Skatteförfarandelag (2011:1244)

AVDELNING I. INNEHÅLL, TILLÄMPNING OCH DEFINITIONER

1 kap. Lagens innehåll

1 § I denna lag finns bestämmelser om förfarandet vid uttag av 
skatter och avgifter. 

Innehållet i lagen är uppdelat enligt följande.

AVDELNING I. INNEHÅLL, TILLÄMPNING OCH DEFINITIONER

1 kap. - Lagens innehåll

2 kap. - Lagens tillämpning

3 kap. - Definitioner och förklaringar

AVDELNING II. FÖRETRÄDARE

4 kap. - Uppgifter som har lämnats för någon annans räkning

5 kap. - Uppgifts- och betalningsskyldiga företrädare

6 kap. - Ombud

AVDELNING III. REGISTRERING

7 kap. - Registrering

AVDELNING IV. PRELIMINÄR SKATT

8 kap. - Preliminärskattesystemets grunder

9 kap. - Godkännande för F-skatt

10 kap. - Skatteavdrag för preliminär skatt

11 kap. - Beräkning av skatteavdrag för preliminär skatt

12 kap. - Skattetabeller

AVDELNING V. SÄRSKILD INKOMSTSKATT OCH GODKÄNNANDE FÖR 
TONNAGEBESKATTNING

13 kap. - Redovisning och betalning av särskild inkomstskatt

13 a kap. - Godkännande för tonnagebeskattning

AVDELNING VI. KONTROLLUPPGIFTER, DEKLARATIONER OCH ÖVRIGA 
UPPGIFTER

14 kap. - Syftet med kontrolluppgifter

15 kap. - Kontrolluppgift om intäkt i inkomstslaget tjänst

16 kap. - Kontrolluppgift om intäkt och avdrag i inkomstslaget 
näringsverksamhet

17 kap. - Kontrolluppgift om ränteinkomster och annan 
avkastning på fordringsrätter

18 kap. - Kontrolluppgift om ränteutgifter

19 kap. - Kontrolluppgift om avkastning på delägarrätter

20 kap. - Kontrolluppgift om avyttring av andelar i vissa 
fonder och fondföretag

21 kap. - Kontrolluppgift om avyttring av fordringsrätter och 
vissa andra delägarrätter

22 kap. - Kontrolluppgift om vissa andra förhållanden

22 a kap. - Kontrolluppgift om rapporteringspliktiga konton 
med anledning av FATCA-avtalet

22 b kap. - Kontrolluppgift om rapporteringspliktiga och 
odokumenterade konton med anledning av automatiskt utbyte av 
upplysningar om finansiella konton

22 c kap. - Kontrolluppgift om rapporteringspliktiga säljare 
som bedriver verksamhet via digitala plattformar

23 kap. - Kontrolluppgift om utländska förhållanden

24 kap. - Övriga bestämmelser om kontrolluppgifter

25 kap. - Undantag från kontrolluppgiftsskyldighet

26 kap. - Skattedeklaration

27 kap. - Skalbolagsdeklaration

28 kap. - Preliminär inkomstdeklaration

29 kap. - Syftet med inkomstdeklaration

30 kap. - Vem ska lämna en inkomstdeklaration?

31 kap. - Vad ska en inkomstdeklaration innehålla?

32 kap. - När och var ska en inkomstdeklaration lämnas?

32 a kap. - Tilläggsskattedeklaration

33 kap. - Särskilda uppgifter

33 a kap. - Land-för-land-rapporter

33 b kap. - Uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang

33 c kap. - Uppgifter om gränsöverskridande betalningar

33 d kap. - Tilläggsskatterapport

34 kap. - Informationsuppgifter

35 kap. - Periodiska sammanställningar

36 kap. - Anstånd med att lämna deklaration och särskilda 
uppgifter

37 kap. - Föreläggande

38 kap. - Formkrav

AVDELNING VII. DOKUMENTATION

39 kap. - Dokumentationsskyldighet

AVDELNING VIII. UTREDNING OCH KONTROLL

40 kap. - Skatteverkets skyldighet att utreda och kommunicera

41 kap. - Revision

42 kap. - Tillsyn över kassaregister och kontrollbesök

42 a kap. - Myndigheters skyldighet att lämna uppgifter på 
Skatteverkets begäran

AVDELNING IX. ERSÄTTNING FÖR KOSTNADER FÖR OMBUD, BITRÄDE 
ELLER UTREDNING

43 kap. - Ersättning för kostnader för ombud, biträde eller 
utredning

AVDELNING X. TVÅNGSÅTGÄRDER

44 kap. - Vitesföreläggande

45 kap. - Bevissäkring

46 kap. - Betalningssäkring

AVDELNING XI. UNDANTAG FRÅN KONTROLL

47 kap. - Uppgifter och handlingar som ska undantas från 
kontroll

AVDELNING XII. SÄRSKILDA AVGIFTER

48 kap. - Förseningsavgift

49 kap. - Skattetillägg

49 a kap. - Återkallelseavgift

49 b kap. - Kontoavgift och dokumentationsavgift

49 c kap. - Rapporteringsavgift

49 d kap. - Plattformsavgift

49 e kap. - Rapportavgift

50 kap. - Kontrollavgift 

51 kap. - Befrielse från särskilda avgifter

52 kap. - Beslut om särskilda avgifter

AVDELNING XIII. BESLUT OM SKATTER OCH AVGIFTER

53 kap. - Beslut om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, 
mervärdesskatt och punktskatt

