Patientsäkerhetslag (2010:659)

1 kap. Inledande bestämmelser

Lagens syfte och innehåll

1 § Denna lag syftar till att främja hög patientsäkerhet inom 
hälso- och sjukvård och därmed jämförlig verksamhet. I lagen 
finns bestämmelser om 

– anmälan av verksamhet m.m. (2 kap.), 

– vårdgivarens skyldighet att bedriva ett systematiskt 
patientsäkerhetsarbete (3 kap.), 

– behörighetsfrågor (4 kap.), 

– begränsningar i rätten för andra än hälso- och 
sjukvårdspersonal att vidta vissa hälso- och sjukvårdande 
åtgärder (5 kap.), 

– skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal m.fl. 
(6 kap.), 

– Inspektionen för vård och omsorgs tillsyn (7 kap.), 

– prövotid och återkallelse av legitimation m.m. (8 kap.), 

– Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (9 kap.), och 

– straffbestämmelser och överklagande m.m. (10 kap.).

Allmänna bestämmelser om mål och krav på hälso- och 
sjukvården och tandvården finns i hälso- och sjukvårdslagen 
(2017:30), patientlagen (2014:821) och tandvårdslagen 
(1985:125). Lag (2017:62).

Definitioner

2 § Med hälso- och sjukvård avses i denna lag verksamhet som 
omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), 
tandvårdslagen (1985:125), lagen (2001:499) om omskärelse av 
pojkar, lagen (2018:744) om försäkringsmedicinska utredningar, 
lagen (2019:1297) om koordineringsinsatser för sjukskrivna 
patienter, lagen (2021:363) om estetiska kirurgiska ingrepp 
och estetiska injektionsbehandlingar samt verksamhet inom 
detaljhandel med läkemedel enligt lagen (2009:366) om handel 
med läkemedel. Lag (2021:366).

3 § Med vårdgivare avses i denna lag statlig myndighet, region 
och kommun i fråga om sådan hälso- och sjukvård som 
myndigheten, regionen eller kommunen har ansvar för samt annan 
juridisk person eller enskild näringsidkare som bedriver 
hälso- och sjukvård. Lag (2019:945).

4 § Med hälso- och sjukvårdspersonal avses i denna lag

1. den som har legitimation för ett yrke inom hälso- och 
sjukvården,

2. personal som är verksam vid sjukhus och andra 
vårdinrättningar och som medverkar i hälso- och sjukvård av 
patienter,

3. den som i annat fall vid hälso- och sjukvård av patienter 
biträder en legitimerad yrkesutövare,

4. apotekspersonal som tillverkar eller expedierar läkemedel 
eller lämnar råd och upplysningar,

5. personal vid Giftinformationscentralen som lämnar råd och 
upplysningar, och

6. personal vid larmcentral och sjukvårdsrådgivning som 
förmedlar hjälp eller lämnar råd och upplysningar till 
vårdsökande.

Vid tillämpningen av första stycket 1 och 3 jämställs med 
legitimerad yrkesutövare den som enligt särskilt förordnande 
har motsvarande behörighet.

Regeringen får meddela föreskrifter om att andra grupper av 
yrkesutövare inom hälso- och sjukvården ska omfattas av 
lagen. Lag (2016:150).

5 § Med vårdskada avses i denna lag lidande, kroppslig eller
psykisk skada eller sjukdom samt dödsfall som hade kunnat
undvikas om adekvata åtgärder hade vidtagits vid patientens
kontakt med hälso- och sjukvården.

Med allvarlig vårdskada avses vårdskada som

1. är bestående och inte ringa, eller

2. har lett till att patienten fått ett väsentligt ökat
vårdbehov eller avlidit.

6 § Med patientsäkerhet avses i denna lag skydd mot vårdskada.

2 kap. Anmälan av verksamhet m.m.

Anmälan av verksamhet

1 § Den som avser att bedriva verksamhet som omfattas av
Inspektionen för vård och omsorgs tillsyn enligt denna lag ska
anmäla detta till inspektionen senast en månad innan
verksamheten påbörjas. Lag (2012:957).

2 § Om verksamheten helt eller till väsentlig del förändras
eller flyttas, ska detta anmälas till Inspektionen för vård och
omsorg inom en månad efter genomförandet. Om verksamheten läggs
ned, ska det snarast anmälas till inspektionen. Lag (2012:957).

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddelar föreskrifter om hur anmälningsskyldigheten enligt 1
och 2 §§ ska fullgöras.

Register

4 § Inspektionen för vård och omsorg ska föra ett automatiserat
register över verksamheter som anmälts enligt detta kapitel.
Registret får användas för tillsyn och forskning samt för
framställning av statistik.

Inspektionen för vård och omsorg ska också föra ett
automatiserat register över sjukvårdsinrättningar och enheter
som avses i 7 kap. 7 §. Registret får användas för tillsyn,
forskning, framställning av statistik och för placering av
patienter.

Inspektionen för vård och omsorg är personuppgiftsansvarig för
behandlingen av personuppgifter i registren.

Regeringen meddelar föreskrifter om vilken myndighet som får ha
direktåtkomst till uppgifterna i Inspektionen för vård och
omsorgs register. Lag (2012:957).

5 § Regeringen meddelar föreskrifter om

1. begränsningar av de uppgifter som registren enligt 4 § får
innehålla, och

2. gallring av uppgifter i registren enligt 4 §.

3 kap. Vårdgivarens skyldighet att bedriva ett systematiskt
patientsäkerhetsarbete

Allmänna bestämmelser

1 § Vårdgivaren ska planera, leda och kontrollera 
verksamheten på ett sätt som leder till att kravet på god 
vård i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) respektive 
tandvårdslagen (1985:125) upprätthålls. Lag (2017:62).

2 § Vårdgivaren ska vidta de åtgärder som behövs för att
förebygga att patienter drabbas av vårdskador. För åtgärder
som inte kan vidtas omedelbart ska en tidsplan upprättas.

3 § Vårdgivaren ska utreda händelser i verksamheten som har
medfört eller hade kunnat medföra en vårdskada. Syftet med
utredningen ska vara att

1. så långt som möjligt klarlägga händelseförloppet och vilka
faktorer som har påverkat det, samt

2. ge underlag för beslut om åtgärder som ska ha till ändamål
att hindra att liknande händelser inträffar på nytt, eller att
begränsa effekterna av sådana händelser om de inte helt går
att förhindra.

Motsvarande utredningsskyldighet har den som bedriver
verksamhet som avses i 7 kap. 7 § för händelser i verksamheten
som har medfört eller hade kunnat
medföra en sådan allvarlig skada som avses i 6 §.

4 § Vårdgivaren ska ge patienterna och deras närstående
möjlighet att delta i patientsäkerhetsarbetet.

Anmälningsskyldighet till Inspektionen för vård och omsorg

5 § Vårdgivaren ska, om inte något annat särskilt föreskrivs 
i enlighet med tredje stycket, till Inspektionen för vård och 
omsorg anmäla händelser som har medfört eller hade kunnat 
medföra en allvarlig vårdskada. Motsvarande 
anmälningsskyldighet har den som bedriver verksamhet som 
avses i 7 kap. 2 §. Anmälan ska göras snarast efter det att 
händelsen har inträffat.

Vårdgivaren ska samtidigt med anmälan eller snarast därefter 
till Inspektionen för vård och omsorg ge in den utredning av 
händelsen som föreskrivs i 3 § första stycket.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan 
med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter 
om anmälningar från vårdgivare inom Försvarsmakten och 
Försvarets materielverk. Lag (2017:786).

6 § Om någon har drabbats av eller utsatts för risk att drabbas
av annan allvarlig skada än vårdskada till följd av
säkerhetsbrister i verksamheten vid en sjukvårdsinrättning
eller enhet som avses i 7 kap. 7 §, ska vårdgivaren eller
enheten snarast efter det att händelsen har inträffat anmäla
detta till Inspektionen för vård och omsorg.

Vårdgivaren eller enheten ska samtidigt med anmälan eller
snarast därefter till Inspektionen för vård och omsorg ge in
den utredning av händelsen som föreskrivs i 3 § andra stycket.
Lag (2012:957).

7 § En vårdgivare ska snarast anmäla till Inspektionen för vård
och omsorg om det finns skälig anledning att befara att en
person, som har legitimation för ett yrke inom hälso- och
sjukvården och som är verksam eller har varit verksam hos
vårdgivaren, kan utgöra en fara för patientsäkerheten.
Lag (2012:957).

