:235) och övriga föreskrifter för 
tjänster som lärare 1 och 2.

Första stycket gäller också för skolkantorer med ett sådant förordnande 
på vilket äldre bestämmelser om konstitutorial skall tillämpas.

I fråga om den kyrkomusikaliska delen av tjänsten finns föreskrifter i 
punkten 5 i övergångsbestämmelserna till lagen (1989:8) om kyrkomusiken 
i svenska kyrkan.

/r3/ Extra ordinarie tjänster som skolkantor

2 § Den som vid utgången av juni 1990 innehar en extra ordinarie tjänst 
som skolkantor skall av skolstyrelsen förordnas på en lönetjänst som 
lärare, om skolkantorn ansöker om det.

Förordnandet skall avse en tjänst vid grundskolan i den kommun som är 
huvudman för skolkantorn och gälla från och med den 1 juli 1990 eller 
från den senare tidpunkt då anställningen som skolkantor upphör.

Tjänsten skall ha samma nummer som den lärartjänst som ingår i tjänsten 
som skolkantor.

3 § Den som enligt 2 § har förordnats på en lönetjänst som lärare vid 
grundskolan är skyldig att ha fyllnadstjänstgöring som kyrkomusiker.
Tillkännagivande (1990:1099) av uppgift om Riksbankens diskonto

Fullmäktige i riksbanken ger till känna att riksbankens diskonto från 
och med den 23 november 1990 är elva och en halv procent.
Förordning (1990:1108) med instruktion för  specialattachéer vid utlandsmyndigheterna 

1 § Med specialattaché avses i denna förordning en tjänsteman
som för en begränsad tid är knuten till en eller flera
utlandsmyndigheter för bevakning av ett särskilt område och
som har Regeringskansliet som sin huvudman.

Bestämmelserna i denna förordning om specialattachéer gäller
även den som för en begränsad tid är anställd som råd med
motsvarande arbetsuppgifter.

För försvarsattachéer gäller förordningen (FFS 1985:20) om
Sveriges försvarsattachéer. Förordning (1997:15).

2 § En specialattaché förordnas av regeringen. Förordning (1997:15).

3 § En specialattachés ansvarsområde och arbetsuppgifter fastställs i
förordnandet.

En specialattaché skall i övrigt fullgöra de uppgifter som faller inom
huvudmannens ansvarsområde och som denne bestämmer. Förordning
(1992:951).

4 § Chef för en specialattaché är chefen för den
utlandsmyndighet där attachén är stationerad.

Specialattachén skall hålla sin chef liksom beskicknings- och
delegationschefer i sina andra verksamhetsländer underrättade
om sin verksamhet och vara deras rådgivare. I frågor av
utrikespolitisk natur skall specialattachén följa deras
direktiv.

En specialattaché vid Sveriges representation vid Europeiska
unionen skall följa de direktiv som chefen för
representationen ger. När direktiven ges skall chefen beakta
specialattachéns särskilda ansvarsområde och de uppgifter som
huvudmannen har bestämt. Förordning (1997:15).

5 § Om det finns särskilda skäl, får chefen för
utlandsmyndigheten efter samråd med huvudmannen besluta att
en specialattachés arkivhandlingar inte skall ingå i
utlandsmyndighetens arkiv. I sådant fall skall
specialattachéns arkiv i stället utgöra en del av
huvudmannens arkiv, och specialattachén skall hålla sina
handlingar åtskilda från utlandsmyndighetens och följa de
bestämmelser för registrering och arkivbildning som gäller
för huvudmannen. Förordning (1997:15).

6 § I frågor om semester beslutar specialattachéns chef.

Beträffande annan ledighet beslutar huvudmannen.
Förordning (1997:15).

Övergångsbestämmelser

1990:1108

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991.

