Förordning (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m.

Inledande bestämmelser

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statlig 
ersättning till kommuner och regioner för mottagande av och 
insatser för skyddsbehövande och vissa andra utlänningar som 
avses i 3 § och som före utgången av november 2010 först togs 
emot i en kommun.

För utlänningar som har varit registrerade vid en 
mottagningsenhet hos Migrationsverket eller som har beviljats 
uppehållstillstånd enligt 5 kap. 2 § utlänningslagen 
(2005:716) ska tidpunkten då de först togs emot i en kommun 
anses vara den dag han eller hon faktiskt togs emot i 
kommunen. För övriga utlänningar som omfattas av 3 § ska 
tidpunkten då de först togs emot i en kommun anses vara då han 
eller hon folkbokfördes i kommunen enligt uppgift i 
folkbokföringsdatabasen enligt lagen (2001:182) om behandling 
av personuppgifter i Skatteverkets folkbokföringsverksamhet.
Förordning (2019:1010).

2 § Har upphävts genom förordning (2010:1141).

3 § Ersättning enligt denna förordning lämnas för

1. utlänningar som har överförts till Sverige med stöd av ett 
särskilt regeringsbeslut,

2. utlänningar som har fått uppehållstillstånd och som har 
tagits emot i kommunen efter att ha varit registrerade vid ett 
asylboende,

3. andra utlänningar som har fått uppehållstillstånd med 
tillämpning av 5 kap. 1 eller 6 § utlänningslagen (2005:716) 
eller motsvarande äldre bestämmelser, och

4. utlänningar som har fått uppehållstillstånd på grund av sin 
anknytning till en utlänning som avses under 1-3 och ansökt om 
uppehållstillstånd inom två år från det att den person som han 
eller hon har anknytning till först togs emot i en kommun.
Förordning (2025:60).

3 a § Har upphävts genom förordning (2010:1141).

4 § /Upphör att gälla U:2025-04-01 genom förordning (2025:229)./
Ersättning enligt denna förordning får inte lämnas för
utlänningar som fått uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 a §
utlänningslagen (2005:716) eller för utlänningar som fått
uppehållstillstånd på grund av sin anknytning till en sådan
utlänning. Förordning (2008:894).

5 § Har upphävts genom förordning (2002:1056).

6 § Har upphävts genom förordning (2010:1141).

7 § Har upphävts genom förordning (2010:1141).

8 § Ersättning enligt denna förordning beslutas och betalas ut
av Migrationsverket. Förordning (2007:627).

9 § Har upphävts genom förordning (2010:1141).

10 § Har upphävts genom förordning (2017:200).

11 § Har upphävts genom förordning (2017:200).

12 § Har upphävts genom förordning (2017:200).

13 § Har upphävts genom förordning (2017:200).

14 § Har upphävts genom förordning (1995:1090).

15 § Har upphävts genom förordning (1994:734).

Ersättning till kommuner för vissa särskilda kostnader

16 § För utlänningar som omfattas av 1 § har en kommun rätt 
till ersättning enligt 17 och 19-20 d §§ för vissa kostnader 
för

- ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen 
(2001:453), 

- stöd och hjälp i boendet och för särskilda boendeformer 
enligt socialtjänstlagen,

- insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till 
vissa funktionshindrade,

- assistansersättning enligt socialförsäkringsbalken,

- bostadsanpassningsbidrag enligt lagen (2018:222) om 
bostadsanpassningsbidrag, och

- hälso- och sjukvård. Förordning (2019:79).

17 § /Upphör att gälla U:2026-01-01/
Ersättning lämnas för sådant ekonomiskt bistånd enligt 
4 kap. 1 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453) som 
kommunen lämnat efter det att 20 månader gått från tidpunkten 
då utlänningen först togs emot i en kommun om utlänningen 

1. hade fyllt 60 år när uppehållstillstånd beviljades första 
gången, eller 

2. inte kan försörja sig på grund av en sjukdom eller ett 
funktionshinder som utlänningen hade när han eller hon först 
togs emot i en kommun, eller som annars har ett direkt samband 
med utlänningens situation som skyddsbehövande. 