Skyldighet att informera patienter om inträffade vårdskador

8 § Vårdgivaren ska snarast informera en patient som har 
drabbats av en vårdskada om 

1. att det inträffat en händelse som har medfört en 
vårdskada,

2. vilka åtgärder som vårdgivaren avser att vidta för att en 
liknande händelse inte ska inträffa igen,

3. vårdgivarens skyldighet att hantera klagomål och 
synpunkter,

4. patientnämndernas uppgift enligt 2 § första stycket lagen 
(2017:372) om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården att 
hjälpa patienten att föra fram klagomål och att få sina 
klagomål besvarade av vårdgivaren,

5. möjligheten att anmäla klagomål till Inspektionen för vård 
och omsorg enligt 7 kap. 10 §, och

6. möjligheten att begära ersättning enligt patientskadelagen 
(1996:799) eller från läkemedelsförsäkringen.

Informationen ska lämnas till en närstående till patienten, 
om patienten begär det eller inte själv kan ta del av 
informationen.

Uppgift om den information som har lämnats ska antecknas i 
patientjournalen. Lag (2017:378).

8 a § Vårdgivaren ska från patienter och deras närstående ta 
emot klagomål mot och synpunkter på den egna verksamheten.
Lag (2017:378).

8 b § Vårdgivaren ska snarast besvara klagomål från patienter 
och deras närstående. Klagomålen ska besvaras på lämpligt 
sätt och med hänsyn till klagomålets art och den enskildes 
förmåga att tillgodogöra sig information.

Vårdgivaren ska ge klaganden 

1. en förklaring till vad som har inträffat, och 

2. i förekommande fall, en beskrivning av vilka åtgärder som 
vårdgivaren avser att vidta för att en liknande händelse inte 
ska inträffa igen. Lag (2017:378).

8 c § Information enligt 8 eller 8 b § får inte lämnas till 
patienten eller någon närstående om bestämmelser om sekretess 
eller tystnadsplikt hindrar detta. Lag (2017:378).

8 d § Vårdgivaren är skyldig att bistå nämnden i den 
utsträckning som behövs för att nämnden ska kunna fullgöra 
sitt uppdrag enligt 2 § första stycket lagen (2017:372) om 
stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården. 
Lag (2017:378).

8 e § Om det står klart att klagomålet bör hanteras av en 
annan vårdgivare än den som har tagit emot klagomålet, får 
mottagaren överlämna ärendet till den andra vårdgivaren för 
den fortsatta hanteringen. Ärendet ska i sådana fall lämnas 
över skyndsamt. Lag (2017:378).

Dokumentationsskyldighet

9 § Vårdgivaren ska dokumentera hur det organisatoriska
ansvaret för patientsäkerhetsarbetet är fördelat inom
verksamheten.

10 § Vårdgivaren ska senast den 1 mars varje år upprätta en
patientsäkerhetsberättelse av vilken det ska framgå

1. hur patientsäkerhetsarbetet har bedrivits under föregående
kalenderår,

2. vilka åtgärder som har vidtagits för att öka
patientsäkerheten, och

3. vilka resultat som har uppnåtts.

Patientsäkerhetsberättelsen ska hållas tillgänglig för den som
önskar ta del av
den.

Bemyndigande m.m.

11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om vilka moment som ska ingå i
vårdgivarens systematiska patientsäkerhetsarbete.

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddelar föreskrifter om

1. hur anmälningsskyldigheten enligt 5-7 §§ ska fullgöras, och

2. vilka uppgifter som ska ingå i en
patientsäkerhetsberättelse enligt 10 §.

4 kap. Behörighetsfrågor

Legitimation

1 § Den som i enlighet med vad som anges i nedanstående 
tabell har avlagt högskoleexamen eller har gått igenom 
utbildning och som, i förekommande fall, fullgjort praktisk 
tjänstgöring ska efter ansökan få legitimation för yrket.

Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att 
legitimationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 
8 kap. om sökanden hade varit legitimerad.

En legitimerad psykoterapeut ska i samband med sin 
yrkesutövning ange sin grundutbildning.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i 
de fall som anges i tabellen meddela föreskrifter om vilken 
utbildning och praktisk tjänstgöring som krävs för att få 
legitimation.

Yrke/Yrkestitel         Utbildning              Praktisk
                                                tjänstgöring

1. apotekare		apotekarexamen	

2. arbetsterapeut	arbetsterapeutexamen	

3. audionom		audionomexamen	

4. barnmorska		barnmorskeexamen	

5. biomedicinsk 
analytiker		biomedicinsk
			analytikerexamen	

6. dietist 		dietistexamen	

7. fysioterapeut	fysioterapeutexamen	

8. hälso- och 
sjukvårdskurator	hälso- och sjukvårds-
			kuratorsexamen	

9. kiropraktor		enligt föreskrifter	enligt föreskrifter

10. logoped		logopedexamen	

11. läkare		läkarexamen	

12. naprapat		enligt föreskrifter	enligt föreskrifter

13. optiker		optikerexamen	

14. ortopedingenjör	ortopedingenjörsexamen	

15. psykolog		psykologexamen		enligt föreskrifter

16. psykoterapeut	psykoterapeutexamen	

17. receptarie		receptarieexamen	

18. röntgensjuk-
sköterska		röntgensjuksköterske-
			examen	

19. sjukhusfysiker	sjukhusfysikerexamen	

20. sjuksköterska	sjuksköterskeexamen	

21. tandhygienist	tandhygienistexamen	

22. tandläkare		tandläkarexamen	

Regeringen får meddela föreskrifter om att även andra 
utbildningar än dem som anges i tabellen ska ge rätt till 
legitimation. Lag (2018:1996).

2 § Den som på annat sätt än genom sådan utbildning eller
praktisk tjänstgöring som avses i 1 § har förvärvat
motsvarande kompetens, får efter ansökan ges
legitimation för yrket.

3 § Beteckningen legitimerad får användas endast av den som
fått legitimation enligt 1 eller 2 §.

Ensamrätt till yrke

4 § Behörig att utöva yrke som apotekare, barnmorska, läkare,
receptarie och tandläkare är endast den som har legitimation
för yrket eller som särskilt förordnats att utöva det.

Skyddad yrkestitel

5 § En i 1 § angiven yrkestitel får användas endast av den som
har legitimation för yrket eller genomgår föreskriven praktisk
tjänstgöring.

5 a § I yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område får 
endast den som har bevis om rätt att använda yrkestiteln 
undersköterska använda titeln.

Bevis om rätt att använda yrkestiteln undersköterska ska efter 
ansökan utfärdas till den som 

1. har en utbildning med inriktning mot vård och omsorg från 
gymnasieskolan eller kommunal vuxenutbildning, eller 

2. har förvärvat en kompetens som motsvarar den som uppnås 
genom en sådan utbildning som avses i 1. Lag (2021:739).

6 § I yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område får den 
som enligt 5 eller 5 a § saknar behörighet att använda en 
skyddad yrkestitel inte använda en titel som kan förväxlas med 
en sådan titel. Lag (2021:739).

7 § Har upphävts genom lag (2012:310).

Specialistkompetens

8 § En legitimerad läkare, sjukhusfysiker eller 
tandläkare som har gått igenom viss vidareutbildning ska 
efter ansökan få bevis om specialistkompetens.

Om inte annat särskilt föreskrivs, får en läkare, 
sjukhusfysiker eller tandläkare ange att han eller hon har 
specialistkompetens inom specialiteten i sitt yrke endast om 
han eller hon har ett bevis om specialistkompetens enligt 
första stycket. Lag (2018:402).

9 § Om inte annat särskilt föreskrivs, får en sjuksköterska 
använda en titel som motsvaras av en 
specialistsjuksköterskeexamen endast om han eller hon har 
avlagt en sådan examen. Lag (2016:150).

Prövning av behörighetsfrågor

10 § Socialstyrelsen prövar ansökningar om legitimation, 
särskilt förordnande att utöva yrke, bevis om 
specialistkompetens och bevis om rätt att använda yrkestiteln 
undersköterska.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 
meddela föreskrifter om att även en region eller en kommun som 
inte ingår i en region får besluta om särskilt förordnande att 
utöva yrke. Lag (2021:739).

Övriga bemyndiganden

11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om legitimation och annan behörighet 
enligt detta kapitel. Lag (2021:739).

11 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om vilken praktisk tjänstgöring 
(allmäntjänstgöring) som krävs för att få legitimation som 
läkare. Lag (2021:448).

12 § Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter för 
prövning av ansökan om 

- legitimation och annan behörighet, och 

- intyg om godkänd bastjänstgöring.
Lag (2021:448).

