Lag (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i Sverige

Allmänna bestämmelser

1 kap. Tillämpningsområde och vissa grundläggande bestämmelser

Inledande bestämmelser

1 § Utländska försäkringsgivare och utländska 
tjänstepensionsinstitut har rätt att bedriva verksamhet i 
Sverige i enlighet med denna lag. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela särskilda föreskrifter om bedrivande av 
försäkringsrörelse för att uppfylla Sveriges åtaganden till 
följd av avtal mellan Europeiska gemenskaperna (EG) och 
Schweiz.

Bestämmelser om att sådana krav som föreskrivs i 4-7 kap. i 
vissa fall inte gäller för försäkringsgivare från USA och 
bestämmelser om grupptillsyn finns i det bilaterala avtalet 
mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater om 
tillsynsregler för försäkring och återförsäkring (EUT L 258, 
6.10.2017, s. 4-21). Lag (2020:407).

2 § Denna lag gäller inte för en EES-försäkringsgivare som
deltar i koassuransverksamhet (samförsäkring) från ett
utländskt driftställe i annan egenskap än ledande
försäkringsgivare, om verksamheten avser sådana stora risker
som anges i 3 kap. 16 § andra stycket försäkringsrörelselagen
(2010:2043).

I fråga om trafikförsäkring tillämpas lagen inte om annat
följer av trafikskadelagen (1975:1410). Lag (2010:2060).

3 § Bestämmelserna om livförsäkring i denna lag, med undantag
för 5 kap. 12 §, får tillämpas för sjuk- och
olycksfallsförsäkringar som avses i 2 kap. 11 § första
stycket klasserna 1 och 2 försäkringsrörelselagen (2010:2043)
samt för avgångsbidragsförsäkringar.

Bestämmelserna om livförsäkring i denna lag, med undantag för
5 kap. 5 och 12 §§, behöver inte tillämpas för
livförsäkringar som avses i 2 kap. 12 § klasserna I b och IV
försäkringsrörelselagen om premien är beräknad och bestämd
för längst fem år. Lag (2015:714).

4 § En utländsk försäkringsgivare och ett utländskt
tjänstepensionsinstitut skall i sin verksamhet i Sverige följa
svensk lag och svenska myndigheters beslut och föreskrifter
samt svara inför svensk domstol. Lag (2005:1123).

Definitioner m.m.

5 § I denna lag avses med

1. EES-försäkringsgivare: utländsk försäkringsgivare vars 
hemland hör till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) 
och vars verksamhet inom EES står under finansiell tillsyn 
endast av den behöriga myndigheten i hemlandet, 

2. försäkringsgivare från tredje land: annan utländsk 
försäkringsgivare än EES-försäkringsgivare som enligt sitt 
hemlands lag är en juridisk person,

3. utländskt tjänstepensionsinstitut: utländskt institut vars 
hemland hör till EES och som utan att vara försäkringsgivare 
enligt denna lag omfattas av Europaparlamentets och rådets 
direktiv (EU) 2016/2341 av den 14 december 2016 om verksamhet 
i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, i den ursprungliga 
lydelsen,

4. hemland: det land där försäkringsgivaren eller det 
utländska tjänstepensionsinstitutet har sitt säte och, när det 
gäller försäkringsgivaren i en försäkringssammanslutning, det 
land där sammanslutningens ledning finns, 

5. behörig myndighet: den nationella myndighet utomlands som 
enligt lag eller annan författning har behörighet att utöva 
tillsyn över EES-försäkringsgivare, utländskt 
tjänstepensionsinstitut eller försäkringsgivare från tredje 
land. 

Bestämmelserna i 2 och 3 kap. i denna lag tillämpas på EES-
försäkringsgivare och bestämmelserna i 4-7 kap. på 
försäkringsgivare från tredje land. Bestämmelserna i 8-10 kap. 
gäller både EES-försäkringsgivare och försäkringsgivare från 
tredje land.

För utländska tjänstepensionsinstitut gäller bestämmelserna i 
2, 3, 8, 9 och 10 kap. i tillämpliga delar. Lag (2019:751).

6 § Med skadeförsäkring förstås i denna lag sådan försäkring 
som avses i 2 kap. 11 § försäkringsrörelselagen (2010:2043). 

Med livförsäkring förstås i denna lag sådan försäkring som 
avses i 2 kap. 12 § försäkringsrörelselagen.

Med återförsäkring förstås i denna lag sådan försäkring som 
avses i 1 kap. 9 § försäkringsrörelselagen.

Med tjänstepension förstås i denna lag sådana avtal som ett 
utländskt tjänstepensionsinstitut ingår med arbetsgivare och 
som syftar till att trygga förmåner som har samband med 
yrkesutövning och som

1. betalas ut i form av engångsbelopp eller periodiska 
utbetalningar och beror av att en eller flera personer uppnår 
eller förväntas uppnå en viss ålder, eller

2. kompletterar förmåner enligt 1 och tillhandahålls sekundärt 
i form av utbetalningar vid dödsfall, invaliditet eller 
upphörande av anställning eller i form av bidrag eller 
tjänster vid sjukdom, medellöshet eller dödsfall.

Fjärde stycket gäller även sådana avtal om tjänstepension som 
tecknas för egen räkning av egenföretagare.

Ersättning som betalas i form av livränta eller sjukränta 
tillhör livförsäkring, om ersättningen betalas från en 
livförsäkring, och skadeförsäkring, om ersättningen betalas 
från en skadeförsäkring. Om en sådan ränta har köpts i ett 
livförsäkringsföretag, ska den dock i detta företag höra till 
livförsäkring. 

För sådan livränta eller sjukränta som tillhör skadeförsäkring 
gäller de särskilda bestämmelserna om livförsäkring i 5 kap. 
2, 5 och 11 §§ samt 7 kap. 4-12 §§. Lag (2021:268).

7 § Med skadeförsäkringsrisk som är belägen i Sverige avses

1. risk som är hänförlig till egendom som finns i Sverige, när 
försäkringen avser antingen en byggnad eller en byggnad och 
dess lösöre, till den del byggnaden och lösöret täcks av samma 
försäkring,

2. risk som är hänförlig till ett fordon som är registrerat i 
Sverige utom under 30 dagar från det att fordonet har kommit i 
en köpares besittning, om fordonet köps i syfte att införas 
och stadigvarande brukas i ett annat EES-land och köparen 
väljer att försäkra fordonet i det landet,

3. risk som är hänförlig till ett fordon som är registrerat i 
ett annat EES-land än Sverige, under 30 dagar från det att 
fordonet har kommit i en köpares besittning, om fordonet köps 
i syfte att införas och stadigvarande brukas i Sverige och 
köparen väljer att försäkra fordonet här,

4. risk i samband med resa eller semester, när försäkringen 
har ingåtts för högst fyra månader och försäkringstagaren har 
tecknat den i Sverige.

När försäkringen inte avser försäkringsobjekt som avses i 
första stycket eller motsvarande försäkringsobjekt i utlandet 
anses skadeförsäkringsrisken vara belägen i Sverige, om 
försäkringstagaren är en fysisk person som har sin vanliga 
vistelseort här eller, om försäkringstagaren är en juridisk 
person, det etableringsställe som försäkringen gäller finns i 
Sverige.

När det gäller livförsäkring anses Sverige vara det land där 
åtagandet ska fullgöras om, i det fall då försäkringstagaren 
är en fysisk person, denne har sin vistelseort här eller, om 
försäkringstagaren är en juridisk person, det 
etableringsställe som försäkringen gäller finns i Sverige.

När det gäller tjänstepension anses Sverige vara det land där 
åtagandet ska fullgöras, om förhållandet mellan det 
uppdragsgivande företaget och den som har eller kommer att få 
rätt till ersättning regleras av svensk social- och 
arbetsmarknadslagstiftning på tjänstepensionsområdet. 
Lag (2023:670)

8 § Med sekundäretablering avses i denna lag en utländsk
försäkringsgivares etablering i Sverige genom

1. generalagent,

2. filial, eller

3. generalrepresentation för försäkringsgivare i en
försäkringssammanslutning.

Beträffande ett utländskt tjänstepensionsinstitut avses med
sekundäretablering ett sådant instituts etablering i Sverige
genom generalagent eller filial.

Med företrädare avses i denna lag generalagent, verkställande
direktör för en filial samt ombud för generalagent eller för
försäkringsgivare i en försäkringssammanslutning.
Lag (2005:1123).

9 § Med generalagent avses i denna lag en fysisk eller 
juridisk person som har till uppgift att leda och sköta en 
utländsk försäkringsgivares försäkringsrörelse i Sverige. En 
utländsk försäkringsgivare får i Sverige inte representeras 
av mer än en generalagent.

Generalagenten ska vara bosatt eller ha sitt säte i Sverige. 
Den som är underårig, i konkurs eller har näringsförbud eller 
som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan inte 
vara generalagent.

Den utländska försäkringsgivaren ska utfärda fullmakt för 
generalagenten att ingå rättshandlingar med tredje man som är 
bindande för försäkringsgivaren samt att ta emot stämning för 
den utländska försäkringsgivaren och själv eller genom någon 
annan tala och svara för denna.

Om den utländska försäkringsgivaren använder en juridisk 
person som generalagent ska den juridiska personen utse en 
fysisk person som ombud. Denne ska uppfylla de krav som 
ställs i andra stycket. Den fullmakt som avses i tredje 
stycket ska då ställas till ombudet.

Första–fjärde styckena ska tillämpas även i fråga om 
utländska tjänstepensionsinstitut. Lag (2017:438).

10 § Med filial avses i denna lag ett avdelningskontor med 
självständig förvaltning som en utländsk försäkringsgivare 
eller ett utländskt tjänstepensionsinstitut etablerar i 
Sverige. Lag (2017:438).

11 § Med försäkringssammanslutning avses i denna lag en
sammanslutning av fysiska eller juridiska personer som utan
solidariskt ansvar meddelar försäkring. Vid tillämpning av
denna lag skall samtliga medlemmar i sammanslutningen som grupp
anses som försäkringsgivare.

12 § Med generalrepresentation avses en utländsk 
försäkringssammanslutnings representation i Sverige. 
Generalrepresentationen ska förestås av ett ombud som 
ansvarar för den verksamhet som försäkringsgivaren i 
sammanslutningen driver enligt denna lag.

Ett ombud för försäkringsgivare i en sammanslutning ska vara 
bosatt i Sverige. Den som är underårig, i konkurs eller har 
näringsförbud eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § 
föräldrabalken kan inte vara ombud.

De försäkringsgivare som hör till sammanslutningen ska 
utfärda fullmakt för ombudet att vid tvister som rör ingångna 
försäkringsavtal ingå rättshandlingar som är bindande för 
försäkringsgivarna och att för deras räkning ta emot stämning 
samt själv eller genom någon annan tala och svara för dem.
Lag (2017:438).