54 kap. - Beslut om särskild inkomstskatt

55 kap. - Beslut om preliminär skatt

56 kap. - Beslut och besked om slutlig skatt

56 a kap. - Beslut och besked om tilläggsskatt

57 kap. - Skönsmässiga beslut om skatter och avgifter

58 kap. - Beslut om säkerhet för slutlig skatt för skalbolag

59 kap. - Ansvar för skatter och avgifter

60 kap. - Beslut om befrielse från skatteavdrag, 
arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt och punktskatt

AVDELNING XIV. BETALNING OCH ÅTERBETALNING AV SKATTER OCH 
AVGIFTER

61 kap. - Skattekonton

62 kap. - Betalning av skatter och avgifter

63 kap. - Anstånd med betalning av skatter och avgifter

64 kap. - Återbetalning av skatter och avgifter

65 kap. - Ränta

AVDELNING XV. OMPRÖVNING SAMT ÖVERKLAGANDE OCH ÄNDRING I 
BESLUT PÅ GRUND AV SKATTEAVTAL

66 kap. - Omprövning

67 kap. - Överklagande och ändring i beslut på grund av 
skatteavtal

AVDELNING XVI. VERKSTÄLLIGHET

68 kap. - Besluts verkställbarhet

69 kap. - Verkställighet av beslut om bevissäkring och 
betalningssäkring

70 kap. - Indrivning

71 kap. - Övriga bestämmelser om verkställighet. 
Lag (2024:1018).

2 kap. Lagens tillämpning

Tillämpningsområde

1 § Lagen gäller för skatt, dock inte skatt som tas ut enligt

1. kupongskattelagen (1970:624), 

2. lagen (1984:404) om stämpelskatt vid 
inskrivningsmyndigheter,

3. lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogskontomedel m.m.,

4. tullagen (2016:253), 

5. lagen (2004:629) om trängselskatt, 

6. vägtrafikskattelagen (2006:227), och 

7. lagen (2014:1470) om beskattning av viss privatinförsel av 
cigaretter.

Lagen gäller även för belopp som avses i 16 kap. 23 § 
mervärdesskattelagen (2023:200). Lag (2023:208).

2 § Lagen gäller också för avgifter enligt 

1. begravningslagen (1990:1144), 

2. lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift, 

3. lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, 

4. lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund,

5. socialavgiftslagen (2000:980), 

6. lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift, och 

7. lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i 
allmänhetens tjänst. Lag (2018:1896).

3 § Lagen gäller inte för punktskattepliktiga varor som 

1. är omhändertagna med stöd av 5 kap. tullbefogenhetslagen 
(2024:710), eller

2. omfattas av ett beslut om skatt enligt lagen (1998:506) om 
flyttning och kontroll av vissa punktskattepliktiga varor.

Om ett sådant beslut om omhändertagande eller om skatt 
upphävs, ska dock den här lagen anses ha varit tillämplig som 
om beslutet aldrig hade fattats. Lag (2024:749).

4 § Lagen gäller inte heller för mervärdesskatt som ska 
redovisas och betalas enligt 22 eller 23 kap. 
mervärdesskattelagen (2023:200). Lag (2023:208).

Proportionalitetsprincipen

5 § Av proportionalitetsprincipen följer att beslut enligt
denna lag får fattas bara om skälen för beslutet uppväger det
intrång eller men i övrigt som beslutet innebär för den som
beslutet gäller eller för något annat motstående intresse.

3 kap. Definitioner och förklaringar

Var finns definitioner och förklaringar?

1 § I detta kapitel finns definitioner av vissa begrepp samt 
förklaringar till hur vissa termer och uttryck används i 
lagen. Det finns definitioner och förklaringar också i andra 
kapitel. 

Bestämmelser om betydelsen av följande begrepp, termer och 
uttryck samt förklaringar finns i nedan angivna paragrafer:

arbetsgivaravgifter i 3 § 

arbetsgivardeklaration i 26 kap. 3 § 

beskattningsår i 4 och 5 §§ 

beslut om debitering av preliminär skatt i 55 kap. 2 § 

beslut om preliminär A-skatt i 55 kap. 6 § 

beslut om särskild inkomstskatteredovisning i 13 kap. 1 § 

betaltjänstleverantör i 33 c kap. 3 § 

byggarbetsplats i 39 kap. 2 § 

byggverksamhet i 39 kap. 2 § 

deklarationsombud i 6 kap. 4 § 

europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG) i 6 § 

europeiska grupperingar för territoriellt samarbete (EGTS) i 
7 § 

europeiska politiska partier i 7 a § 

europeiska politiska stiftelser i 7 a § 

felaktigt debiterad mervärdesskatt i 12 § 

fordonsserviceverksamhet i 39 kap. 2 § 

förenklad arbetsgivardeklaration i 26 kap. 4 § 

granskningsledare i 8 § 

handling i 9 § 

hemortskommun i 10 § 

huvudinkomst i 11 kap. 3 § 

journalminne i 42 kap. 2 § 

juridisk person i 11 § 

kassaregister i 39 kap. 2 § 

koncernenhet i 11 a § 

konsortier för europeisk forskningsinfrastruktur (Eric-
konsortier) i 7 § 

kontrollremsa i 42 kap. 2 § 

kropps- och skönhetsvårdsverksamhet i 39 kap. 2 § 

livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet i 39 kap. 2 § 

näringsverksamhet i 14 § 

partihandel i 39 kap. 2 § 

punktskatt i 15 § 

regelbunden ersättning i 11 kap. 2 § 

restaurangverksamhet i 39 kap. 2 § 

skönsbeskattning i 57 kap. 1 § 

slutlig skatt i 56 kap. 2-7 §§ 

särskilda avgifter i 17 § 

torg- och marknadshandel i 39 kap. 2 § 

tvätteriverksamhet i 39 kap. 2 § 

verksamhetslokal i 18 § 

överskjutande ingående mervärdesskatt i 13 § 

överskjutande punktskatt i 16 §. Lag (2023:881).