5 kap. Begränsningar i rätten för andra än hälso- och
sjukvårdspersonal att vidta vissa hälso- och sjukvårdande
åtgärder

1 § Andra än hälso- och sjukvårdspersonal får inte
yrkesmässigt undersöka någon annans hälsotillstånd eller
behandla någon annan för sjukdom eller därmed
jämförligt tillstånd genom att vidta eller föreskriva någon av
följande åtgärder i förebyggande, botande eller lindrande
syfte:

1. behandla sådana smittsamma sjukdomar som enligt
smittskyddslagen (2004:168) är anmälningspliktiga sjukdomar,

2. behandla cancer och andra elakartade svulster, diabetes,
epilepsi eller sjukliga tillstånd i samband med havandeskap
eller förlossning,

3. undersöka eller behandla någon annan under allmän bedövning
eller under lokal bedövning genom injektion av bedövningsmedel
eller under hypnos,

4. behandla någon annan med radiologiska metoder,

5. utan personlig undersökning av den som sökt honom eller
henne, lämna skriftliga råd eller anvisningar för behandling,

6. undersöka eller behandla barn under åtta år, eller

7. prova ut kontaktlinser.

6 kap. Skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal m.fl.

Allmänna skyldigheter

1 § Hälso- och sjukvårdspersonalen ska utföra sitt arbete i
överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En
patient ska ges sakkunnig och omsorgsfull
hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården ska så
långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med
patienten. Patienten ska visas omtanke och
respekt.

2 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen bär själv
ansvaret för hur han eller hon fullgör sina arbetsuppgifter.

Första stycket innebär ingen inskränkning i vårdgivarens
ansvar enligt denna lag eller annan författning.

3 § Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen får
delegera en arbetsuppgift till någon annan endast när det är
förenligt med kravet på en god och säker vård.

Den som delegerar en arbetsuppgift till någon annan, ansvarar
för att denne har förutsättningar att fullgöra uppgiften.

4 § Hälso- och sjukvårdspersonalen är skyldig att bidra till
att hög patientsäkerhet upprätthålls. Personalen ska i detta
syfte till vårdgivaren rapportera risker för vårdskador samt
händelser som har medfört eller hade
kunnat medföra en vårdskada.

Hälso- och sjukvårdspersonalen har motsvarande
rapporteringsskyldighet även när
det gäller andra skador än vårdskador till följd av
säkerhetsbrister i verksamheten vid en sådan
sjukvårdsinrättning eller enhet som avses i 7 kap. 7 §.

5 § Hälso- och sjukvårdspersonalen ska i frågor som rör barn 
som far illa eller riskerar att fara illa samverka med 
samhällsorgan, organisationer och andra som berörs. I fråga om 
utlämnande av uppgifter gäller de begränsningar som följer av 
12-14 §§ och av offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).

Hälso- och sjukvårdspersonalen ska särskilt beakta ett barns 
behov av information, råd och stöd om barnets förälder eller 
någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med

1. har en psykisk störning eller en psykisk 
funktionsnedsättning,

2. har en allvarlig fysisk sjukdom eller skada,

3. är missbrukare av alkohol eller något annat 
beroendeframkallande medel, eller

4. utsätter eller har utsatt barnet eller en närstående till 
barnet för våld eller andra övergrepp.

Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen 
som barnet varaktigt bor tillsammans med oväntat avlider.

Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden att 
ett barn kan behöva nämndens skydd finns i 14 kap. 1 § 
socialtjänstlagen (2001:453). Lag (2021:647).

6 § Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en
patient ska se till att patienten och dennes närstående ges
information enligt 3 kap. patientlagen (2014:821).
Lag (2014:828).

7 § Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en
patient ska medverka till att patienten ges möjlighet att
välja behandlingsalternativ respektive hjälpmedel för
personer med funktionsnedsättning enligt vad som anges i 7
kap. 1 och 2 §§ patientlagen (2014:821).

Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient
ska medverka till att patienten får en ny medicinsk bedömning
enligt vad som anges i 8 kap. 1 § patientlagen.

Denna paragraf omfattar inte tandvård enligt tandvårdslagen
(1985:125). Lag (2014:828).

8 § Om en patient har avlidit ska den som tillhör hälso- och
sjukvårdspersonalen fullgöra sina uppgifter med respekt för
den avlidne. Närstående ska visas hänsyn och omtanke.

9 § En läkare eller tandläkare som är verksam inom den
offentligt bedrivna hälso- och sjukvården är skyldig att, i
den omfattning övriga skyldigheter i yrkesutövningen inte
hindrar det eller det annars inte finns särskilda skäl mot
det, utföra undersökningar och ge utlåtanden över dessa på
begäran av länsstyrelse, domstol, åklagarmyndighet,
Polismyndigheten eller överförmyndare.

En läkare som är verksam inom den offentligt bedrivna hälso-
och sjukvården är på begäran av polisman skyldig att, i den
omfattning övriga skyldigheter i yrkesutövningen inte hindrar
det eller det annars inte finns särskilda skäl mot det,
utföra en undersökning som innebär kroppsbesiktning av någon
som är misstänkt för ett brott som kan ge frihetsstraff.

Begränsningen i skyldigheten att utföra undersökningar och ge
utlåtanden gäller inte för läkare som är verksam
huvudsakligen inom öppen vård och, när det gäller
undersökning och utlåtande om alkoholpåverkan, inte heller
för någon annan läkare.

I lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott finns
det särskilda bestämmelser om utlåtanden i vissa fall.
Lag (2014:888).

10 § Den som i sin yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvården
utfärdar ett intyg
om någons hälsotillstånd eller vård, ska utforma det med
noggrannhet och omsorg.

Anmälningsskyldighet för hälso- och sjukvårdspersonal som
expedierar läkemedel

11 § Om en legitimerad yrkesutövares förskrivning av narkotiska
läkemedel, andra särskilda läkemedel, alkoholhaltiga läkemedel
eller teknisk sprit skäligen kan befaras stå i strid med
vetenskap och beprövad erfarenhet, ska den hälso- och
sjukvårdspersonal som expedierar läkemedel anmäla detta till
Inspektionen för vård och omsorg.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om vad som avses med särskilda läkemedel.
Lag (2012:957).

Tystnadsplikt m.m.

12 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och
sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården
får inte obehörigen röja vad han eller hon i sin
verksamhet har fått veta om en enskilds hälsotillstånd eller
andra personliga förhållanden. Som obehörigt röjande anses
inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som följer av
lag eller förordning.

Tystnadsplikt som gäller för en uppgift om en patients
hälsotillstånd gäller även i förhållande till patienten själv,
om det med hänsyn till ändamålet med hälso- och sjukvården är
av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till
patienten.

För det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400).

13 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och
sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården
får inte obehörigen röja en uppgift från en
enskild om någon annan persons hälsotillstånd eller andra
personliga förhållanden, om det kan antas att det finns en
risk för att den som har lämnat uppgiften eller någon
närstående till uppgiftslämnaren utsätts för våld eller
annat allvarligt men om uppgiften röjs. Som obehörigt röjande
anses inte att någon fullgör sådan uppgiftsskyldighet som
följer av lag eller förordning.

För det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400).

14 § Den som tillhör eller har tillhört hälso- och
sjukvårdspersonalen inom den enskilda hälso- och sjukvården
får inte obehörigen röja eller utnyttja sådana
uppgifter om en viss varas tillverkning eller innehåll, som
han eller hon har fått kännedom om i verksamheten och som har
lämnats dit för att användas som upplysning om eller underlag
för behandling eller annan liknande åtgärd. Som
obehörigt röjande anses inte att någon fullgör sådan
uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.

För det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400).

15 § /Upphör att gälla U:2025-04-01/
Utöver vad som annars följer av lag eller förordning är 
hälso- och sjukvårdspersonalen skyldig att lämna ut sådana 
uppgifter som 

1. gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om 
uppgifterna i ett särskilt fall begärs av en domstol, en 
åklagarmyndighet, Polismyndigheten, Säkerhetspolisen, 
Kronofogdemyndigheten eller Skatteverket, 

2. begärs av Säkerhetspolisen i ett enskilt fall och behövs i 
myndighetens verksamhet för personskydd för

a) statschefen, tronföljaren, en annan medlem av kungahuset, 
en talman, en riksdagsledamot, statsministern, ett statsråd, 
en statssekreterare eller kabinettssekreteraren, 

b) en person vars personskydd Säkerhetspolisen ansvarar för i 
samband med statsbesök och liknande händelser, eller

c) en person som Säkerhetspolisen i ett enskilt fall har 
beslutat om personskydd för,

3. behövs för en rättsmedicinsk undersökning,

4. Socialstyrelsens råd för vissa rättsliga, sociala och 
medicinska frågor behöver för sin verksamhet,

5. behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en 
studerande från högskoleutbildning eller polisprogrammet, 
eller

6. behövs för prövning av någons lämplighet att ha körkort, 
traktorkort eller taxiförarlegitimation enligt taxitrafiklagen 
(2012:211). Lag (2020:1052).