Genom förordningen upphävs

1. förordningen (1977:575) med instruktion för arbetsmarknadsråd,

2. regeringens beslut den 22 april 1982 om instruktion för
industriråd/industriattaché vid Sveriges delegation vid Organisationen
för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD),

3. regeringens beslut den 19 maj 1982 (ändrat senast genom regeringens
beslut den 20 januari 1983) om instruktion för attaché/ambassadråd för
tull- och handelspolitiska frågor,

4. förordningen (1985:170) med instruktion för ekonomiska attachéer och
finansråd,

5. förordningen (1985:305) med instruktion för lantbruksråd och
lantbruksattaché,

6. förordningen (UHÄ-FS 1988:12) med instruktion för utbildningsråd vid
Sveriges OECD-delegation i Paris.

För den som förordnats före ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter i
fråga om ansvarsområde och arbetsuppgifter.
Förordning (1990:1110) med instruktion  för Nämnden för Rh-anpassad utbildning 

Uppgifter

1 § Nämnden för Rh-anpassad utbildning har till uppgift att pröva frågor
om intagning till Rh-anpassad utbildning vid vissa gymnasieskolor och
andra frågor om rätt till sådan utbildning enligt 5 kap. 28 § skollagen
(1985:1100). Förordning (1991:1410).

2 § Nämnden skall ha minst sju och högst elva ledamöter. I
nämnden skall finnas bl.a. företrädare för gymnasieskolan och
grundskolan samt för personer med rörelsehinder. Ordförande och
övriga ledamöter utses av Specialpedagogiska institutet för en
bestämd tid. Nämnden utser inom sig en vice ordförande.
Förordning (2001:287).

Organisation

3 § Nämnden får för kansligöromål anlita det kansli som hör
till Socialstyrelsens institut för särskilt utbildningsstöd.
Förordning (2005:1076).

4 § Har upphävts genom förordning (2007:947).

5 § Har upphävts genom förordning (2007:947).

Ärendenas handläggning

6 § Nämnden är beslutför när ordföranden och minst hälften av de andra
ledamöterna är närvarande.

När ärenden av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga ledamöter
vara närvarande.

7 § Om ett ärende är så brådskande att nämnden inte hinner sammanträda
för att behandla det, får ärendet avgöras genom meddelanden mellan
ordföranden och minst så många ledamöter som behövs för beslutförhet.

Om detta förfarande inte är lämpligt, får ordföranden ensam avgöra
ärendet. Ett sådant beslut skall anmälas vid nästa sammanträde med
nämnden.

8 § Nämnden får i arbetsordningen eller i särskilda beslut lämna över
till ordföranden att avgöra ärenden som är av det slaget att de inte
behöver prövas av nämnden.

9 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller i
särskilda beslut får det dock medges att ärenden som avgörs enligt 8 §
inte behöver föredras.

Förordnanden

10 § har upphävts genom förordning (2001:287).

Överklaganden

11 § Bestämmelser om överklagande av nämndens beslut finns i 5 kap. 30 §
skollagen (1985:1100).

I övrigt får nämndens beslut inte överklagas. Förordning (1991:1410).

Övergångsbestämmelser

2007:947

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2008.

2. Nämnden för Rh-anpassad utbildning ska fortfarande ha det
ansvar för verksamheten och de uppgifter som anges i 6, 7, 9,
13 och 15 §§ i den upphävda verksförordningen (1995:1322).
Vidare ska 18, 26-29 och 31 §§ verksförordningen fortfarande
gälla för nämnden.
Förordning (1990:1112) om garantital

Regeringen föreskriver att det garantital, som avses i 8 kap. 15 § 
studiestödslagen (1973:349) i dess lydelse före den 1 januari 1989, 
skall vara 1,057.

Övergångsbestämmelser

1990:1112

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991, då förordningen 
(1981:1131) om garantital skall upphöra att gälla.

Den upphävda förordningen skall dock tillämpas i fråga om garantital för 
tid före ikraftträdandet.
Lag (1990:1115) om ikraftträdande av  lagen (1990:1114) om värdepappersfonder

1 § Lagen (1990:1114) om värdepappersfonder och denna lag träder i kraft
den 1 januari 1991.

2 § Genom lagen (1990:1114) om värdepappersfonder upphävs
aktiefondslagen (1974:931) och lagen (1978:428) om aktiesparfonder.

