Förordning (2018:42) om särskilt anställningsstöd

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om det 
arbetsmarknadspolitiska programmet särskilt 
anställningsstöd.

Förordningen är meddelad med stöd av 8 kap. 7 § 
regeringsformen.

2 § Syftet med programmet är att stimulera arbetsgivare att 
anställa personer som har svårt att få ett arbete utan 
särskilt anställningsstöd och bidra till att stärka deras 
ställning på arbetsmarknaden. 

Allmänna bestämmelser om arbetsmarknadspolitiska program 
finns i förordningen (2000:628) om den 
arbetsmarknadspolitiska verksamheten. 

En anvisning till särskilt anställningsstöd får kombineras 
med utbildning eller andra insatser i syfte att stärka den 
enskildes ställning på arbetsmarknaden på längre sikt, om den 
enskilde är i behov av det och om det i övrigt är lämpligt.

3 § En anvisning till programmet avser särskilt 
anställningsstöd i form av introduktionsjobb.

Inom programmet lämnas ekonomiskt stöd till en arbetsgivare 
som anställer en person som anvisats till programmet. 

En arbetsgivare som får stöd eller bidrag för en kostnad med 
stöd av andra bestämmelser kan endast få ekonomiskt stöd för 
samma kostnad enligt denna förordning, om det är särskilt 
föreskrivet. Förordning (2022:1734).

Arbetssökande som får anvisas till särskilt anställningsstöd 
i form av introduktionsjobb

4 § En anvisning till särskilt anställningsstöd i form av 
introduktionsjobb får göras

1. för den som deltar i jobb- och utvecklingsgarantin,

2. för den som har fyllt 20 år, som deltar i jobbgarantin för 
ungdomar och som har gjort det i sammanlagt minst 200 dagar 
som det kan lämnas ersättning för, och

3. för den som är nyanländ invandrare och uppfyller 
förutsättningarna i 5 §. Förordning (2018:530).

5 § De nyanlända invandrare som får anvisas till särskilt 
anställningsstöd i form av introduktionsjobb är de som har 
fyllt 20 år och

1. är anvisade till det arbetsmarknadspolitiska programmet 
etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare enligt 
förordningen (2017:820) om etableringsinsatser för vissa 
nyanlända invandrare,

2. är arbetslösa och anmälda som arbetssökande hos 
Arbetsförmedlingen och någon gång under de senaste 
12 månaderna har varit anvisade till detta program, eller

3. är arbetslösa och anmälda som arbetssökande hos 
Arbetsförmedlingen och inom de senaste 36 månaderna har 
beviljats

a) uppehållstillstånd enligt

- 5 kap. 1, 2, 3, 3 a, 4 eller 6 § utlänningslagen (2005:716) 
eller motsvarande äldre bestämmelser,

- 12 kap. 18 § utlänningslagen, eller

- 21 eller 22 kap. utlänningslagen, eller

b) uppehållskort i egenskap av familjemedlem till en EES-
medborgare efter ansökan enligt 3 a kap. 10 § utlänningslagen.

Vid tillämpning av bestämmelsen om tidsperioder i första 
stycket 3 ska det bortses från tid när den som ska anvisas har 
varit förhindrad att arbeta på grund av vård av eget barn som 
inte har fyllt två år eller, om barnet är adopterat, i två år 
efter barnets ankomst till familjen. Förordning (2021:805).

6 § Särskilda krav gäller för att få anvisas till särskilt 
anställningsstöd i form av introduktionsjobb för den som 
tidigare varit anställd med särskilt anställningsstöd. För en 
sådan ny anvisning krävs att den enskilde, utöver att 
uppfylla förutsättningarna i 4 §, har varit arbetslös och 
anmäld som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen eller 
deltagit i ett arbetsmarknadspolitiskt program som inte utgör 
en subventionerad anställning i minst sex månader efter 
tidigare anvisning.

Det finns bestämmelser i 11 § om att den enskilde i vissa 
fall inte behöver återkvalificera sig för en ny anvisning 
enligt första stycket.

7 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

8 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

9 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

Tid med stöd och stödets storlek

10 § Särskilt anställningsstöd får beslutas för längst 
12 månader i taget. Särskilt anställningsstöd får beslutas för 
ytterligare tid men den sammanlagda stödtiden får inte 
överstiga 24 månader. 