15 § /Träder i kraft I:2025-04-01/
Utöver vad som annars följer av lag eller förordning är 
hälso- och sjukvårdspersonalen skyldig att lämna ut sådana 
uppgifter som

1. gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om 
uppgifterna i ett enskilt fall begärs av en domstol, en 
åklagarmyndighet, Polismyndigheten, Säkerhetspolisen, 
Kronofogdemyndigheten, Skatteverket eller Tullverket,

2. begärs av Säkerhetspolisen i ett enskilt fall och behövs i 
myndighetens verksamhet för personskydd för

a) statschefen, tronföljaren, en annan medlem av kungahuset, 
en talman, en riksdagsledamot, statsministern, ett statsråd, 
en statssekreterare eller kabinettssekreteraren,

b) en person vars personskydd Säkerhetspolisen ansvarar för i 
samband med statsbesök och liknande händelser, eller

c) en person som Säkerhetspolisen i ett enskilt fall har 
beslutat om personskydd för,

3. begärs av Säkerhetspolisen i ett enskilt fall och behövs i 
myndighetens verksamhet för att förebygga, förhindra eller 
upptäcka brottslig verksamhet som innefattar 
terroristbrottslighet eller brott enligt 18 eller 19 kap. 
brottsbalken eller annat brott mot Sveriges säkerhet,

4. behövs för en rättsmedicinsk undersökning,

5. Socialstyrelsens råd för vissa rättsliga, sociala och 
medicinska frågor behöver för sin verksamhet,

6. behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en 
studerande från högskoleutbildning eller polisprogrammet, 
eller

7. behövs för prövning av någons lämplighet att ha körkort, 
traktorkort eller taxiförarlegitimation enligt taxitrafiklagen 
(2012:211). Lag (2025:180).

16 § Den som, utan att höra till hälso- och
sjukvårdspersonalen, till följd av anställning eller uppdrag
eller på annan liknande grund deltar eller har deltagit i
enskilt bedriven hälso- och sjukvård får inte obehörigen röja
vad han eller hon därvid fått veta om en enskilds
hälsotillstånd eller andra personliga
förhållanden. Som obehörigt röjande anses inte att någon
fullgör uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning.

För det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och
sekretesslagen (2009:400).

Bemyndigande

17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela föreskrifter om skyldigheter för hälso- och
sjukvårdspersonalen som behövs till
skydd för människors liv, personliga säkerhet eller hälsa.

7 kap. Inspektionen för vård och omsorgs tillsyn

Allmänna bestämmelser

1 § Hälso- och sjukvården och dess personal står under 
tillsyn av Inspektionen för vård och omsorg.

Hälso- och sjukvården inom Försvarsmakten och Försvarets 
materielverk står under tillsyn av försvarsinspektören för 
hälsa och miljö. Regeringen eller den myndighet som 
regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § 
regeringsformen meddela föreskrifter om denna tillsyn.
Lag (2017:786).

2 § Den som, utan att bedriva hälso- och sjukvård, tar emot
uppdrag från hälso- och sjukvården avseende provtagning, analys
eller annan utredning som utgör ett led i bedömningen av en
patients hälsotillstånd eller behandling, står i denna
verksamhet också under tillsyn av Inspektionen för vård och
omsorg. Lag (2012:957).

3 § Tillsyn enligt denna lag innebär granskning av att den
verksamhet och den personal som avses i 1 och 2 §§ uppfyller
krav och mål enligt lagar och andra föreskrifter samt beslut
som har meddelats med stöd av sådana föreskrifter.

Tillsynen ska främst inriktas på granskning av att vårdgivaren
fullgör sina
skyldigheter enligt 3 kap.

Föreläggande enligt 20 och 24 §§ och förbud enligt 26-28 §§
får användas endast
när verksamheten inte uppfyller de krav som framgår av lagar
och andra
föreskrifter.

4 § Inspektionen för vård och omsorg ska inom ramen för sin
tillsyn

1. lämna råd och ge vägledning,

2. kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps,

3. förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls genom
tillsynen, och

4. informera och ge råd till allmänheten.
Lag (2012:957).

4 a § Inspektionen för vård och omsorg ska inom ramen för sin 
tillsyn höra patienter och deras närstående om de 
förhållanden som tillsynen rör, om detta inte är olämpligt 
eller obehövligt. Lag (2017:378).

5 § Vid tillsyn som rör barns förhållanden får barnet höras om
det kan antas att barnet inte tar skada av samtalet. Barnet
får höras utan vårdnadshavarens samtycke och utan att
vårdnadshavaren är närvarande.

6 § Inspektionen för vård och omsorg ska säkerställa att 
patienters erfarenheter fortlöpande används som underlag för 
beslut om tillsynens inriktning.

Inspektionen ska kontinuerligt samverka med patientnämnderna 
och systematiskt tillvarata information som patientnämnder 
lämnar enligt 7 § lagen (2017:372) om stöd vid klagomål mot 
hälso- och sjukvården. Lag (2017:378).

7 § Inspektionen för vård och omsorg utövar tillsyn över
säkerheten vid sjukvårdsinrättningar där det får ges vård
enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen
(1991:1129) om rättspsykiatrisk vård samt vid enheter för
rättspsykiatrisk undersökning.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om säkerhetsanpassning och
säkerhetsklassificering av sjukvårdsinrättningar och enheter
som avses i första stycket. Lag (2012:957).

Anmälningar från vårdgivare

8 § Inspektionen för vård och omsorg ska säkerställa att
händelser som har anmälts till myndigheten enligt 3 kap. 5 §
har utretts i nödvändig omfattning samt att vårdgivaren har
vidtagit de åtgärder som krävs för att uppnå hög
patientsäkerhet.

Första stycket gäller i tillämpliga delar även anmälningar
enligt 3 kap. 6 §. Lag (2012:957).

9 § Inspektionen för vård och omsorg ska sprida information
till vårdgivare och berörda myndigheter om inträffade händelser
som har anmälts till myndigheten enligt 3 kap. 5 § samt i
övrigt vidta de åtgärder som anmälan motiverar för att uppnå
hög patientsäkerhet.

Första stycket gäller i tillämpliga delar även anmälningar
enligt 3 kap. 6 §. Lag (2012:957).

Klagomål

10 § Inspektionen för vård och omsorg ska efter anmälan pröva 
klagomål mot hälso- och sjukvården och dess personal.

Anmälan får göras av den patient som saken gäller eller, om 
patienten inte själv kan anmäla saken, en närstående till 
honom eller henne. Lag (2017:378).

11 § Inspektionen för vård och omsorg ska, om berörd 
vårdgivare har fått möjlighet att fullgöra sina skyldigheter 
enligt 3 kap. 8 b §, utreda klagomål som rör

1. kroppslig eller psykisk skada eller sjukdom som uppkommit 
i samband med hälso- och sjukvård och som är bestående och 
inte ringa eller har lett till att patienten fått ett 
väsentligt ökat vårdbehov eller avlidit,

2. tvångsvård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk 
tvångsvård eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård 
eller isolering enligt smittskyddslagen (2004:168), och 

3. händelser i samband med hälso- och sjukvård som allvarligt 
och på ett negativt sätt påverkat eller hotat patientens 
självbestämmande, integritet eller rättsliga ställning.

Inspektionen för vård och omsorg får utreda klagomål även om 
förutsättningarna i första stycket inte är uppfyllda.

Klagomål enligt första stycket 2 behöver inte utredas om 

1. det är uppenbart att klagomålet är obefogat, 

2. klagomålet saknar direkt betydelse för patientsäkerheten 
och det saknas skäl att överväga åtalsanmälan enligt 23 eller 
29 §, eller

3. det rör ett beslut som går att överklaga med stöd av någon 
av de i första stycket 2 angivna lagarna.

Inspektionen för vård och omsorg får avstå från att utreda 
klagomål om händelsen ligger mer än två år tillbaka i 
tiden. Lag (2017:378).

12 § Om vårdgivaren inte fått möjlighet att fullgöra sina 
skyldigheter enligt 3 kap. 8 b §, får Inspektionen för vård 
och omsorg överlämna klagomålet till vårdgivaren eller 
patientnämnden. Lag (2017:378).

