Lag (2004:487) om sjöfartsskydd

Lagens innehåll

1 § Denna lag innehåller kompletterande bestämmelser till
Europaparlamentets och rådets förordning nr 725/2004 av den 31
mars 2004 om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i
hamnanläggningar (förordning (EG) nr 725/2004).

2 § Begrepp i denna lag skall ha samma innebörd som i
förordning (EG) nr 725/2004.

Beslut om skyddsnivå och ytterligare åtgärder

3 § Polismyndigheten fattar, efter att ha hört
Transportstyrelsen och Kustbevakningen, beslut enligt
bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till förordning (EG) nr
725/2004 om vilken skyddsnivå som ska gälla för ett fartyg
eller en hamnanläggning. Om något beslut inte fattas gäller
den lägsta skyddsnivån.

I brådskande fall får Polismyndigheten fatta beslut enligt
första stycket om förändring av skyddsnivån utan att ha hört
Transportstyrelsen och Kustbevakningen. Ett sådant beslut ska
dock snarast omprövas av Polismyndigheten efter att
Transportstyrelsen och Kustbevakningen har hörts.
Lag (2014:735).

4 § Beslut om att ytterligare åtgärder utöver de som anges i
fartygets eller hamnanläggningens skyddsplan ska vidtas för
ett fartyg eller en hamnanläggning vid den högsta skyddsnivån
får fattas av Polismyndigheten, Transportstyrelsen eller
Kustbevakningen. Innan ett sådant beslut fattas ska den
beslutande myndigheten ha hört de båda andra myndigheterna.

Om ett fartyg trafikerar Sveriges territorialhav eller om
information har lämnats om att fartyget avser att gå in på
territorialhavet, får för det fartyget sådana beslut som
anges i första stycket fattas av Transportstyrelsen när de
två lägre skyddsnivåerna råder. Lag (2014:735).

Avgifter

5 § Statens kostnader för sjöfartsskyddet skall täckas av
avgifter. Dessa avgifter skall tas ut för de fartyg och
hamnanläggningar som är föremål för tillsynen av
sjöfartsskyddet.

Tillsyn

6 § Den som verkställer en tillsynsförrättning enligt
bestämmelserna i bilaga 1 eller 2 till förordning (EG) nr
725/2004 eller biträder vid en sådan förrättning har rätt att
få tillträde till ett fartyg eller en hamnanläggning och att
där göra de undersökningar som han eller hon behöver samt att
där ta del av handlingar och övrig information om fartyget
eller hamnanläggningen.

7 § Ett fartygs redare och ägare ansvarar för att fartyget
undergår tillsyn enligt bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till
förordning (EG) nr 725/2004.

Redaren, befälhavaren, rederiets och fartygets skyddschefer
samt övrigt befäl ombord skall lämna tillsynsmyndigheten det
bistånd den behöver vid tillsynsförrättningar och lämna de
upplysningar som tillsynsmyndigheten begär vid sådana
förrättningar.

8 § En hamnanläggnings innehavare ansvarar för att
hamnanläggningen hålls tillgänglig för tillsynsmyndigheten och
att tillsynsmyndigheten på annat sätt biträds vid tillsyn
enligt bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till förordning (EG) nr
725/2004.

Hamnanläggningens innehavare och skyddschef skall lämna
tillsynsmyndigheten det bistånd den behöver vid
tillsynsförrättningar och lämna de upplysningar som
tillsynsmyndigheten begär vid sådana förrättningar.

9 § Den som utövar tillsyn av hamnanläggningar enligt
bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till förordning (EG) nr
725/2004 får förbjuda en hamnanläggningsinnehavare att låta
hamnanläggningen betjäna fartyg som omfattas av förordning (EG)
nr 725/2004, om hamnanläggningen i något väsentligt avseende
har brister i sitt sjöfartsskydd som gör att den inte uppfyller
föreskrivna krav eller kraven i anläggningens skyddsplan.