13 § Med gränsöverskridande verksamhet avses i denna lag att en
EES-försäkringsgivare från ett utländskt driftsställe meddelar
försäkring, utan förmedling av en sekundäretablering eller ett
dotterbolag här i landet, avseende en risk som är belägen i
Sverige eller ett åtagande som skall fullgöras här i enlighet
med 1 kap. 7 §.

Med gränsöverskridande verksamhet avses också att ett utländskt
tjänstepensionsinstitut, utan förmedling av en
sekundäretablering eller ett dotterbolag här i landet, ingår
avtal om tjänstepension som skall fullgöras här i enlighet med
1 kap. 7 §. Lag (2005:1123).

Separationsprincipen

14 § En EES-försäkringsgivare får i Sverige förena direkt
livförsäkringsrörelse endast med sådan direkt
skadeförsäkringsrörelse som avses i 2 kap. 11 § första stycket
klasserna 1 och 2 försäkringsrörelselagen (2010:2043) samt med
rörelse för återförsäkring av sådana skadeförsäkringar och av
livförsäkring. EES-försäkringsgivare, som på basis av den
koncession som försäkringsgivaren har fått i sitt hemland
bedriver både liv- och skadeförsäkringsrörelse, får dock
bedriva sådan verksamhet även här i landet.
EES-försäkringsgivaren ska hålla sin skadeförsäkringsrörelse
åtskild från livförsäkringsrörelsen.

Försäkringsgivare från tredje land får i Sverige inte förena
direkt livförsäkringsrörelse med annan försäkringsrörelse än
rörelse för återförsäkring av livförsäkring. Lag (2010:2060).

15 § Har upphävts genom lag (1999:602).

Bestämmelser om EES-försäkringsgivare och utländska
tjänstepensionsinstitut

2 kap. Rätt att driva verksamhet i Sverige

1 § En EES-försäkringsgivare som inte är ett 
återförsäkringsföretag och som i sitt hemland har tillstånd 
att driva försäkringsrörelse, får bedriva verksamhet i Sverige 

1. från en sekundäretablering här i landet med början två 
månader efter det att Finansinspektionen från den behöriga 
myndigheten i försäkringsgivarens hemland tagit emot en 
underrättelse med sådant innehåll som anges i 2 § eller 
dessförinnan, om Finansinspektionen i ett enskilt fall 
beslutar att verksamheten får påbörjas, 

2. genom gränsöverskridande verksamhet, så snart 
Finansinspektionen från den behöriga myndigheten i 
försäkringsgivarens hemland tagit emot en underrättelse med 
sådant innehåll som anges i 3 §. Lag (2020:396).

1 a § Ett utländskt tjänstepensionsinstitut som i sitt hemland 
har tillstånd eller är registrerat för att bedriva verksamhet 
avseende tjänstepension får bedriva sådan verksamhet i Sverige 

1. från en sekundäretablering här i landet, 

2. genom gränsöverskridande verksamhet.

Tjänstepensionsverksamheten får inledas så snart 
tjänstepensionsinstitutet tagit emot de uppgifter från 
Finansinspektionen som avses i 3 kap. 2 § tredje stycket, 
eller i varje fall sex veckor efter det att inspektionen från 
den behöriga myndigheten i tjänstepensionsinstitutets hemland 
tagit emot en underrättelse med sådant innehåll som anges i 
2 § andra stycket eller 3 § tredje stycket. Lag (2020:396).

2 § En underrättelse enligt 1 § 1 om sekundäretablering ska 
innehålla

1. uppgifter om sekundäretableringens adress och om vem som 
ska vara dess företrädare, 

2. en plan över den tilltänkta verksamheten där det framgår 
hur etableringen är organiserad och vilket slags 
försäkringsrörelse som ska drivas där, och 

3. ett intyg utfärdat av hemlandsmyndigheten om EES-
försäkringsgivarens kapitalbas.

Varje gång ett utländskt tjänstepensionsinstitut åtar sig ett 
uppdrag att från en sekundäretablering ingå avtal om 
tjänstepension som ska fullgöras här i landet ska en särskild 
underrättelse lämnas till den behöriga myndigheten i 
tjänstepensionsinstitutets hemland. Underrättelsen ska 
innehålla uppgift om 

1. det uppdragsgivande företagets namn och hemvist, 

2. i vilket land tjänstepensionsavtalen ska fullgöras, och

3. det huvudsakliga innehållet i de överenskommelser som ska 
ligga till grund för tjänstepensionsavtalen.

För verksamhet rörande försäkringar som avses i 2 kap. 11 § 
första stycket klass 10 försäkringsrörelselagen (2010:2043) 
(motorfordonsansvar) och som inte uteslutande gäller 
försäkring av fraktförares ansvar ska underrättelsen enligt 
första stycket dessutom innehålla en försäkran att  
EES-försäkringsgivaren är medlem i 
Trafikförsäkringsföreningen. 

Om försäkringsgivaren avser att ändra sin verksamhet i fråga 
om förhållanden som anges i första stycket 1 och 2, får 
ändringen göras tidigast en månad efter det att 
försäkringsgivaren underrättat Finansinspektionen om 
ändringen.

Om ett utländskt tjänstepensionsinstitut avser att ändra sin 
verksamhet på ett sådant sätt som innebär att verksamhet 
avseende tjänstepension ska inledas, ska bestämmelserna i 
1 a § andra stycket samt andra stycket i denna paragraf 
tillämpas. Lag (2020:396).

3 § En underrättelse enligt 1 § 2 om gränsöverskridande 
verksamhet ska innehålla 

1. uppgifter om vilket eller vilka slag av risker eller 
åtaganden försäkringarna ska täcka, och 

2. ett intyg utfärdat av hemlandsmyndigheten om 

a) försäkringsgivarens kapitalbas, och 

b) de försäkringsklasser försäkringsgivarens koncession 
omfattar. 

För verksamhet rörande försäkringar som avses i 2 kap. 11 § 
första stycket klass 10 försäkringsrörelselagen (2010:2043) 
(motorfordonsansvar) och som inte uteslutande gäller 
försäkring av fraktförares ansvar ska underrättelsen dessutom 
innehålla 

1. uppgifter om vem som är försäkringsgivarens representant 
enligt 5 § trafikskadelagen (1975:1410), och 

2. en försäkran att försäkringsgivaren är medlem i 
Trafikförsäkringsföreningen.

Varje gång ett utländskt tjänstepensionsinstitut åtar sig ett 
uppdrag att genom gränsöverskridande verksamhet ingå avtal om 
tjänstepension ska en särskild underrättelse lämnas till den 
behöriga myndigheten i tjänstepensionsinstitutets hemland. 
Underrättelsen ska innehålla uppgift om 

1. det uppdragsgivande företagets namn och hemvist, 

2. i vilket land tjänstepensionsavtalen ska fullgöras, och

3. det huvudsakliga innehållet i de överenskommelser som ska 
ligga till grund för tjänstepensionsavtalen.

Om försäkringsgivaren avser att ändra sin verksamhet i fråga 
om förhållanden som anges i första och andra styckena, får 
ändringen göras tidigast en månad efter det att 
Finansinspektionen underrättats om ändringen av den behöriga 
myndigheten i försäkringsgivarens hemland. Lag (2020:396).

4 § När försäkringsgivaren börjat sin verksamhet här i landet
skall företrädaren genast underrätta Finansinspektionen om
detta.

3 kap. Tillsyn över EES-försäkringsgivare och utländska
tjänstepensionsinstitut

1 § Den behöriga myndigheten i hemlandet har ansvaret för den
finansiella tillsynen över en EES-försäkringsgivares eller ett
utländskt tjänstepensionsinstituts verksamhet i Sverige. Den
finansiella tillsynen omfattar kontroll av, i tillämpliga
delar, försäkringsgivarens eller tjänstepensionsinstitutets
solvens, försäkringstekniska avsättningar och skuldtäckning.

Finansinspektionen skall ansvara för tillsynen i övrigt över
EES-försäkringsgivarens eller det utländska
tjänstepensionsinstitutets verksamhet i Sverige.
Lag (2005:1123).

2 § Finansinspektionen ska, i samarbete med den behöriga 
myndigheten i hemlandet, utöva tillsyn över att en EES-
försäkringsgivare eller ett utländskt tjänstepensionsinstitut 
bedriver sin verksamhet i Sverige i enlighet med denna lag och 
andra författningar som reglerar deras näringsverksamhet. 

Finansinspektionen ska lämna uppgifter till de behöriga 
myndigheterna i hemländerna, om dessa myndigheter behöver 
uppgifterna för sin tillsyn över försäkringsgivares och 
utländska tjänstepensionsinstituts verksamheter, samt i övrigt 
ha ett nära samarbete med dessa myndigheter och Europeiska 
kommissionen.

När det gäller utländska tjänstepensionsinstitut ska 
Finansinspektionen senast sex veckor efter det att 
inspektionen tagit emot en underrättelse enligt 2 kap. 2 § 
andra stycket eller 3 § tredje stycket till den behöriga 
myndigheten i tjänstepensionsinstitutets hemland lämna 
uppgifter om tillämplig svensk social- och 
arbetsmarknadslagstiftning på tjänstepensionsområdet samt om 
de bestämmelser om information som gäller här i landet 
gentemot dem som ingår eller avser att ingå ett avtal om 
tjänstepension, liksom gentemot dem som annars är 
ersättningsberättigade på grund av ett sådant avtal.

Finansinspektionen ska, när tjänstepensionsinstitutet påbörjat 
sin verksamhet här i landet, underrätta den behöriga 
myndigheten i hemlandet om väsentliga ändringar i social- och 
arbetsmarknadslagstiftningen och i de bestämmelser om 
information som gäller här i landet. Lag (2020:396).

2 a § Finansinspektionen får underrätta den behöriga 
myndigheten i hemlandet om inspektionen har anledning att 
befara att det hos en EES-försäkringsgivare finns allvarliga 
brister i fråga om konsumentskydd. Lag (2021:460).

2 b § Finansinspektionen får hänskjuta frågor som rör ett 
förfarande av en behörig myndighet inom EES till Europeiska 
försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten för tvistlösning i 
de fall som framgår av artiklarna 33, 155 och 158 i 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 
25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- 
och återförsäkringsverksamhet (Solvens II), i lydelsen enligt 
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/2177 
(Solvens II-direktivet).

Finansinspektionen får även hänskjuta frågor till Europeiska 
försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och begära hjälp 
av myndigheten i de fall som framgår av artikel 152a i Solvens 
II-direktivet. Lag (2021:460).

