Förordning (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av Finansinspektionens verksamhet

Förordningens tillämpningsområde

1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om årliga 
avgifter som ska betalas för Finansinspektionens verksamhet. 
Avgifterna ska finansiera den verksamhet som drivs av 
inspektionen med undantag för 

1. sådan verksamhet som finansieras med stöd av

a) avgiftsförordningen (1992:191),

b) förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden 
hos Finansinspektionen, eller 

c) förordningen (2023:910) med instruktion för 
Finansinspektionen, och

2. sådan verksamhet som fullgörs enligt förordningen 
(2022:524) om statliga myndigheters beredskap och förordningen 
(2015:1053) om totalförsvar och höjd beredskap. 

Avgifterna ska även finansiera den del av Statistiska 
centralbyråns verksamhet som avser insamling och behandling av 
uppgifter åt Finansinspektionen enligt lagen (2014:484) om en 
databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna.
Förordning (2024:430).

2 § Avgifterna enligt denna förordning ska uppgå till ett
belopp som motsvarar Finansinspektionens och Statistiska
centralbyråns årliga kostnader för den verksamhet som enligt
1 § ska finansieras med avgifterna.

Avgifterna ska redovisas mot inkomsttitel på det sätt som
beslutas i regleringsbrev för Finansinspektionen.
Förordning (2014:502).

3 § Avgift tas ut med stöd av bestämmelser i 

- 38 § andra stycket lagen (1967:531) om tryggande av 
pensionsutfästelse m.m., 

- 16 § första stycket inkassolagen (1974:182), 

- 39 § lagen (1980:1097) om Svenska skeppshypotekskassan, 

- 6 kap. 4 § lagen (1991:980) om handel med finansiella 
instrument, 

- 20 § lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell 
verk-samhet, 

- 10 kap. 9 § lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares 
och tjänstepensionsinstituts verksamhet i Sverige, 

- 9 kap. 27 § lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och 
kontoföring av finansiella instrument, 

- 5 kap. 8 § lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-
fonder), 

- 5 kap. 7 § lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda 
obligationer, 

- 10 kap. 11 § lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 

- 13 kap. 16 § lagen (2004:297) om bank- och 
finansieringsrörelse, 

- 22 § den upphävda lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet, 

- 7 kap. 13 § lagen (2006:451) om offentliga 
uppköpserbjudanden på aktiemarknaden, 

- 6 kap. 10 § första stycket lagen (2006:531) om särskild 
tillsyn över finansiella konglomerat, 

- 23 kap. 12 och 13 §§ lagen (2007:528) om 
värdepappersmarknaden, 

- 8 kap. 7 § lagen (2010:751) om betaltjänster, 

- 17 kap. 29 § och 20 kap. 10 § försäkringsrörelselagen 
(2010:2043), 

- 5 kap. 7 § lagen (2011:755) om elektroniska pengar, 

- 14 § andra stycket lagen (2012:735) med kompletterande 
bestämmelser till EU:s blankningsförordning, 

- 4 kap. 4 § lagen (2013:287) med kompletterande bestämmelser 
till  
EU:s förordning om OTC-derivat, centrala motparter och 
transaktionsregister, 

- 13 kap. 15 § andra och tredje styckena lagen (2013:561) om 
förvaltare av alternativa investeringsfonder, 

- 33 § lagen (2014:275) om viss verksamhet med 
konsumentkrediter, 

- 9 kap. 1 § lagen (2014:968) om särskild tillsyn över 
kreditinstitut och värdepappersbolag, 

- 16 § lagen (2016:429) om tillsyn över företag av allmänt 
intresse i fråga om revision, 

- 5 kap. 10 § första stycket lagen (2016:1024) om verksamhet 
med bostadskrediter, 

- 1 kap. 3 § lagen (2016:1306) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s marknadsmissbruksförordning, 

- 6 kap. 5 § lagen (2017:230) om Pensionsmyndighetens 
försäkringsverksamhet i premiepensionssystemet, 

- 23 § lagen (2017:317) om kompletterande bestämmelser till  
EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter, 

- 8 kap. 10 § lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution, 

- 1 kap. 3 § andra stycket lagen (2018:2024) med 
kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om 
referensvärden, 

- 1 kap. 3 § lagen (2019:277) med kompletterande bestämmelser 
till  
EU:s förordning om transparens i transaktioner för 
värdepappersfinansiering och om återanvändning, 