I stället för att ett förbud meddelas får
hamnanläggningsinnehavaren föreläggas att vidta åtgärder för
att avhjälpa bristen.

9 a § Om det finns skälig anledning att anta att ett svenskt
fartyg i något väsentligt avseende har brister i sitt
sjöfartsskydd som gör att det inte uppfyller föreskrivna krav
eller kraven i fartygets skyddsplan, får den som utövar tillsyn
över svenska fartyg enligt bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till
förordning (EG) nr 725/2004 eller enligt föreskrifter som
meddelats med stöd av denna lag meddela

1. förbud mot fartygets resa,

2. förbud mot att utföra viss verksamhet eller använda viss
utrustning,

3. förbud mot eller föreläggande att anlöpa eller avgå från en
viss uppehållsplats.

Om det inte finns tillräckliga skäl att meddela ett förbud
eller föreläggande enligt första stycket, får fartygets redare
eller ägare föreläggas att vidta åtgärder för att avhjälpa
bristen eller uppfylla kravet inom viss tid. Lag (2005:854).

10 § Ett beslut om förbud eller föreläggande enligt
bestämmelserna i bilaga 1 till förordning (EG) nr 725/2004
eller enligt 9 eller 9 a § får förenas med vite.
Lag (2005:854).

11 § Ett internationellt sjöfartsskyddscertifikat som har
upphört att gälla enligt bestämmelsen i punkt 19.3.8 i bilaga 2
till förordning (EG) nr 725/2004 skall omedelbart återlämnas
till den som har utfärdat certifikatet.

Transportstyrelsen skall förklara ett internationellt
sjöfartsskyddscertifikat ogiltigt om

1. förhållandena på fartyget inte längre motsvarar föreskrivna
krav och bristerna, trots föreläggande om rättelse, inte har
avhjälpts, eller

2. certifikatet inte uppfyller föreskrivna krav.

Har ett internationellt sjöfartsskyddscertifikat förklarats
ogiltigt enligt andra stycket, skall certifikatet omedelbart
överlämnas till Transportstyrelsen . Lag (2008:1379).

Skyldighet för hamnanläggningsinnehavare att biträda vid
skyddsutredning

11 a § När kommissionen genomför sådan inspektion som avses i
artikel 9.4 i förordning (EG) nr 725/2004 skall berörda organ
och personer underkasta sig inspektionen. Om så behövs får de
personer som bemyndigats att utföra inspektionen begära
handräckning av Kronofogdemyndigheten för att kunna genomföra
de åtgärder som följer av den artikeln.

Frågor om handräckning enligt denna paragraf prövas av
Kronofogdemyndigheten. Därvid gäller bestämmelserna i
utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte
avser betalningsskyldighet eller avhysning.
Kronofogdemyndigheten får dock låta bli att underrätta den hos
vilken inspektion skall genomföras innan verkställighet sker.
Lag (2006:738).

12 § En hamnanläggningsinnehavare skall biträda vid utförandet
av en skyddsutredning samt ta fram och lämna den information
som behövs för att utredningen skall kunna genomföras.

Undersökning av personer och förvaringsställen m.m.

Kroppsvisitation och annan undersökning

13 § För att förebygga brott som utgör fara för säkerheten i
samband med sjöfarten, får den som uppehåller sig på ett fartyg
eller i en hamnanläggning kroppsvisiteras. För samma ändamål
får väska, fordon, gods, rum och annat slutet förvaringsställe
på fartyget eller inom hamnanläggningen undersökas.

Den som vägrar att låta sig eller sin egendom undersökas, får
avvisas eller avlägsnas från fartyget eller hamnanläggningen.

14 § Kroppsvisitation som är av mera väsentlig omfattning skall
utföras i ett avskilt utrymme. Sådan visitation skall ske i
vittnes närvaro, om den som skall undersökas begär det och det
kan ske utan större omgång. Kroppsvisitation av kvinna får
utföras och bevittnas endast av en annan kvinna, om
undersökningen inte sker genom metalldetektor eller liknande
anordning. Kroppsvisitation som enbart innebär att föremål som
en kvinna har med sig undersöks får dock utföras och bevittnas
av en man.