13 § Inspektionen för vård och omsorg ska göra den utredning 
som behövs för att kunna pröva klagomålet. Myndigheten får 
utreda och pröva omständigheter som inte har åberopats i 
anmälan. Lag (2017:378).

14 § Klagomål bör anmälas skriftligen. I anmälan bör anges

1. den vårdgivare eller hälso- och sjukvårdspersonal som
klagomålet riktar sig
mot,

2. den händelse som klagomålet avser,

3. tidpunkten för händelsen, samt

4. anmälarens namn och adress.

15 § Om Inspektionen för vård och omsorg inleder en utredning 
av ett klagomål, ska myndigheten snarast överlämna anmälan 
och, i förekommande fall, de handlingar som bifogats anmälan 
till den vårdgivare eller hälso- och sjukvårdspersonal som 
klagomålet riktas mot eller kan anses vara riktat mot.
Lag (2017:378).

16 § Den som klagomålet avser, patienten och, om patienten 
inte själv har kunnat anmäla saken, en närstående till honom 
eller henne, har rätt att ta del av det som har tillförts 
ärendet och ska, innan ärendet avgörs, ges möjlighet att ta 
del av och lämna synpunkter på det som har tillförts 
ärendet.

Om klagomålet avser hälso- och sjukvårdspersonal ska berörd 
vårdgivare höras i ärendet, om det inte är uppenbart 
obehövligt.

Underrättelseskyldigheten gäller endast om Inspektionen för 
vård och omsorg inlett en utredning av klagomålet.

Rätten att ta del av uppgifter och underrättelseskyldigheten 
gäller med de begränsningar som följer av 10 kap. 3 § 
offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 
Lag (2017:378).

17 § Inspektionen för vård och omsorg ska, när den översänder
handlingar för yttrande, ange inom vilken tid yttrandet ska
komma in till myndigheten.

Den som ges tillfälle att yttra sig ska upplysas om att ärendet
kan komma att avgöras även om inget yttrande kommer in inom
föreskriven tid.

Förfarandet hos Inspektionen för vård och omsorg är skriftligt.
Om det framstår som lämpligt från utredningssynpunkt, får
myndigheten inhämta uppgifter muntligt i ett ärende. Uppgifter
som inhämtas muntligen och som är av betydelse för utredningen
ska dokumenteras. Lag (2012:957).

18 § Inspektionen för vård och omsorg ska avgöra ärenden om 
klagomål enligt denna lag genom beslut.

Om ett klagomål har utretts, ska Inspektionen för vård och 
omsorg i beslutet uttala sig om huruvida en åtgärd eller 
underlåtenhet av vårdgivare eller hälso- och 
sjukvårdspersonal strider mot lag eller annan föreskrift 
eller är olämplig med hänsyn till patientsäkerheten. Ett 
sådant beslut får inte fattas utan att anmälaren och den som 
klagomålet avser har beretts tillfälle att yttra sig över ett 
förslag till beslut i ärendet.

Inspektionen för vård och omsorgs beslut ska vara skriftligt 
samt innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet. 
Beslutet ska sändas till anmälaren, den som klagomålet avser 
samt berörd vårdgivare. Lag (2017:378).

Initiativärenden

19 § Om Inspektionen för vård och omsorg på eget initiativ
inleder en utredning mot en vårdgivare eller mot hälso- och
sjukvårdspersonal ska den som berörs av utredningen ges
möjlighet att inkomma med yttrande. Inspektionen behöver dock
inte höra en patient som berörs av utredningen om det inte
finns skäl för det.

Innan ett ärende avgörs ska den vårdgivare eller hälso- och
sjukvårdspersonal som är föremål för utredning ges tillfälle
att yttra sig, om det inte är uppenbart obehövligt. I övrigt
ska 12 § andra stycket, 17 § och, i tillämpliga delar, 18 §
gälla. Lag (2012:957).

Gemensamma bestämmelser om Inspektionen för vård och omsorgs
befogenheter

20 § Den som bedriver verksamhet som står under tillsyn enligt
detta kapitel och hälso- och sjukvårdspersonalen är skyldig att
på Inspektionen för vård och omsorgs begäran lämna över
handlingar, prover och annat material som rör verksamheten och
lämna de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver
för sin tillsyn.

Inspektionen för vård och omsorg får förelägga den som bedriver
verksamheten eller hälso- och sjukvårdspersonalen att lämna vad som
begärs. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.
Lag (2012:957).

21 § Inspektionen för vård och omsorg, eller den som 
inspektionen förordnar, har rätt att inspektera verksamhet 
som står under tillsyn enligt detta kapitel och hälso- och 
sjukvårdspersonalens yrkesutövning. En inspektion kan vara 
anmäld eller oanmäld. Den som utför inspektionen har rätt att 
få tillträde till lokaler eller andra utrymmen som används 
för verksamheten, dock inte bostäder. Den som utför 
inspektionen har rätt att tillfälligt omhänderta handlingar, 
prover och annat material som rör verksamheten. Den vars 
verksamhet eller yrkesutövning inspekteras är skyldig att 
lämna den hjälp som behövs vid inspektionen.
Lag (2017:378).

22 § Vid sådan inspektion som avses i 21 § har den som utför
inspektionen rätt att av Polismyndigheten få den hjälp som
behövs för att inspektionen ska kunna genomföras.

Sådan hjälp får endast begäras om

1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att
åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda
befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver
tillgripas, eller

2. det annars finns synnerliga skäl.
Lag (2014:768).

Åtgärder mot vårdgivare m.fl.

23 § Om Inspektionen för vård och omsorg får kännedom om att
någon har brutit mot en bestämmelse som gäller verksamhet som
står under inspektionens tillsyn, ska myndigheten vidta
åtgärder så att bestämmelsen följs och, om det behövs, göra
anmälan till åtal. Detsamma gäller om någon som inte tillhör
hälso- och sjukvårdspersonalen har brutit mot någon av
bestämmelserna i 5 kap. 1 § 1-7. Lag (2012:957).

24 § Om Inspektionen för vård och omsorg finner att en
vårdgivare, eller enhet som avses i 7 §, inte fullgör sina
skyldigheter enligt 3 kap. och om det finns skäl att befara att
underlåtenheten medför fara för patientsäkerheten eller
säkerheten för andra, ska inspektionen förelägga vårdgivaren
eller enheten att fullgöra sina skyldigheter om det inte är
uppenbart obehövligt. Ett beslut om föreläggande får förenas
med vite. Detta gäller även verksamhet som avses i 2 § om
verksamheten medför fara för patientsäkerheten.
Lag (2012:957).

25 § Ett föreläggande enligt 24 § ska innehålla uppgifter om

1. de åtgärder som Inspektionen för vård och omsorg anser
nödvändiga för att de påtalade missförhållandena ska kunna
avhjälpas, och

2. när åtgärderna senast ska vara utförda.
Lag (2012:957).

26 § Om ett föreläggande enligt 24 § inte följs och om
missförhållandena utgör en fara för patientsäkerheten eller
annars är av allvarligt slag, får Inspektionen för vård och
omsorg besluta att helt eller delvis förbjuda verksamheten.
Lag (2012:957).

27 § Om det är påtaglig fara för patienters liv, hälsa eller
personliga säkerhet i övrigt, får Inspektionen för vård och
omsorg utan föregående föreläggande besluta att helt eller
delvis förbjuda verksamheten. Lag (2012:957).

28 § Om det finns sannolika skäl för att verksamheten helt
eller delvis kommer att förbjudas enligt 26 eller 27 § och ett
sådant beslut inte kan avvaktas, får Inspektionen för vård och
omsorg besluta att tills vidare helt eller delvis förbjuda
verksamheten.

Ett sådant beslut gäller i högst sex månader. Om det finns
synnerliga skäl får beslutets giltighetstid förlängas en gång
med ytterligare sex månader. Lag (2012:957).

28 a § Inspektionen för vård och omsorg får förelägga den som 
inte har fullgjort sin anmälningsskyldighet enligt 2 kap. 1 
eller 2 § att fullgöra denna skyldighet. Ett beslut om 
föreläggande får förenas med vite. Lag (2023:36).

Åtgärder mot hälso- och sjukvårdspersonal

29 § Om Inspektionen för vård och omsorg får kännedom om att
hälso- och sjukvårdspersonal inte fullgör sina skyldigheter
enligt denna lag eller någon annan föreskrift som gäller för
hälso- och sjukvårdsverksamhet, ska inspektionen vidta åtgärder
för att skyldigheterna ska fullgöras.