- 10 § lagen (2019:284) om röstningsrådgivare, 

- 1 kap. 5 § lagen (2019:414) med kompletterande bestämmelser 
till  
EU:s prospektförordning, 

- 14 kap. 17 § lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag, 

- 1 kap. 3 § första stycket lagen (2021:899) med 
kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om 
gräsrotsfinansiering, 

- 1 kap. 3 § lagen (2022:1746) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om en paneuropeisk privat pensionsprodukt  
(PEPP-produkt), 

- 6 kap. 5 § första stycket lagen (2023:714) om förvärv och 
förvaltning av nödlidande kreditavtal, 

- 5 kap. 7 § första stycket lagen (2024:114) om clearing och 
avveckling av betalningar, 

- 1 kap. 3 § lagen (2024:1085) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om europeiska gröna obligationer, 

- 2 kap. 7 § lagen (2024:1159) med kompletterande bestämmelser 
till EU:s förordning om marknader för kryptotillgångar, och

- 1 kap. 3 § lagen (2024:1278) med kompletterande bestämmelser 
till  
EU:s förordning om digital operativ motståndskraft för 
finanssektorn. Förordning (2024:1295).

Beräkning och uttag av avgifter

4 § Avgifterna från de fysiska personer, företag och 
myndigheter som anges i 6-18 §§ ska ge Finansinspektionen och 
Statistiska centralbyrån full kostnadstäckning för respektive 
avgiftsgrupp som anges nedan, om inte något annat anges i 
denna förordning. Med full kostnadstäckning avses att varje 
avgiftsgrupp ska svara för både direkta kostnader och den 
andel av indirekta kostnader som går att hänföra till gruppen.

Avgiftsgrupp	Fysiska personer, företag och myndigheter

Avgiftsgrupp 1	Banker, kreditmarknadsföretag, 
                värdepappersbolag, Svenska 
                skeppshypotekskassan, leverantörer av 
                datarapporteringstjänster, leverantörer av 
                kryptotillgångstjänster, utgivare av 
                tillgångsanknutna kryptotillgångar eller 
                kryptotillgångar som inte är tillgångsanknutna 
                utan hänvisar till en officiell valuta, 
                betalningsinstitut, institut för elektroniska 
                pengar, utländska kreditinstituts filialer i 
                Sverige som är betydande, registrerade 
                betaltjänstleverantörer, registrerade utgivare 
                av elektroniska pengar och fysiska och 
                juridiska personer som är registrerade enligt 
                lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan 
                finansiell verksamhet (6 § )

Avgiftsgrupp 2	Försäkringsföretag, tjänstepensionsföretag 
                m.fl. (7 § )

Avgiftsgrupp 3	Börser, centrala motparter, clearingbolag 
                och värdepapperscentraler (8 § )

Avgiftsgrupp 4	Fondförvaltare (9 § )

Avgiftsgrupp 5	Administratörer av referensvärden och vissa 
                andra enheter som tillhandahåller 
                referensvärden (9 a § )

Avgiftsgrupp 6	Vissa statliga myndigheter (10 § )

Avgiftsgrupp 7	Övriga (11-18 §§ )
Förordning (2024:1241).

5 § För varje avgiftsgrupp som anges i 6-9 a §§ ska 
Finansinspektionen beräkna ett sammanlagt avgiftsbelopp som 
baseras på dels gruppens andel av inspektionens och 
Statistiska centralbyråns kostnader det närmast föregående 
kalenderåret, dels de kostnader som inspektionen och 
Statistiska centralbyrån har beräknat för det aktuella 
kalenderåret.

Finansinspektionen ska fördela det sammanlagda avgiftsbeloppet 
för respektive avgiftsgrupp 1, 2 och 4 på de företag som ingår 
i gruppen. Balansomslutningen vid utgången av det närmast 
föregående räkenskapsåret ska utgöra grund för fördelningen. 
Varje företag i gruppen ska betala en avgift som är 
proportionell i förhållande till företagets storlek.

Om det sker en väsentlig ändring i ett företags 
balansomslutning i förhållande till närmast föregående 
räkenskapsår, får Finansinspektionen ta förändringen i 
beaktande vid fördelningen av avgiftsbeloppet.

