Förordning (1985:630) om bidrag ur bränslemiljöfonden

Bidragsberättigade åtgärder m.m.

1 § Bidrag ur bränslemiljöfonden får lämnas enligt denna förordning i
mån av tillgång på medel för åtgärder som syftar till att

1. minska utsläppen av svavel- eller kväveoxider vid förbränning av kol
eller torv eller minska miljöpåverkan vid förbränning av avfall,

2. utveckla ny miljöskyddsteknik. Förordning (1987:847).

2 § Bidrag lämnas till den som avser att vidta den bidragsberättigade
åtgärden.

3 § Bidrag enligt 1 § 1 får lämnas för investeringar i sådana
anordningar för rökgasrening som utnyttjas för att minska utsläppen av
svavel- eller kväveoxider vid förbränning av kol eller torv eller för
att minska miljöpåverkan vid förbränning av avfall.

Bidraget får lämnas med högst 75 procent av investeringskostnaden eller
merkostnaden jämfört med konventionell teknik. Inom denna ram bestäms
bidragets storlek med hänsyn till åtgärdens betydelse i förhållande till
syftet med stödet och med beaktande av andra allmänna intressen.

För investeringar i anordningar för rökgasrening i samband med
konvertering eller i redan befintliga anläggningar lämnas stöd med lägre
bidrag. Förordning (1987:847).

4 § Bidrag enligt 1 § 1 får också lämnas för investeringar i andra
anordningar än sådana som avses i 3 § för att minska utsläppen av
svavel- eller kväveoxider vid förbränning av kol eller torv eller för
att minska miljöpåverkan vid förbränning av avfall. Förordning
(1987:847).

5 § Bidrag enligt 1 § 1 får lämnas till omfattande utrednings- och
utvecklingsarbete rörande åtgärder för att minska utsläppen av
föroreningar vid förbränning av fasta bränslen och avfall.

Bidraget lämnas med högst 75 procent av godkända kostnader. Förordning
(1987:847).

6 § Bidrag enligt 3 eller 4 § får lämnas för åtgärder som har påbörjats
efter den 1 juli 1985.

För åtgärder för att minska utsläppen av svavel vid förbränning av kol
får bidrag lämnas till anläggningar som har tagits i drift efter den 1
juli 1982.

7 § Summan av totalt statligt stöd för anordningar enligt 3 eller 4 §
får inte överstiga 75 procent av investeringskostnaden eller
merkostnaden jämfört med konventionell teknik.

Den lägsta kostnaden som berättigar till bidrag är 250 000 kronor.

7 a § Bidrag enligt 1 § 2 får lämnas för investeringar som avser
utveckling, utprovning och uppföljning av ny miljöskyddsteknik som inte
omfattas av bidrag enligt 5 §.

Bidrag får lämnas med högst 75 procent av investeringskostnaden. Inom
denna ram bestäms bidragets storlek med hänsyn till åtgärdens betydelse
i förhållande till syftet med stödet och med beaktande av andra allmänna
intressen.

Den lägsta kostnaden som berättigar till bidrag är 250 000 kronor.

Bidrag enligt första stycket får inte lämnas för åtgärder som utan
medgivande har påbörjats innan ansökan om bidrag har prövats slutligt.
Om det finns särskilda skäl får dock bidrag ändå lämnas. Förordning
(1987:847).

Förfarandet i bidragsärenden m.m.

8 § Frågor om bidrag enligt 3--5 §§ prövas av statens energiverk efter
samråd med statens naturvårdsverk. Frågor om bidrag enligt 7 a § prövas
av statens naturvårdsverk.

Beslut, som innebär att bidrag medges med mer än 10 miljoner kronor,
skall underställas regeringen för godkännande. Förordning (1987:847).

9 § En ansökan om bidrag skall göras skriftligen hos den bidragsprövande
myndigheten. En ansökan skall innehålla en redogörelse för den åtgärd
för vilken bidraget söks och uppgift om sökanden har sökt eller
beviljats annat statligt stöd för åtgärden. Förordning (1987:847).

10 § Sökanden skall på begäran av den bidragsprövande myndigheten lämna
de uppgifter som myndigheten behöver i ärendet. Förordning (1987:847).

11 § Beslut om bidrag får förenas med de villkor som behövs för att
tillgodose syftet med stödet.

Den bidragsprövande myndigheten skall ta till vara statens rätt i
förhållande till mottagaren av bidraget. Förordning (1987:847).

12 § Den som har fått bidrag skall till den bidragsprövande myndigheten,
enligt vad myndigheten närmare bestämmer, redovisa erfarenheterna av de
åtgärder som vidtagits till följd av stödet. Förordning (1987:847).

13 § Beslut om bidrag får ändras eller upphävas om beslutet har grundats
på någon oriktig uppgift av bidragsmottagaren eller om denne bryter mot
villkor som föreskrivits för bidraget. I sådana fall får utbetalt bidrag
återkrävas helt eller delvis. Förordning (1987:847).

14 § Beslut som innebär att bidrag helt eller delvis skall återbetalas
får inte meddelas senare än tio år efter det att beslutet om stöd
meddelades. Förordning (1987:847).

15 § Beslut av statens energiverk och statens naturvårdsverk enligt
denna förordning får överklagas hos regeringen. Förordning (1987:847).


Övergångsbestämmelser

1985:630

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1985, då förordningen
(1983:589) om statligt stöd till åtgärder för att minska utsläppen av
svavel vid förbränning av kol upphör att gälla.

Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande i ärenden i vilka
ansökan om stöd har kommit in till statens energiverk före den 1 juli
1985.

1988:805

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1988, då förordningen
(1986:191) om statligt stöd för utveckling och introduktion av ny
energiteknik, m. m. och förordningen (1985:630) om bidrag ur
bränslemiljöfonden skall upphöra att gälla.

2. De upphävda förordningarna skall fortfarande gälla i ärenden i vilka
ansökan om stöd kommit in till statens energiverk eller statens
naturvårdsverk före den 1 juli 1988. Dock skall 19 och 20 §§
förordningen (1988:764) om statligt stöd till näringslivet gälla för
sådant stöd liksom för stöd som före den 1 maj 1986 har beviljats enligt
förordningen (1983:1107) om statligt stöd för åtgärder för att ersätta
olja, m. m.