Om hälso- och sjukvårdspersonal är skäligen misstänkt för att i
yrkesutövningen ha begått ett brott för vilket fängelse är
föreskrivet, ska Inspektionen för vård och omsorg, om inte
annat följer av 9 kap. 17 §, göra anmälan till åtal.

I 8 kap. 3 § andra stycket lagen (2006:351) om genetisk
integritet m.m. finns särskilda bestämmelser om att allmänt
åtal för vissa brott får väckas endast efter medgivande från
Socialstyrelsen. Lag (2012:957).

Åtgärder mot legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal

30 § Om Inspektionen för vård och omsorg anser att det finns
skäl för beslut om prövotid, återkallelse av legitimation,
återkallelse av annan behörighet att utöva yrke inom hälso- och
sjukvården eller begränsning av förskrivningsrätt enligt
8 kap., ska inspektionen anmäla detta till Hälso- och
sjukvårdens ansvarsnämnd. Lag (2012:957).

8 kap. Prövotid och återkallelse av legitimation m.m.

Prövotid

1 § En prövotid på tre år ska beslutas för den som har
legitimation att utöva yrke inom hälso- och sjukvården, om den
legitimerade

1. har varit oskicklig vid utövningen av sitt yrke och
oskickligheten kan befaras få betydelse för patientsäkerheten,

2. i eller i samband med yrkesutövningen har gjort sig skyldig
till brott som är ägnat att påverka förtroendet för honom
eller henne,

3. uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot någon
föreskrift som är av väsentlig betydelse för
patientsäkerheten, eller

4. på grund av andra omständigheter kan befaras vara olämplig
att utöva yrket.

Prövotid ska även beslutas om det kan befaras att en
legitimerad yrkesutövare på grund av sjukdom eller någon
liknande omständighet inte kommer att kunna utöva
sitt yrke tillfredsställande.

Om det finns särskilda skäl får beslut om prövotid underlåtas.

2 § I beslut om prövotid ska det fastställas en plan som den
legitimerade ska följa, om en sådan prövotidsplan bedöms kunna
ha betydelse för att komma till rätta med de missförhållanden
som lagts till grund för beslutet om prövotid. Förslag till
prövotidsplan upprättas av Inspektionen för vård och omsorg, om
möjligt i samråd med den legitimerade.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om vilka åtgärder eller villkor som får
ingå i en sådan plan. Lag (2012:957).

Återkallelse av legitimation

3 § Legitimation att utöva ett yrke inom hälso- och sjukvården
ska återkallas om den legitimerade

1. har varit grovt oskicklig vid utövningen av sitt yrke,

2. i eller utanför yrkesutövningen har gjort sig skyldig till
ett allvarligt brott som är ägnat att påverka förtroendet för
honom eller henne, eller

3. på annat sätt har visat sig uppenbart olämplig att utöva
yrket.

Om det finns särskilda skäl i fall som avses i första stycket
2 får återkallelse underlåtas.

4 § Legitimationen ska även återkallas om den legitimerade

1. på grund av sjukdom eller någon liknande omständighet inte
kan utöva yrket
tillfredsställande,

2. har meddelats prövotid enligt 1 § första stycket och under
prövotiden på nytt
visat sig olämplig att utöva sitt yrke,

3. har meddelats prövotid med en prövotidsplan och underlåtit
att följa planen, eller

4. begär att legitimationen ska återkallas och det inte finns
hinder mot återkallelse från allmän synpunkt.

Om det finns särskilda skäl i fall som avses i första stycket
2 eller 3 får återkallelse underlåtas. Om återkallelse
underlåts får prövotid beslutas
ytterligare en gång.

5 § Har upphävts genom lag (2016:150).

6 § Om det finns sannolika skäl för återkallelse i ett ärende
enligt 3 § första stycket eller 4 § första stycket 2 eller 3,
ska legitimationen återkallas fram
till dess frågan om återkallelse har prövats slutligt. Detta
gäller dock endast om det behövs för att trygga
patientsäkerheten eller det annars är nödvändigt
från allmän synpunkt.

Ett beslut enligt första stycket gäller i högst sex månader.
Om det finns särskilda skäl får beslutets giltighetstid
förlängas en gång med ytterligare högst sex månader.

7 § Om det finns grundad anledning att anta att legitimationen
ska återkallas enligt 4 § första stycket 1, får den
legitimerade yrkesutövaren föreläggas att låta sig undersökas
av den läkare som Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd
anvisar.

Om ett föreläggande om läkarundersökning har beslutats ska
legitimationen återkallas fram till dess frågan om
återkallelse har prövats slutligt. Detta
gäller dock endast om det behövs för att trygga
patientsäkerheten eller det annars är nödvändigt från allmän
synpunkt.

Har den legitimerade yrkesutövaren inte följt ett föreläggande
om läkarundersökning inom ett år från det att han eller hon
fick del av föreläggandet, får legitimationen återkallas.

Återkallelse av annan behörighet

8 § Annan behörighet att utöva ett yrke inom hälso- och
sjukvården än
legitimation som meddelats enligt 4 kap., ska återkallas om
den som fått
behörigheten

1. har varit oskicklig vid utövningen av sitt yrke,

2. i eller utanför yrkesutövningen har gjort sig skyldig till
ett allvarligt
brott som är ägnat att påverka förtroendet för honom eller
henne, eller

3. på annat sätt har visat sig olämplig att utöva yrket.

Återkallelse ska även ske om den som fått behörigheten inte
kan utöva yrket
tillfredsställande på grund av sjukdom eller någon liknande
omständighet.

9 § Om det finns grundad anledning att anta att behörigheten
ska återkallas enligt 8 §, ska behörigheten återkallas fram
till dess frågan om återkallelse har prövats slutligt. Detta
gäller dock endast om det behövs för att trygga
patientsäkerheten eller det annars är nödvändigt från allmän
synpunkt.

9 a § Ett bevis om rätt att använda yrkestiteln undersköterska 
som utfärdats enligt 4 kap. 5 a § kan inte återkallas.
Lag (2021:739).

Begränsning av förskrivningsrätt

10 § Om en läkare eller tandläkare har missbrukat sin
behörighet att förskriva narkotiska läkemedel, andra
särskilda läkemedel, alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk
sprit, ska denna behörighet dras in eller begränsas.
Behörigheten ska också dras in eller begränsas om läkaren
eller tandläkaren själv begär det. Lag (2014:828).

11 § Om det finns sannolika skäl för misstanke om sådant
missbruk av förskrivningsrätt som avses i 10 § ska
behörigheten dras in eller begränsas fram
till dess frågan om indragningen eller begränsningen av
behörigheten har prövats slutligt. Detta gäller dock endast om
det behövs för att trygga patientsäkerheten eller det annars
är nödvändigt från allmän synpunkt.

Ett beslut enligt första stycket gäller i högst sex månader.
Om det finns särskilda skäl får beslutets giltighet förlängas
en gång med ytterligare högst sex månader.

Ny legitimation m.m.

12 § Har en legitimation återkallats eller en behörighet
att förskriva narkotiska läkemedel, andra särskilda
läkemedel, alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit
dragits in eller begränsats, ska en ny legitimation
respektive behörighet meddelas efter ansökan, om kraven i
4 kap. är uppfyllda. Lag (2011:1190).

Behörig myndighet

13 §  Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd prövar frågor enligt
detta kapitel.

9 kap. Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd

Sammansättning och beslutförhet m.m.

1 § På anmälan av Inspektionen för vård och omsorg prövar 
Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd frågor som avses i 8 kap. 
1-11 §§.

På ansökan av den yrkesutövare saken gäller prövar 
ansvarsnämnden frågor som avses i 8 kap. 1 §, 4 § första 
stycket 4 samt 10 och 12 §§.

Bestämmelser om rätt för Riksdagens ombudsmän och för 
Justitiekanslern att göra anmälan i ärenden som avses i första 
stycket finns i 22 § lagen (2023:499) med instruktion för 
Riksdagens ombudsmän (JO) och i 6 § första stycket lagen 
(1975:1339) om justitiekanslerns tillsyn. Lag (2023:503).

2 § Ansvarsnämnden består av en ordförande och åtta andra 
ledamöter.

För ordföranden ska en eller flera vice ordförande utses. För 
varje annan ledamot ska det finnas ett tillräckligt antal 
ersättare. Lag (2016:519).

3 § Ansvarsnämnden är beslutför med ordföranden och minst sex
andra ledamöter. Till sammanträde med nämnden ska samtliga
ledamöter kallas. Om en ledamot anmäler förhinder, ska en 
ersättare kallas.