Finansinspektionen ska fördela det sammanlagda avgiftsbeloppet 
för avgiftsgrupp 3 på de företag som ingår i gruppen. Varje 
företags andel av den tid Finansinspektionen lagt på gruppen 
närmast föregående kalenderår ska utgöra grund för 
fördelningen. Den kostnad som inte kan hänföras till ett 
enskilt företag ska fördelas på de företag som ingår i gruppen 
utifrån samma fördelningsgrund och med beaktande av typ av 
verksamhet enligt 8 §.

Finansinspektionen ska fördela det sammanlagda avgiftsbeloppet 
för avgiftsgrupp 5 på de företag som ingår i gruppen. Varje 
företags andel av den tid Finansinspektionen lagt på gruppen 
närmast föregående kalenderår ska utgöra grund för 
fördelningen. Den kostnad som inte kan hänföras till ett 
enskilt företag ska fördelas på de företag som ingår i gruppen 
utifrån samma fördelningsgrund.

Den lägsta avgiften är 150 000 kronor, om inte något annat 
anges i denna förordning. Förordning (2024:1241).

Avgiftsgrupper

Huvudgrupper

Avgiftsgrupp 1

6 § Avgift beräknad enligt 5 § ska betalas av svenska företag, 
om de

1. har tillstånd att driva bank- eller finansieringsrörelse 
enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse,

2. har tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt lagen 
(2007:528) om värdepappersmarknaden och är värdepappersbolag,

3. har tillstånd att driva verksamhet enligt lagen (1980:1097) 
om Svenska skeppshypotekskassan,

4. enbart har tillstånd att tillhandahålla 
datarapporteringstjänster enligt Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 600/2014 av den 15 maj 2014 om marknader 
för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) 
nr 648/2012,

5. har tillstånd som leverantör av kryptotillgångstjänster 
eller utgivare av tillgångsanknutna kryptotillgångar eller 
kryptotillgångar som inte är tillgångsanknutna utan hänvisar 
till en officiell valuta enligt Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) 2023/1114 av den 31 maj 2023 om marknader för 
kryptotillgångar och om ändring av förordningarna (EU) nr 
1093/2010 och (EU) nr 1095/2010,

6. har tillstånd att tillhandahålla betaltjänster enligt lagen 
(2010:751) om betaltjänster, eller

7. har tillstånd att ge ut elektroniska pengar enligt lagen 
(2011:755) om elektroniska pengar.

Avgift beräknad enligt 5 § ska också betalas av utländska 
kreditinstitut som hör hemma inom EES och som driver 
verksamhet genom filial i Sverige, om filialen är en betydande 
filial enligt 1 kap. 5 § lagen om bank- och 
finansieringsrörelse. I stället för hela balansomslutningen 
ska 35 procent av filialens balansomslutning vid utgången av 
det närmast föregående räkenskapsåret utgöra grund för 
fördelningen enligt 5 § andra stycket.

För sådana företag som avses i första stycket 2 som har 
tillstånd för drift av MTF-plattformar enligt 2 kap. 1 § 8 
lagen om värdepappersmarknaden är den lägsta avgiften 
750 000 kronor.

Svenska skeppshypotekskassan och företag som enbart 
tillhandahåller datarapporteringstjänster enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 ska 
betala den lägsta avgiften.

Registrerade betaltjänstleverantörer enligt lagen om 
betaltjänster ska betala en avgift på 30 000 kronor för 
fysiska personer och 50 000 kronor för juridiska personer. 

Registrerade utgivare enligt lagen om elektroniska pengar ska 
betala en avgift på 50 000 kronor.

Fysiska och juridiska personer som är registrerade enligt 
lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell 
verksamhet ska betala en avgift på 15 000 kronor för fysiska 
personer och 30 000 kronor för juridiska personer, om de inte 
ska betala avgift enligt någon annan bestämmelse i denna 
förordning. Förordning (2024:1241).

Avgiftsgrupp 2

7 § Avgift beräknad enligt 5 § ska betalas av svenska företag, 
om de har tillstånd att driva 

1. verksamhet enligt försäkringsrörelselagen (2010:2043), 
eller

2. verksamhet enligt lagen (2019:742) om 
tjänstepensionsföretag.

Den lägsta avgiften är 15 000 kronor för

1. lokala försäkringsbolag som tillhör kategorin mindre, 
lokala bolag, och

2. försäkringsföreningar som har undantag enligt 1 kap. 19 d § 
första stycket försäkringsrörelselagen.