En förutsättning för att besluta om ytterligare tid med 
särskilt anställningsstöd när stödet har varat i minst 
12 månader är att den enskilde bedöms ha behov av en längre 
tid i den anställning som pågår vid beslutstillfället för att 
kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Förordning (2022:1734).

11 § Om en enskild varit anställd med särskilt 
anställningsstöd under kortare tid än 12 månader får ett nytt 
beslut om särskilt anställningsstöd fattas utan att den 
enskilde behöver återkvalificera sig för en ny anvisning 
enligt 6 §. Vid tillämpning av bestämmelsen om den maximala 
tiden med särskilt anställningsstöd i 10 § inräknas då den tid 
med särskilt anställningsstöd som den enskilde har haft enligt 
tidigare beslut. Förordning (2022:1734).

12 § /Upphör att gälla U:2026-01-01/
Ett beslut om särskilt anställningsstöd får aldrig avse 
tid efter utgången av det år som den som anvisas fyller 66 år.
Förordning (2022:1450).

12 § /Träder i kraft I:2026-01-01/
Ett beslut om särskilt anställningsstöd får aldrig avse 
tid efter utgången av det år som den som anvisas uppnår 
riktåldern för pension. Förordning (2022:1451).

13 § Inom programmet särskilt anställningsstöd lämnas 
ekonomiskt stöd för lönekostnader till den arbetsgivare som 
anställt den som anvisats till särskilt anställningsstöd.
Förordning (2024:1345).

14 § Ekonomiskt stöd för lönekostnader lämnas med 80 procent 
av lönekostnaden. Förordning (2022:1734).

15 § De stödgrundande lönekostnaderna är

1. kontant bruttolön inklusive sjuklön och semesterlön, och

2. avgifter som ska betalas på lönen enligt 
socialavgiftslagen (2000:980) och lagen (1994:1920) om allmän 
löneavgift.

16 § Endast den del av bruttolönen som vid heltidsarbete 
uppgår till som högst 20 000 kronor per månad och de avgifter 
som ska betalas på denna del, ska ligga till grund för det 
ekonomiska stödet.

Vid deltidsarbete ska det ekonomiska stödet för lönekostnader 
minskas i förhållande till arbetstiden.

17 § Har upphävts genom förordning (2024:1345).

18 § Arbetsförmedlingen ska säkerställa att det ekonomiska 
stödet lämnas så att vissa företag eller viss produktion inte 
gynnas på det sätt som framgår av artikel 107.1 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt. Förordning (2022:1734).

Krav på arbetsgivare 

19 § Särskilt anställningsstöd får endast beslutas för en 
anställning hos en arbetsgivare som vid beslutstillfället är 
registrerad som arbetsgivare hos Skatteverket och är antingen 
en fysisk person som bedriver näringsverksamhet eller en 
juridisk person.

20 § Särskilt anställningsstöd får endast beslutas för en 
anställning hos en arbetsgivare om arbetsgivaren intygar 
att

1. lön och andra anställningsförmåner följer av 
kollektivavtal eller i väsentliga delar är likvärdiga med 
förmåner enligt kollektivavtal inom branschen,

2. arbetsgivaren inte senare än 12 månader före den aktuella 
anställningen har sagt upp en eller flera anställda på grund 
av arbetsbrist på den driftsenhet där den anställde är tänkt 
att placeras, och 

3. löneutbetalningar görs elektroniskt under hela den tid som 
stödet betalas ut.

Om Arbetsförmedlingen har kännedom om att det som 
arbetsgivaren intygar enligt första stycket är felaktigt får 
särskilt anställningsstöd inte beslutas för en anställning 
hos arbetsgivaren.

21 § Särskilt anställningsstöd får inte beslutas för en 
anställning hos en arbetsgivare som

1. har näringsförbud,

2. a) är i konkurs eller likvidation, är under 
tvångsförvaltning, är föremål för ackord, genomgår 
företagsrekonstruktion eller tills vidare har inställt sina 
betalningar, eller

b) är föremål för ansökan om konkurs, tvångslikvidation, 
tvångsförvaltning, ackord, företagsrekonstruktion eller något 
annat liknande förfarande, eller

3. inte har fullgjort sina skyldigheter i fråga om skatter 
eller socialförsäkringsavgifter.

Om arbetsgivaren är en juridisk person, får stöd inte beslutas 
när en företrädare med väsentligt inflytande över den 
juridiska personen har näringsförbud. Förordning (2022:1024).