3 § Fondbolag enligt aktiefondslagen (1974:931) och lagen (1978:428) om
aktiesparfonder som vid ikraftträdandet av lagen (1990:1114) om
värdepappersfonder förvaltar aktiefond resp. aktiesparfond, får inom fem
månader från ikraftträdandet ansöka om tillstånd att utöva
fondverksamhet enligt lagen om värdepappersfonder.

Fondbolag som har ansökt om tillstånd inom den angivna tiden, får
fortsätta verksamheten enligt bestämmelserna i de gamla lagarna intill
dess att ansökan om tillstånd har prövats slutligt.

4 § För aktiefonder och aktiesparfonder som skall upphöra med
verksamheten skall bestämmelserna i de gamla lagarna tillämpas.

5 § De fondbolag som har utfärdat fondandelsbevis enligt
aktiefondslagen (1974:931) skall senast den 1 april 1996 ha
registrerat samtliga innehavare av andelsbevis i värdepappersfonden.
Intill dess skall bestämmelserna i 33 § aktiefondslagen tillämpas på
utelöpande andelsbevis.

Den som företer andelsbevis för registrering efter den i första
stycket angivna tiden skall för att bli registrerad som andelsägare
göra troligt att han varken kände till eller borde ha känt till att
registrering skulle ha skett dessförinnan.

En tvist mellan fondbolag och innehavare av andelsbevis om
registrering enligt andra stycket skall handläggas enligt lagen
(1929:145) om skiljemän. Fondbolaget skall bekosta
skiljemannaförfarandet, om inte innehavarens talan är uppenbart
ogrundad. Lag (1995:1470).

6 § Sådan verksamhet som regeringen har gett tillstånd till enligt 3 §
aktiefondslagen (1974:931) får fortsätta intill den 1 januari 1993.

7 § Om det i en lag eller i en annan författning som har beslutats av
regeringen hänvisas till en föreskrift som har ersatts genom en
föreskrift i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder eller denna lag
tillämpas i stället den nya föreskriften.

8 § Fordran på grund av en utdelningskupong till fondandelsbevis
enligt  aktiefondslagen (1974:931) preskriberas tre år efter
förfallodagen. Lag (1993:545).

Övergångsbestämmelser

1993:545

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

2. Fordran på utdelning enligt utdelningskupong till
fondandelsbevis för vilken preskription enligt äldre bestämmelser
inte inträtt när denna lag träder i kraft preskriberas vid utgången av
år 1996.
Förordning (1990:1123) om värdepappersfonder

1 § Finansinspektionen skall pröva följande frågor enligt lagen
(1990:1114) om värdepappersfonder:

1. Godkännande av börser, auktoriserade marknadsplatser eller
reglerade marknader enligt 18 § andra stycket.

2. Undantag från kravet på kungörande enligt 35 § tredje stycket.
Förordning (1993:1357).

2 § Finansinspektionen skall meddela sådana föreskrifter om
aktiekapitalets storlek som avses i 6 § tredje stycket lagen
(1990:1114) om värdepappersfonder. Förordning (1993:1357).

3 § Finansinspektionen får i fråga om lagen (1990:1114) om
värdepappersfonder meddela de närmare föreskrifter som behövs
beträffande

1. översättning till svenska språket av information som
utländska fondföretag lämnar här i landet.

2. åtgärder som utländska fondföretag skall vidta enligt 7 a §
andra stycket 2 och 7 b § första stycket 2,

3. innehållet i fondbestämmelser enligt 9 §,

4. sådan handel som avses i 25 §,

5. innehållet i informationsbroschyrer enligt 26 §,

6. innehållet i årsberättelser och halvårsredogörelser enligt
27 §,

7. information som fondbolag skall lämna enligt 27 a §,

8. de uppgifter som ansökningar enligt den lagen skall
innehålla,

9. de upplysningar som fondbolagen och förvaringsinstituten
skall lämna för att inspektionen skall kunna fullgöra sin
tillsynsuppgift. Förordning (1998:1499).

4 § Har upphävts genom förordning (2001:921).

Övergångsbestämmelser

1990:1123

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1974:936) om tillsyn över
fondbolag och aktiefonder m. m.