Den lägsta avgiften är 7 500 kronor för försäkringsföreningar 
som anses vara mindre föreningar enligt 1 kap. 19 d § andra 
stycket försäkringsrörelselagen. Förordning (2024:1241).

Avgiftsgrupp 3

8 § Avgift beräknad enligt 5 § ska betalas av svenska företag, 
om de har tillstånd att driva

1. reglerad marknad enligt lagen (2007:528) om 
värdepappersmarknaden,

2. clearingverksamhet enligt lagen (2024:114) om clearing och 
avveckling av betalningar eller Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012 om OTC-derivat, 
centrala motparter och transaktionsregister, eller

3. verksamhet som värdepapperscentral enligt 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av 
den 23 juli 2014 om förbättrad värdepappersavveckling i 
Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring 
av direktiv 98/26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) 
nr 236/2012. Förordning (2024:430).

Avgiftsgrupp 4

9 § Avgift enligt 5 § ska betalas av svenska företag, om de 
har tillstånd att

1. driva fondverksamhet enligt lagen (2004:46) om 
värdepappersfonder, eller 

2. förvalta en alternativ investeringsfond enligt lagen 
(2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder.

I stället för balansomslutningen ska det sammanlagda värdet av 
de fonder som ett fondbolag respektive en AIF-förvaltare som 
avses i första stycket förvaltar vid utgången av närmast 
föregående räkenskapsåret utgöra grund för fördelningen enligt 
5 § andra stycket.

AIF-förvaltare som är registrerade enligt 2 kap. 3 § lagen om 
förvaltare av alternativa investeringsfonder ska betala en 
avgift på 15 000 kronor. Förordning (2024:1241).

Avgiftsgrupp 5

9 a § Avgift beräknad enligt 5 § ska betalas av

1. svenska administratörer som är auktoriserade eller 
registrerade av Finansinspektionen enligt artikel 34 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/2011 av 
den 8 juni 2016 om index som används som referensvärden för 
finansiella instrument och finansiella avtal eller för att 
mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av 
direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) 
nr 596/2014, eller 

2. sådana svenska enheter under tillsyn som av 
Finansinspektionen har fått ett godkännande av ett 
referensvärde för användning i unionen enligt artikel 33.1 i 
EU-förordningen. Förordning (2018:2051).

Avgiftsgrupp 6

10 § Avgift som baseras på myndighetens andel av 
Finansinspektionens kostnader det närmast föregående 
kalenderåret ska betalas av

1. Pensionsmyndigheten, och

2. Sjunde AP-fonden.

Den lägsta avgiften är 50 000 kr. Förordning (2017:1191).

Avgiftsgrupp 7

Försäkringsförmedlare

11 § Försäkringsförmedlare som är fysiska personer och 
registrerade enligt 2 kap. 3 § lagen (2018:1219) om 
försäkringsdistribution ska betala en avgift på 1 500 kr.

Försäkringsförmedlare som är fysiska personer och registrerade 
enligt 2 kap. 4 § lagen om försäkringsdistribution ska betala 
en avgift på 1 000 kr.

Försäkringsförmedlare som är juridiska personer och 
registrerade enligt 2 kap. 3 § lagen om 
försäkringsdistribution ska betala en avgift på 1 000 kr för 
varje anställd som den 31 december närmast föregående år 
bedrev försäkringsdistribution för den juridiska personens 
räkning. Lägsta avgift för juridiska personer är 4 000 kr.

Försäkringsförmedlare som är juridiska personer och 
registrerade enligt 2 kap. 4 § lagen om 
försäkringsdistribution ska betala en avgift på 3 000 kr.

Paragrafen gäller inte den som ska betala avgift enligt någon 
annan bestämmelse i denna förordning. Förordning (2021:1213).

12 § Försäkringsföretag som avses i 2 kap. 4 § lagen 
(2018:1219) om försäkringsdistribution ska betala en avgift 
på 5 000 kr.

Första stycket gäller inte, om försäkringsföretaget ska 
betala avgift enligt någon annan bestämmelse i denna 
förordning. Förordning (2018:1234).

Pensionsstiftelser

13 § Pensionsstiftelser enligt lagen (1967:531) om tryggande 
av pensionsutfästelse m.m. som tryggar utfästelser om pension 
till färre än 16 personer för vilka avsättningar har gjorts 
till stiftelsen ska betala en avgift på 2 000 kr, om inte 
annat följer av tredje stycket.