2 c § Finansinspektionen får tillsammans med berörda behöriga 
myndigheter inrätta en sådan samarbetsplattform som avses i 
artikel 152b i Solvens II-direktivet för att förbättra 
informationsutbytet och stärka samarbetet mellan dem när en 
EES-försäkringsgivare driver verksamhet i Sverige.
Lag (2021:460).

2 d § Om Finansinspektionen och berörda behöriga myndigheter 
inte kan enas om inrättandet av en samarbetsplattform, får 
inspektionen begära att Europeiska försäkrings- och 
tjänstepensionsmyndigheten inrättar en samarbetsplattform.
Lag (2021:460).

2 e § Finansinspektionen ska på begäran av Europeiska 
försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten lämna de uppgifter 
som den myndigheten behöver för att en samarbetsplattform ska 
fungera väl. Lag (2021:460).

3 § En EES-försäkringsgivare eller ett utländskt
tjänstepensionsinstitut som driver verksamhet här i landet
skall lämna Finansinspektionen de uppgifter om verksamheten som
behövs för tillsynen.

Finansinspektionen har rätt att granska den verksamhet som en
EES-försäkringsgivares sekundäretablering bedriver.
Försäkringsgivaren skall även hålla tillgångar, räkenskaper och
andra handlingar tillgängliga för granskning.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om vilka upplysningar som
försäkringsgivaren eller tjänstepensionsinstitutet skall lämna
till inspektionen enligt första stycket. Lag (2005:1123).

4 § Skyldighet enligt 3 § att lämna upplysningar och hålla
tillgångar och handlingar tillgängliga för granskning gäller
även för

1. styrelsen och den verkställande direktören eller motsvarande
organ i företag vars verksamhet uteslutande skall vara att
biträda EES-försäkringsgivare eller ett utländskt
tjänstepensionsinstitut eller som en sådan försäkringsgivare
eller ett sådant institut har ett bestämmande inflytande i,

2. ordföranden och den verkställande direktören eller
motsvarande befattningshavare i en skaderegleringsnämnd,
villkorsnämnd eller annat liknande organ, som här i landet
biträder en EES-försäkringsgivare eller ett utländskt
tjänstepensionsinstitut i dess rörelse. Lag (2005:1123).

5 § Efter anmälan till Finansinspektionen får den behöriga
myndigheten i en EES-försäkringsgivares hemland göra
undersökning hos en sekundäretablering här i landet.
Finansinspektionen har rätt att delta i undersökningen.

Ingripande och sanktioner

6 § Om en EES-försäkringsgivare överträder denna lag eller en 
föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag eller på 
annat sätt visar sig olämplig att driva verksamhet här, får 
Finansinspektionen förelägga försäkringsgivaren att vidta 
rättelse. Inspektionen ska underrätta den behöriga myndigheten 
i försäkringsgivarens hemland när den förelägger om sådan 
rättelse. Om försäkringsgivaren inte följer föreläggandet, ska 
hemlandsmyndigheten också underrättas. 

Om rättelse ändå inte sker, får Finansinspektionen förbjuda 
försäkringsgivaren att fortsätta sin marknadsföring och att 
ingå nya försäkringsavtal om risker som är belägna här i 
landet eller, när det gäller livförsäkring, om 
försäkringsåtaganden som ska fullgöras här i landet. Innan ett 
förbud meddelas, ska inspektionen underrätta den behöriga 
myndigheten i försäkringsgivarens hemland. 

I brådskande fall får Finansinspektionen, utan att den 
behöriga myndigheten underrättats, vidta åtgärder som anges i 
andra stycket för att hindra ytterligare överträdelser. 

Finansinspektionen får i brådskande fall, och utan att den 
utländska behöriga myndigheten underrättats, även förordna ett 
ombud att på försäkringsgivarens vägnar ta emot stämning och i 
övrigt företräda denne när det gäller redan meddelade 
försäkringar. Inspektionen ska genast införa kungörelse enligt 
10 kap. 1 § första stycket 1 om förordnandet. Till dess att en 
sådan kungörelse har införts får en försäkringstagare, om 
försäkringsgivaren inte är en försäkringssammanslutning, sätta 
in förfallna försäkringspremier hos inspektionen med samma 
verkan som om de har betalats till försäkringsgivaren.
Lag (2020:396).

6 a § Om ett utländskt tjänstepensionsinstitut överträder den 
i Sverige tillämpliga social- och arbetsmarknadslagstiftningen 
på tjänstepensionsområdet eller de bestämmelser om information 
som gäller för tjänstepensionsinstitut här i landet, ska 
Finansinspektionen genast underrätta den behöriga myndigheten 
i institutets hemland.

Om det utländska tjänstepensionsinstitutet, trots de åtgärder 
som vidtagits av den behöriga myndigheten i hemlandet, 
fortsätter att överträda sådana bestämmelser som anges i 
första stycket, får Finansinspektionen förbjuda institutet att 
fortsätta sin marknadsföring och att ingå nya avtal om 
tjänstepension som ska fullgöras här i landet.

Finansinspektionen ska, innan inspektionen meddelar ett 
förbud, underrätta den behöriga myndigheten i 
tjänstepensionsinstitutets hemland.

Ett förbud får meddelas först sedan Finansinspektionen har 
förelagt tjänstepensionsinstitutet att vidta rättelse, om inte 
motsvarande åtgärd har vidtagits av den behöriga myndigheten i 
institutets hemland. Lag (2020:396).

7 § Om den behöriga myndigheten i en EES-försäkringsgivares
hemland inskränker försäkringsgivarens rätt att förfoga över
sina tillgångar, skall Finansinspektionen på begäran av
myndigheten vidta motsvarande åtgärder i fråga om
försäkringsgivarens tillgångar i Sverige.

Finansinspektionen skall biträda den behöriga myndigheten i
EES-försäkringsgivarens hemland vid verkställighet av ett
beslut om hur verksamheten skall drivas efter det att den
myndigheten beslutat

1. att försäkringsgivaren inte får fortsätta sin marknadsföring
eller ingå nya försäkringsavtal, eller

2. att inskränka försäkringsgivarens rätt att förfoga över sina
tillgångar.

Det som sägs i första och andra styckena om EES-
försäkringsgivare skall tillämpas på motsvarande sätt
beträffande utländska tjänstepensionsinstitut.
Lag (2005:1123).

8 § Om en företrädare för en EES-försäkringsgivare avsäger sig
sitt uppdrag, om fullmakten återkallas eller om företrädaren av
annan anledning inte kan utöva sitt uppdrag, skall de åtgärder
som anges i 6 § första-tredje styckena vidtas. Om det med
hänsyn till skyddet av försäkringstagarnas intressen är
nödvändigt, får Finansinspektionen, för tiden till dess att
hindret upphört eller en ny företrädare blivit befullmäktigad,
förordna ett ombud i enlighet med 6 § fjärde stycket.

9 § Om en EES-försäkringsgivare till följd av ett beslut av den
behöriga myndigheten i hemlandet inte längre får driva
verksamhet här i landet, ska Finansinspektionen vidta de
åtgärder som behövs för att hindra att försäkringsgivaren
fortsätter verksamheten eller inleder ny verksamhet.
Inspektionen ska, på begäran av och i samarbete med den
behöriga myndigheten i försäkringsgivarens hemland,

1. förbjuda försäkringsgivaren att förfoga över sina tillgångar
i Sverige eller begränsa försäkringsgivarens förfoganderätt,
eller

2. förbjuda försäkringsgivaren att fortsätta sin marknadsföring
eller att ingå nya försäkringsavtal.

Finansinspektionen ska i övrigt vidta de åtgärder som behövs
till skydd för de försäkrades intressen. Inspektionen ska också
biträda hemlandets myndighet i angelägenheter som rör
avveckling av försäkringsgivarens verksamhet här i landet.
Inspektionen får därvid vidta sådana åtgärder som inspektionen
kan besluta i fråga om ett svenskt försäkringsföretag.

Det som sägs i första och andra styckena om
EES-försäkringsgivare ska tillämpas på motsvarande sätt
beträffande utländska tjänstepensionsinstitut. Lag (2010:2060).

Bestämmelser om försäkringsgivare från tredje land

4 kap. Inledande av verksamheten m.m.

Rätt att driva verksamhet i Sverige

1 § En försäkringsgivare från tredje land får efter koncession
bedriva försäkringsrörelse i Sverige från en generalagentur
eller en filial här i landet.

Utöver vad som följer av första stycket får en
försäkringsgivare från tredje land, efter tillstånd av
Finansinspektionen, i Sverige marknadsföra försäkringar som
gäller risker som är belägna här, om det sker genom förmedling
av en försäkringsgivare som har koncession i Sverige och de
båda försäkringsgivarna tillhör samma koncern eller har
samarbetsavtal med varandra. Lag (1999:226).

2 § En försäkringsgivare från tredje land som bedriver
verksamhet enligt denna lag får inte utan medgivande driva
annan rörelse än försäkringsrörelse här i landet. Frågor om
sådant medgivande prövas av Finansinspektionen. Medgivande
ska lämnas om det finns särskilda skäl för det.

Ett medgivande enligt första stycket får återkallas av
Finansinspektionen, om det finns skäl för det.

Ansökan om medgivande enligt första stycket ska lämnas in
till Finansinspektionen. Ansökningen ska även innehålla den
utredning som inspektionen bestämmer. Lag (2013:454).

2 a § En försäkringsgivare från tredje land, som fått
koncession bara för rörelse som avser återförsäkring, får inte
driva annan rörelse än återförsäkringsrörelse och därmed
sammanhängande verksamhet. Lag (2008:101).

Koncession

3 § Finansinspektionen skall efter ansökan lämna
förhandsbesked om huruvida koncession enligt 1 § första stycket
krävs för en planerad verksamhet. Lag (1999:226).

4 § Ansökan om koncession enligt 1 § första stycket prövas av
Finansinspektionen.

Tillsammans med ansökningen ska följande handlingar lämnas:

1. en plan för verksamheten i Sverige (verksamhetsplan),
och

2. ett intyg om att försäkringsgivaren har deponerat
värdehandlingar enligt 5 kap. 1 § andra stycket.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om vad verksamhetsplanen ska innehålla
och vilka ytterligare handlingar som ska lämnas tillsammans
med ansökan. Lag (2013:454).

5 § En försäkringsgivare från tredjeland ska beviljas 
koncession och dess företrädare ska godkännas, om ansökan 
uppfyller de krav som ställs i 4 § och

1. den planerade verksamheten kan antas komma att uppfylla 
kraven i denna lag och andra författningar som reglerar 
verksamheten,

2. den som kommer att ha ett sådant kvalificerat innehav i en 
försäkringsgivare som avses i 1 kap. 15 och 16 §§ 
försäkringsrörelselagen (2010:2043) bedöms lämplig att utöva 
ett väsentligt inflytande över ledningen av en 
försäkringsgivare, och

3. den som avses vara företrädare för försäkringsgivaren 
eller, i de fall där företrädaren är en juridisk person, vara 
dess ombud har tillräckliga insikter och erfarenheter för att 
delta i ledningen hos en försäkringsgivare och även i övrigt 
är lämplig för en sådan uppgift.

