Förordning (1980:303) med instruktion för statens institut för psykosocial miljömedicin

Inledande bestämmelse

1 § Allmänna verksstadgan (1965:600) skall, med undantag av 3 § 1,
tillämpas på statens institut för psykosocial miljömedicin.

 Uppgifter

2 § Institutet har till uppgift att bedriva och främja forskning i
psykosocial miljömedicin.

Det åligger institutet särskilt att

bedriva forskning som är inriktad på praktisk tillämpning inom social-,
hälsovårds- och arbetsmarknadsområdena samt på problem med anknytning
till dessa områden,

ägna uppmärksamhet åt teori- och metodutveckling för vetenskaplig
forskning inom institutets verksamhetsområde,

fullgöra forskningsuppdrag för i första hand statliga och kommunala
myndigheter och organ samt arbetsmarknadens parter,

samverka med myndigheter, institutioner och organisationer inom området
för institutets verksamhet i syfte att åstadkomma ett effektivt
utnyttjande av de samlade resurserna för psykosocial miljömedicinsk
forskning,

biträda socialstyrelsen i dess utvecklingsarbete inom den psykosociala
miljömedicinen,

verka för att erfarenheter och rön från den psykosociala miljömedicinska
forskningen blir kända och nyttiggjorda.

3 § Institutet får ta betalt för sina tjänster enligt grunder som
beslutas av institutet efter samråd med riksrevisionsverket.

Organisation

4 § Institutet leds av en styrelse. Ledamöter av denna är institutets
föreståndare samt högst tio andra ledamöter, vilka regeringen utser
särskilt för en tid av högst tre år. Bland de sistnämnda ledamöterna
utser regeringen en ordförande.

Styrelsen utser inom sig en vice ordförande.

För var och en av de särskilt utsedda ledamöterna finns en personlig
ersättare som utses i samma ordning som dessa.

5 § Föreståndaren är chef för institutet.

6 § Inom institutet finns tre enheter, en för allmän social miljö och
hälsa, en för arbetsmiljö och hälsa och en för vårdmiljö och hälsa.
Varje enhet förestås av en enhetschef.

7 § Hos institutet finns i övrigt personal enligt särskilda föreskrifter
eller andra beslut som regeringen meddelar samt annan personal i mån av
behov och tillgång på medel.

I mån av behov och tillgång på medel får institutet anlita utomstående
för särskilda uppdrag.

Ärendenas handläggning

8 § Av styrelsen avgörs

1. viktigare frågor om inriktningen av institutets verksamhet,

2. viktigare frågor om institutets organisation och arbetsformer,

3. anslagsfrågor och andra frågor av större ekonomisk betydelse,

4. frågor om tillsättning av tjänst i lägst lönegrad N 17 eller -- när
tjänster tillsätts av regeringen -- frågor om förslag om tillsättning av
tjänst,

5. frågor om skiljande från tjänst eller uppdrag eller om
disciplinansvar, åtalsanmälan, avstängning eller läkarundersökning,

6. andra frågor som föreståndaren hänskjuter till styrelsen. Förordning
(1986:887).

9 § Styrelsen är beslutför när minst sex ledamöter, däribland
ordföranden eller vice ordföranden samt föreståndaren, är närvarande.
När ett ärende av större vikt handläggs skall om möjligt samtliga
ledamöter närvara. Förordning (1986:887).

10 § Om ett styrelseärende är så brådskande att styrelsen inte hinner
sammanträda för att behandla det, avgörs ärendet genom meddelanden
mellan minst sex ledamöter, däribland ordföranden eller vice ordföranden
samt föreståndaren. Kan ärendet inte lämpligen avgöras på detta sätt,
får föreståndaren besluta ensam i närvaro av den föredragande till vars
uppgifter ärendet hör. Beslut som fattas enligt denna paragraf skall
anmälas vid nästa sammanträde med styrelsen.

11 § Ärenden, som inte skall avgöras av styrelsen, avgörs av
föreståndaren ensam. I den mån sådana ärenden inte är av det slag att de
behöver prövas av föreståndaren får de avgöras av annan tjänsteman i den
omfattning som framgår av arbetsordningen eller särskilda beslut.

12 § När föreståndaren är förhindrad att utöva sin tjänst utövas den av
den enhetschef som föreståndaren utser till sin ställföreträdare.
Ställföreträdaren inträder efter beslut av föreståndaren även i övrigt i
dennes ställe vid behandlingen av vissa ärenden eller grupper av
ärenden.

I föreståndarens frånvaro får dock inte fattas sådana beslut av större
vikt som kan anstå utan olägenhet. Åtgärder, som rubbar eller ändrar av
styrelsen meddelade föreskrifter eller tillämpade grunder, får inte
heller vidtas utan föreståndarens medgivande. Vad nu har sagts gäller
även vid ledighet på föreståndartjänsten, till dess regeringen bestämmer
annat.

13 § Ärendena avgörs efter föredragning. I arbetsordningen eller genom
särskilda beslut får dock medges att ärenden som handläggs enligt 11 §
andra meningen avgörs utan föredragning.

Föredragningen av ett ärende ankommer på chefen för den enhet dit
ärendet hör eller på en särskilt förordnad föredragande. Föreståndaren
får överta beredningen och föredragningen av ärenden som skall avgöras
av styrelsen.

En enhetschef har rätt att närvara när ett ärende som hör till hans
eller hennes enhet föredras av någon annan.

14 § Av förordningen (1978:592) om vissa medbestämmandeformer i statlig
tjänst följer att institutets befogenhet att besluta kan vara begränsad
i vissa hänseenden.

15 § har upphävts genom förordning (1986:887).

16 § Föreståndaren får utan föredragning meddela beslut som inte utan
olägenhet kan uppskjutas till dess en föredragande kan inställa sig.

Tjänstetillsättning m.m.

17 § Tjänsten som föreståndare tillsätts av regeringen.

Tjänsterna som enhetschef tillsätts av regeringen efter förslag av
institutet. Institutet skall därvid inhämta yttrande från sakkunniga om
sökandenas skicklighet för tjänsten. De sakkunniga utses av institutet
och bör väljas så att såväl sökandenas vetenskapliga skicklighet som
förmåga att finna tillämpningsinriktade lösningar på forskningsproblem
blir bedömda. Institutet får begära förslag till sakkunniga från
fakulteter inom det statliga högskoleväsendet.

Övriga tjänster tillsätts och annan personal antas av institutet.

18 § Behörig till tjänst som enhetschef är den som har den vetenskapliga
skicklighet, de kunskaper och erfarenheter och sådan förmåga i övrigt
som behövs för att fullgöra tjänsten väl.

Chefen för enheten för vårdmiljö och hälsa skall vara legitimerad
läkare.

19 § Enhetscheferna skall undervisa inom området för sina tjänster i den
omfattning som institutet bestämmer efter samråd med universitets- och
högskoleämbetet.

20 § Besked enligt 37 § andra stycket anställningsförordningen
(1965:601) lämnas av institutet även i fråga om enhetschef.