21 a § Arbetsförmedlingen får avstå från att besluta om 
särskilt anställningsstöd för en anställning hos en 
arbetsgivare om 

1. arbetsgivarens förhållanden är sådana att det kan antas att 
verksamheten som den enskilde ska vara sysselsatt inom inte 
bedrivs eller kommer att bedrivas i enlighet med de 
föreskrifter som gäller för verksamheten,

2. arbetsgivaren inte fullgör eller det kan antas att 
arbetsgivaren inte kommer att fullgöra sina åtaganden mot 
Arbetsförmedlingen eller mot den enskilde som stödet avser, 

3. arbetsgivaren har gjort sig skyldig till ett allvarligt fel 
i yrkesutövningen som gör att arbetsgivarens redbarhet kan 
ifrågasättas,

4. arbetsgivaren genom en dom som fått laga kraft är dömd för 
brott som avser yrkesutövningen, eller

5. arbetsgivaren i ärendet inte har lämnat de uppgifter som 
Arbetsförmedlingen begärt eller har lämnat felaktiga 
uppgifter.

Om arbetsgivaren är en juridisk person får Arbetsförmedlingen 
avstå från att besluta om stöd, om en företrädare med 
väsentligt inflytande över den juridiska personen

1. har gjort sig skyldig till ett sådant fel som avses i 
första stycket 3, 

2. är dömd för ett sådant brott som avses i första stycket 4, 
eller

3. har företrätt en annan arbetsgivare eller en anordnare som 
på grund av sådana omständigheter som anges i denna paragraf 
inte beviljats bidrag eller stöd, inte längre får bidrag eller 
stöd, har fått bidraget eller stödet återkrävt eller inte har 
fått ett arbetsmarknadspolitiskt program eller en insats 
förlagd till sig. Förordning (2022:1024).

22 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

23 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

24 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

25 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

26 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

27 § Har upphävts genom förordning (2022:1734).

Anställningsformer som särskilt anställningsstöd får beslutas 
för

28 § Särskilt anställningsstöd får beslutas för både hel- och 
deltidsanställningar samt för anställningar som gäller tills 
vidare, provanställningar och andra tidsbegränsade 
anställningar.

Handläggning av stödfrågor 

29 § Frågor om särskilt anställningsstöd prövas av 
Arbetsförmedlingen.

Utbetalning av stöd

30 § Arbetsgivaren får del av det ekonomiska stödet inom 
särskilt anställningsstöd genom kreditering på ett sådant 
skattekonto som avses i 61 kap. 1 § skatteförfarandelagen 
(2011:1244).

Arbetsförmedlingen ska lämna de uppgifter som behövs för 
krediteringen till Skatteverket.

Det ekonomiska stödet krediteras arbetsgivarens skattekonto 
senast den 12 i månaden efter det att underlag enligt 31 § 
inkommit, med undantag för januari då stödet i stället 
krediteras senast den 17.

31 § En arbetsgivare ska lämna underlag till 
Arbetsförmedlingen för beräkning av det stödbelopp som ska 
krediteras skattekontot. Underlaget ska lämnas inom 180 dagar 
efter den arbetsmånad som stödet avser. Om underlaget inte 
lämnas inom denna tid, förlorar arbetsgivaren rätten till det 
stödbeloppet.

Om det finns särskilda skäl får Arbetsförmedlingen besluta om 
undantag från skyldigheten att lämna underlag inom 180 dagar.

Skyldigheten gäller inte om Arbetsförmedlingen redan har 
tillgång till underlaget på annat sätt. Förordning (2022:1270).

Tillsyn över hur stödet används

32 § Arbetsförmedlingen ska se till att det ekonomiska stöd 
som betalas ut enligt denna förordning används på föreskrivet 
sätt. 

Den arbetsgivare som tar emot ekonomiskt stöd enligt denna 
förordning ska ge Arbetsförmedlingen eller den som 
Arbetsförmedlingen utser tillfälle att granska verksamheten 
och lämna de uppgifter som behövs för granskningen. 
Förordning (2024:1345).

Ändrade förhållanden

33 § En arbetsgivare som får ekonomiskt stöd är skyldig att 
omgående anmäla förändringar som kan påverka rätten till stöd 
eller stödets storlek. Arbetsförmedlingens beslut om 
ekonomiskt stöd ska innehålla en upplysning om denna 
skyldighet. 

Ett beslut ska omprövas vid ändrade förhållanden. Detta 
gäller både sådana ändrade förhållanden som anmäls av 
arbetsgivaren och sådana som kommer till Arbetsförmedlingens 
kännedom på annat sätt. 