Vid bedömningen enligt första stycket 2 av om en innehavare är 
lämplig ska dennes anseende och kapitalstyrka beaktas. Det ska 
också beaktas om det finns skäl att anta att 

1. innehavaren kommer att motverka att försäkringsgivarens 
verksamhet drivs på ett sätt som är förenligt med kraven i 
denna lag och andra författningar som reglerar verksamheten, 
eller

2. innehavet har samband med eller kan öka risken för

a) penningtvätt enligt 1 kap. 6 § lagen (2017:630) om åtgärder 
mot penningtvätt och finansiering av terrorism, eller

b) finansiering av terrorism enligt 6 § terroristbrottslagen 
(2022:666) eller försök till sådant brott, avseende 
terroristbrott enligt 4 § samma lag.

Koncession får inte vägras av det skälet att det inte behövs 
någon ytterligare försäkringsgivare.

Koncession beviljas tills vidare eller, om det finns särskilda 
omständigheter, för bestämd tid, högst tio år, och därutöver 
till det löpande räkenskapsårets slut.

Koncession ska meddelas i enlighet med den indelning som anges 
i 2 kap. 11 och 12 §§ försäkringsrörelselagen. Lag (2022:671).

5 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om indelning i försäkringsklasser när
det gäller koncession för återförsäkring. Lag (2008:101).

6 § Vid ändring av en beviljad koncession och vid förlängning
av en koncession, som har beviljats för bestämd tid, gäller
bestämmelserna i 4 och 5 §§ i tillämpliga delar.

Ansökan om förlängning av en koncession skall lämnas in till
Finansinspektionen senast sex månader före utgången av den
löpande koncessionen. Lag (1999:226).

7 § har upphävts genom lag (1999:226).

8 § Utses en ny företrädare för en försäkringsgivare från
tredje land skall denne efter ansökan av försäkringsgivaren
godkännas av Finansinspektionen, om den nya företrädaren
uppfyller de krav som ställs på företrädare i denna lag.
Inspektionen får meddela närmare föreskrifter om den utredning
som skall fogas till ansökningen.

9 § När en försäkringsgivare från tredje land som fått
koncession enligt 5 § har börjat sin verksamhet i Sverige skall
försäkringsgivarens företrädare genast underrätta
Finansinspektionen om detta.

Marknadsföring av försäkringar

10 § Finansinspektionen skall efter ansökan av en
försäkringsgivare från tredje land lämna tillstånd till
verksamhet enligt 1 § andra stycket, om den planerade
verksamheten kan antas komma att uppfylla kraven i denna lag
och andra författningar som reglerar verksamheten. Inspektionen
får meddela närmare föreskrifter om den utredning som skall
fogas till ansökan om tillstånd.

Om det inte längre finns förutsättningar för tillstånd enligt
första stycket får Finansinspektionen förklara tillståndet
förverkat. Lag (1999:602).

5 kap. Solvenskrav och bedrivande av verksamheten

Deposition

1 § En försäkringsgivare från tredje land ska som säkerhet
för försäkringsrörelse i Sverige deponera värdehandlingar i
en bank eller ett kreditmarknadsföretag på det sätt och
under de villkor som Finansinspektionen bestämmer.
Depositionen ska bestå av sådana värdehandlingar som
Finansinspektionen har godtagit som säkerhet.

Innan koncession söks i Sverige ska försäkringsgivaren
deponera värdehandlingar till ett värde som motsvarar 300
gånger det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§
socialförsäkringsbalken som gällde då ansökningen om
koncession lämnades in till Finansinspektionen.
Lag (2010:1270).

2 § Medan verksamheten pågår ska depositionen

1. för skadeförsäkring inom åtta månader efter utgången av
varje räkenskapsår uppgå till ett belopp som motsvarar
bruttopremieinkomsten under räkenskapsåret, dock lägst till
ett belopp som motsvarar 300 gånger det prisbasbelopp
enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gällde
vid räkenskapsårets utgång,

2. för livförsäkring varje räkenskapsår uppgå till ett
belopp som motsvarar 300 gånger det prisbasbelopp som
gällde vid räkenskapsårets utgång. Lag (2010:1270).

3 § Finansinspektionen får bestämma att depositionen får efter
vad som är skäligt med hänsyn till rörelsens omfattning och
beskaffenhet göras med ett lägre belopp än det som anges i 1 §
andra stycket och 2 §. Sådant beslut får inspektionen återkalla
om det finns skäl till det.

Överskrider det sammanlagda belopp som en försäkringsgivare
deponerat för skadeförsäkring väsentligt den premieinkomst som
anges i 2 § 1, får Finansinspektionen medge försäkringsgivaren
att få ut det överskjutande beloppet, om detta inte hänför sig
till en deposition enligt 1 § andra stycket.

Bestämmelser om att Finansinspektionen i vissa fall får medge
undantag från skyldigheten att deponera finns i 16 och 18 §§.

4 § Tillgångar som en försäkringsgivare från tredje land har
deponerat enligt 1-3 §§ får användas endast för betalning av
sådana på försäkringsavtal grundade skulder som hänför sig till
försäkringsgivarens försäkringsrörelse i Sverige.
Lag (2008:101).

Grundläggande krav för försäkringsrörelsen

4 a § Försäkringsgivare från tredje land skall bedriva sin
försäkringsrörelse i Sverige med en för rörelsens omfattning
och beskaffenhet tillfredsställande soliditet, likviditet och
kontroll över försäkringsrisker, placeringsrisker och
rörelserisker, så att åtagandena mot försäkringstagarna och
andra ersättningsberättigade på grund av försäkringarna kan
fullgöras. Lag (1999:602).

4 b § För försäkringsgivare från tredjeland som bedriver
försäkringsrörelse i Sverige ska bestämmelserna om
företagsstyrning i 10 kap. 1–25 §§ försäkringsrörelselagen
(2010:2043) och föreskrifter som meddelats med stöd av dessa
bestämmelser gälla. Lag (2015:714).

Försäkringstekniska avsättningar m.m.

5 § En försäkringsgivare från tredjeland ska för sin
försäkringsrörelse i Sverige värdera tillgångar och skulder,
inklusive försäkringstekniska avsättningar, enligt 5 kap.
1–16 §§ försäkringsrörelselagen (2010:2043) och föreskrifter
som meddelats med stöd av dessa bestämmelser. Lag (2015:714).

6 § Har upphävts genom lag (2015:714).

7 § Premier för livförsäkringar skall grundas på antaganden om
dödlighet och andra riskmått, räntesats samt driftskostnader
som var för sig är betryggande. En avvikelse får ske om den är
försvarlig med hänsyn till försäkringsgivarens ekonomiska
situation.  Lag (1999:602).

8 § Har upphävts genom lag (2015:714).

8 a § Har upphävts genom lag (2015:714).

9 § Har upphävts genom lag (2015:714).

10 § Företrädaren för en försäkringsgivare från tredjeland
ska föra ett register som vid varje tidpunkt visar de
tillgångar som används för att täcka de försäkringstekniska
avsättningarna.

Om en tillgång som antecknas i registret har upplåtits med
sådan rätt att dess fulla värde inte kan utnyttjas för att
täcka försäkringstekniska avsättningar, ska detta antecknas i
registret.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om vad ett sådant register ska
innehålla. Lag (2015:714).

11 § Förmånsrätt enligt 4 a § förmånsrättslagen (1970:979)
följer med en fordran som

1. grundas på försäkringsavtal, eller

2. avser återbetalning av premier för att ett försäkringsavtal
inte har kommit till stånd eller har upphört att gälla.

Förmånsrätten omfattar de tillgångar som finns upptagna i det
register som anges i 10 §, när en försäkringsgivare från tredje
land försätts i konkurs eller när utmätning äger rum eller
särskild administration träder in.

Fordran grundad på avtal om återförsäkring har förmånsrätt
efter annan fordran som avses i första stycket.
Lag (2005:1054).

Solvenskrav

12 § En försäkringsgivare från tredjeland ska ha en
kapitalbas som minst uppgår till solvenskapitalkravet
beräknat enligt 8 kap. 1–11 §§ försäkringsrörelselagen
(2010:2043). Kapitalbasen får dock inte vara mindre än
minimikapitalkravet beräknat enligt 8 kap. 13–15 §§ samma
lag.

Kapitalbasen ska beräknas enligt 7 kap.
försäkringsrörelselagen.

Vid beräkningen av solvenskapitalkravet och
minimikapitalkravet ska hänsyn tas endast till den
försäkringsrörelse som försäkringsgivaren bedriver i
Sverige.

De tillgångar som motsvarar solvenskapitalkravet ska till
minst ett belopp motsvarande minimikapitalkravet finnas i
Sverige och överskjutande tillgångar inom ett land som
omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet.

Bestämmelserna i 9 kap. 1–18 §§ försäkringsrörelselagen om
interna modeller ska gälla för försäkringsgivare från
tredjeland.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om kapitalbas, solvenskapitalkrav och
minimikapitalkrav samt interna modeller som avser den
försäkringsrörelse som en försäkringsgivare från tredjeland
bedriver i Sverige. Lag (2015:714).

13 § Har upphävts genom lag (2015:714).

14 § Har upphävts genom lag (2015:714).

Tystnadsplikt

15 § Uppgift om genetisk undersökning eller genetisk
information som avser en enskild person får inte obehörigen
röjas.

I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna
i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Lag (2009:469).

Verksamhet i flera EES-länder

16 § Om en försäkringsgivare från tredjeland har ansökt om
tillstånd att driva verksamhet genom agentur eller filial i
ett eller flera länder som hör till EES, får
Finansinspektionen efter ansökan bevilja försäkringsgivaren
följande undantag, som endast kan beviljas samtidigt:

1. Den del av depositionen enligt 1 § som ska beaktas enligt
12 § fjärde stycket behöver försäkringsgivaren inte deponera
i mer än ett av dessa EES-länder.

2. Vid beräkning av solvenskapitalkravet ska hänsyn tas till
försäkringsgivarens verksamhet genom agenturer eller filialer
i de andra EES-länderna.

3. De tillgångar som motsvarar minimikapitalkravet får finnas
i ett annat av dessa EES-länder. Lag (2015:714).

17 § I ansökan skall försäkringsgivaren ange vilket lands
behöriga myndighet som skall ha tillsyn över den samlade
soliditeten hos agenturerna eller filialerna och varför denna
myndighet valts. Depositionen skall göras i det landet.