15 § Kroppsvisitation och annan undersökning skall ske i den
omfattning som anges i skyddsplanen för fartyget eller
hamnanläggningen.

Rederiet och hamnanläggningsinnehavaren ansvarar för att
undersökningarna sker i den omfattning som följer av
skyddsplanerna för fartyget respektive hamnanläggningen. Dessa
undersökningar skall bekostas av rederiet respektive
hamnanläggningsinnehavaren.

16 § Kroppsvisitation och annan undersökning får, med den 
begränsning som följer av andra stycket, utföras av en 
polisman, en tjänsteman vid Kustbevakningen eller annan 
särskilt utsedd person som förordnats av Polismyndigheten. Om 
personer och egendom undersöks av annan sådan särskilt utsedd 
person, ska arbetet utföras under en polismans ledning. 
Tullverket ska på begäran bistå Polismyndigheten, om det 
behövs för att en undersökning ska kunna utföras. Rederiet 
eller hamnanläggningsinnehavaren ska biträda Polismyndigheten 
eller Kustbevakningen i det praktiska kontrollarbetet, om det 
behövs.

Kontroll av varor som står under tullövervakning enligt 
artikel 134 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en 
tullkodex för unionen ska göras i samråd med Tullverket.
Lag (2016:278).

17 § Om det vid kroppsvisitation eller annan undersökning
påträffas föremål som kan komma till användning vid brott som
utgör allvarlig fara för säkerheten i samband med sjöfart
skall, om föremålet inte tas i beslag enligt bestämmelserna i
rättegångsbalken, den hos vilken föremålet påträffats uppmanas
att förvara föremålet på sådant sätt att det inte kan användas
för brott. Den som inte följer en sådan uppmaning får avvisas
eller avlägsnas från fartyget eller hamnanläggningen.

18 § Ett beslut enligt 13 § andra stycket eller 17 § fattas av
den som enligt 16 § får utföra kroppsvisitation eller annan
undersökning.

19 § Protokoll skall föras och bevis utfärdas om gjord
kroppsvisitation, om den undersökte begär det vid förrättningen
eller om föremål tas i beslag.

Ordning

20 § Utan rederiets, befälhavarens eller
hamnanläggningsinnehavarens tillstånd får inte någon beträda en
sådan del av ett fartyg respektive en hamnanläggning för vilken
det genom stängsel eller skyltar eller på annat liknande sätt
klart framgår att allmänheten inte har tillträde.

Den som enligt 16 § får utföra kroppsvisitation eller annan
undersökning får från fartyget eller hamnanläggningen avvisa
eller avlägsna den som

1. obehörigen uppehåller sig där,

2. stör ordningen där, eller

3. äventyrar skyddet av fartyget eller hamnanläggningen.

Bemyndiganden

21 § Regeringen får meddela föreskrifter om att beslut enligt
4 § andra stycket får fattas även av annan myndighet än
Transportstyrelsen.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela

1. föreskrifter om vilka åtgärder en hamnanläggnings skyddsplan
skall innehålla,

2. föreskrifter om sjöfartsskyddsdeklarationer,

3. föreskrifter om tillsyn, och

4. föreskrifter om avgifter till staten för sjöfartsskyddet.
Lag (2008:1379).

Erkännande av organisation och överlåtelse av
tillsynsuppgifter

21 a § Transportstyrelsen får erkänna en organisation som 
uppfyller de krav som anges i bestämmelsen i punkt 4.5 i 
bilaga 3 till förordning (EG) nr 725/2004 som en erkänd 
sjöfartsskyddsorganisation. 