Betydelsen och tillämpningsområdet framgår av någon annan lag

2 § Termer och uttryck som används i denna lag har samma
betydelse och tillämpningsområde som i de lagar enligt vilka
en skatt eller en avgift bestäms. Detta gäller dock inte om
annat anges i denna lag.

Arbetsgivaravgifter

3 § Med arbetsgivaravgifter avses

1. arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen
(2000:980),

2. skatt enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på
vissa förvärvsinkomster, och

3. avgift enligt 1 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift.

Beskattningsår

4 § Vad som avses med beskattningsår framgår av följande 
uppställning:

För					avses med beskattningsår

1. skatt eller avgift enligt            beskattningsår enligt 
                                        1 kap.  13-15 §§
a) inkomstskattelagen (1999:1229),      inkomstskattelagen
                                        eller, för svenska
b) lagen (1984:1052) om statlig         handelsbolag,
fastighetsskatt,                        räkenskapsåret

c) lagen (1990:661) om 
avkastningsskatt på pensionsmedel i 
fall som avses i 2 § första stycket 
1-4, 11 och 12,

d) lagen (1991:687) om särskild 
löneskatt på pensionskostnader,

e) lagen (2021:1256) om riskskatt för 
kreditinstitut, och

f) lagen (2007:1398) om kommunal 
fastighetsavgift

2. skatt enligt lagen (2023:875)        beskattningsår enligt 
om tilläggsskatt                        2 kap. 24 § lagen om 
                                        tilläggsskatt

3. skatt enligt lagen om                det kalenderår som  
avkastningsskatt på pensionsmedel       skatten ska betalas för 
i fall som avses i 2 § första           eller det beskattningsår 
stycket 6-10 och 13	                då skatteunderlag för 
                                        avkastningsskatt ska tas 
                                        upp enligt 13 § lagen 
                                        om avkastningsskatt på 
                                        pensionsmedel

4. skatt enligt lagen (1991:586)        det kalenderår då 
om särskild inkomstskatt för            ersättningen betalas ut
utomlands bosatta och lagen 
(1991:591) om särskild 
inkomstskatt för utomlands 
bosatta artister m.fl.	

5. skatt enligt mervärdesskatte-        beskattningsår enligt
lagen (2023:200) som ska redovisas      2 kap. 3-6 §§ 
för redovisningsperioder	        mervärdesskattelagen

6. annan mervärdesskatt	                det kalenderår då den 
                                        felaktiga debiteringen 
                                        har gjorts, eller 
                                        förvärvet eller 
                                        leveransen har skett

7. punktskatt som ska redovisas         beskattningsår enligt 
för redovisningsperioder                2 kap. 3-6 §§ 
                                        mervärdesskattelagen

8. punktskatt enligt                    det kalenderår under vilket 
a) beslut som avses i 53 kap. 5 §,      beslutet om återbetalning
b) 5 kap. 22-25 och 27 §§ lagen         eller kompensation,
(1994:1776) om skatt på energi,         beslutet om beskattning
c) 8 a § lagen (2016:1067) om           vid oegentlighet eller
skatt på kemikalier i viss              felaktiga uppgifter, 
elektronik,                             eller beslutet om ansvar 
d) 9 kap. 25-28 och 30 §§ lagen         vid oegentlighet, 
(2022:155) om tobaksskatt, eller        har meddelats
e) 9 kap. 25-28 och 30 §§ lagen 
(2022:156) om alkoholskatt

9. annan punktskatt	                det kalenderår då den 
                                        händelse som medför 
                                        skattskyldighet har 
                                        inträffat

10. övriga skatter	                det kalenderår som 
                                        skatten ska betalas för

11. arbetsgivaravgifter och             det kalenderår som 
avgifter som ingår i slutlig skatt      avgiften ska betalas för.

Med beskattningsår för fysisk person avses dock i fråga om 
preliminär skatt alltid kalenderår. Lag (2023:880).

5 § Om en juridisk persons beskattningsår har en annan
slutdag än den 31 december, den 30 april, den 30 juni eller
den 31 augusti gäller andra och tredje styckena.

I stället för det egentliga beskattningsåret avses med
beskattningsår den av följande perioder som går ut närmast
efter det egentliga beskattningsåret:

– 1 januari–31 december,

– 1 maj–30 april,

– 1 juli–30 juni, eller

– 1 september–31 augusti.

Detta gäller vid tillämpning av

– 26 kap. 33 b § (när en mervärdesskattedeklaration för
redovisningsperioden beskattningsår ska lämnas),

– 28 kap. 3 § andra stycket (när en preliminär
inkomstdeklaration ska lämnas),

– 32 kap. 2 § (när en inkomstdeklaration ska lämnas),

– 49 kap. 10 och 15 §§ (tillgängliga avstämningsuppgifter),

– 55 kap. 2 § första stycket (debitering av preliminär
skatt),

– 56 kap. 10 § (besked om slutlig skatt),

– 62 kap. 4 § första stycket och 5 § (betalning av preliminär
skatt),

– 65 kap. 5, 6, 9, 17 och 18 §§ (beräkning av ränta),

– 66 kap. 13 och 26 §§ (omprövning av beslut om debitering av
preliminär skatt), samt

– 67 kap. 15 § (överklagande av beslut om debitering av
preliminär skatt). Lag (2015:633).