3. Den gamla förordningen tillämpas fortfarande beträffande sådana
fondbolag, aktiefonder och aktiesparfonder som omfattas av 3 § andra
stycket och 4 § lagen (1990:1115) om ikraftträdande av lagen (1990:1114)
om värdepappersfonder.

1992:766

Denna förordning träder i kraft, i fråga om 2--4 §§ den 1 juli 1992, och
i övrigt den 1 januari 1993.

2004:75

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2004.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1990:1123) om
värdepappersfonder.

3. Den upphävda förordningen tillämpas fortfarande beträffande
sådana fondbolag och andra fondförvaltare som med stöd av 3 §
lagen (2004:47) om införande av lagen (2004:46) om
investeringsfonder driver verksamhet enligt lagen (1990:1114)
om värdepappersfonder samt beträffande värdepappersfonder och
fondföretag som förvaltas av dessa.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1990:1124) om gällande inlåningsränta i ungdomsbosparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 10 § lagen (1988:846) 
om ungdomsbosparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion 
för riksgäldskontoret.

På medel som står inne på ett konto anslutet till ungdomsbosparandet 
enligt lagen (1988:846) om ungdomsbosparande skall den bank eller 
sparkassa som för kontot betala lägst 11 procent årlig ränta.

För den kalendermånad, då insättning eller uttag sker, får på det 
insatta respektive uttagna beloppet betalas en lägre årlig ränta än som 
sägs i första stycket, dock lägst 2 procent.
Riksgäldskontorets Föreskrifter (1990:1125) om gällande räntesats för allemanssparandet

Riksgäldskontoret föreskriver följande med stöd av 9 § lagen (1983:890) 
om allemanssparande samt 1 § förordningen (1989:248) med instruktion för 
riksgäldskontoret.

På de medel som satts in på ett allemanssparkonto utgår från och med den 
1 januari 1991 och tills vidare årlig ränta med 12 procent. Räntan skall 
dock utgå med lägst den procentsats som motsvarar det av riksbanken 
fastställda vid varje tid gällande diskontot minskat med tre 
procentenheter.
Lag (1990:1141) om uttag av preliminär B-skatt från en fysisk person under uppbördsåret 1991/92

Under uppbördsåret den 1 februari 1991--den 31 januari 1992 skall, med 
undantag av vad som sägs i 13 § 1 mom. första stycket uppbördslagen 
(1953:272), preliminär B-skatt från en fysisk person tas ut med belopp 
motsvarande 110 procent av den slutliga skatt som har påförts den 
fysiska personen året före inkomståret.
Förordning (1990:1151) om räntereglering för försäkringsföretag

Regeringen föreskriver att räntereglering enligt lagen (1974:922) om 
kreditpolitiska medel får tillämpas i fråga om försäkringsföretag med 
svensk koncession.
Förordning (1990:1182) om försöksverksamhet med  en friare kommunal nämndorganisation 

Regeringen föreskriver att det i följande kommuner och 
landstingskommuner får bedrivas försöksverksamhet enligt lagen  
(1984:382) om försöksverksamhet med en friare kommunal 
nämndorganisation.

/r3/ Kommuner

Haninge                 Vänersborgs
Huddinge                Åmåls
Järfälla                Åkersunds
Nacka                   Degerfors
Nynäshamns              Hallsbergs
Stockholms              Hällefors
Södertälje              Karlskoga
Tyresö                  Kumla
Upplands-Väsby          Laxå
Gnosjö                  Lindesbergs
Tingsryds               Ljusnarsbergs
Helsingborgs            Nora
Kävlinge                Örebro
Malmö                   Skinnskattebergs
Varbergs                Ludvika
Göteborgs               Hudiksvalls
Ale                     Sandvikens
Borås                   Bräcke
Tranemo                 


/r3/ Landstingskommuner

Göteborgs och Bohus läns 
Örebro läns
Kopparbergs läns
Jämtlands läns
Förordning (1991:176).
Förordning (1990:1187) om ränta på studielån  för år 1991 

Regeringen fastställer den ränta som enligt 8 kap. 2 § studiestödslagen 
(1973:349) skall utgå på studielån till 8,3 procent för år 1991.
Förordning (1990:1235) om kommunala föreskrifter om tillfällig försäljning

1 § Kommunerna får meddela föreskrifter om tillståndskrav enligt 3 §
lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning.