Återbetalning och återkrav

34 § En mottagare av ekonomiskt stöd enligt denna förordning 
är återbetalningsskyldig om mottagaren har förorsakat att 
stödet har lämnats på felaktig grund eller med ett för högt 
belopp

1. genom att lämna oriktiga uppgifter, 

2. genom att inte fullgöra sin skyldighet enligt 33 § att 
omgående anmäla förändringar som kan påverka rätten till stöd 
eller stödets storlek, eller 

3. genom något annat agerande. 

Om ekonomiskt stöd har lämnats på felaktig grund eller med 
ett för högt belopp i något annat fall, är mottagaren 
återbetalningsskyldig endast om mottagaren insett eller 
skäligen borde ha insett felet.

35 § Om en mottagare av ekonomiskt stöd är 
återbetalningsskyldig, ska Arbetsförmedlingen besluta att 
återkräva det felaktigt tillgodoförda beloppet.

36 § Vid återkrav får Arbetsförmedlingen bevilja anstånd med 
betalningen eller träffa avtal med den återbetalningsskyldige 
om en avbetalningsplan. Arbetsförmedlingen ska i sådana fall 
ta ut ränta på det obetalda beloppet.

Ränta ska tas ut från den dag då anståndet beviljades eller 
avtalet om avbetalningsplan träffades, dock inte för tid 
innan det återkrävda beloppet skulle ha betalats. 

Ränta ska tas ut efter en räntesats som vid varje tidpunkt 
överstiger statens utlåningsränta med två procentenheter.

37 § Om ett belopp som har återkrävts inte betalas i rätt 
tid, ska dröjsmålsränta enligt räntelagen (1975:635) tas ut 
på beloppet. Detsamma gäller när den återbetalningsskyldige 
har beviljats anstånd med betalningen eller träffat ett avtal 
om en avbetalningsplan och betalningen inte sker inom den tid 
som följer av beslutet om anstånd eller av avtalet.

38 § Om det med hänsyn till den återbetalningsskyldiges 
personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra 
omständigheter finns särskilda skäl för det, får 
Arbetsförmedlingen besluta att helt eller delvis avstå från 
ett krav på återbetalning eller ränta. Myndigheten ska i så 
fall i beslutet ange vilka de särskilda skälen är och 
dokumentera den information som ligger till grund för 
beslutet.

39 § Vid återkrav får Arbetsförmedlingen i samband med en 
senare utbetalning av ekonomiskt stöd till den 
återbetalningsskyldige besluta att dra av ett skäligt belopp 
i avräkning på vad som har betalats ut för mycket. Detsamma 
gäller för skyldigheten att betala ränta.

Omprövning och överklagande

40 § Arbetsförmedlingens beslut enligt denna förordning ska 
omprövas hos myndighetens centrala enhet för omprövning, om 
det begärs av den som beslutet gäller. Vid omprövningen får 
beslutet inte ändras till den enskildes nackdel.

En begäran om omprövning ska vara skriftlig. Begäran ska 
lämnas in till Arbetsförmedlingen och ska ha kommit in dit 
inom tre veckor från den dag då den som begär omprövning fick 
del av beslutet.

Om ett beslut överklagas innan det har omprövats, ska 
överklagandet anses som en begäran om omprövning.

41 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om 
överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Endast följande 
beslut får överklagas, nämligen beslut om omprövning av beslut 
om

1. förlorad rätt till stödbelopp enligt 31 §,

2. rätt till stöd vid ändrade förhållanden enligt 33 §, och

3. avräkning enligt 39 §. 
Förordning (2022:1432).

Bemyndigande

42 § Arbetsförmedlingen får meddela föreskrifter om 
verkställigheten av denna förordning.


Övergångsbestämmelser

2018:42

1. Denna förordning träder i kraft den 1 maj 2018.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (2015:503) om 
särskilt anställningsstöd.

3. För särskilt anställningsstöd som har beslutats före 
ikraftträdandet gäller den upphävda förordningen för hela den 
beslutsperiod som beslutet omfattar, med undantag för 
möjligheten att besluta om ytterligare tid med särskilt 
anställningsstöd enligt 4 § andra stycket, 8, 11, 28 och 
29 §§ i den upphävda förordningen. 