Ersättning enligt första stycket lämnas inte för en utlänning 
som har fyllt 66 år. Förordning (2022:1454).

17 § /Träder i kraft I:2026-01-01/
Ersättning lämnas för sådant ekonomiskt bistånd enligt 
4 kap. 1 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453) som 
kommunen lämnat efter det att 20 månader gått från tidpunkten 
då utlänningen först togs emot i en kommun om utlänningen 

1. hade fyllt 60 år när uppehållstillstånd beviljades första 
gången, eller 

2. inte kan försörja sig på grund av en sjukdom eller ett 
funktionshinder som utlänningen hade när han eller hon först 
togs emot i en kommun, eller som annars har ett direkt samband 
med utlänningens situation som skyddsbehövande.

Ersättning enligt första stycket lämnas inte för en utlänning 
som har uppnått riktåldern för pension. Förordning (2022:1455).

18 § Har upphävts genom förordning (2010:1141).

19 § Ersättning för kostnader för stöd och hjälp i boendet och 
för särskilda boendeformer enligt socialtjänstlagen (2001:453) 
lämnas om utlänningen har behov av sådana insatser på grund av 
ålderdom, sjukdom eller funktionshinder. Ersättning för 
kostnader för en insats på grund av ålderdom lämnas endast om 
behovet av insatsen fanns när utlänningen först togs emot i en 
kommun. Ersättning för kostnader för en insats på grund av 
sjukdom eller funktionshinder lämnas endast om utlänningen 
hade sjukdomen eller funktionshindret när han eller hon först 
togs emot i en kommun, eller om sjukdomen eller 
funktionshindret annars har ett direkt samband med utlänningens 
situation som skyddsbehövande. 

Ersättningen till kommunen ska motsvara 75 procent av 
kommunens kostnader för insatsen, minskat med den avgift 
utlänningen själv har betalat. Förordning (2019:79).

20 § Ersättning för kostnader enligt 17 och 19 §§ betalas
ut i efterskott för varje kalenderår efter ansökan. Den
första ansökan ska för respektive ersättningsslag ha kommit
in till Migrationsverket senast inom tre år från den dag då
utlänningen först togs emot i en kommun. Om det finns
särskilda skäl, får en ansökan prövas även om den har
kommit in senare. Förordning (2010:1141).

20 a § Ersättning för kostnader för insatser enligt lagen
(1993:387) om stöd och service till vissa
funktionshindrade, samt för kostnader för
assistansersättning enligt socialförsäkringsbalken, lämnas
om utlänningen har behov av sådana insatser på grund av en
sjukdom eller ett funktionshinder som utlänningen hade när
han eller hon först togs emot i en kommun, eller som annars
har ett direkt samband med utlänningens situation som
skyddsbehövande. Förordning (2010:1141).

20 b § Ersättning för kostnader för 
bostadsanpassningsbidrag enligt lagen (2018:222) om 
bostadsanpassningsbidrag lämnas om utlänningen har behov av 
sådant bidrag på grund av en sjukdom eller en 
funktionsnedsättning som utlänningen hade när han eller hon 
först togs emot i en kommun eller som annars har ett direkt 
samband med utlänningens situation som skyddsbehövande.
Förordning (2018:225).

20 c § Ersättning för kostnader för hälso- och sjukvård
lämnas om utlänningen, på grund av en sjukdom eller ett
funktionshinder som utlänningen hade när han eller hon
först togs emot i en kommun eller som annars har ett direkt
samband med utlänningens situation som skyddsbehövande,
måste beredas varaktig vård som ordinerats av läkare.
Ersättning lämnas endast om vården bedöms ha en varaktighet
av minst tre år. Ersättningens storlek bestäms enligt
Riksavtalet för utomlänsvård om inte annat avtalats.

När ersättning lämnas enligt första stycket får ersättning
även lämnas för kostnader för tolk. Förordning (2010:1141).

