Lag (1991:1136) om försöksverksamhet  med kommunal primärvård 

Tillstånd och villkor

1 § En kommun som ingår i ett landsting får inom ramen för en
försöksverksamhet erbjuda viss hälso- och sjukvård (primärvård),
om landstinget och kommunen har kommit överens om det och fått
tillstånd till det. Om viss tandvård (distriktstandvård) bedrivs
som en integrerad del av primärvården får även denna tandvård
ingå i försöksverksamheten.

Socialstyrelsen prövar frågor om tillstånd till sådan
försöksverksamhet och får fastställa villkor för verksamheten.
Lag (1992:566).

Föreskrifter i hälso- och sjukvårdslagen som gäller för
försöksverksamheten

2 § Följande föreskrifter, utöver de som gäller all hälso- och
sjukvård, i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) gäller för den
primärvård som ingår i försöksverksamheten, nämligen

15 § om läkare under allmäntjänstgöring eller specialistutbildning,

16 § om bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om
behörighet till tjänster inom hälso- och sjukvården m.m.,

20 och 21 §§ om planering av hälso- och sjukvården och om samverkan,

22 § första stycket om ledningen av den kommunala hälso- och
sjukvården,

26 och 26 a §§ om vårdavgifter,

26 b § om forskning. Lag (1996:1288).

2 a § Föreskrifterna i tandvårdslagen (1985:125), utom 5 och 6 §§,
7 § första stycket 2 samt 10 och 11 §§, gäller för den
distriktstandvård som ingår i försöksverksamheten. Vad som sägs om
landstinget skall dock gälla kommunen och vad som sägs om
folktandvården skall gälla distriktstandvården enligt denna lag.
Lag (1992:566).

Särskilda bestämmelser för försöksverksamheten

3 § Kommunen skall erbjuda en god primärvård åt dem som är bosatta
inom det område som omfattas av försöksverksamhet och därvid verka
för en god hälsa hos hela denna befolkning.

Om distriktstandvård ingår i försöksverksamheten skall kommunen
erbjuda en god sådan tandvård åt dem som är bosatta inom det område
som omfattas av försöksverksamheten och därvid verka för en god
tandhälsa hos hela denna befolkning.

En kommun får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter
som kommunen ansvarar för enligt denna lag. Uppgifter som innefattar
myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse
överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällilghet, en
stiftelse eller en enskild individ. Lag (1992:1384).

3 a § Kommunen skall också erbjuda en god primärvård åt personer
som är förvärvsverksamma eller registrerade som arbetssökande
inom det område som omfattas av försöksverksamhet, om de, utan att
vara bosatta i Sverige, har rätt till vårdförmåner i Sverige vid
sjukdom och moderskap enligt vad som följer av förordning (EEG)
nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när
anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar
inom gemenskapen.

Om distriktstandvård ingår i försöksverksamheten skall kommunen
erbjuda en god distriktstandvård åt de personer som nämns i
första stycket.

I den utsträckning familjemedlemmar till personer som nämns i
första stycket, har rätt till vårdförmåner i Sverige vid sjukdom
och moderskap enligt vad som följer av den där nämnda
förordningen, skall kommunen erbjuda en god primärvård och en god
distriktstandvård även åt familjemedlemmarna. Lag (1994:1753).

4 § Om någon som vistas inom det område som omfattas av
försöksverksamhet utan att vara bosatt där behöver omedelbar
hälso- och sjukvård, som faller inom primärvården, skall kommunen
erbjuda sådan vård.

En kommun får också i andra fall erbjuda primärvård åt den som är
bosatt i en annan kommun om berörda kommuner och landsting kommer
överens om det.

Bestämmelserna i första och andra stycket om primärvården gäller
även distriktstandvården om denna ingår i försöksverksamheten.
Lag (1992:566).

4 a § Kommunen skall organisera primärvården så att alla som
är bosatta inom det område som omfattas av försöksverksamheten
får tillgång till och kan välja en fast läkarkontakt. En sådan
läkare skall ha specialistkompetens i allmänmedicin. Kommunen
får inte begränsa den enskildes val till ett visst geografiskt
område inom det område som omfattas av försöksverksamheten.
Lag (1998:1653).

4 b § betecknas 4 a § genom lag (1995:845).

5 § Sådan primärvård och distriktstandvård som en kommun har ansvar
för enligt denna lag omfattas inte av landstingets ansvar enligt
hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller tandvårdslagen (1985:125).
Lag (1992:566).

6 § Om ett landsting och en kommun har träffat en överenskommelse
om försöksverksamhet enligt denna lag, får landstinget lämna sådant
ekonomiskt bidrag till kommunen som motiveras av överenskommelsen.
Lag (1992:566).

7 § Socialstyrelsens beslut enligt 1 § får överklagas hos regeringen
av landstinget eller kommunen. Lag (1992:566).

Övergångsbestämmelser

1993:592

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

2. Kommunens skyldighet enligt 4 b § inträder dock inte fullt ut
förrän vid utgången av år 1995.

1995:845

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

2. En läkare som medgivits undantag från kravet på
specialistkompetens i 2 § andra stycket lagen (1993:588) om husläkare
i dess lydelse före den 1 januari 1996 skall anses uppfylla kravet på
specialistkompetens i 4 a § denna lag. Om medgivandet gäller för viss
tid gäller dock detta endast under samma tid.