4. Den som hade kunnat vara aktuell för beslut om ytterligare 
tid med särskilt anställningsstöd enligt 4 § andra stycket 
eller 28 och 29 §§ i den nu upphävda förordningen, kan komma 
i fråga för beslut om ytterligare tid med särskilt 
anställningsstöd i form av introduktionsjobb med stöd av 10 
och 11 §§. Detsamma gäller den som vid ikraftträdandet är 
anvisad till särskilt anställningsstöd i form av traineejobb 
inom välfärdssektorn med stöd av bestämmelser som upphävts 
sedan tidigare, om anvisningen pågått kortare tid än 
sammanlagt 24 månader. Vid tillämpning av bestämmelsen om den 
maximala tiden med särskilt anställningsstöd i 10 § inräknas 
den tid med särskilt anställningsstöd som har pågått enligt 
den nu upphävda förordningen eller enligt bestämmelser om 
särskilt anställningsstöd i form av traineejobb inom 
välfärdssektorn som upphävts sedan tidigare.

5. Den som hade kunnat vara aktuell för beslut om ytterligare 
tid med särskilt anställningsstöd enligt 8 och 11 §§ i den 
upphävda förordningen, kan komma i fråga för beslut om 
ytterligare tid med särskilt anställningsstöd i form av 
extratjänst med stöd av 10 och 11 §§. Vid tillämpning av 
bestämmelsen om den maximala tiden med särskilt 
anställningsstöd i 10 § inräknas den tid med särskilt 
anställningsstöd som har pågått enligt den upphävda 
förordningen.

6. Den som haft särskilt anställningsstöd enligt den upphävda 
förordningen under så lång tid att han eller hon inte kan 
komma i fråga för beslut om ytterligare tid med särskilt 
anställningsstöd med stöd av 10 och 11 §§ måste, för att 
kunna få en ny anvisning till särskilt anställningsstöd, 
uppfylla återkvalificeringskraven i 6 § om den nya 
anvisningen avser introduktionsjobb eller 
återkvalificeringskraven i 9 § om den nya anvisningen avser 
extratjänst.

7. Vid tillämpning av 5 och 8 §§ ska en nyanländ som har en 
etableringsplan eller som under de senaste 12 månaderna har 
avslutat en etableringsplan enligt den upphävda lagen 
(2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända 
invandrare, jämställas med en nyanländ som är anvisad till 
eller någon gång under de senaste 12 månaderna har varit 
anvisad till det arbetsmarknadspolitiska programmet 
etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare enligt 
förordningen (2017:820) om etableringsinsatser för vissa 
nyanlända invandrare.

2020:225

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2022.
Förordning (2020:1189).

2. För beslut om förlängning som har fattats före 
ikraftträdandet och som innebär en sammanlagd tid med stöd som 
överstiger 24 månader gäller 10 § i den äldre lydelsen för 
hela den tidsperiod som beslutet omfattar.

3. För beslut om stöd som har fattats före ikraftträdandet och 
som avser en maximal tid som överstiger 24 månader gäller 11 § 
i den äldre lydelsen för hela den tidsperiod som beslutet 
omfattar.

2021:805

1. Denna förordning träder i kraft den 20 juli 2021. 

2. För en utlänning som har beviljats ett uppehållstillstånd 
enligt 13 § den upphävda lagen (2016:752) om tillfälliga 
begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i 
Sverige gäller 5 och 8 §§ i den äldre lydelsen.

2022:1024
 
1. Denna förordning träder i kraft den 1 december 2022.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för stöd som har 
beslutats före ikraftträdandet.

2022:1236

1. Denna förordning träder i kraft den 1 november 2022.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för anställningsstöd 
som har beslutats före ikraftträdandet.

2022:1450

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2023.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för den som har fyllt 
65 år före ikraftträdandet.

2022:1451

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2026.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för den som har fyllt 
66 år före ikraftträdandet.

2022:1734

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2023.

2. För särskilt anställningsstöd i form av extratjänst som har 
beslutats före ikraftträdandet gäller fortfarande de upphävda 
paragraferna och 3, 14, 17 och 18 §§ i den äldre lydelsen för 
den period som beslutet omfattar.

3. För särskilt anställningsstöd som har beslutats före 
ikraftträdandet gäller 10 och 11 §§ i den äldre lydelsen, dock 
får den ytterligare tiden eller det nya beslutet endast avse 
särskilt anställningsstöd i form av introduktionsjobb.

2024:1345

1. Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2025.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för handledarstöd som 
har beslutats före ikraftträdandet.