18 § Ett medgivande får lämnas endast om samtliga behöriga
myndigheter hos vilka försäkringsgivaren ansökt om undantag
tillstyrker ansökan. Om försäkringsgivaren har angett någon
annan myndighet än Finansinspektionen, gäller medgivandet från
det att den utländska myndigheten har underrättat
Finansinspektionen om att myndigheten kommer att kontrollera
försäkringsgivarens soliditet även beträffande
försäkringsgivarens verksamhet i Sverige. Finansinspektionen
skall till myndigheten lämna de uppgifter som denna behöver för
kontrollen.

Om en behörig myndighet i något av de länder som avses i 16 §
första stycket begär det, skall Finansinspektionen återkalla
medgivandet.

19 § Har upphävts genom lag (2015:714).

6 kap. Tillsyn över försäkringsgivare från tredje land

1 § Finansinspektionen ska ha tillsyn över den verksamhet som
försäkringsgivare från tredje land bedriver i Sverige.
Inspektionen ska utöva tillsyn över att verksamheten bedrivs i
enlighet med denna lag och andra författningar som reglerar
försäkringsgivarens näringsverksamhet. Inspektionen ska ha ett
nära samarbete med andra länders behöriga myndigheter och
Europeiska kommissionen. Lag (2011:832).


2 § Koncession som beviljats för en försäkringsgivare från
tredje land ska förklaras förverkad om

1. försäkringsgivaren inte har börjat sin verksamhet inom ett
år från det koncessionen beviljades eller inom samma tid
förklarat sig avstå från koncessionen, eller

2. försäkringsgivaren under längre tid än sex månader inte
drivit verksamhet.

Frågor om förverkande av koncession prövas av
Finansinspektionen. Lag (2013:454).

2 a § Har betecknats 3 kap. 2 b § genom lag (2021:460).

3 § Företrädaren för en försäkringsgivare från tredjeland 
ska utan uppmaning lämna Finansinspektionen

1. en redogörelse för försäkringsgivarens verksamhet i 
Sverige för varje räkenskapsår, enligt formulär som 
fastställs av inspektionen,

2. ett intyg för varje räkenskapsår om att 
försäkringsgivarens deposition motsvarar kraven i 5 kap. 
1–3 §§,

3. försäkringstekniska riktlinjer för livförsäkring eller en 
ändring i riktlinjerna senast när de börjar användas,

4. uppgifter om de tvångsmedel som den behöriga myndigheten i 
försäkringsgivarens hemland har tillgripit mot 
försäkringsgivaren, samt

5. meddelande om ändring av försäkringsgivarens 
företagsnamn.

Till de försäkringstekniska riktlinjerna eller de ändrade 
försäkringstekniska riktlinjerna ska det fogas en redogörelse 
för de konsekvenser som riktlinjerna får för 
försäkringsgivaren samt för försäkringstagarna och andra 
ersättningsberättigade på grund av försäkringarna.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om uppgiftsskyldigheten enligt första 
och andra styckena. Lag (2018:1673).

4 § Företrädaren för en försäkringsgivare från tredje land
skall lämna Finansinspektionen de upplysningar om
försäkringsgivaren och dennes verksamhet här i landet som
inspektionen begär.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om vilka upplysningar en försäkringsgivare
från tredje land skall lämna till inspektionen enligt första
stycket. Lag (1999:602).

5 § Finansinspektionen kan förelägga företrädaren för en
försäkringsgivare från tredje land att lämna inspektionen de
uppgifter som avses i 3 och 4 §§.

6 § Finansinspektionen har rätt att granska den verksamhet som
en försäkringsgivare från tredje land bedriver i Sverige.
Företrädaren skall hålla tillgångar, räkenskaper och andra
handlingar tillgängliga för granskning.

Finansinspektionen kan förordna en särskild sakkunnig för
granskningen. Dennes arvode fastställs av inspektionen. Arvodet
skall betalas av försäkringsgivaren på det sätt som
inspektionen bestämmer.

7 § Skyldighet enligt 4 och 6 §§ att lämna upplysningar och
hålla tillgångar och handlingar tillgängliga för granskning
gäller även för

1. styrelsen och den verkställande direktören eller motsvarande
organ i företag vars verksamhet här i landet uteslutande skall
vara att biträda försäkringsgivare från tredje land eller som
en sådan försäkringsgivare har ett bestämmande inflytande i,
samt

2. ordföranden och den verkställande direktören eller
motsvarande befattningshavare i skaderegleringsnämnd,
villkorsnämnd eller annat liknande organ, som här i landet
biträder en försäkringsgivare från tredje land i dennes
rörelse.

Ingripande och sanktioner

8 § Finansinspektionen får i fråga om den verksamhet som en
försäkringsgivare från tredjeland bedriver här i landet
meddela de erinringar som inspektionen anser är nödvändiga.

Finansinspektionen ska förelägga försäkringsgivaren eller
dennes företrädare att vidta rättelse om inspektionen finner
att

1. avvikelse skett från denna lag eller någon annan
författning som reglerar försäkringsgivarens
näringsverksamhet,

2. de försäkringstekniska riktlinjerna och
beräkningsunderlaget inte längre är tillfredsställande med
hänsyn till omfattningen och beskaffenheten av
försäkringsgivarens rörelse,

3. ett belopp som deponerats i bank eller
kreditmarknadsföretag enligt 5 kap. 1–3 §§ minskats genom att
värdehandlingarna sjunkit avsevärt i värde eller av annan
anledning, eller

4. försäkringsgivarens företrädare eller, om företrädaren är
en juridisk person, försäkringsgivarens ombud inte uppfyller
de krav som anges i 4 kap. 5 § första stycket 3.
Lag (2015:714).

9 § Finansinspektionen ska förelägga en försäkringsgivare
från tredjeland att upprätta och för godkännande överlämna

1. en åtgärdsplan enligt 18 kap. 4 § försäkringsrörelselagen
(2010:2043) och föreskrifter som meddelats med stöd av dessa
bestämmelser för att återställa en tillfredsställande
finansiell ställning, om försäkringsgivarens kapitalbas
understiger solvenskapitalkravet enligt 8 kap. 1–11 §§ samma
lag, eller

2. en finansiell saneringsplan enligt 18 kap. 8 §
försäkringsrörelselagen och föreskrifter som meddelats med
stöd av dessa bestämmelser för att skyndsamt återställa
kapitalbasen, om den understiger minimikapitalkravet enligt 8
kap. 13–15 §§ samma lag.

Skyldigheten att upprätta åtgärdsplan eller finansiell
saneringsplan enligt första stycket gäller inte om
försäkringsgivaren beviljats undantag enligt 5 kap. 16 § och
någon annan myndighet än Finansinspektionen har tillsyn över
soliditeten. Om den utländska myndighet som kontrollerar
försäkringsgivarens soliditet förbjuder försäkringsgivaren
att helt eller delvis förfoga över sina tillgångar, ska på
begäran av myndigheten, Finansinspektionen vidta samma
åtgärder beträffande försäkringsgivarens tillgångar i
Sverige. Finansinspektionen får besluta hur verksamheten ska
drivas efter ett sådant beslut av den utländska
myndigheten. Lag (2015:714).

10 § Har upphävts genom lag (2013:454).

11 § Finansinspektionen får förbjuda en
försäkringsgivare från tredjeland att förfoga över sina
tillgångar i Sverige eller begränsa dennes förfoganderätt
över tillgångarna, om

1. försäkringsgivaren inte följer gällande bestämmelser om
försäkringstekniska avsättningar,

2. företaget inte uppfyller solvenskapitalkravet och det
föreligger särskilda omständigheter som ger anledning att
befara att företagets finansiella ställning kommer att
försämras ytterligare,

3. företaget inte uppfyller minimikapitalkravet, eller

4. det bedöms vara nödvändigt för att skydda de försäkrades
intressen vid ett beslut om förverkande av
försäkringsgivarens koncession.

Finansinspektionen får besluta hur verksamheten ska bedrivas
efter ett sådant beslut som avses i första stycket.

Om försäkringsgivaren beviljats undantag enligt 5 kap. 16 §
och någon annan myndighet än Finansinspektionen har tillsyn
över soliditeten, ska inspektionen underrätta den behöriga
myndighet som kontrollerar försäkringsgivarens soliditet
innan inspektionen vidtar åtgärder.

Om försäkringsgivaren driver verksamhet i ett annat land som
tillhör EES eller har tillgångar placerade där, ska
Finansinspektionen underrätta den behöriga myndigheten i det
landet om beslut som fattats i enlighet med första stycket
och, om det behövs, begära att den behöriga myndigheten i
samarbete med inspektionen vidtar motsvarande åtgärder.
Lag (2015:714).

12 § Om en företrädare för en försäkringsgivare från tredje
land avsäger sig sitt uppdrag, om fullmakten återkallas eller
om företrädaren av annan anledning inte kan utöva sitt uppdrag,
skall Finansinspektionen förordna ett tillfälligt ombud att
sköta sysslan tills försäkringsgivaren har utsett en ny
företrädare som inspektionen har godkänt eller tills den
ordinarie företrädaren åter kan utöva sitt uppdrag. Intill dess
att förordnandet har kungjorts får försäkringstagare sätta in
förfallna försäkringspremier hos Finansinspektionen med samma
verkan som om de blivit inbetalda till försäkringsgivaren.

13 § En koncession för en försäkringsgivare från tredje land
kan förklaras förverkad om försäkringsgivaren

1. inte längre uppfyller kraven för koncession,

2. inte inom angiven tid har fullföljt en plan som har
godkänts enligt 9 § första stycket 2 eller 3, eller

3. på annat sätt allvarligt åsidosätter gällande bestämmelser
för verksamheten.

Om försäkringsgivaren medgetts undantag enligt 5 kap. 16 §
och försäkringsgivarens auktorisation förklarats förverkad av
en utländsk myndighet som kontrollerar dennes soliditet, ska
Finansinspektionen vidta de åtgärder som behövs. Om skälet
till att auktorisationen förklarats förverkad är att
försäkringsgivarens soliditet är otillräcklig, ska
försäkringsgivarens koncession i Sverige genast förklaras
förverkad.

Om försäkringsgivaren försatts i konkurs eller om beslut
fattats om att bolaget ska träda i tvångslikvidation, ska
försäkringsgivarens auktorisation förklaras förverkad.

Frågor om förverkande av koncession prövas av
Finansinspektionen. Lag (2013:454).

14 § Finansinspektionen skall anmäla beslut om förverkande av
koncession för en försäkringsgivare från tredje land till de
behöriga myndigheterna i de länder i Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet där försäkringsgivaren bedriver verksamhet.
Inspektionen får i samband med detta begära att en sådan
myndighet i samarbete med inspektionen vidtar de åtgärder som
behövs för att skydda de försäkrades intressen.