20 d § Ersättning för kostnader enligt 20 a–20 c §§ lämnas
endast om kommunens sammanlagda kostnader för stöd och
service till vissa funktionshindrade, assistansersättning,
bostadsanpassningsbidrag samt hälso- och sjukvård för en
utlänning uppgått till lägst 60 000 kronor under en
tolvmånadersperiod. Ersättning betalas ut i efterskott
efter ansökan. Den första ansökan ska ha kommit in till
Migrationsverket senast inom tre år från den dag då
utlänningen först togs emot i en kommun. Om det finns
särskilda skäl, får en ansökan prövas även om den har
kommit in senare. Förordning (2010:1141).

21 § En kommun har rätt till ersättning enligt 22–23 a §§ för 
mottagandet av ensamkommande barn som omfattas av 1 §. Med 
ensamkommande barn avses barn under 18 år som vid ankomsten 
till Sverige är skilda från båda sina föräldrar eller från 
någon annan vuxen person som får anses ha trätt i 
föräldrarnas ställe, eller som efter ankomsten står utan 
sådan ställföreträdare. Rätten till ersättning gäller endast 
så länge barnet är att anse som ensamkommande. 

En kommun har även rätt till ersättning enligt 24–25 a §§ för 
mottagandet av personer som har fyllt 18 men inte 21 år, som 
har varit ensamkommande barn och som omfattas av 1 §.

Ersättning för mottagandet av ensamkommande barn och unga 
enligt 22–23 a och 24–25 a §§ ska dock lämnas till den kommun 
som i enlighet med 2 a kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453) 
behåller ansvaret för stöd och hjälp åt en enskild som till 
följd av ett beslut av kommunen vistas i en annan kommun.
Förordning (2017:200).

22 § Schablonersättning ska lämnas med 1 000 kronor per barn 
och dygn för kostnader för sådan vård i ett annat hem än 
barnets eget som ges till ett ensamkommande barn med stöd av 
socialtjänstlagen (2001:453) eller lagen (1990:52) med 
särskilda bestämmelser om vård av unga. Förordning (2023:921).

23 § Ersättning ska lämnas för kostnader för vård som ges 
till ett ensamkommande barn med stöd av lagen (1990:52) med 
särskilda bestämmelser om vård av unga. Ersättning ska även 
lämnas för kostnader för vård när det finns ett vårdbehov på 
grund av sådana förhållanden som avses i 2 eller 3 § samma 
lag men vården ges med stöd av socialtjänstlagen (2001:453).  
 
Ersättning ska lämnas för kommunens faktiska kostnad per barn 
och dygn för den del av kostnaden som överstiger beloppet för 
schablonersättningen. Förordning (2017:200).

23 a § Om vårdnaden av ett barn har flyttats över till en 
eller två särskilt förordnade vårdnadshavare som barnet 
tidigare har varit familjehemsplacerat hos och kommunen med 
stöd av 6 kap. 11 § socialtjänstlagen (2001:453) betalar 
ersättning till dessa vårdnadshavare, ska skälig ersättning 
lämnas för kommunens kostnader. Förordning (2017:200).

24 § Schablonersättning ska lämnas med 750 kronor per person 
och dygn för mottagandet av en person som

1. har fyllt 18 men inte 21 år,

2. har varit ensamkommande barn,

3. inte har någon förälder som är folkbokförd i Sverige, 
och

4. har beviljats studiehjälp enligt studiestödslagen 
(1999:1395) för någon av månaderna i det kvartal som 
ersättningen avser. Förordning (2017:200).

25 § För personer som har fyllt 18 men inte 21 år och som har 
varit ensamkommande barn ska ersättning lämnas för kostnader 
för vård som ges med stöd av lagen (1990:52) med särskilda 
bestämmelser om vård av unga. Ersättning ska även lämnas för 
kostnader för vård när det finns ett vårdbehov på grund av 
sådana förhållanden som avses i 3 § samma lag men vården ges 
med stöd av socialtjänstlagen (2001:453). Rätten till 
ersättning förutsätter att vården har påbörjats före 18 års 
ålder. 

