Lag (1982:460) om ansvarighet för närradio

1 § Denna lag gäller yttrandefriheten i ljudradioprogram som sänds med 
stöd av närradiolagen (1982:459). 

Föreskrifterna i 2 §, 5 § andra stycket, 7 § första, tredje och fjärde 
styckena samt 8--9 a §§ radioansvarighetslagen (1966:756) är tillämpliga 
på radioprogram som anges i första stycket. Därvid skall vad som sägs om 
radioprogram, programföretag och radioansvarighetslagen i stället avse 
program som anges i första stycket, sammanslutningar som har tillstånd 
att sända närradio samt denna lag. I frågor som inte behandlas i de 
angivna föreskrifterna i radioansvarighetslagen eller i denna lag gäller 
vad som föreskrivs i andra författningar. 

2 § Varje sammanslutning, som avser att sända närradio, skall för 
programverksamheten utse en programutgivare med uppgift att förebygga 
yttrandefrihetsbrott. Ingenting får sändas mot programutgivarens vilja.

Programutgivaren skall ha hemvist i Sverige. Han får inte vara underårig 
eller i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § 
föräldrabalken. Sammanslutningen skall anmäla vem som är programutgivare 
till den myndighet som prövar frågor om tillstånd att sända närradio.

Om den som är utsedd till programutgivare inte längre är behörig eller 
om hans uppdrag upphör, skall sammanslutningen omedelbart utse en ny 
programutgivare. Lag (1988:1318).

3 § Sammanslutningen får utse en eller flera personer att vara ersättare 
för programutgivaren. Föreskrifterna i 2 § första och andra styckena 
gäller också i fråga om ersättare. 

4 § Varje sändning av ett radioprogram skall avslutas med uppgift om 
vilken sammanslutning som sänder programmet. Om en ersättare för 
programutgivaren tjänstgör i dennes ställe, skall uppgift samtidigt 
lämnas om vem som tjänstgör. 

5 § Den som är anmäld som programutgivare är ansvarig för 
yttrandefrihetsbrott i radioprogram som sänds av sammanslutningen. Den 
som är anmäld som ersättare är dock ansvarig för ett program för vilket 
han i sändningen av programmet anges vara programutgivare. 

Om den som är anmäld som programutgivare eller ersättare inte är behörig 
eller om uppdraget som programutgivare eller ersättare har upphört, 
vilar det ansvar för yttrandefrihetsbrott som programutgivaren eller 
ersättaren skulle ha burit i stället på den som är ställföreträdare för 
sammanslutningen. 

Ansvar för yttrandefrihetsbrott i radioprogram eller för medverkan till 
ett sådant brott får inte ådömas någon annan än den som är ansvarig 
enligt första eller andra stycket. 

6 § För skada på grund av yttrandefrihetsbrott i ett radioprogram svarar 
den som enligt 5 § är ansvarig för brottet. 

Sammanslutningen är skyldig att ersätta skadan tillsammans med den som 
är ansvarig för brottet. 

Skadeståndsskyldighet får inte åläggas någon annan än den som är 
ansvarig för skadan enligt första eller andra stycket. 

7 § Den som enligt 5 § är ansvarig för innehållet i ett radioprogram 
skall anses ha haft kännedom om innehållet och ha medgett att programmet 
sändes. 

8 § Sammanslutningen skall se till att varje program som sänds spelas in 
och att inspelningen bevaras minst sex månader från sändningen. Rätt att 
kostnadsfritt ta del av en sådan inspelning och få en utskrift av vad 
som har yttrats i programmet har 

1. justitiekanslern, 

2. en enskild som anser att ett yttrandefrihetsbrott mot honom har 
begåtts i programmet eller att han har lidit skada på grund av ett 
yttrandefrihetsbrott i programmet, om det inte är uppenbart att han inte 
berörs av programmet på ett sådant sätt att han kan vara målsägande. 

9 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra 
någon av sina skyldigheter enligt 8 § döms till böter eller fängelse i 
högst ett år. 

Justitiekanslern är åklagare i mål om ansvar för brott som avses i 
första stycket.