Europeiska ekonomiska intressegrupperingar

6 § Det som sägs om svenska handelsbolag gäller även
europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG).

Europeiska grupperingar för territoriellt samarbete och
konsortier för europeisk forskningsinfrastruktur

7 § Det som sägs om ekonomiska föreningar gäller även
europeiska grupperingar för territoriellt samarbete (EGTS)
och konsortier för europeisk forskningsinfrastruktur
(Eric-konsortier). Lag (2014:1390).

Europeiska politiska partier och europeiska politiska 
stiftelser

7 a § Det som sägs om ideella föreningar gäller även 
europeiska politiska partier och europeiska politiska 
stiftelser. Lag (2016:1061).

Granskningsledare

8 § Med granskningsledare avses den som har utsetts av
Skatteverket att vara granskningsledare.

Handling

9 § Med handling avses framställning i skrift eller bild och
upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt
uppfattas bara med tekniska hjälpmedel.

Hemortskommun

10 § Med hemortskommun avses den kommun där den fysiska
personen var folkbokförd den 1 november året före det år då
aktuellt beslut fattades.

För den som var bosatt eller stadigvarande vistades i Sverige
under någon del av det år då aktuellt beslut fattades, men som
inte var folkbokförd i landet den 1 november föregående år,
avses med hemortskommun den kommun där den fysiska personen
först var bosatt eller stadigvarande vistades.

För den som på grund av väsentlig anknytning till Sverige är
obegränsat skattskyldig, avses med hemortskommun den kommun
som anknytningen var starkast till under året före det år då
aktuellt beslut fattades.

Juridisk person

11 § Med juridisk person avses också dödsbon, svenska 
handelsbolag, koncernenheter och i utlandet delägarbeskattade 
juridiska personer. Lag (2023:880).

Koncernenhet

11 a § Med koncernenhet avses koncernenhet enligt 2 kap. 8 § 
lagen (2023:875) om tilläggsskatt. Lag (2023:880).

Felaktigt debiterad mervärdesskatt

12 § Det som sägs om mervärdesskatt gäller även belopp som har 
betecknats som mervärdesskatt och som enligt 16 kap. 23 § 
mervärdes-skattelagen (2023:200) ska betalas till staten, även 
om beloppet inte utgör mervärdesskatt enligt samma lag.
Lag (2023:208).

Överskjutande ingående mervärdesskatt

13 § Med överskjutande ingående mervärdesskatt avses den del
av ingående mervärdesskatt som överstiger utgående
mervärdesskatt.

Näringsverksamhet

14 § Med näringsverksamhet avses verksamhet av sådant slag att
intäkter i verksamheten enligt bestämmelserna i 13 kap.
inkomstskattelagen (1999:1229) räknas till inkomstslaget
näringsverksamhet för den som bedriver verksamheten eller, när
verksamheten bedrivs av ett svenskt handelsbolag, för någon
delägare i bolaget.

Punktskatt

15 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Med punktskatt avses skatt enligt

1. lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel,

2. 2 § första stycket 5 lagen (1990:661) om avkastningsskatt 
på pensionsmedel,

3. lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för 
grupplivförsäkring, m.m.,

4. lagen (1994:1776) om skatt på energi,

5. lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus,

6. lagen (1999:673) om skatt på avfall,

7. lagen (2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m.,

8. lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elektronik,

9. lagen (2017:1200) om skatt på flygresor,

10. lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga 
produkter,

11. lagen (2018:1139) om skatt på spel,

12. lagen (2022:155) om tobaksskatt, 

13. lagen (2022:156) om alkoholskatt, och

14. lagen (2023:75) om skatt på överintäkter från el.
Lag (2023:804).

15 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Med punktskatt avses skatt enligt

1. lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel,

2. 2 § första stycket 5 lagen (1990:661) om avkastningsskatt 
på pensionsmedel,

3. lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för 
grupplivförsäkring, m.m.,

4. lagen (1994:1776) om skatt på energi,

5. lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus,

6. lagen (1999:673) om skatt på avfall,

7. lagen (2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m.,

8. lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elektronik,

9. lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga 
produkter,

10. lagen (2018:1139) om skatt på spel,

11. lagen (2022:155) om tobaksskatt,

12. lagen (2022:156) om alkoholskatt, och

13. lagen (2023:75) om skatt på överintäkter från el.
Lag (2024:1137).

Överskjutande punktskatt

16 § Med överskjutande punktskatt avses det belopp med vilket
avdragen överstiger skattens bruttobelopp.

Särskilda avgifter

17 § Med särskilda avgifter avses förseningsavgift, 
skattetillägg, återkallelseavgift, kontoavgift, 
dokumentationsavgift, rapporteringsavgift, plattformsavgift, 
rapportavgift och kontrollavgift. Lag (2024:1018).

Verksamhetslokal

18 § Med verksamhetslokal avses utrymmen som huvudsakligen
används i verksamhet som medför eller kan antas medföra
bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen (1999:1078) eller
som bedrivs av en annan juridisk person än ett dödsbo.

