Hälsoskyddslag (1982:1080) 

Inledande bestämmelser

1 § Med hälsoskydd avses i denna lag åtgärder för att hindra uppkomsten
av sanitära olägenheter och för att undanröja sådana olägenheter.

Med sanitär olägenhet avses i denna lag en störning som kan vara skadlig
för människors hälsa och som inte är ringa eller helt tillfällig.

2 § Varje kommun svarar för hälsoskyddet inom kommunen. Vid sin
planering skall kommunen verka för att hälsoskyddet tillgodoses.

Vid meddelande av kommunala föreskrifter till skydd mot sanitära
olägenheter skall tillses, att därigenom inte läggs onödigt tvång på
allmänheten eller annars görs obefogad inskränkning i den enskildes
frihet.

2 a § En kommun får träffa avtal med en annan kommun om att uppgift
som kommunen har enligt denna lag skall ombesörjas helt eller delvis
av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenheten
att avgöra ärenden.

Kommunen får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra
åt en anställd i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett
visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses
i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 24-27
och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall
tillämpas på den som fattar sådana beslut. Lag (1996:640).

3 § Utöver bestämmelserna i denna lag gäller om skyddet för hälsa och
miljö vad som föreskrivs i annan författning.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
bestämmelser om undantag från lagens tillämpning på försvarsmakten.

Nämnder

4 § I varje kommun skall det finnas en eller flera nämnder som skall
fullgöra kommunens uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. En
sådan nämnd skall, utöver vad som följer av 16 §, särskilt

1. uppmärksamt följa utvecklingen inom kommunen i miljö- och
hälsoskyddshänseende och därvid utarbeta de förslag som är påkallade
samt medverka i planering där miljö- och hälsoskyddsfrågor berörs,

2. samarbeta med myndigheter, organisationer och enskilda vars
verksamhet berör miljö- och hälsoskyddsområdet,

3. lämna allmänheten råd och upplysningar i frågor som rör nämndens
ansvarsområde. Lag (1991:904).

5 § För den kommunala nämnden gäller vad som är föreskrivet om nämnder i
kommunallagen (1991:900).

Ett delegationsuppdrag enligt 6 kap. 33 § kommunallagen får inte omfatta
befogenhet att besluta om föreläggande vid vite eller om verkställande
av åtgärd på den försumliges bekostnad. Lag (1991:1669).

Bestämmelser till skydd mot sanitär olägenhet

6 § För att hindra uppkomsten av sanitär olägenhet och för att undanröja
sådan olägenhet skall ägaren eller nyttjanderättshavaren till berörd
egendom vidta de åtgärder som skäligen kan krävas.

I 7--11 §§ ges närmare bestämmelser för vissa fall då sådana åtgärder
kan komma i fråga.

7 § Avloppsvatten skall avledas, renas eller på annat sätt tas om hand
så att sanitär olägenhet inte uppkommer. För detta ändamål skall
lämpliga avloppsanordningar inrättas.

För att inrätta en avloppsanordning krävs tillstånd av en sådan nämnd
som avses i 4 § om en vattentoalett är ansluten till anordningen. Är
ingen vattentoalett ansluten krävs endast en skriftlig anmälan till
nämnden. Kommunen får dock föreskriva att det skall fordras tillstånd
även i ett sådant fall inom vissa delar av kommunen, om det behövs för
att hindra uppkomsten av sanitär olägenhet.

Andra stycket skall inte tillämpas i de fall då avloppsanordningen
kräver tillstånd enligt miljöskyddslagen (1969:387) eller då
avloppsanordningen är avsedd att föra avloppsvattnet enbart till en
allmän avloppsanläggning.

Ett tillstånd av nämnden gäller i fem år men förfaller om arbetet med
anordningen inte har påbörjats inom två år.

Vad som avses med avloppsvatten anges i miljöskyddslagen. Lag
(1991:1669).

7 a § Värmepumpsanläggningar skall inrättas och användas så att sanitär
olägenhet inte uppkommer.

Värmepumpsanläggning för utvinning av värme ur mark, ytvatten eller
grundvatten får inrättas endast efter anmälan till en sådan nämnd som
avses i 4 §. Om det behövs för att hindra uppkomsten av sanitär
olägenhet, får kommunen föreskriva att det skall fordras tillstånd av
nämnden för inrättande av en sådan anläggning inom kommunen eller inom
vissa delar av denna.

Anmälan eller tillstånd enligt andra stycket fordras inte om
värmepumpsanläggningen kräver anmälan eller tillstånd enligt
miljöskyddslagen (1969:387) eller vattenlagen (1983:291).

Ett tillstånd av nämnden gäller i fem år men förfaller om arbetet med
anläggningen inte har påbörjats inom två år. Lag (1991:1669).

8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
bestämmelser om vattnets beskaffenhet i badanläggningar och strandbad
som är upplåtna för allmänheten eller som annars utnyttjas av många
människor. Detsamma gäller om kontrollen av sådant vatten.

9 § Det skall finnas tillräckligt med toaletter i eller i anslutning
till byggnader där människor vistas under en längre tid av dygnet.