Pensionsstiftelser som avses i 9 a § första stycket lagen om 
tryggande av pensionsutfästelse m.m. ska betala en avgift på 
5 000 kr, om inte annat följer av tredje stycket. 

Pensionsstiftelser som avses i 9 a § andra eller tredje 
stycket lagen om tryggande av pensionsutfästelse m.m. ska 
betala en avgift på 20 000 kr. Förordning (2020:1049).

14 § Har upphävts genom förordning (2024:1241).

14 a § Har upphävts genom förordning (2024:1241).

14 b § Har upphävts genom förordning (2024:1241).

14 c § Har upphävts genom förordning (2024:1241).

14 d § Har upphävts genom förordning (2024:1241).

Inlåningsverksamhet, viss verksamhet med konsumentkrediter, 
verksamhet med bostadskrediter, vissa leverantörer av 
gräsrotsfinansieringstjänster, inkassoverksamhet och 
kreditförvaltare

15 § Företag som är registrerade enligt den upphävda lagen 
(2004:299) om inlåningsverksamhet ska betala en avgift på 
25 000 kr. Förordning (2020:1049).

15 a § Företag som har tillstånd enligt 4 § lagen (2014:275) 
om viss verksamhet med konsumentkrediter ska betala en avgift 
på 150 000 kr. Förordning (2023:860).

15 b § Svenska företag med tillstånd enligt 2 kap. 1 § eller 
3 kap. 1 § lagen (2016:1024) om verksamhet med bostadskrediter 
ska betala en avgift på 100 000 kr. Förordning (2023:860).

15 c § Svenska leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster 
med auktorisation enligt artikel 12 i Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU) 2020/1503 av den 7 oktober 2020 om 
europeiska leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster för 
företag och om ändring av förordning (EU) 2017/1129 och 
direktiv (EU) 2019/1937 ska betala en avgift på 75 000 kr, om 
leverantören inte ska betala en avgift på minst 75 000 kr 
enligt någon annan bestämmelse i denna förordning.

Den som ska betala en avgift enligt första stycket ska inte 
betala en avgift för tillståndspliktig verksamhet enligt någon 
annan bestämmelse i denna förordning, om den avgiften skulle 
uppgå till mindre än 75 000 kr. Förordning (2021:1213).

15 d § Företag som har tillstånd enligt 2 § inkassolagen 
(1974:182) ska betala en avgift på 25 000 kr. 

Första stycket gäller inte företag som ska betala avgift 
enligt någon annan bestämmelse i denna förordning.
Förordning (2023:860).

15 e § Företag som har tillstånd enligt 3 kap. 1 § lagen 
(2023:714) om förvärv och förvaltning av nödlidande 
kreditavtal ska betala en avgift på 100 000 kr.
Förordning (2023:860).

Emittenter, originatorer, företag av allmänt intresse och 
röstningsrådgivare

16 § Emittenter som avses i 16 kap. 1 § första stycket lagen 
(2007:528) om värdepappersmarknaden ska betala en avgift på 
30 000 kr. Förordning (2023:860).

16 a § Företag som omfattas av lagen (2016:429) om tillsyn 
över företag av allmänt intresse i fråga om revision ska 
betala en avgift på 5 000 kr. Förordning (2017:1191).

16 b § Avgift på 10 000 kronor ska betalas av följande 
emittenter och originatorer som står under Finansinspektionens 
tillsyn:

1. emittenter av europeiska gröna obligationer som avses i 
artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 
2023/2631 av den 22 november 2023 om europeiska gröna 
obligationer och frivilligt upplysningslämnande för 
obligationer som marknadsförs som miljömässigt hållbara och 
för hållbarhetslänkade obligationer, 

2. originatorer till europeiska gröna 
värdepapperiseringsobligationer som avses i artikel 16 i samma 
förordning, och

3. emittenter som lämnar periodiska upplysningar efter 
emission med hjälp av gemensamma mallar enligt artikel 21 i 
samma förordning. Förordning (2024:1241).

17 § Företag som omfattas av lagen (2019:284) om 
röstningsrådgivare ska betala en avgift på 25 000 kr.
Förordning (2019:294).

Utländska företag

18 § Utländska företag ska betala avgift enligt följande: 

1. Försäkringsgivare från tredjeland som avses i 1 kap. 5 § 
första stycket 2 lagen (1998:293) om utländska 
försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i 
Sverige och som driver försäkringsrörelse i Sverige genom 
generalagent eller filial, ska betala 50 000 kronor.