Transportstyrelsen får överlåta åt en erkänd 
sjöfartsskyddsorganisation som uppfyller de ytterligare krav 
som följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av 
21 b § att 

1. granska och godkänna skyddsplaner för fartyg enligt 
bestämmelsen i punkt 9.2 i bilaga 2 till förordning (EG) nr 
725/2004, och

2. utöva tillsyn enligt bestämmelserna i punkt 19.1–19.4 i 
bilaga 2 till förordning (EG) nr 725/2004.

Ett beslut om överlåtelse får förenas med ytterligare villkor 
för utförande av uppgifterna. Lag (2018:1089).

21 b § Regeringen eller den myndighet som regeringen
bestämmer får meddela föreskrifter om de ytterligare krav som
en erkänd sjöfartsskyddsorganisation ska uppfylla för att få
utföra uppgifter enligt 21 a §. Lag (2013:294).

Ansvarsbestämmelser

Straff

22 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som
uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett förbud eller
föreläggande som har meddelats med stöd av bestämmelserna i
regel 9 i bilaga 1 till förordning (EG) nr 725/2004 eller
enligt 9 §.

Om ett förbud eller föreläggande som avses i första stycket är
förenat med vite, skall den som bryter mot det inte dömas till
ansvar.

23 § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms

1. den som uppsåtligen lämnar oriktiga uppgifter i syfte att
erhålla ett beslut om erkänd sjöfartsskyddsorganisation enligt
bestämmelsen i punkt 4.3 i bilaga 3 till förordning (EG) nr
725/2004,

2. den som uppsåtligen lämnar oriktiga uppgifter i syfte att få
en skyddsplan godkänd, ett skyddscertifikat utfärdat eller
giltighetstiden för ett certifikat förlängd enligt
bestämmelserna i punkterna 9.1-4, 16.1-3 och 19.1-3 i bilaga 2
till förordning (EG) nr 725/2004,

3. redare och befälhavare som uppsåtligen använder ett fartyg
till sjöfart utan att fartyget har ett certifikat eller en
skyddsplan som det skall ha enligt bestämmelserna i regel 9.1.1
i bilaga 1 respektive punkt 9.1 i bilaga 2 till förordning (EG)
nr 725/2004,

4. hamnanläggningsinnehavare som uppsåtligen betjänar ett
sådant fartyg som omfattas av förordning (EG) nr 725/2004 utan
att ha en godkänd skyddsplan enligt bestämmelserna i regel 10.1
i bilaga 1 och punkt 16.2 i bilaga 2 till förordning (EG) nr
725/2004,

5. redare och befälhavare som uppsåtligen använder ett fartyg
eller dess utrustning i strid med någon bestämmelse i fartygets
skyddsplan, i ett certifikat eller i regel 4.1-2 i bilaga 1 och
punkt 9.4 i bilaga 2 till förordning (EG) nr 725/2004,

6. hamnanläggningsinnehavare som uppsåtligen använder
hamnanläggningen eller dess utrustning i strid med någon
bestämmelse i hamnanläggningens skyddsplan eller regel 10.1 i
bilaga 1 och punkt 16.3 i bilaga 2 till förordning (EG) nr
725/2004,

7. redare och ägare som uppsåtligen underlåter att se till att
fartyget undergår tillsyn enligt bestämmelserna i regel 4.1-2 i
bilaga 1 och punkt 19 i bilaga 2 till förordning (EG) nr
725/2004,

8. hamnanläggningsinnehavare som uppsåtligen underlåter att
hålla hamnanläggningen tillgänglig för tillsynsmyndigheten
eller på annat sätt biträda tillsynsmyndigheten vid tillsyn
enligt 8 §,

9. redare och befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet
lämnar felaktig eller ofullständig information inför anlöp av
hamn när informationen har begärts enligt regel 9.2 i bilaga 1
till förordning (EG) nr 725/2004 om gärningen inte är ringa
samt

10. redare, befälhavare och hamnanläggningsinnehavare som
uppsåtligen inte genomför en undersökning enligt bestämmelserna
i 13 och 15 §§ eller som har beslutats med stöd av 4 §.