Med verksamhetslokal avses även markområden, transportmedel,
förvaringsplatser och andra utrymmen som disponeras eller kan
antas disponeras i verksamheten.

AVDELNING II. FÖRETRÄDARE

4 kap. Uppgifter som har lämnats för någon annans räkning

Huvudregeln

1 § Om en deklaration eller någon annan uppgift har lämnats av
en behörig företrädare, anses uppgiften ha lämnats av den som
företräds.

Presumtionsregeln

2 § Om en deklaration eller någon annan uppgift har lämnats
för en juridisk person, anses uppgiften ha lämnats av den
juridiska personen, om det inte är uppenbart att
uppgiftslämnaren saknade behörighet att företräda den
juridiska personen.

5 kap. Uppgifts- och betalningsskyldiga företrädare

Ombud för en generalrepresentation

1 § Om ett utländskt skadeförsäkringsföretag bedriver
verksamhet i Sverige genom generalrepresentation, ska ett
sådant ombud som avses i 1 kap. 12 § lagen (1998:293) om
utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts
verksamhet i Sverige fullgöra deklarationsskyldigheten och
betala skatter och avgifter för verksamheten samt i övrigt
företräda företaget i frågor som rör sådana skatter och
avgifter.

Underlag för kontroll av att deklarationsskyldigheten fullgörs
ska finnas tillgängligt hos ombudet.

Representant för ett enkelt bolag eller ett partrederi

2 § Om en verksamhet bedrivs genom ett enkelt bolag eller ett
partrederi, får Skatteverket efter ansökan av samtliga
delägare besluta att den av delägarna som dessa föreslår ska
vara representant. Representanten ska redovisa och betala
skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt och
punktskatt för verksamheten samt i övrigt företräda bolaget
eller partrederiet i frågor som rör sådana skatter och
avgifter.

Underlag för kontroll av redovisningen ska finnas tillgängligt
hos representanten.

Beslutet innebär inte att övriga delägare befrias från sina
skyldigheter om representanten inte fullgör sina skyldigheter.

Huvudman för en mervärdesskattegrupp

3 § Om Skatteverket har beslutat att beskattningsbara personer 
får bilda en mervärdesskattegrupp, ska den huvudman som verket 
utsett för gruppen enligt 4 kap. 11 § mervärdesskattelagen 
(2023:200) redovisa och betala mervärdesskatt för den 
verksamhet som gruppen bedriver och i övrigt företräda gruppen 
i frågor som rör sådan skatt.

Underlag för kontroll av redovisningen ska finnas tillgängligt 
hos huvudmannen. Lag (2023:208).

Skatterepresentant för en utländsk försäkringsgivare

4 § Om en utländsk försäkringsgivare inte bedriver sin
verksamhet i Sverige från en sekundäretablering enligt lagen
(1998:293) om utländska försäkringsgivares och
tjänstepensionsinstituts verksamhet i Sverige, ska den
skatterepresentant som avses i 3 § andra stycket lagen
(2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m. redovisa
och betala skatt enligt den lagen och i övrigt företräda
försäkringsgivaren i frågor som rör sådan skatt.

Underlag för kontroll av redovisningen ska finnas tillgängligt
hos representanten.

Mottagare som ingått socialavgiftsavtal

5 § Om den som ger ut ersättning för arbete har ingått ett
avtal med mottagaren av ersättningen att denne ska fullgöra
utgivarens skyldigheter i fråga om redovisning och betalning
av arbetsgivaravgifter på ersättningen, ska avtalet gälla om
det har ingåtts med en utgivare som saknar sådant fast
driftställe i Sverige som avses i 2 kap. 29 §
inkomstskattelagen (1999:1229).

Underlag för kontroll av redovisningen ska finnas tillgängligt
hos mottagaren av ersättningen.

Ett avtal enligt första stycket innebär inte att utgivaren
befrias från sina skyldigheter om mottagaren av ersättningen
inte fullgör sina skyldigheter. Lag (2012:835).

Ansvarig koncernenhet för kompletterande tilläggsskatt

6 § Om Skatteverket har beslutat att en koncernenhet i en 
koncern ska vara ansvarig för kompletterande tilläggsskatt 
enligt 6 kap. 15 § lagen (2023:875) om tilläggsskatt, ska den 
ansvariga koncernenhet som Skatteverket utsett för 
koncernenheterna redovisa och betala den kompletterande 
tilläggsskatten och i övrigt företräda koncernenheterna i 
frågor som rör sådan skatt. 

Underlag för kontroll av redovisningen ska finnas tillgängligt 
hos den ansvariga koncernenheten. Lag (2023:880).

6 kap. Ombud

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- ombud för en beskattningsbar person som inte är etablerad i 
Sverige (2 och 3 §§), och

- deklarationsombud (4-8 §§).

I 38 kap. 3 § andra stycket 3 finns en bestämmelse om ombud 
för ett dödsbo. Lag (2023:208).

Ombud för en utländsk beskattningsbar person

2 § En beskattningsbar person som inte är etablerad i Sverige 
och som är skyldig att betala mervärdesskatt enligt 
mervärdesskattelagen (2023:200) ska företrädas av ett ombud 
som är godkänt av Skatteverket. Ombudet ska enligt fullmakt av 
den beskattningsbara personen svara för redovisningen av 
mervärdesskatt för den verksamhet där betalningsskyldigheten 
uppkommer och i övrigt företräda den beskattningsbara personen 
i frågor som gäller mervärdesskatt.

Underlag för kontroll av redovisningen ska finnas tillgängligt 
hos ombudet. Lag (2023:208).