Ersättning ska lämnas för kommunens faktiska kostnad per 
person och dygn. Om schablonersättning har betalats ut enligt 
24 §, ska ersättning lämnas för den del av kostnaden som 
överstiger beloppet för schablonersättningen.
Förordning (2017:200).

25 a § Om en kommun inte har rätt till ersättning enligt 24 
eller 25 §, ska ersättning lämnas för sådant ekonomiskt 
bistånd som utgör försörjningsstöd enligt 4 kap. 1 § första 
stycket socialtjänstlagen (2001:453) som kommunen har lämnat 
till en person som

1. har fyllt 18 men inte 21 år,

2. har varit ensamkommande barn, och

3. inte har någon förälder som är folkbokförd i Sverige.
Förordning (2017:200).

25 b § Schablonersättning enligt 22 § ska betalas ut 
kvartalsvis inom en månad från det kvartal som ersättningen 
avser och schablonersättning enligt 24 § kvartalsvis inom tre 
månader från det kvartal som ersättningen avser. 
Förordning (2017:200).

25 c § Ersättning för kostnader enligt 23, 23 a, 25 och 25 a 
§§ ska betalas ut kvartalsvis i efterskott efter ansökan. En 
ansökan om ersättning ska ha kommit in till Migrationsverket 
inom sex månader från utgången av det kvartal som ansökan 
avser. Förordning (2017:200).

26 § Har upphävts genom förordning (2017:200).

27 § Har upphävts genom förordning (2007:627).

28 § Har upphävts genom förordning (2002:1056).

28 a § Har upphävts genom förordning (2002:1056).

29 § Har upphävts genom förordning (2002:1056).

30 § Har upphävts genom förordning (2002:1056).

31 § Har upphävts genom förordning (2002:1056).

Ersättning till regioner för hälso- och sjukvård

32 § Har upphävts genom förordning (1996:1375).

33 § Har upphävts genom förordning (1996:1375).

34 § En region har rätt till ersättning för kostnader för 
hälso- och sjukvård av en utlänning som omfattas av 1 § och 
som på grund av en sjukdom eller ett funktionshinder som 
utlänningen hade när han eller hon först togs emot i en kommun 
eller som annars har ett direkt samband med utlänningens 
situation som skyddsbehövande, måste beredas varaktig vård som 
ordinerats av läkare. Ersättning lämnas endast om vården 
bedömts ha en varaktighet av minst tre år och regionens 
sammanlagda vårdkostnad för utlänningen uppgått till lägst 
60 000 kronor under en tolvmånadersperiod. Ersättningens 
storlek bestäms enligt Riksavtalet för utomlänsvård om inte 
annat avtalats.

När ersättning lämnas enligt första stycket får ersättning 
även lämnas för kostnader för tolk. Förordning (2019:1010).

35 § En region har rätt till ersättning för kostnader för 
hälsoundersökning av en utlänning som omfattas av 1 § som har 
genomförts inom tolv månader från den tidpunkt då utlänningen 
först togs emot i en kommun enligt 1 § andra stycket, om 
utlänningen inte genomgått någon hälsoundersökning innan han 
eller hon först togs emot i en kommun eller om hälsounder-
sökning krävs av smittskyddsskäl.

En hälsoundersökning enligt första stycket ersätts i form av 
en schablonersättning med 2 000 kronor. I ersättningen ingår 
kostnader för tolk i samband med hälsoundersökningen.
Förordning (2019:1010).

36 § Ersättning för kostnader enligt 34 och 35 §§ betalas
ut i efterskott efter ansökan.

Den första ansökan enligt 34 § ska ha kommit in till
Migrationsverket senast inom tre år från den dag då
utlänningen först togs emot i en kommun. Om det finns
särskilda skäl, får en ansökan prövas även om den har
kommit in senare. Förordning (2010:1141).

37 § Har upphävts genom förordning (2010:1141).