2. Utländska förvaltningsbolag, med filial i Sverige, som 
avses i 1 kap. 6 § lagen (2004:46) om värdepappersfonder, ska 
betala 15 000 kronor.

3. Utländska förvaltningsbolag som enligt 1 kap. 6 b § lagen 
om värdepappersfonder har tillstånd att förvalta 
värdepappersfonder, ska betala 15 000 kronor per fond.

4. Kreditinstitut från ett annat land inom EES, med filial i 
Sverige, som avses i 4 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och 
finansieringsrörelse och som inte ska betala avgift enligt 6 § 
andra stycket, ska betala 100 000 kronor.

5. Utländska värdepappersföretag från ett land inom EES som 
avses i 4 kap. 1 § första stycket 1 lagen (2007:528) om 
värdepappersmarknaden och utländska företag som avses i 4 kap. 
4 § samma lag, ska, om de driver verksamhet från filial i 
Sverige, betala 50 000 kronor.

6. Utländska företag som avses i 12 kap. 9 § lagen om 
värdepappersmarknaden och som har tillstånd att driva en 
reglerad marknad från filial i Sverige, ska betala 
50 000 kronor.

7. Utländska företag som avses i 19 kap. 12 § lagen om 
värdepappersmarknaden och som har tillstånd att driva 
clearingverksamhet från filial i Sverige, ska betala 
50 000 kronor.

8. Utländska EES-baserade AIF-förvaltare som avses i 5 kap. 
1 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa 
investeringsfonder och som förvaltar en fond som är etablerad 
i Sverige med stöd av artikel 5.1 i Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU) 2017/1131 av den 14 juni 2017 om 
penningmarknadsfonder, ska betala 20 000 kronor per fond.

9. Utländska EES-baserade AIF-förvaltare som avses i 5 kap. 
2 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och 
som förvaltar en specialfond, ska betala 20 000 kronor per 
fond.

10. Utländska EES-baserade AIF-förvaltare som avses i 5 kap. 
6 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och 
som marknadsför en alternativ investeringsfond till icke-
professionella investerare, ska betala 15 000 kronor per fond.

11. Utländska EES-baserade AIF-förvaltare som avses i 5 kap. 
8 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och 
som driver verksamhet från filial i Sverige, ska betala 
15 000 kronor.

12. Icke EES-baserade AIF-förvaltare som avses i 5 kap. 11 § 
lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och som 
marknadsför en alternativ investeringsfond till icke-
professionella investerare, ska betala 15 000 kronor per fond.

13. Icke EES-baserade AIF-förvaltare som avses i 5 kap. 13 § 
lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och som 
driver verksamhet från filial i Sverige, ska betala 
15 000 kronor.

14. Utländska EES-baserade AIF-förvaltare som förvaltar en 
fond som är etablerad i Sverige med stöd av artikel 6.1 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/760 av den 
29 april 2015 om europeiska långsiktiga investeringsfonder, 
ska betala 20 000 kronor.

15. Utländska företag med filial i Sverige och tillstånd 
enligt 2 kap. 7 § eller 3 kap. 7 § lagen (2016:1024) om 
verksamhet med bostadskrediter ska betala 50 000 kronor.

16. Utländska kreditförmedlare från ett land inom EES som 
driver verksamhet från filial i Sverige enligt 3 kap. 6 § 
lagen om verksamhet med bostadskrediter, ska betala 
15 000 kronor.

17. Försäkringsförmedlare från ett annat land inom EES, med 
filial eller en permanent närvaro i Sverige, som avses i 
3 kap. 1 § första stycket 2 lagen (2018:1219) om 
försäkringsdistribution, ska betala 15 000 kronor.

18. Försäkringsförmedlare från tredjeland som avses i 3 kap. 
3 § lagen om försäkringsdistribution, ska betala 
15 000 kronor. Förordning (2024:1241).

Avgift i vissa fall

Uttag av avgift när någon tidigare inte har stått under tillsyn
av Finansinspektionen

19 § Ett företag som ska betala avgift enligt någon av 6–9 §§ 
det första året som det står under tillsyn av 
Finansinspektionen, ska betala den lägsta avgiften.