3 § En beskattningsbar person som inte är etablerad i Sverige 
behöver inte utse ett ombud om Sverige har en särskild 
överenskommelse om ömsesidigt bistånd för indrivning av 
skattefordringar och utbyte av information i skatteärenden med 
det land där den beskattningsbara personen har sätet för sin 
ekonomiska verksamhet eller sitt fasta etableringsställe eller 
är bosatt eller stadigvarande vistas. En sådan överenskommelse 
ska ha en räckvidd som är likartad med den som föreskrivs i

1. rådets förordning (EU) nr 904/2010 av den 7 oktober 2010 om 
administrativt samarbete och kampen mot 
mervärdesskattebedrägeri, och 

2. rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 2010 om 
ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser 
skatter, avgifter och andra åtgärder. Lag (2023:208).

Deklarationsombud

Definition

4 § Ett deklarationsombud är en fysisk person som den
deklarationsskyldige har utsett och som är godkänd av
Skatteverket som ombud för den deklarationsskyldige.

Ett deklarationsombuds behörighet

5 § Ett deklarationsombud får 

1. lämna deklaration, men bara elektroniskt, 

2. ta del av de deklarations- och skattekontouppgifter som den 
deklarationsskyldige har direktåtkomst till, 

3. komplettera lämnade uppgifter i en deklaration, och 

4. begära anstånd med att lämna deklaration.

Om deklarationsombudet har utsetts av en sådan beskattningsbar 
person som inte är etablerad i Sverige och som är skyldig att 
utse ett ombud enligt 2 och 3 §§, får deklarationsombudet dock 
inte företräda den beskattningsbara personen i frågor som 
gäller mervärdesskatt. Lag (2023:208).

Vem kan godkännas som deklarationsombud?

6 § Skatteverket ska godkänna ett deklarationsombud om han
eller hon kan antas vara lämplig för uppdraget.

Vid bedömningen av ett deklarationsombuds lämplighet ska
Skatteverket särskilt beakta om ombudet

1. kan antas ha de kunskaper och erfarenheter som ett
deklarationsombud behöver med hänsyn till redovisnings- och
skattefrågornas art,

2. har dömts för brott i näringsverksamhet eller för annan
ekonomisk brottslighet,

3. har visat sig oskicklig eller annars olämplig att ha hand
om redovisning av skatter eller avgifter till det allmänna,
eller

4. saknar fast adress eller annars lever under sådana
omständigheter att han eller hon kan antas vara svår att nå
eller ha svårt att fullgöra sitt uppdrag.

Om den deklarationsskyldige begär det, ska godkännandet
begränsas till en viss tid.

7 § Den som är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap.
7 § föräldrabalken får inte godkännas som deklarationsombud.
Detsamma gäller den som

1. är försatt i konkurs,

2. har näringsförbud, eller

3. har ålagts förbud enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud mot
juridiskt eller ekonomiskt biträde i vissa fall.

Återkallelse av godkännande som deklarationsombud

8 § Skatteverket ska återkalla ett godkännande som
deklarationsombud om

1. ombudet eller den deklarationsskyldige har begärt det,

2. uppdraget har upphört att gälla, eller

3. det har visat sig att ombudet inte uppfyller kraven enligt
6 och 7 §§.

AVDELNING III. REGISTRERING

7 kap. Registrering

Vem ska registreras?

1 § Skatteverket ska registrera 

1. den som är skyldig att göra skatteavdrag, 

2. den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifter, 

3. den som är betalningsskyldig enligt mervärdesskattelagen 
(2023:200), med undantag för den som är betalningsskyldig bara 
på grund av 

a) förvärv av sådana varor som anges i 3 kap. 2 eller 3 § den 
lagen, eller

b) felaktigt debiterad mervärdesskatt enligt 16 kap. 23 § 
samma lag, 

4. den som i annat fall än som avses i 3 har rätt till 

a) avdrag för ingående mervärdesskatt enligt 13 kap. 6, 9, 10 
eller 11 § eller 21 kap. 10 eller 11 § mervärdesskattelagen, 
eller 

b) återbetalning av ingående mervärdesskatt enligt 14 kap. 
49 § samma lag, 

5. den som gör sådant unionsinternt förvärv som är undantaget 
från skatteplikt enligt 10 kap. 50 § mervärdesskattelagen, 

6. en beskattningsbar person som är etablerad i Sverige och 
tillhandahåller tjänster i ett annat EU-land som förvärvaren 
av tjänsten är betalningsskyldig för i det landet i enlighet 
med tillämpningen av artikel 196 i rådets direktiv 2006/112/EG 
av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för 
mervärdesskatt, 

7. den som är skyldig att justera ingående mervärdesskatt 
enligt 12 kap. 27-31 §§ eller 15 kap. mervärdesskattelagen, 

8. den som är skyldig att använda kassaregister enligt 39 kap. 
4-6 §§,

9. den som enligt 39 kap. 11 b § är skyldig att tillhandahålla 
utrustning så att en elektronisk personalliggare kan föras på 
en byggarbetsplats, 

10. den som betalar ut ersättning som är underlag för statlig 
ålderspensionsavgift enligt lagen (1998:676) om statlig 
ålderspensionsavgift, 

11. en koncernenhet som avses i 1 kap. 3 § lagen (2023:875) om 
tilläggsskatt, och

12. den som är skyldig att betala egenavgifter för 
avgiftspliktig inkomst som avses i 3 kap. 6 § 
socialavgiftslagen (2000:980).