2 § En kommuns föreskrifter enligt 1 § skall på kommunens bekostnad
kungöras i länets författningssamling så snart det kan ske.

Föreskrifterna skall genom kommunens försorg anslås och föras in i minst
en ortstidning.

3 § Kommunen skall se till att tryckta exemplar av föreskrifterna finns
tillgängliga för allmänheten.

4 § Kommunen skall sända ett tryckt exemplar av föreskrifterna till
konsumentverket.
Lag (1990:128) om befrielse i vissa fall från särskild avgift enligt 3 § lagen (1979:609) om allmän investeringsfond 

Vid 1990 års taxering skall särskild avgift enligt 3 § tredje stycket
lagen (1979:609) om allmän investeringsfond inte tas ut om inbetalning
som skulle ha gjorts senast den 15 februari 1990 i stället görs senast
den 15 mars 1990. Görs inbetalning efter den 15 mars 1990 utgår avgift
med 6 % av det för sent inbetalade beloppet.

Övergångsbestämmelser

1996:487

Den upphävda lagen tillämpas alltjämt i fråga om 1990 års taxering.
Förordning (1990:129) om medelvärde  för år 1989 enligt förordningen (1986:566)  om statsbidrag till lönekostnader för vissa förskolekonsulenter och talpedagoger 

Regeringen fastställer medelvärdet enligt 4 § förordningen (1986:566) om 
statsbidrag till lönekostnader för vissa förskolekonsulenter och 
talpedagoger till 164 600 kronor för år 1989.
Förordning (1990:1294) om lokaliseringen  av skattemyndigheterna 

1 § I varje län skall finnas en skattemyndighet med säte på den ort som
anges i nedanstående förteckning.

------------------------------------------------------------------------
Skattemyndighet                                 Ort
------------------------------------------------------------------------

Skattemyndigheten i Stockholms län              Stockholm
Skattemyndigheten i Uppsala län                 Uppsala
Skattemyndigheten i Södermanlands län           Nyköping
Skattemyndigheten i Östergötlands län           Linköping
Skattemyndigheten i Jönköpings län              Jönköping
Skattemyndigheten i Kronobergs län              Växjö
Skattemyndigheten i Kalmar län                  Kalmar
Skattemyndigheten i Gotlands län                Visby
Skattemyndigheten i Blekinge län                Karlskrona
Skattemyndigheten i Skåne län			Malmö
Skattemyndigheten i Hallands län                Halmstad
Skattemyndigheten i Västra Götalands län	Göteborg
Skattemyndigheten i Värmlands län               Karlstad
Skattemyndigheten i Örebro län                  Örebro
Skattemyndigheten i Västmanlands län            Västerås
Skattemyndigheteen i Dalarnas län		Falun
Skattemyndigheten i Gävleborgs län              Gävle
Skattemyndigheten i Västernorrlands län         Härnösand
Skattemyndigheten i Jämtlands län               Östersund
Skattemyndigheten i Västerbottens län           Umeå
Skattemyndigheten i Norrbottens län             Luleå
Förordning (1997:1177).

2 § har upphävts genom förordning (1995:1658).

Övergångsbestämmelser

1990:1294

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991, då kungörelsen
(1973:796) om rikets indelning i fögderier skall upphöra att gälla.
Riksskatteverket får bestämma att det längst till utgången av år
1991 skall finnas endast ett lokalt skattekontor för Stockholm, ett
för Malmö och ett för Göteborg.
Lag (1990:1332) om avgifter för miljöfarliga batterier

1 § Denna lag gäller avgifter för hantering och import av sådana 
miljöfarliga batterier som innehåller kvicksilver, kadmium eller bly.

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela 
de föreskrifter om avgifter som behövs för att täcka samhällets 
kostnader för att samla in och oskadliggöra batterier som är förbrukade 
eller som inte längre används.