38 § Utöver ersättning enligt 34-36 §§ får Migrationsverket 
inom ramen för anvisade medel lämna ersättning till regioner 
och kommuner för betydande extraordinära kostnader för 
vårdinsatser för skyddsbehövande. Sådan ersättning betalas 
efter ansökan. Förordning (2019:1010).

Övrigt

39 § En ansökan om ersättning enligt denna förordning ska ha 
kommit in till Migrationsverket senast inom ett år från 
utgången av den period ansökan avser om inte annat anges i 
andra bestämmelser i förordningen.

Kommuner och regioner är skyldiga att lämna Migrationsverket 
de uppgifter som krävs för att verket ska kunna bedöma deras 
rätt till ersättning enligt denna förordning. 
Förordning (2019:1010).

40 § Har upphävts genom förordning (2007:627).

41 § En mottagare av ersättning enligt denna förordning är
återbetalningsskyldig om ersättningen har lämnats på
felaktig grund eller med för högt belopp.

Om ett fel som avses i första stycket inte har orsakats av
mottagaren, är denna återbetalningsskyldig om mottagaren
insett eller skäligen borde ha insett felet.

En upplysning om bestämmelserna i denna paragraf ska tas in
i beslutet om ersättning. Förordning (2010:1141).

41 a § En mottagare av ersättning enligt 26 eller 38 § är
även återbetalningsskyldig för medel som inte har använts
för avsett ändamål. En upplysning om detta ska tas in i
beslutet om ersättning. Förordning (2010:1141).

41 b § Om en mottagare är återbetalningsskyldig enligt 41 §,
ska Migrationsverket besluta att återkräva det felaktigt
utbetalda beloppet.

Om en mottagare är återbetalningsskyldig enligt 41 a §, får
Migrationsverket besluta att återkräva de medel som inte
har använts för avsett ändamål.

Om det finns särskilda skäl för det, får ett krav på
återbetalning efterges helt eller delvis.
Förordning (2010:1141).

42 § Migrationsverket får meddela föreskrifter om 
verkställigheten av denna förordning. Innan sådana 
föreskrifter meddelas ska Sveriges Kommuner och Regioner få 
tillfälle att yttra sig. Förordning (2020:136).

43 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. 
Beslut enligt 26 och 38 §§ får dock inte överklagas.
Förordning (2018:954).


Övergångsbestämmelser

1990:927

Ikraftträdande och övergångsbestämmelser

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991 och avser, där
inte annat anges, personer som efter utgången av år 1990 har tagits emot
för första gången i en kommun.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (1984:683) om statlig
ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andra utlänningar.
Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om kostnader som en kommun
eller en landstingskommun haft före den 1 januari 1991.

3. Bestämmelser om en schabloniserad ersättning för ekonomisk hjälp, som
lämnas under åren 1991--1993 till vissa utlänningar som fått
uppehållstillstånd före år 1991, finns i förordningen (1990:928) om
statlig ersättning för ekonomisk hjälp till flyktingar som beviljats
uppehållstillstånd under åren 1988--1990.

1992:825

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1992. Bestämmelserna i 6 och
31 §§ i deras nya lydelse och 25 a § skall tillämpas även på kostnader
som uppkommit före den 1 juli 1992.

1993:444

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1993.

I fråga om överklagande av beslut som har meddelats före
ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter.

1994:734

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1994.

2. För utlänningar som tagits emot i en kommun före den 1 oktober
1993 tillämpas bestämmelserna i 12 och 13 §§ enligt den lydelse
paragraferna hade före ikraftträdandet av denna förordning.

3. I fråga om kostnader som en kommun eller ett landsting haft före
den 1 juli 1994 tillämpas bestämmelserna i 17, 27, 32 och 33 §§
enligt den lydelse paragraferna hade före ikraftträdandet av denna
förordning.

1995:255

Denna förordning träder i kraft den 1 april 1995. Beslut som har
meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

1995:1090

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1996.