Om den som ska registreras enligt första stycket har en 
företrädare enligt 5 kap., ska dock företrädaren registreras i 
stället.

Andra stycket gäller inte för en koncernenhet. Lag (2024:549).

1 a § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Skatteverket ska, utöver vad som följer av 1 §, 
registrera

1. den som är skattskyldig enligt

a) lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel,

b) lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för 
grupplivförsäkring, m.m.,

c) 11 kap. 5 § första stycket 1 eller 2 lagen (1994:1776) om 
skatt på energi,

d) lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus,

e) lagen (1999:673) om skatt på avfall,

f) lagen (2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m.,

g) lagen (2017:1200) om skatt på flygresor,

h) 6 § 2 b lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga 
produkter, eller

i) lagen (2018:1139) om skatt på spel,

2. den som är godkänd eller registrerad som

a) upplagshavare enligt 4 kap. 1 § lagen om skatt på energi, 
3 kap. 2 § lagen (2022:155) om tobaksskatt eller 3 kap. 2 § 
lagen (2022:156) om alkoholskatt,

b) registrerad varumottagare enligt 4 kap. 8 § lagen om skatt 
på energi, 3 kap. 9 § lagen om tobaksskatt eller 3 kap. 10 § 
lagen om alkoholskatt,

c) godkänd lagerhållare enligt 6 kap. 2 § lagen om skatt på 
energi, 10 § lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss 
elektronik, 9 § lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga 
produkter eller 10 kap. 2 § lagen om tobaksskatt,

d) frivilligt skattskyldig enligt 11 kap. 6 § lagen om skatt 
på energi,

e) registrerad mottagare enligt 10 a § lagen om skatt på 
kemikalier i viss elektronik,

f) registrerad EU-handlare enligt 10 b § lagen om kemikalier i 
viss elektronik,

g) registrerad distansförsäljare för tuggtobak och övrig tobak 
enligt 10 kap. 7 § lagen om tobaksskatt, eller

h) registrerad distansförsäljare enligt 4 c kap. 3 § lagen om 
skatt på energi, 6 kap. 3 § lagen om tobaksskatt eller 6 kap. 
3 § lagen om alkoholskatt, och

3. den som är godkänd eller registrerad som

a) tillfälligt registrerad varumottagare enligt 4 kap. 14 § 
lagen om skatt på energi, 3 kap. 15 § lagen om tobaksskatt 
eller 3 kap. 16 § lagen om alkoholskatt,

b) certifierad mottagare enligt 4 d kap. 5 § lagen om skatt på 
energi, 7 kap. 7 § lagen om tobaksskatt eller 7 kap. 7 § lagen 
om alkoholskatt,

c) tillfälligt certifierad mottagare enligt 4 d kap. 3 § lagen 
om skatt på energi, 7 kap. 5 § lagen om tobaksskatt eller 
7 kap. 5 § lagen om alkoholskatt, eller

d) tillfälligt registrerad distansförsäljare enligt 4 c kap. 
2 § lagen om skatt på energi, 6 kap. 2 § lagen om tobaksskatt 
eller 6 kap. 2 § lagen om alkoholskatt.

Om den som ska registreras enligt första stycket har en 
företrädare enligt 5 kap., ska dock företrädaren registreras i 
stället. Lag (2023:804).

1 a § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Skatteverket ska, utöver vad som följer av 1 §, 
registrera

1. den som är skattskyldig enligt

a) lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel,

b) lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för 
grupplivförsäkring, m.m.,

c) 11 kap. 5 § första stycket 1 eller 2 lagen (1994:1776) om 
skatt på energi,

d) lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus,

e) lagen (1999:673) om skatt på avfall,

f) lagen (2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m.,

g) 6 § 2 b lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga 
produkter, eller

h) lagen (2018:1139) om skatt på spel,

2. den som är godkänd eller registrerad som

a) upplagshavare enligt 4 kap. 1 § lagen om skatt på energi, 
3 kap. 2 § lagen (2022:155) om tobaksskatt eller 3 kap. 2 § 
lagen (2022:156) om alkoholskatt,

b) registrerad varumottagare enligt 4 kap. 8 § lagen om skatt 
på energi, 3 kap. 9 § lagen om tobaksskatt eller 3 kap. 10 § 
lagen om alkoholskatt,

c) godkänd lagerhållare enligt 6 kap. 2 § lagen om skatt på 
energi, 10 § lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss 
elektronik, 9 § lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga 
produkter eller 10 kap. 2 § lagen om tobaks-skatt,

d) frivilligt skattskyldig enligt 11 kap. 6 § lagen om skatt 
på energi,

e) registrerad mottagare enligt 10 a § lagen om skatt på 
kemikalier i viss elektronik,

f) registrerad EU-handlare enligt 10 b § lagen om kemikalier i 
viss elektronik,

g) registrerad distansförsäljare för tuggtobak och övrig tobak 
enligt 10 kap. 7 § lagen om tobaksskatt, eller

h) registrerad distansförsäljare enligt 4 c kap. 3 § lagen om 
skatt på energi, 6 kap. 3 § lagen om tobaksskatt eller 6 kap. 
3 § lagen om alkoholskatt, och

3. den som är godkänd eller registrerad som

a) tillfälligt registrerad varumottagare enligt 4 kap. 14 § 
lagen om skatt på energi, 3 kap. 15 § lagen om tobaksskatt 
eller 3 kap. 16 § lagen om alkoholskatt,

b) certifierad mottagare enligt 4 d kap. 5 § lagen om skatt på 
energi, 7 kap. 7 § lagen om tobaksskatt eller 7 kap. 7 § lagen 
om alkoholskatt,

c) tillfälligt certifierad mottagare enligt 4 d kap. 3 § lagen 
om skatt på energi, 7 kap. 5 § lagen om tobaksskatt eller 
7 kap. 5 § lagen om alkoholskatt, eller

d) tillfälligt registrerad distansförsäljare enligt 4 c kap. 
2 § lagen om skatt på energi, 6 kap. 2 § lagen om tobaksskatt 
eller 6 kap. 2 § lagen om alkoholskatt.