10 § Byggnader, lokaler och anläggningar skall hållas fria från ohyra.

Åtgärder skall vidtas mot skadedjur som kan vålla sanitär olägenhet. Är
det av särskild betydelse med hänsyn till hälsoskyddet, skall kommunen
sörja för att åtgärderna vidtas.

11 § Husdjur och andra djur som hålls i fångenskap skall förvaras och
skötas så att sanitär olägenhet inte uppstår.

Regeringen får föreskriva att vissa slag av djur inte utan särskilt
tillstånd av en sådan nämnd som avses i 4 § får hållas inom områden med
detaljplan, om sådana bestämmelser behövs för att hindra att sanitär
olägenhet uppkommer. Regeringen får överlåta åt kommunen att meddela
sådana bestämmelser. Lag (1991:1669).

12 § Den som avser att driva

1. hotell, pensionat eller liknande lokaler där allmänheten yrkesmässigt
erbjuds tillfällig bostad,

2. idrottsanläggningar, badanläggningar, strandbad eller andra liknande
anläggningar som är upplåtna för allmänheten eller som annars utnyttjas
av många människor,

3. lokaler där allmänheten yrkesmässigt erbjuds hygienisk behandling

skall göra anmälan till en sådan nämnd som avses i 4 §, innan lokalen
eller anläggningen tas i bruk. Lag (1991:1669).

13 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, kommunen får
meddela ytterligare föreskrifter till skydd mot sanitära olägenheter.

Tillsyn

14 § Den kommunala nämnden får i särskilda fall meddela de villkor som
behövs för att hindra uppkomsten av sanitär olägenhet och för att
undanröja sådan olägenhet vid viss verksamhet eller i samband med
utnyttjande av en plats eller en lokal som allmänheten har tillträde
till. Lag (1991:1669).

Gränsvärden för luftföroreningar

14 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om sådana gränsvärden för högsta tillåtna halt i
luften av föroreningar i form av kvävedioxid, svaveldioxid, sot och
bly som inte får åsidosättas på grund av Sveriges medlemskap i
Europeiska unionen.

Om det behövs, får regeringen meddela föreskrifter om sådana
gränsvärden som går utöver de försiktighetsmått som följer av
medlemskapet.

Om det kan antas att gränsvärdena kan komma att överskridas skall
kommunen mäta förekomsten i luften av föroreningarna.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela
närmare föreskrifter om mätmetoder och redovisning av mätresultat.
Lag (1995:826).

15 § En sådan nämnd som avses i 4 § utövar den omedelbara tillsynen inom
varje kommun över efterlevnaden av denna lag och bestämmelser meddelade
med stöd av lagen. Inom länet utövas tillsynen av länsstyrelsen. Den
centrala tillsynen utövas av socialstyrelsen och statens naturvårdsverk
enligt regeringens bestämmande.

Generalläkaren utövar tillsynen inom försvarsmakten.

I sin tillsyn enligt denna lag har länsstyrelsen och försvarets
sjukvårdsstyrelse samma befogenhet som en kommunal nämnd.
Lag (1993:1608).

16 § Den kommunala nämnden skall i sin tillsynsverksamhet ägna särskild
uppmärksamhet åt följande byggnader, lokaler och anläggningar:

1. byggnader som innehåller en eller flera bostäder och tillhörande
utrymmen,

2. lokaler för undervisning, vård eller annat omhändertagande,

3. samlingslokaler där många människor brukar samlas,

4. anläggningar för hantverk eller andra näringar,

5. hotell, pensionat och liknande lokaler där allmänheten yrkesmässigt
erbjuds tillfällig bostad,

6. idrottsanläggningar, badanläggningar, strandbad och andra liknande
anläggningar som är upplåtna för allmänheten eller som annars utnyttjas
av många människor,

7. lokaler där allmänheten yrkesmässigt erbjuds hygienisk behandling,

8. lokaler för förvaring av djur. Lag (1991:1669).

17 § För tillsyn enligt denna lag äger tillsynsmyndigheten tillträde
till byggnader, lokaler, anläggningar och områden och får där göra
undersökningar och ta prover.

Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och
handlingar som behövs för tillsynen.

Polismyndigheten skall lämna det biträde som behövs.

Förelägganden och förbud

18 § En sådan nämnd som avses i 4 § får meddela de förelägganden och
förbud som behövs för att denna lag eller bestämmelser som meddelats med
stöd av lagen skall efterlevas. I brådskande fall eller när det annars
finns särskilda skäl får ett föreläggande eller förbud meddelas
omedelbart och i andra fall först sedan det visat sig att nämndens råd
och anvisningar inte har följts.

I ett beslut om föreläggande eller förbud kan nämnden utsätta vite.
Vitet får ej förvandlas.

Underlåter någon att vidta en åtgärd som åligger honom enligt denna lag
eller enligt bestämmelser som har meddelats med stöd av denna lag och
följer han inte den kommunala nämndens föreläggande om rättelse, får
nämnden förordna om rättelse på hans bekostnad. I brådskande fall får
sådant förordnande meddelas också utan föregående föreläggande. Lag
(1991:1669).