7 kap. Avslutande av verksamheten

1 § Om en försäkringsgivare från tredje land avser att
upphöra med sin försäkringsrörelse i Sverige, ska
försäkringsgivaren ansöka om återkallelse av koncessionen.
Sådan ansökan prövas av Finansinspektionen. Lag (2013:454).

2 § Om en försäkringsgivare från tredje land upphör att driva
försäkringsrörelse i Sverige, skall försäkringsgivaren utfärda
fullmakt för ett ombud att ta emot stämning för
försäkringsgivaren och i övrigt företräda försäkringsgivaren i
fråga om redan meddelade försäkringar.

Försäkringsgivaren skall anmäla ett ombud som avses i första
stycket till Finansinspektionen för godkännande. Till ansökan
skall fogas fullmakt för ombudet. Inspektionen får förordna ett
tillfälligt ombud för tiden innan försäkringsgivaren lämnar in
en sådan anmälan. Inspektionen skall genast införa kungörelse
enligt 10 kap. 1 § 8 om godkännandet eller förordnandet. Till
dess att en sådan kungörelse har införts får en
försäkringstagare sätta in förfallna försäkringspremier hos
inspektionen med samma verkan som om de har betalats till
försäkringsgivaren.

3 § När en försäkringsgivare från tredje land visar att de
skulder som avses i 5 kap. 4 § har betalats eller
försäkringsgivaren på annat sätt lagligen befriats från
betalningsskyldigheten har försäkringsgivaren rätt att med
Finansinspektionens samtycke få tillbaka de tillgångar som
enligt 5 kap. 1-3 §§ har ställts som säkerhet.

Särskild administration

4 § Om koncessionen för en försäkringsgivare från tredje land
att meddela livförsäkring i Sverige förklaras förverkad, skall
en särskild administration träda in för att ta till vara
livförsäkringstagarnas rätt. Finansinspektionen skall förvalta
administrationsboet.

Finansinspektionen skall genast för livförsäkringstagarnas
räkning ta hand om samtliga tillgångar i vilka de har
förmånsrätt enligt 4 a § förmånsrättslagen (1970:979). Härmed
övergår alla försäkringsgivarens rättigheter och skyldigheter
på grund av livförsäkringsavtalen på administrationsboet. Har
livförsäkringarna återförsäkrats, gäller samma sak
försäkringsgivarens rätttigheter och skyldigheter på grund av
återförsäkringarna.

Så snart administrationen har inträtt skall Finansinspektionen
låta värdera de omhändertagna tillgångarna. Inspektionen skall
vidare låta beräkna det belopp som de försäkringstekniska
avsättningarna för livförsäkring uppgår till.
Administrationsboet har fordringsrätt hos försäkringsgivaren
för det belopp med vilket värdet av tillgångarna understiger de
försäkringstekniska avsättningarna för livförsäkring, ökade med
en tjugondel.

5 § De försäkringar som enligt 4 § tagits över av
administrationsboet ska om möjligt överlåtas till en eller
flera försäkringsgivare med koncession för livförsäkring som är

1. ett svenskt försäkringsföretag, eller

2. en utländsk försäkringsgivare som har koncession i Sverige
eller är auktoriserad i ett land inom Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet. Lag (2010:2060).

6 § Om Finansinspektionen anser att ett anbud om att ta över
försäkringsbestånd bör antas, skall inspektionen kungöra
anbudets innehåll enligt 10 kap. 1 § 9 och i övrigt på ett
ändamålsenligt sätt. Kungörelsen skall innehålla föreläggande
för försäkringstagarna att inom en bestämd tid, minst en månad
efter kungörelsens utfärdande, hos inspektionen anmäla om de
har något att invända mot anbudet. Även den som inte är
försäkringstagare men som har förvärvat rätt på grund av en
försäkring skall få möjlighet att framföra invändningar.

Om det i ett bestånd som skall överlåtas ingår åtaganden som
skall fullgöras utomlands, skall Finansinspektionen innan
anbudet antas ge de behöriga myndigheterna i det land där
åtagandena skall fullgöras möjlighet att yttra sig.
Finansinspektionen får pröva anbudet när de behöriga
myndigheterna yttrat sig eller, om de inte yttrat sig, tre
månader från det att myndigheten mottog meddelandet.

7 § Finansinspektionen ska anta ett anbud om övertagande av
försäkringsbestånd om

1. den övertagande försäkringsgivaren har den kapitalbas som
krävs sedan överlåtelsen beaktats och hänsyn tagits till sådant
undantag som i ett enskilt fall kan ha beslutats i enlighet med
5 kap. 16 §, och

2. behörig myndighet i det land där åtagandet ska fullgöras,
samtycker till överlåtelsen eller inte har yttrat sig.

Saknar den övertagande försäkringsgivaren koncession att driva
verksamhet i Sverige, ska kapitalbasen intygas av behörig
myndighet. Med behörig myndighet avses i detta fall den
behöriga myndigheten i det EES-land som övervakar
försäkringsgivarens soliditet.

Finansinspektionens beslut att anta ett anbud ska kungöras
enligt 10 kap. 1 § 10. När ett sådant beslut kungörs, övergår
ansvaret för det överlåtna försäkringsbeståndet på den
övertagande försäkringsgivaren. Genom denna försäkringsgivares
försorg ska samtliga försäkringstagare och de personer som
förvärvat rätt på grund av en försäkring underrättas om
överlåtelsen och de eventuella ändringar i villkoren som den
medför. Finansinspektionen beslutar i enskilda fall på vilket
sätt underrättelsen ska lämnas.

Om det i ett bestånd av försäkring som överlåtits ingår
åtaganden som ska fullgöras i ett annat EES-land, ska
Finansinspektionen offentliggöra den godkända överlåtelsen i
det landet enligt bestämmelserna där. Om överlåtelsebeslutet
offentliggörs på motsvarande sätt i det berörda landet, behöver
inspektionen inte offentliggöra beslutet där. Lag (2008:101).

8 § Om Finansinspektionen inte överlåtit försäkringsbeståndet
enligt 5 § inom ett år från det att administrationen trädde in,
får tillgångarna säljas och medlen fördelas mellan
försäkringstagarna.

9 § Om det vid överlåtelse av försäkringarna enligt 5 § eller
annars har uppstått ett överskott, skall detta i första hand
användas till att betala kostnaden för administrationen samt
till sådana avgifter som avses i 10 kap. 9 § och som inte
betalats. Återstoden skall överlämnas till den
försäkringsgivare vars försäkringar varit föremål för
administrationen.

10 § Av de livförsäkrings- och återbäringsbelopp som förfallit
till betalning innan koncessionen för en försäkringsgivare från
tredje land har förklarats förverkad, skall så mycket betalas
ut som skulle ha betalats om koncessionen inte förklarats
förverkad.

Av de livförsäkrings- eller återbäringsbelopp som förfaller
till betalning under administrationstiden får innan
administrationen avslutats endast så mycket betalas ut som
Finansinspektionen anser att det är möjligt att betala ut utan
att övriga livförsäkringstagares rätt försämras. Detta skall
även tilllämpas i fråga om återköp av försäkringar eller
belåning av försäkringsbrev hos försäkringsgivaren. Skulle det
efteråt visa sig att ett för stort belopp har betalats ut,
skall återbetalning inte ske.

Allmänna bestämmelser

11 § Om en försäkringsgivare från tredjeland i annat fall än
enligt 4 § första stycket upphör att driva
livförsäkringsrörelse i Sverige, är försäkringsgivaren ändå
skyldig att på det sätt som anges i 5 kap. 10 § redovisa
tillgångar som motsvarar de försäkringstekniska
avsättningarna för redan meddelade livförsäkringar. Ett ombud
som har utsetts av försäkringsgivaren enligt 2 § är skyldig
att fullgöra de uppgifter enligt 5 kap. 10 § och 6 kap. 3–4
och 6 §§, som förut har varit företrädarens skyldighet. Om
inte tillgångar som motsvarar de försäkringstekniska
avsättningarna redovisas eller om det av annat skäl finns
anledning att anta att livförsäkringstagarnas rätt på grund
av försäkringsavtalen äventyras, ska Finansinspektionen
besluta om administration enligt 4 §. Om de tillgångar som
avsatts till redovisning anses otillräckliga får dock beslut
om administration inte meddelas, förrän Finansinspektionen
har förelagt försäkringsgivaren att fylla bristen och denna
inte täckts inom fyra veckor efter ett sådant föreläggande.
Om i ett sådant fall administration inträder, ska
bestämmelserna i 4 § första stycket om upphörandet av
försäkringsgivarens rätt att driva livförsäkringsrörelse här
i landet i stället avse meddelandet av beslut om
administration. Lag (2015:714).

12 § En försäkringsgivare från tredje land vars koncession
återkallats eller förverkats får inte meddela nya försäkringar
här i landet. Under administrationstiden får dock sådana nya
livförsäkringar meddelas som har samband med tidigare ingångna
försäkringsavtal.

Gemensamma bestämmelser för utländska försäkringsgivare och
tjänstepensionsinstitut

8 kap. Marknadsföring m.m.

1 § Företrädaren för en utländsk försäkringsgivare skall
övervaka att försäkringsgivaren i sin verksamhet i Sverige
iakttar god försäkringsstandard. I fråga om en
försäkringssammanslutning skall försäkringsgivaren övervaka att
verksamhet för att anskaffa försäkringar bedrivs i enlighet med
en sådan standard.  Lag (1999:602).

1 a § Information till försäkringstagare och dem som erbjuds 
att teckna en försäkring ska vara anpassad efter försäkringens 
art och tydligt visa försäkringens villkor och 
värdeutveckling. Även andra ersättningsberättigade på grund av 
försäkringar ska ges den information de behöver.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om vilken information en 
försäkringsgivare ska lämna till försäkringstagarna, andra 
ersättningsberättigade på grund av försäkringarna och till dem 
som erbjuds att teckna en försäkring hos försäkringsgivaren.
Lag (2020:396).

1 b § De personer, vilkas pensioner tryggas av ett utländskt 
tjänstepensionsinstitut, ska ges den information som behövs om 
institutet och dess verksamhet samt om tjänstepensionerna och 
de överenskommelser som ligger till grund för pensionerna. 
Även de som erbjuds att ingå avtal om tjänstepension ska ges 
sådan information.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om vilken information som ett utländskt 
tjänstepensionsinstitut ska lämna.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan 
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om 
hur information ska lämnas enligt första stycket.
Lag (2019:751).

2 § En utländsk försäkringsgivare skall i alla meddelanden till
allmänheten nämna sin organisationsform och sitt hemland.
Lag (1999:602).

3 § Ett försäkringsbrev skall innehålla uppgifter både om de
allmänna försäkringsvillkoren och om de särskilda villkor som
gäller för den försäkring som avses i brevet.

4 § En utländsk försäkringsgivare får inte förespegla framtida
återbäring som saknar grund i försäkringsavtalet.
Lag (1999:602).