Avgiften får tas ut endast av den som yrkesmässigt hanterar eller 
importerar batterier.
Lag (1990:1364) om ändring av plan- och bostadsverkets namn

Enligt riksdagens beslut föreskrivs att bestämmelser i lag eller annan 
författning om plan- och bostadsverket, bostadsstyrelsen eller statens 
planverk efter utgången av år 1990 skall avse boverket.
Förordning (1990:1374) om bidrag enligt  lagen (1990:578) om särskilt bidrag till  kommuner m.fl. 

1 § Bidrag enligt 1 § lagen (1990:578) om särskilt bidrag till
kommuner m. fl. lämnas med sex procent av den i nämnda
bestämmelse avsedda kostnaden för upphandling, bidrag eller
annan ersättning.

Bidrag enligt 1 § första och tredje styckena nämnda lag lämnas
endast i fråga om sådan sjukvård, tandvård, social omsorg och
utbildning som är undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 4 eller
8 § mervärdesskattelagen (1994:200). Förordning (1994:1112).

2 § Ansökan om bidrag skall ges in till skattemyndigheten i det län
där kommunen, landstinget, kommunalförbundet eller
beställarförbundet är registrerat enligt mervärdesskattelagen
(1994:200). Ansökan skall avse tidsperioder om en kalendermånad
eller en period om tre på varandra följande kalendermånader, och
avse upphandling, bidrag eller ersättning som bokförts hos
kommunen, landstinget, kommunalförbundet eller
beställarförbundet under perioden.

Ansökan skall ha kommit in till skattemyndigheten senast sex
månader efter utgången av den tidsperiod ansökningen avser.
Förordning (1994:1112).

3 § Närmare föreskrifter om ansökningsförfarandet, om kontroll av
underlag för bidragen samt om utbetalning av bidragen meddelas av
riksskatteverket.

Övergångsbestämmelser

1990:1374

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991 och gäller i fråga om
upphandling samt om bidrag eller annan ersättning som avser verksamhet
hos näringsidkare eller kommunalförbund efter ikraftträdandet.

1994:229

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1994 och gäller i fråga om
upphandling samt om bidrag eller annan ersättning som avser
verksamhet hos näringsidkare eller kommunalförbund efter
ikraftträdandet.

1994:1993

Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande i fråga om
förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.
Förordning (1990:1375) om vissa myndigheters namn i äldre författningar om dubbelbeskattning 

Vad som i förordningar om tillämpning av överenskommelser med främmande
stater för att undvika dubbelbeskattning har föreskrivits om en
länsstyrelse, länsskattemyndighet eller taxeringsnämnd skall i stället
avse Skatteverket. Förordning (2003:949).
Lag (1990:1402) om övertagande av vissa sjukhem och andra vårdinrättningar

1 § Kommunerna skall den 1 januari 1992 från landstingskommunerna överta
ansvaret för och driften av de sjukhem och andra vårdinrättningar i
kommunen som inrättats för somatisk långtidssjukvård och som
huvudsakligen har kommunen eller en del av kommunen som
upptagningsområde.

Övertagande enligt första stycket skall dock inte ske om en kommun och
en landstingskommun kommer överens om det eller det finns särskilda skäl
mot det.

2 § En kommun får den 1 januari 1992 eller senare även överta 
ansvaret för och driften av en annan vårdinrättning för 
långtidssjukvård än som avses i 1 §, om regionen och kommunen 
kommer överens om det. Lag (2019:868).

3 § Sjukhem och andra vårdinrättningar, som övertagits av
kommunerna med stöd av denna lag, skall anses som sådana
boendeformer som anges i 5 kap. 5 § andra stycket
socialtjänstlagen (2001:453). Lag (2001:467).


Övergångsbestämmelser

1990:1402

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992. En kommun och en
landstingskommun kan komma överens om att kommunen under år 1991 skall
överta en sådan inrättning som avses i denna lag. Har övertagande skett
skall inrättningen från och med dagen för övertagandet anses som ett
servicehus enligt 20 § andra stycket socialtjänstlagen (1980:620). Om en
sådan överenskommelse har träffats får landstingskommunen under år 1991
lämna sådant ekonomiskt bidrag till kommunen som motiveras av
överenskommelsen.