2. I fråga om schablonersättning för flyktingar m. fl. som tagits
emot i en kommun under åren 1994 och 1995 skall 3 och 10--14 §§
tillämpas i dess äldre lydelse i den utsträckning som framgår av
förordningen (1995:1091) om schablonersättning för flyktingar och
vissa andra utlänningar som första gången togs emot i en kommun under
åren 1994 och 1995.

1996:1376

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1997.

2. I fråga om kostnader som en kommun eller ett landsting haft före
den 1 januari 1997 tillämpas bestämmelserna i 32, 33 och 35 §§ enligt
den lydelse paragraferna hade före ikraftträdandet av denna
förordning.

1998:229

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juni 1998.

2. Rätt till ersättning enligt denna förordning föreligger
även beträffande överenskommelser och avtal som träffats med
Statens invandrarverk före den 1 juni 1998.

3. I fråga om utlänningar som tagits emot före den 1 juni 1998
gäller 11 § i sin äldre lydelse.

2002:1056

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2003.

2. I fråga om kostnader som en kommun haft före den 1 januari
2003 gäller 17 § i sin äldre lydelse.

2003:894

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2004. För en
tolvmånadersperiod som påbörjats före ikraftträdandet gäller
34 § i sin äldre lydelse.

2007:627

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2007.
Överenskommelser och avtal som dessförinnan har träffats med
Integrationsverket skall i stället anses ha träffats med
Migrationsverket.

2010:1141

1. Denna förordning träder i kraft den 1 december 2010 i
fråga om 1, 2 och 9 §§ och i övrigt den 1 januari 2011.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om kostnader
som en kommun eller ett landsting haft före den 1 januari
2011, samt för en tolvmånadersperiod enligt 34 § som påbörjats
före den 1 januari 2011. Förordning (2010:1440).

3. Vid tillämpningen av 11 § ska med utbildning i svenska
för invandrare även förstås motsvarande utbildning enligt
13 kap. skollagen (1985:1100).

4. Vad som föreskrivs om kostnader för ekonomiskt bistånd i
16 och 17 §§ ska också tillämpas på kostnader för sådan
introduktionsersättning enligt lagen (1992:1068) om
introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra
utlänningar som beviljats enligt äldre föreskrifter.

5. Vad som föreskrivs om kostnader för assistansersättning
enligt socialförsäkringsbalken i 16 och 20 a §§ ska också
tillämpas på kostnader för assistansersättning som
beviljats enligt äldre föreskrifter.

2011:1233

Denna förordning träder i kraft den 10 januari 2012.

Bestämmelserna i 10 § i sin nya lydelse ska dock tillämpas för
tid från och med den 1 januari 2012. 

2015:1008

1. Denna förordning träder i kraft den 15 januari 2016.

2. Bestämmelserna i 21–26 §§ i den nya lydelsen ska dock 
tillämpas för tid från och med den 1 januari 2016.

3. För ersättningar för belagda platser som avser tid före 
den 1 januari 2016 får ansökan göras till och med den 31 
december 2016 trots den nya bestämmelsen i 25 §.

2017:200

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2017.

2. Äldre föreskrifter gäller i fråga om kostnader som har 
uppkommit före den 1 juli 2017. Ansökan om ersättning för 
sådana kostnader ska ha kommit in senast den 31 december 
2017.

2018:225

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2018.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för kostnader för 
bostadsanpassningsbidrag enligt lagen (1992:1574) om 
bostadsanpassningsbidrag m.m.

2022:1454

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2023.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om sådana 
kostnader som en kommun haft före ikraftträdandet.

2022:1455

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2026.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om sådana 
kostnader som en kommun haft före ikraftträdandet.

2023:921

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2024.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana kostnader 
som har uppkommit före ikraftträdandet.

2025:229

1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2025.

2. Den upphävda paragrafen gäller dock fortfarande för 
utlänningar som har fått uppehållstillstånd enligt 5 kap. 
15 a § utlänningslagen (2005:716) och för utlänningar som har 
fått uppehållstillstånd på grund av anknytning till en sådan 
utlänning.