Första stycket gäller inte för företag som har förvärvat 
väsentliga delar av ett företag som sedan tidigare står under 
Finansinspektionens tillsyn. I ett sådant fall gäller det som 
anges i 5 § om grunden för fördelningen av avgiftsbeloppet.
Förordning (2017:1191).

20 § Om en fysisk person, ett företag eller en myndighet som 
ska betala avgift enligt någon av 10-18 §§ har börjat stå 
under tillsyn av Finansinspektionen under året, ska avgiften 
för det året minskas med hänsyn till den tid som personen, 
företaget eller myndigheten inte har stått under tillsyn.
Förordning (2019:468).

Uttag av avgift när någon upphör att stå under tillsyn av
Finansinspektionen

21 § Om en fysisk person, ett företag eller en myndighet som 
ska betala avgift enligt någon av 6-18 §§ upphör att stå under 
tillsyn av Finansinspektionen under året, ska avgiften minskas 
med hänsyn till den tid som personen, företaget eller 
myndigheten därefter inte har stått under tillsyn.
Förordning (2019:468).

Uttag av avgift när någon byter avgiftsgrupp

22 § Om tillsynen av en fysisk person eller ett företag 
omfattar ett helt år men grunden för uttag av avgift har 
ändrats under året på det sättet att personen eller företaget 
har bytt från en avgiftsgrupp till en annan, ska beräkningen 
av avgiften baseras på den tid som personen eller företaget 
har tillhört respektive avgiftsgrupp. Förordning (2019:468).

Uttag av avgift som uppgår till mindre än 300 kr

23 § Om den avgift som beräknas enligt 20 eller 21 § uppgår
till mindre än 300 kr, får Finansinspektionen i ett enskilt
fall besluta att någon avgift inte ska tas ut.

Betalning och slutavräkning

24 § Finansinspektionen ska varje år besluta avgiftens storlek
och senast den 30 november till varje fysisk person, företag
och myndighet som ska betala avgift skicka en faktura på det
belopp som ska betalas samt ange när avgiften senast ska vara
betald.

Avgiften ska betalas genom insättning på det konto som
Finansinspektionen anger på fakturan.

Dröjsmålsränta tas ut på avgifter som inte betalas i rätt tid,
om det inte finns särskilda skäl mot det. Dröjsmålsränta ska
beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar den av
Sveriges riksbank fastställda vid varje tid gällande
referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) med ett
tillägg av åtta procentenheter.

Finansinspektionen ska i slutet av varje år göra en jämförelse
mellan inbetalda avgifter under året och slutliga kostnader
för varje avgiftsgrupp. Resultatet av denna jämförelse ska
beaktas när avgift för nästföljande år beräknas för
avgiftsgruppen. Förordning (2012:383).

Minskning av avgift

25 § Om det finns särskilda skäl, får Finansinspektionen i ett
enskilt fall besluta att minska avgiften.

Överklagande

26 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser 
om överklagande till allmän förvaltningsdomstol.
Förordning (2018:1028).


Övergångsbestämmelser

2007:1135

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2008.

2. Genom förordningen upphävs förordningen (2002:1042) om
årliga avgifter för finansiering av Finansinspektionens
verksamhet. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande i
fråga om avgifter som hänför sig till tiden före den 1 januari
2008.

2010:753

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2011 i fråga om
13 och 18 §§ samt i övrigt den 1 augusti 2010.

2015:705

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2016.

2. För försäkringsföretag som vid förordningens ikraftträdande
fortsätter att bedriva verksamhet som avser
tjänstepensionsförsäkringar enligt punkten 2 i
övergångsbestämmelserna till lagen (2015:700) om ändring i
försäkringsrörelselagen (2010:2043) gäller 3 § i dess äldre
lydelse.

2016:77

1. Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2016.

2. Äldre bestämmelser gäller för central 
värdepappersförvarare som enligt punkt 2 i ikraftträdande- 
och övergångsbestämmelserna till lagen (2016:51) om ändring i 
lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument 
får fortsätta att driva sådan verksamhet som avses där efter 
den 29 februari 2016.

2017:1191

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2018. 

2. För år 2018 ska grunden för fördelningen av 
avgiftsbeloppet för kreditmarknadsföretag enligt 6 § första 
stycket 1 vara 50 procent av företagets balansomslutning vid 
utgången av det närmast föregående räkenskapsåret. Vid 
fördelningen tillämpas inte 5 § andra stycket andra 
meningen.