19 § Ett föreläggande eller förbud kan allt efter omständigheterna
riktas mot ägaren, mot den som har nyttjanderätt till berörd egendom
eller mot båda.

Vid meddelande av ett föreläggande eller förbud som avses i första
stycket får en sådan nämnd som avses i 4 § ålägga ägaren eller
nyttjanderättshavaren att, om hans ställning som sådan upphör, utan
dröjsmål lämna uppgift om den nye ägarens eller nyttjanderättshavarens
namn och adress. Lag (1991:1669).

20 § Om den kommunala nämnden i fråga om en fastighet eller byggnad har
meddelat ett föreläggande eller förbud samt föreläggandet eller förbudet
är av större betydelse och förenat med ett vite som uppgår till minst
ett basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller med ett
löpande vite enligt 4 § lagen (1985:206) om viten, får nämnden översända
beslutet om föreläggandet eller förbudet till inskrivningsmyndigheten
för anteckning i fastighetsboken eller tomträttsboken. Är föreläggandet
förenat med löpande vite, skall även detta antecknas.
Inskrivningsmyndigheten skall genast i rekommenderat brev underrätta den
som senast har sökt lagfart eller inskrivning av förvärv av tomträtt om
anteckningen, om denne inte är föreläggandets adressat.

Har anteckning enligt första stycket skett, gäller föreläggandet eller
förbudet mot ny ägare av egendomen. Har denne förvärvat egendomen genom
köp, byte eller gåva och utgör egendomen fastighet eller tomträtt,
gäller även löpande vite mot honom räknat från tidpunkten för
äganderättsövergången. I annat fall gäller vitet inte mot ny ägare av
egendomen, men nämnden får utsätta nytt vite för denne.

Löpande vite som avser viss period får tas ut endast av den som var
ägare vid periodens början.

Har ett antecknat föreläggande eller förbud upphävts genom
lagakraftvunnet beslut eller har den åtgärd som avses med föreläggandet
vidtagits eller har ändamålet med föreläggandet förlorat sin betydelse,
skall den kommunala nämnden, så snart den fått vetskap om förhållandet,
anmäla det till inskrivningsmyndigheten för anteckning i fastighetsboken
eller tomträttsboken. Om nämnden inte gör anmälan skall länsstyrelsen på
ansökan av egendomens ägare göra sådan anmälan. Lag (1991:1669).

21 § Överlåts en fastighet eller en byggnad innan ett beslut som avses i
20 § har vunnit laga kraft på grund av att det har överklagats, skall
rättegångsbalkens bestämmelser om verkan av att tvisteföremålet överlåts
och om tredje mans deltagande i rättegång tillämpas.

Avgifter

22 § Regeringen kan föreskriva att särskilda avgifter får tas ut i
ärenden enligt denna lag. Regeringen får överlåta åt kommunen att
meddela föreskrifter om sådana avgifter.

Ansvar och besvär

23 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot 7
§ andra stycket, 7 a § andra stycket eller 12 § eller mot en föreskrift
som meddelats med stöd av denna lag samt den som inte uppfyller villkor
som meddelats med stöd av 14 §.

Ansvar enligt första stycket inträder ej om ansvar för gärningen kan
ådömas enligt brottsbalken. Lag (1988:926).

24 § En tillsynsmyndighet får bestämma att dess beslut skall gälla även
om det överklagas.

25 § Ett beslut av en sådan nämnd som avses i 4 § i en fråga som
regleras i denna lag eller i bestämmelser som meddelats med stöd av
lagen får överklagas hos länsstyrelsen.

Länsstyrelsens beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.
Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Lag (1995:1711).

25 a § Generalläkarens beslut enligt denna lag får överklagas
hos regeringen. Lag (1998:385).

Hälsoskyddet i krig, m.m.

26 § Regeringen bemyndigas att meddela särskilda föreskrifter om
hälsoskyddet i krig, vid krigsfara eller under sådana utomordentliga
förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför Sveriges
gränser eller av att Sverige har varit i krig eller krigsfara. Lag
(1992:1422).

Övergångsbestämmelser

1985:210

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1985. I fråga om vite som har
förelagts före ikraftträdandet gäller dock 18 § andra stycket andra
meningen i sin äldre lydelse.

1988:926

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1989.

2. Anmälningsplikt enligt 7 a § andra stycket gäller även
värmepumpsanläggningar som inrättats eller påbörjats före
ikraftträdandet. Anmälan skall göras snarast, dock senast inom tre
månader från ikraftträdandet.

3. Föreskrifterna i 2 gäller inte anläggningar som en sådan kommunal
nämnd som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet har fått
kännedom om genom en anmälan eller en ansökan enligt hälsoskyddslagen
(1982:1080) eller miljöskyddslagen (1969:387) eller enligt bestämmelser
som meddelats med stöd av dessa lagar. Lag (1991:1669).

1995:1711

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1996 men tillämpas inte i de fall
där det första beslutet i ärendet fattats dessförinnan.