5 § På begäran av den som i egenskap av försäkringsombud eller på
liknande sätt biträtt en utländsk försäkringsgivare skall
Finansinspektionen utfärda ett intyg över verksamhetens
omfattning och innehåll, om intyget behövs för att den som
biträtt försäkringsgivaren skall få driva liknande verksamhet
i ett annat land som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet. Försäkringsgivaren och den som begär intyg
skall lämna inspektionen de upplysningar som behövs för att
inspektionen skall kunna fullgöra denna skyldighet.
Lag (1999:602).

6 § Utöver bestämmelserna i denna lag gäller för utländska 
tjänstepensionsinstitut som bedriver försäkringsdistribution i 
Sverige bestämmelserna i lagen (2018:1219) om försäkrings-
distribution. Vid tillämpningen av bestämmelserna i den lagen 
ska det som sägs om försäkringsföretag avse utländska 
tjänstepensionsinstitut. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om vad utländska tjänstepensionsinstitut 
ska iaktta vid tillämpning av första stycket. Lag (2019:751).

9 kap. Överlåtelse av försäkringsbestånd

1 § En utländsk försäkringsgivare (överlåtande 
försäkringsgivare) som driver verksamhet enligt denna lag kan 
helt eller delvis överlåta ett bestånd av försäkringar som hör 
till verksamheten till en svensk eller utländsk 
försäkringsgivare (övertagande försäkringsgivare) under de 
förutsättningar som anges i detta kapitel.

Ett utländskt tjänstepensionsinstitut som driver verksamhet 
enligt denna lag får helt eller delvis överlåta ett bestånd av 
tjänstepensionsavtal under de förutsättningar som anges i 
9-17 §§. Lag (2019:751).

Överlåtelse av försäkringsbestånd från EES-försäkringsgivare

2 § När Finansinspektionen av en behörig myndighet i ett annat
EES-land ges möjlighet att yttra sig över en fråga om tillstånd
till en överlåtelse av ett bestånd av försäkringar, som
meddelats i en verksamhet som drivits med stöd av denna lag,
skall inspektionen lämna sitt samtycke om

1. försäkringstagarnas rätt inte försämras, och

2. den övertagande försäkringsgivaren har den kapitalbas som
krävs sedan överlåtelsen beaktats.

Yttrandet enligt första stycket skall lämnas inom tre månader.

3 § Finansinspektionen ska innan den yttrar sig ge de berörda
försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade på grund
av försäkringar möjlighet att anmäla om de har något att
invända mot överlåtelsen. Då ska vad som föreskrivs om
offentliggörande i 14 kap. 9 § försäkringsrörelselagen
(2010:2043) gälla i tillämpliga delar. Om överlåtelsen har
offentliggjorts på motsvarande sätt i Sverige av en behörig
myndighet i den överlåtande försäkringsgivarens hemland,
behöver inspektionen inte offentliggöra ansökan.
Lag (2015:714).

Överlåtelse av försäkringsbestånd från försäkringsgivare från
tredje land

4 § En försäkringsgivare från tredjeland får med Finans-
inspektionens tillstånd helt eller delvis överlåta sitt 
försäkringsbestånd som avses i 1 § första stycket till en 
annan försäkringsgivare. Överlåtelse får ske till

1. ett svenskt försäkringsföretag, eller

2. en utländsk försäkringsgivare som har koncession i Sverige 
eller som är auktoriserad i ett land inom Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet. Lag (2019:751).

5 § Ansökan om tillstånd till överlåtelse av
försäkringsbestånd enligt 4 § ska göras av såväl den
överlåtande försäkringsgivaren som den övertagande
försäkringsgivaren. Det avtal som träffats om överlåtelsen
ska lämnas in tillsammans med ansökningen. För ansökningen
gäller 14 kap. 8 och 9 §§ försäkringsrörelselagen
(2010:2043). Lag (2015:714).

6 § Finansinspektionen skall innan tillstånd lämnas enligt 4 §
ge den behöriga myndigheten i det land där risker är belägna
eller där åtaganden skall fullgöras möjlighet att yttra sig.
Finansinspektionen får pröva ansökan om tillstånd att
verkställa överlåtelseavtalet sedan myndigheten yttrat sig
eller, om den inte yttrat sig, tre månader efter det att den
utländska myndigheten mottog meddelandet.

7 § Tillstånd att verkställa överlåtelseavtal som avses i 4 §
skall ges om

1. försäkringstagarnas rätt inte försämras,

2. den övertagande försäkringsgivaren har den kapitalbas som
krävs sedan överlåtelsen beaktats, varvid hänsyn tagits till
undantag som kan ha medgivits i enlighet med 5 kap. 16 §, och

3. behörig myndighet i det land, där risker är belägna eller
där åtaganden skall fullgöras, samtycker till överlåtelsen
eller inte har yttrat sig.

Saknar den övertagande försäkringsgivaren koncession att driva
försäkringsrörelse i Sverige, skall kapitalbasen intygas av en
behörig myndighet. Med behörig myndighet avses i detta fall den
behöriga myndigheten i det EES-land som övervakar
försäkringsgivarens soliditet.

8 § Sedan Finansinspektionen bifallit ansökan om tillstånd
till överlåtelse av försäkringsbestånd enligt 5 §, ska
inspektionen utan dröjsmål kungöra beslutet enligt 10 kap. 
1 § 12. När beslutet kungörs övergår ansvaret för det överlåtna
försäkringsbeståndet på den övertagande försäkringsgivaren.
De försäkringstagare och andra ersättningsberättigade som
berörs av överlåtelsen ska underrättas om den enligt 14 kap.
13 § försäkringsrörelselagen (2010:2043).

Om det i ett bestånd av försäkring som överlåtits ingår
risker som är belägna i eller åtaganden som ska fullgöras i
ett annat EES-land, ska Finansinspektionen offentliggöra den
beslutade överlåtelsen i det landet enligt bestämmelserna
där. Om överlåtelsebeslutet offentliggörs på motsvarande sätt
i det berörda landet, behöver inspektionen inte offentliggöra
beslutet där. Lag (2015:714).

Överlåtelse från ett utländskt tjänstepensionsinstitut

9 § Ett utländskt tjänstepensionsinstitut får med Finans-
inspektionens tillstånd verkställa ett avtal om att helt eller 
delvis överlåta sitt bestånd av tjänstepensionsavtal till ett 
svenskt tjänstepensionsföretag. Lag (2019:751).

10 § Ansökan om tillstånd att verkställa ett överlåtelseavtal 
enligt 9 § ska göras av det övertagande företaget. Ansökan ska 
innehålla 

1. det skriftliga överlåtelseavtalet, 

2. uppgifter om avtalsparternas namn, hemvist och det land 
inom EES där respektive part är registrerad eller 
auktoriserad, 

3. en beskrivning av det bestånd av tjänstepensionsavtal som 
ska överlåtas och det huvudsakliga innehållet i de 
överenskommelser om pensionsförmåner som ligger till grund för 
avtalen, 

4. namn och hemvist för arbetsgivare eller egenföretagare som 
erbjuder pensionsförmåner enligt de tjänstepensionsavtal som 
ingår i det bestånd som ska överlåtas, eller som gör inbetal-
ningar till tjänstepensionsinstitutet, 

5. dokumentation om att överlåtelsen har godkänts av den ar-
betsgivare eller egenföretagare som avses i 4 och en majoritet 
av de personer som har eller kommer att ha rätt till 
pensionsförmåner enligt tjänstepensionsavtalen eller den 
överenskommelse som ligger till grund för dem, eller av en 
majoritet av företrädare för dessa personer, och

6. uppgifter om vilket lands social- och arbetsmarknadslag-
stiftning som är tillämplig på de tjänstepensionsavtal som 
ingår i överlåtelsen. Lag (2019:751).

11 § Finansinspektionen ska utan dröjsmål översända en ansökan 
till den behöriga myndigheten i det överlåtande institutets 
hemland för bedömning. Lag (2019:751).

12 § Tillstånd att verkställa ett överlåtelseavtal ska ges, om 

1. all information enligt 10 § har lämnats,

2. den behöriga myndigheten i det överlåtande institutets 
hemland har godkänt överlåtelsen,

3. de rättigheter som tillkommer försäkringstagarna, de 
försäkrade och andra ersättningsberättigade hos det 
övertagande företaget före och efter överlåtelsen är 
tillräckligt skyddade,

4. det övertagande företaget har den kapitalbas som krävs 
sedan överlåtelsen har beaktats,

5. det övertagande företagets organisation är ändamålsenlig 
med hänsyn till överlåtelsen, och 

6. den som deltar i ledningen av det övertagande företaget har 
tillräcklig kompetens och erfarenhet och i övrigt är lämplig 
för uppgiften med hänsyn till den föreslagna överlåtelsen.
Lag (2019:751).

13 § Finansinspektionen får förelägga det övertagande 
företaget att ge in den ytterligare utredning som är nödvändig 
för att inspektionen ska kunna bedöma om de rättigheter som 
tillkommer försäkringstagarna, de försäkrade och andra ersätt-
ningsberättigade hos det övertagande företaget är tillräckligt 
skyddade. Lag (2019:751).

14 § Finansinspektionen ska meddela beslut med anledning av en 
ansökan inom tre månader från det att ansökan togs emot. 
Inspektionen ska därefter inom två veckor underrätta den 
behöriga myndigheten i det överlåtande institutets hemland om 
beslutet. Lag (2019:751).

15 § Om överlåtelsen leder till gränsöverskridande verksamhet 
ska Finansinspektionen informera det övertagande företaget om 
de regler för verksamheten som ska tillämpas på det överlåtna 
beståndet. Informationen ska lämnas inom en vecka från det att 
inspektionen tog emot den från den behöriga myndigheten i det 
överlåtande institutets hemland. Lag (2019:751).

16 § I fråga om anmälan och registrering av tillståndsbeslutet 
och om övergång av ansvaret för det överlåtna beståndet ska 
11 kap. 24 § lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag 
tillämpas. Lag (2019:751).

17 § Om Finansinspektionen och den behöriga myndigheten i ett 
utländskt tjänstepensionsinstituts hemland inte kan komma 
överens om förfarandet eller innehållet i en åtgärd, får 
inspektionen hänskjuta ärendet till Europeiska försäkrings- 
och tjänstepensionsmyndigheten för medling i enlighet med 
artikel 31.2 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
nr 1094/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en 
europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och 
tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut 
nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 
2009/79/EG. Lag (2021:460).