4 § Ordföranden får ensam fatta beslut

1. som inte innefattar slutligt avgörande i sak, dock inte 
beslut om föreläggande att genomgå läkarundersökning enligt 8 
kap. 7 § första stycket eller om tillfällig återkallelse av 
legitimation eller behörighet enligt 8 kap. 6 §, 7 § andra 
stycket, 9 § eller 11 §,

2. om återkallelse på egen begäran av legitimation eller 
behörighet i fall när det inte finns hinder mot 
återkallelse,

3. om återkallelse av legitimation enligt 8 kap. 7 § tredje 
stycket när den legitimerade inte följt föreläggande om 
läkarundersökning, eller

4. om underrättelse enligt 18 §.

Ärenden som har avgjorts enligt första stycket ska anmälas 
vid nästa sammanträde med nämnden. Lag (2016:150).

5 § I fråga om jäv mot den som handlägger ärenden i
ansvarsnämnden ska bestämmelserna i 4 kap. rättegångsbalken om
jäv mot domare tillämpas.

6 § I fråga om omröstning i ansvarsnämnden ska bestämmelserna
i 29 kap. rättegångsbalken om omröstning i domstol med endast
lagfarna ledamöter tillämpas. Ordföranden säger sin mening
först.

Handläggningen i ansvarsnämnden

7 § En anmälan till ansvarsnämnden ska göras skriftligen och
innehålla uppgifter
om

1. vem anmälan avser och uppgifter om dennes yrke, adress och
arbetsplats,

2. vad som yrkas i ärendet, och

3. de omständigheter som åberopas till stöd för anmälan.

Anmälaren ska även ge in den utredning som företagits i
ärendet.

Om en part företräds av ombud ska fullmakt ges in.

8 § En ansökan till ansvarsnämnden ska göras skriftligen och
vara egenhändigt
undertecknad samt innehålla uppgifter om

1. sökandens namn, personnummer och postadress,

2. vad som yrkas i ärendet, och

3. de omständigheter som åberopas till stöd för ansökan.

Om en part företräds av ombud ska fullmakt ges in.

9 § Är en anmälan eller ansökan så ofullständig att den inte
kan läggas till grund för en prövning i sak, ska
ansvarsnämnden förelägga anmälaren eller
sökanden att inom en viss tid komma in med kompletterande
uppgifter. I föreläggandet ska det framgå att ärendet annars
inte tas upp till prövning.

10 § Förfarandet är skriftligt. Muntlig förhandling får dock
förekomma, när det kan antas vara till fördel för utredningen.

11 § Anmälan och, i förekommande fall, bifogade handlingar ska
snarast överlämnas till den som anmälan avser. Mottagaren ska
föreläggas att svara inom en viss tid.

Överlämnande och föreläggande enligt första stycket behövs
inte om det är uppenbart att anmälan inte kan bifallas eller
att underrättelsen är onödig.

12 § Den som har förelagts att svara ska göra det skriftligen,
om inte ansvarsnämnden bestämmer att svaret får lämnas vid en
muntlig förhandling.

Av svaret ska det framgå om den svarande godtar eller
motsätter sig vad anmälaren yrkar i ärendet. Om svaranden
motsätter sig yrkandet ska han eller hon
ange skälen för sin inställning och de omständigheter som
åberopas samt, i förekommande fall, ge in de handlingar som
åberopas i ärendet.

13 § Om en fråga kräver särskild sakkunskap, får
ansvarsnämnden inhämta yttrande
från myndigheter och andra med sådan särskild sakkunskap.

I fråga om sakkunniga gäller 40 kap. 2-7 och 12 §§
rättegångsbalken i tillämpliga delar.

De som är skyldiga att lämna yttrande har rätt till ersättning
för sitt utlåtande endast om det är särskilt föreskrivet.

Andra sakkunniga har rätt till ersättning av allmänna medel
för sitt uppdrag. Nämnden får bevilja förskott på sådan
ersättning.

14 § Om ansvarsnämnden finner att ett vittne eller en
sakkunnig behöver höras under ed eller en part höras under
sanningsförsäkran eller att någon behöver
föreläggas att tillhandahålla en skriftlig handling eller ett
föremål som bevis, ska nämnden begära detta hos den tingsrätt
inom vars område den person vistas som ska höras eller på
annat sätt berörs av åtgärden.

Om det inte finns laga hinder mot det ska rätten hålla förhör
eller meddela föreläggande. I fråga om sådana åtgärder ska i
tillämpliga delar gälla vad som föreskrivs om bevisupptagning
i rättegång utom huvudförhandling.

15 § Till en muntlig förhandling ska parterna kallas. En
enskild part får föreläggas att inställa sig personligen. I
föreläggandet ska det framgå att det inte hindrar ärendets
vidare handläggning om han eller hon uteblir.

En enskild part, som har inställt sig till en muntlig
förhandling, får av ansvarsnämnden beviljas skälig ersättning
av allmänna medel för kostnader för resa och uppehälle.
Nämnden får bevilja förskott på ersättningen.

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om ersättning och
förskott.

16 § Bestämmelserna i 32–34 §§ förvaltningslagen 
(2017:900) tillämpas även på beslut enligt 8 kap. 6 § första 
stycket, 7 § första och andra styckena, 9 § och 11 § första 
stycket. Lag (2018:841).

Anmälan till åtal

17 § Finner ansvarsnämnden i ett ärende att det finns
förutsättningar för anmälan till åtal enligt 7 kap. 29 § andra
stycket, ska nämnden göra en sådan anmälan, om inte
Inspektionen för vård och omsorg redan har anmält saken till
åtal. Lag (2012:957).

Informationsskyldighet

18 § Om ansvarsnämnden eller en allmän förvaltningsdomstol 
enligt 8 kap. beslutar om återkallelse av legitimation, 
prövotid eller om indragning eller begränsning av 
förskrivningsrätt, ska ansvarsnämnden besluta att underrätta 
de behöriga myndigheterna i övriga stater inom Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet (EES) och i Schweiz om beslutet 
eller domen. Myndigheterna ska underrättas senast tre dagar 
efter den dag då beslutet eller domen har meddelats. Om detta 
beslut eller denna dom senare upphör att gälla, ska 
ansvarsnämnden utan dröjsmål underrätta de behöriga 
myndigheterna i övriga stater inom EES och i Schweiz.

Underrättelser enligt första stycket ska ske via 
informationssystemet för den inre marknaden (IMI).
Lag (2016:150).

10 kap. Straffbestämmelser och överklagande m.m.

Straffbestämmelser

1 § Har upphävts genom lag (2023:36).

2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet fortsätter att
bedriva en verksamhet i strid med förbud enligt 7 kap. 26, 27
eller 28 § döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

3 § En läkare vars legitimation har återkallats eller vars
behörighet annars har upphört eller begränsats och som
obehörigen och mot ersättning utövar läkaryrket, döms till
böter eller fängelse i högst sex månader.

4 § Den som obehörigen och mot ersättning utövar tandläkaryrket
döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

Som obehörig utövning av tandläkaryrket anses inte den
yrkesverksamhet som utövas av den som har legitimation som
tandhygienist eller som har föreskriven kompetens som
tandhygienist eller tandsköterska.

5 § Den som bryter mot någon av bestämmelserna i 4 kap. 3, 5, 
5 a eller 6 § döms till böter. Lag (2021:739).

6 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som

1. bryter mot någon av bestämmelserna i 5 kap. 1 § 1-7, eller

2. under utövning av verksamhet som sägs i 5 kap. 1 §
uppsåtligen eller av oaktsamhet

a) tillfogar den undersökte eller behandlade en skada som inte
är ringa, eller

b) framkallar fara för en sådan skada.

Första stycket 2 gäller oavsett om skadan eller faran orsakats
av olämplig behandling eller genom avbrott i eller dröjsmål
med läkarvård.

Den omständigheten att gärningsmannen på grund av brist i
utbildning och erfarenhet inte kunnat inse sjukdomens natur
eller förutse skadan eller faran befriar honom eller henne inte
från ansvar.

Om gärningen är belagd med straff enligt 3 eller 4 § ska i
stället dömas till ansvar enligt dessa bestämmelser.

7 § Till ansvar enligt någon av bestämmelserna i 3-6 §§ ska
inte dömas, om gärningen är belagd med strängare straff i
annan lag.

Vitesföreläggande m.m.

8 § Har någon gjort sig skyldig till brott som anges i 6 §, får
Inspektionen för vård och omsorg besluta om förbud för honom
eller henne att under viss tid eller för alltid utöva
verksamhet som avses i 5 kap. 1 §. Ett sådant beslut får
förenas med vite.