24 § Till böter döms

1. redare och hamnanläggningsinnehavare som uppsåtligen inte
har utsett någon skyddschef enligt vad som krävs i
bestämmelserna i punkterna 11.1, 12.1 eller 17.1 i bilaga 2
till förordning (EG) nr 725/2004,

2. den som uppsåtligen inte upprättar en
sjöfartsskyddsdeklaration enligt bestämmelserna i punkt 5 i
bilaga 2 till förordning (EG) nr 725/2004,

3. redare och befälhavare eller hamnanläggningsinnehavare som
uppsåtligen förvarar fartygets respektive hamnanläggningens
skyddsplan i strid med bestämmelserna i punkterna 9.7 eller
16.7 i bilaga 2 till förordning (EG) nr 725/2004,

4. redare och befälhavare som uppsåtligen inte återlämnar eller
överlämnar ett sjöfartsskyddscertifikat när det krävs enligt
11 §,

5. redare och befälhavare som uppsåtligen inte medför en
handling som skall finnas ombord på ett fartyg enligt
bestämmelserna i regel 9.2.3 i bilaga 1, punkterna 9.1 och 10.1
i bilaga 2 till förordning (EG) nr 725/2004 eller enligt
föreskrifter meddelade med stöd av 21 § andra stycket 5,

6. befälhavare som uppsåtligen inte lämnar den information som
krävs enligt bestämmelsen i regel 9.2.1.6 i bilaga 1 till
förordning (EG) nr 725/2004 samt

7. hamnanläggningsinnehavare som uppsåtligen inte lämnar den
information som krävs enligt bestämmelsen i punkt 14.6 i bilaga
2 till förordning (EG) nr 725/2004.

25 § Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot det som sägs
om tystnadsplikt i 30 § finns i 20 kap. 3 § brottsbalken.

26 § Till ansvar enligt denna lag skall inte dömas om gärningen
är belagd med strängare straff i brottsbalken eller sjölagen
(1994:1009).

Behörig domstol

27 § Mål om ansvar enligt denna lag handläggs av den domstol
som är behörig enligt bestämmelserna i 21 kap. 1 och 8 §§
sjölagen (1994:1009).

Övriga bestämmelser

Omedelbar giltighet

28 § Ett beslut enligt förordning (EG) nr 725/2004 eller enligt
denna lag gäller omedelbart, om inte annat beslutas.

Överklagande

29 § Ett beslut som meddelats inom Transportstyrelsen och som,
enligt vad regeringen meddelar föreskrifter om, skall
underställas någon inom styrelsen, får inte överklagas.

Beslut enligt bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till förordning
(EG) nr 725/2004 rörande undantag för en hamnanläggning från
att omfattas av förordningen och rörande likvärdiga
skyddsarrangemang får överklagas till regeringen. Övriga
beslut enligt denna lag eller enligt bestämmelserna i bilaga
1 och 2 till förordning (EG) nr 725/2004 som inte skall
underställas någon får överklagas hos allmän
förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2008:1379).

Tystnadsplikt

30 § Den som har tagit befattning med tillsyn enligt
bestämmelserna i förordning (EG) nr 725/2004 eller har
utsetts till skyddschef får inte obehörigen röja eller
utnyttja vad han eller hon under uppdraget eller i sin tjänst
har fått veta om

1. sjöfartsskyddet ombord på fartyg eller i hamnanläggningar,

2. yrkeshemligheter eller arbetsförfaranden,

3. enskildas ekonomiska eller personliga förhållanden, eller

4. förhållanden av betydelse för rikets säkerhet.

Den som har utfört kroppsvisitation eller annan undersökning
enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad
han eller hon under uppdraget eller i sin tjänst har fått
veta om enskildas ekonomiska eller personliga förhållanden.

I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) i stället för
första och andra styckena. Lag (2009:506).

Övergångsbestämmelser

2008:1379

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2009. Vid tillämpningen
av 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) ska
Transportstyrelsen vara den enskildes motpart.