10 kap. Särskilda bestämmelser

Kungörelse

1 § Finansinspektionen ska i Post- och Inrikes Tidningar 
kungöra

1. förordnande av ett ombud enligt 3 kap. 6 § fjärde stycket, 
8 § eller 6 kap. 12 §,

2. beslut om att förbjuda eller begränsa en utländsk 
försäkringsgivares eller ett utländskt 
tjänstepensionsinstituts rätt att förfoga över sina 
tillgångar här i landet enligt 3 kap. 7 § första stycket, 9 § 
första stycket eller 6 kap. 11 § första stycket,

3. koncession som beviljas en försäkringsgivare från 
tredjeland enligt 4 kap. 5 § första stycket,

4. förlängning av koncession som beviljas en 
försäkringsgivare från tredjeland enligt 4 kap. 6 §,

5. godkännande av en företrädare för en försäkringsgivare 
från tredjeland enligt 4 kap. 5 § första stycket eller 8 §,

6. ändring av företagsnamn för en försäkringsgivare från 
tredjeland enligt 6 kap. 3 § första stycket 5,

7. förverkande av koncession enligt 6 kap. 2 eller 13 § eller 
återkallande av koncession enligt 7 kap. 1 § för en 
försäkringsgivare från tredjeland,

8. godkännande eller förordnande av ett ombud enligt 7 kap. 
2 § andra stycket,

9. anbud om övertagande av ett försäkringsbestånd i ett 
administrationsbo enligt 7 kap. 6 § första stycket,

10. beslut om antagande av anbud enligt 7 kap. 7 § första 
stycket,

11. ansökan om tillstånd till överlåtelse av 
försäkringsbestånd enligt 9 kap. 5 §, och

12. tillstånd till överlåtelse enligt 9 kap. 8 § första 
stycket.

I 7 kap. 7 § fjärde stycket och 9 kap. 8 § andra stycket 
finns bestämmelser om offentliggörande av vissa 
överlåtelsebeslut i andra EES-länder. Lag (2018:1673).

2 § Det som enligt denna lag har kungjorts i Post- och Inrikes
Tidningar skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om
det inte av omständigheterna framgår att denne varken kände
till eller borde ha känt till det som kungjorts. Innan sådant
kungörande skett kan ett förhållande som enligt lagen skall
kungöras inte lagligen åberopas mot annan än den som visas ha
känt till det.

Otillåten försäkrings- eller tjänstepensionsverksamhet

3 § Om det kan antas att någon driver en verksamhet som
omfattas av denna lag, får Finansinspektionen förelägga denne
att lämna de upplysningar om verksamheten som behövs till
inspektionen för att den skall kunna bedöma om lagen är
tillämplig.

Om Finansinspektionen finner att någon bedriver verksamhet
enligt denna lag utan att förutsättningarna enligt 2 kap. 1 §
eller 1 a § eller 4 kap. 1 § är uppfyllda, skall inspektionen
förelägga denne att inom bestämd tid ändra sin verksamhet
enligt inspektionens anvisningar eller upphöra med
verksamheten.

Ett föreläggande enligt denna paragraf får riktas såväl mot den
utländska försäkringsgivaren eller det utländska
tjänstepensionsinstitutet som mot den som här i landet, i syfte
att förmå någon att teckna försäkring hos försäkringsgivaren
eller ingå avtal om tjänstepension med
tjänstepensionsinstitutet, är verksam för försäkringsgivarens
eller tjänstepensionsinstitutets räkning. Inspektionen skall
genast underrätta den behöriga myndigheten i
försäkringsgivarens eller tjänstepensionsinstitutets hemland om
föreläggandet. Lag (2005:1123).

Överklagande av beslut

4 § Finansinspektionens beslut enligt denna lag får 
överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till 
kammarrätten. Lag (2018:806).

Förordnande om att ett beslut ska gälla omedelbart

4 a § Finansinspektionen får bestämma att följande beslut ska 
gälla omedelbart, nämligen beslut

1. att förbjuda en EES-försäkringsgivare eller ett utländskt 
tjänstepensionsinstitut att fortsätta med sin marknadsföring 
eller ingå nya försäkringsavtal eller avtal om tjänstepension,

2. att inskränka en EES-försäkringsgivares eller ett utländskt 
tjänstepensionsinstituts rätt att förfoga över sina tillgångar 
enligt 3 kap. 7 eller 9 §,

3. att inte lämna sitt samtycke till en överlåtelse av ett 
försäkringsbestånd enligt 9 kap. 2 §,

4. att meddela föreläggande, eller

5. om hur verksamheten ska bedrivas enligt 6 kap. 11 § andra 
stycket. Lag (2021:460).

Förklaring att ärendet onödigt uppehålls

4 b § Om beslut i ett ärende om tillstånd enligt 9 kap. 14 § 
inte har meddelats inom tre månader från det att ansökan gavs 
in, får sökanden begära förklaring av domstol att ärendet 
onödigt uppehålls.

En sådan begäran ska göras hos allmän förvaltningsdomstol. 
Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 

Om rätten lämnar en förklaring att ärendet onödigt uppehålls 
ska ansökan anses ha avslagits av Finansinspektionen om beslut 
därefter inte har meddelats inom tre månader. Lag (2019:751).

Vite och straff

5 § Finansinspektionen kan förena ett föreläggande eller förbud
enligt denna lag med vite. Har inspektionen förelagt vite skall
den utländska försäkringsgivaren eller det utländska
tjänstepensionsinstitutet genast skriftligen underrättas om
detta.

Finansinspektionen kan vid vite förelägga företrädaren för en
försäkringsgivare från tredje land att fullgöra sina
skyldigheter enligt denna lag eller andra författningar att
sända in behöriga redovisningshandlingar och
revisionsberättelser. Följs inte ett sådant vitesföreläggande
kan inspektionen döma ut vitet. Lag (2005:1123).

6 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som
uppsåtligen eller av oaktsamhet till Finansinspektionen
meddelar oriktiga eller vilseledande uppgifter om sådana
omständigheter som han är skyldig att lämna uppgift om enligt
denna lag.

Allmänna bestämmelser

7 § Om en handling eller utredning, som enligt denna lag skall
lämnas till Finansinspektionen, är avfattad på ett främmande
språk, skall på begäran en bestyrkt svensk översättning
tillhandahållas.

8 § Ett ombud, som enligt 3 kap. 6 § fjärde stycket eller 8 §,
6 kap. 12 § eller 7 kap. 2 § andra stycket förordnats av
Finansinspektionen, har rätt att få ersättning av den utländska
försäkringsgivaren med det belopp som bestäms av inspektionen.

9 § Regeringen får föreskriva att en utländsk försäkringsgivare
som enligt denna lag bedriver verksamhet från en
sekundäretablering här i landet skall betala årliga avgifter
till Finansinspektionen. Regeringen skall i så fall meddela
närmare föreskrifter om hur avgiften skall beräknas.

Övergångsbestämmelser

1998:293

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

2. Genom den nya lagen upphävs lagen (1950:272) om rätt för
utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i
Sverige och lagen (1993:1302) om EES-försäkringsgivares
verksamhet i Sverige.

3. En utländsk försäkringsgivare som är verksam i Sverige när
denna lag träder i kraft har rätt att bedriva
försäkringsrörelse i Sverige enligt den koncession som
beviljats med stöd av lagen (1950:272) om rätt för utländska
försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i Sverige eller
enligt den rätt som erhållits med stöd av lagen (1993:1302) om
EES-försäkringsgivares verksamhet i Sverige.

4. De tillstånd och dispenser som har medgetts enligt lagen
(1950:272) om rätt för utländska försäkringsföretag att driva
försäkringsrörelse i Sverige eller enligt lagen (1993:1302) om
EES-försäkringsgivares verksamhet i Sverige skall efter
ikraftträdandet av den nya lagen avse motsvarande bestämmelser
i den lagen.

5. Beslut som har meddelats enligt äldre bestämmelser skall
överklagas enligt de bestämmelserna.

6. För sådan livränta eller sjukränta som enligt 1 kap. 6 §
tillhör annan försäkring än livförsäkring och som har meddelats
före ikraftträdandet av 5 kap. 6 § andra stycket, gäller i
tillämpliga delar 11 § lagen (1950:272) om rätt för utländska
försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i Sverige i
dess lydelse enligt SFS 1982:1083.

1999:226

1. Denna lag träder i kraft den 1 maj 1999.

2. Beträffande ansökningar som vid utgången av april månad 1999
har kommit in till regeringen eller, i förekommande fall,
Finansinspektionen skall frågan, huruvida det är regeringen
eller Finansinspektionen som skall pröva ansökningen, avgöras
enligt äldre bestämmelser.

3. Beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall
överklagas enligt äldre bestämmelser. Detsamma gäller beslut i
ärenden efter sådan ansökan som avses under 2.

2003:511

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004.

2. En försäkringsgivare från tredje land som beviljats
koncession före den 20 mars 2002 får till den 20 mars 2007
tillämpa äldre bestämmelser i 5 kap. 13 och 14 §§, varvid de
äldre bestämmelser i försäkringsrörelselagen som det där
hänvisas till skall tillämpas. En sådan försäkringsgivare som
vid sistnämnda tidpunkt inte har uppnått föreskriven
solvensmarginal får fortsätta att tillämpa dessa äldre
bestämmelser längst till den 20 mars 2009, under förutsättning
att försäkringsgivaren upprättar och till Finansinspektionen
för godkännande överlämnar en plan med de åtgärder som skall
vidtas för att uppnå detta krav.

2005:1054

1. Denna lag träder i kraft den 2 januari 2006.

2. Har beslut om utmätning eller konkurs fattats före
ikraftträdandet, gäller 5 kap. 11 § i paragrafens äldre
lydelse.

2005:1123

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006.

2. En EES-försäkringsgivare som är verksam i Sverige när denna
lag träder i kraft har rätt att utan tillämpning av de nya
bestämmelserna i 2 kap. 1 § fortsätta den verksamheten här.

2008:101

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2008.

2. En försäkringsgivare från tredje land som vid tidpunkten för
lagens ikraftträdande driver återförsäkringsrörelse som
omfattas av lagen, får fortsätta att driva verksamheten till
och med den 1 oktober 2008 eller, om ansökan om koncession
inkommit till Finansinspektionen senast vid den tidpunkten,
till dess ansökan har prövats slutligt utan att någon
koncession har meddelats.

2009:355

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2009.

2. I fråga om ansökningar om koncession enligt 4 kap. 1 § som
har kommit in till Finansinspektionen före lagens
ikraftträdande ska äldre bestämmelser gälla. Hänvisningen i
4 kap. 5 § första stycket 2 till 1 kap. 9 a § första stycket
försäkringsrörelselagen (1982:713) ska då avse den
bestämmelsens lydelse före den 1 juli 2009.

2013:98

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller för beslut som har meddelats
före ikraftträdandet.

2013:454

1. Denna lag träder i kraft den 15 juli 2013.

2. Äldre bestämmelser gäller för ärenden som har kommit in
till Finansinspektionen före ikraftträdandet.