Den som överträtt ett sådant vitesförbud får inte dömas till
straff för gärning som omfattas av vitesförbudet.
Lag (2012:957).

Överklagande av Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds beslut

9 § Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds beslut enligt denna
lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

10 § Beslut av ansvarsnämnden som inte innebär att ett ärende
avgörs, får överklagas endast i samband med överklagande av det
slutliga beslutet i ärendet.

Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas särskilt
när nämnden

1. ogillat en invändning om jäv mot en ledamot av nämnden
eller en invändning om att det finns hinder mot prövningen,

2. avvisat ett ombud eller ett biträde,

3. förordnat om saken i avvaktan på att ärendet avgörs,

4. förelagt någon att genomgå läkarundersökning enligt 8 kap.
7 § första stycket, eller

5. förordnat om ersättning för att någon medverkat i ärendet.

11 § Ansvarsnämndens slutliga beslut får endast överklagas av

1. Inspektionen för vård och omsorg för att tillvarata 
allmänna intressen, och

2. den yrkesutövare som beslutet riktar sig mot.

Bestämmelser om rätt för Riksdagens ombudsmän och för 
Justitiekanslern att överklaga beslut om prövotid eller i 
behörighetsfråga finns i 25 § lagen (2023:499) med instruktion 
för Riksdagens ombudsmän (JO) och i 7 § lagen (1975:1339) om 
justitiekanslerns tillsyn. Lag (2023:503).

12 § Beslut i frågor som avses i 8 kap. och 9 kap. 18 § 
gäller omedelbart, om inte annat anges i beslutet.
Lag (2016:150).

Överklagande av Inspektionen för vård och omsorgs och 
Socialstyrelsens beslut m.m.

13 § Inspektionen för vård och omsorgs beslut får överklagas 
till allmän förvaltningsdomstol, om beslutet gäller

1. föreläggande enligt 7 kap. 20 § andra stycket att lämna 
upplysningar, handlingar eller annat material,

2. föreläggande enligt 7 kap. 24 § att vidta rättelse,

3. föreläggande enligt 7 kap. 28 a § att göra anmälan,

4. förbud enligt 7 kap. 26, 27 eller 28 § att driva 
verksamhet, eller

5. förbud att utöva verksamhet enligt 8 § första stycket.

Andra beslut av Inspektionen för vård och omsorg enligt denna 
lag får inte överklagas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2023:36).

13 a § Socialstyrelsens beslut om legitimation eller annan
behörighet enligt 4 kap. får överklagas till allmän
förvaltningsdomstol.

Andra beslut av Socialstyrelsen enligt denna lag får inte
överklagas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (2012:957).

14 § Beslut som Inspektionen för vård och omsorg och
Socialstyrelsen meddelar enligt denna lag gäller omedelbart, om
inte annat anges i beslutet. Lag (2012:957).

Handläggning i allmän förvaltningsdomstol m.m.

15 § Inspektionen för vård och omsorg är motpart till den 
yrkesutövare som överklagat ansvarsnämndens eller en domstols 
slutliga beslut enligt 8 kap. 1-12 §§. Detta gäller dock 
endast om inte något annat följer av 7 § andra stycket lagen 
(1975:1339) om justitiekanslerns tillsyn eller 25 § andra 
stycket lagen (2023:499) med instruktion för Riksdagens 
ombudsmän (JO). Lag (2023:503).

16 § Har verkställigheten av ett beslut om prövotid upphävts
eller inhiberats till följd av beslut av domstol efter
överklagande, men beslutas därefter ändå prövotid, ska endast
den tid under vilken prövotid pågått räknas in i prövotiden.

17 § Beslut som allmän förvaltningsdomstol meddelar enligt
denna lag gäller omedelbart, om inte annat anges i beslutet.


Övergångsbestämmelser

2010:659

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011, då lagen
(1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område
ska upphöra att gälla.

2. Den som fått tandläkarexamen enligt de bestämmelser som
gällde före den 1 juli 1994 ska fullgöra praktisk tjänstgöring
enligt bestämmelser som gällde vid denna tidpunkt för att få
legitimation som tandläkare.

3. För ärenden om prövotid, återkallelse av legitimation och
annan behörighet eller begränsning av förskrivningsrätt som
anhängiggjorts hos Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd före den
1 januari 2011 gäller fortfarande bestämmelserna i den upphävda
lagen.

4. Om prövotid har beslutats med stöd av den upphävda lagen
gäller fortfarande 5 kap. 7 § första stycket 4 den lagen.

5. Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd ska till Socialstyrelsen
överlämna handlingarna i ärenden om disciplinpåföljd som har
inletts hos nämnden före den 1 januari 2011 och som ännu inte
har avgjorts. Vid Socialstyrelsens handläggning av dessa ärenden
gäller 7 kap. 10-18 §§ den nya lagen.

6. Den upphävda lagen ska fortfarande tillämpas vid prövning
av fråga om disciplinpåföljd i domstol efter överklagande
eller hos Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd efter
återförvisning från domstol.

2011:1190

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2012 men tillämpas
för tid från och med den 1 januari 2011.

2012:957

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 2013.

2. Vid tillämpning av 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) ska
Inspektionen för vård och omsorg vara den enskildes motpart, om
inspektionen efter ikraftträdandet är behörig att handlägga den typ av
fråga som är föremål för prövning.

3. För gärningar som avses i 10 kap. 1 och 2 §§ och som har
begåtts före ikraftträdandet gäller 2 kap. 1 och 2 §§ och 7
kap. 26–28 §§ i sin äldre lydelse. Lag (2013:276).

2013:1149

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014.

2. Ansökningar om legitimation som sjukgymnast som har kommit
in till Socialstyrelsen före den 1 januari 2014 men ännu inte
har avgjorts ska gälla som ansökningar om legitimation som
fysioterapeut.

3. Vid ansökan om legitimation som fysioterapeut ska
sjukgymnastexamen anses likvärdig med fysioterapeutexamen.

4. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för legitimerade
sjukgymnaster och för yrkestiteln sjukgymnast.

2014:62

1. Denna lag träder i kraft den 1 mars 2014.

2. Den tillämpas även för beslut som har meddelats före
ikraftträdandet.

2017:378

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018.

2. För ärenden som inletts hos Inspektionen för vård och 
omsorg före den 1 januari 2018 gäller 7 kap. 11–13, 15, 16 
och 18 §§ i den äldre lydelsen.

2018:748

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Den nya bestämmelsen ska tillämpas på 
försäkringsmedicinska utredningar som Försäkringskassan begär 
från och med ikraftträdandet.

2018:1128

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2019.

2. Vid ansökan om legitimation som hälso- och 
sjukvårdskurator, som har kommit in till Socialstyrelsen före 
den 1 juli 2024, ska följande anses likvärdigt med en hälso- 
och sjukvårdskuratorsexamen.

Socionomexamen eller annan relevant examen på minst grundnivå 
i högskolan, tillsammans med

a) verksamhet som kurator inom hälso- och sjukvården i minst 
fem år, eller

b) verksamhet som kurator inom hälso- och sjukvården i minst 
två år och relevant vidareutbildning.

2018:1996

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2021. Lag (2020:311).

2. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om i vilka fall och på vilket sätt 
äldre föreskrifter om praktisk tjänstgöring ska gälla.

2021:366

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2021.

2. Den som före ikraftträdandet bedriver verksamhet som efter 
den 30 juni 2021 omfattas av lagen (2021:363) om estetiska 
kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar ska 
senast den 1 september 2021 göra en anmälan enligt 2 kap. 1 § 
denna lag.

3. Den som efter ikraftträdandet och före den 1 augusti 2021 
påbörjar en verksamhet som omfattas av lagen (2021:363) om 
estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska 
injektionsbehandlingar ska senast den 1 september 2021 göra en 
anmälan enligt 2 kap. 1 § denna lag.

2021:739

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2023.

2. Den som vid ikraftträdandet är tillsvidareanställd med 
yrkestiteln undersköterska ska även i fortsättningen få 
använda titeln trots att han eller hon inte har fått bevis om 
rätt att använda den, dock längst fram till och med den 
30 juni 2033.

3. I det fall en ansökan om bevis om rätt att använda 
yrkestiteln undersköterska lämnas in senast den 30 juni 2033 
ska bevis om rätt att använda yrkestiteln undersköterska 
utfärdas till den som har en utbildning med inriktning mot 
vård och omsorg från gymnasieskolan eller kommunal 
vuxenutbildning enligt de bestämmelser om utbildningsinnehåll 
som gäller eller har gällt före den 1 juli 2023.