Om den som ska registreras enligt första stycket har en 
företrädare enligt 5 kap., ska dock företrädaren registreras i 
stället. Lag (2024:1137).

1 b § Skatteverket ska, utöver vad som följer av 1 och 1 a §§, 
registrera den som är skattskyldig enligt lagen (2023:75) om 
skatt på överintäkter från el.

Om den som ska registreras enligt första stycket har en 
företrädare enligt 5 kap., ska dock företrädaren registreras i 
stället. Lag (2023:76).

Anmälan för registrering

2 § Den som avser att bedriva näringsverksamhet och som ska 
registreras ska anmäla sig för registrering hos Skatteverket 
innan näringsverksamheten påbörjas eller övertas. 

Den som driver flera verksamheter som medför skyldighet att 
betala mervärdesskatt eller rätt till avdrag för eller 
återbetalning av mervärdesskatt ska göra en anmälan för varje 
verksamhet. 

En sådan mottagare av ersättning som avses i 5 kap. 5 § ska 
anmäla sig för registrering hos Skatteverket inom två veckor 
från det att avtalet ingicks. 

Den som är skyldig att betala egenavgifter för avgiftspliktig 
inkomst som avses i 3 kap. 6 § socialavgiftslagen (2000:980) 
ska anmäla sig för registrering hos Skatteverket inom två 
veckor från det att anställningsavtalet ingicks.
Lag (2024:549).

2 a § Den som är skyldig att tillhandahålla utrustning så att
en elektronisk personalliggare kan föras på en
byggarbetsplats ska anmäla sig för registrering hos
Skatteverket innan byggverksamheten på byggarbetsplatsen
påbörjas.

Anmälan ska innehålla uppgift om när byggverksamheten ska
påbörjas och var den ska bedrivas. Lag (2014:1474).

2 b § En koncernenhet som avses i 1 kap. 3 § lagen (2023:875) 
om tilläggsskatt ska anmäla sig för registrering hos 
Skatteverket inom 15 månader efter utgången av det 
beskattningsår då registreringsskyldigheten uppstod.
Lag (2023:880).

3 § Om den som ska anmäla sig för registrering är skyldig att
använda kassaregister, ska anmälan innehålla uppgift om de
kassaregister som finns i verksamheten.

4 § Om en uppgift som ligger till grund för registreringen
ändras, ska den som är registrerad underrätta Skatteverket om
ändringen inom två veckor från det att ändringen inträffade.

Föreläggande

5 § Skatteverket får förelägga den som inte fullgör sina
skyldigheter enligt 2–4 §§ att fullgöra dem eller att lämna
uppgifter som verket behöver för att kunna avgöra om någon
sådan skyldighet finns.

Avregistrering

6 § Skatteverket får avregistrera den som inte längre ska vara
registrerad. Om den som inte längre ska vara registrerad begär
det, ska Skatteverket besluta om avregistrering.

Om den som inte längre bedriver näringsverksamhet begär att få
bli avregistrerad, får Skatteverket besluta att registreringen
ska bestå till dess att avvecklingen av verksamheten har
slutförts.

AVDELNING IV. PRELIMINÄR SKATT

8 kap. Preliminärskattesystemets grunder

1 § Preliminär skatt ska betalas för beskattningsåret med
belopp som så nära som möjligt kan antas motsvara den slutliga
skatten för samma år.

2 § Den preliminära skatten ska betalas enligt särskild
debitering (F-skatt eller särskild A-skatt) eller genom
skatteavdrag (A-skatt).

Bestämmelser om beslut om preliminär skatt finns i 55 kap.

3 § F-skatt ska betalas av den som är godkänd för F-skatt.

Av 10 kap. framgår att skatteavdrag i vissa fall ska göras
även för den som är godkänd för F-skatt.

4 § Skatteavdrag ska göras av den som betalar ut ersättning
för arbete, ränta, utdelning eller annan avkastning enligt
bestämmelserna i 10 kap.

5 § Särskild A-skatt ska betalas av den skattskyldige om
Skatteverket har beslutat det.

Skatteverket får besluta om särskild A-skatt för den som inte
är godkänd för F-skatt, om det leder till att den preliminära
skatten stämmer bättre överens med den beräknade slutliga
skatten än om bara skatteavdrag görs.

9 kap. Godkännande för F-skatt

Beslut om godkännande

1 § Skatteverket ska efter ansökan godkänna den som uppger sig 
bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i 
Sverige för F-skatt, om det inte finns hinder enligt 3 §.

Ett beslut om godkännande enligt första stycket gäller tills 
vidare. Giltighetstiden ska dock begränsas om den sökande 
begär det och upphöra senast vid den tidpunkt som angetts av 
den sökande. Lag (2024:1136).

2 § Skatteverket får besluta att ett godkännande för F-skatt
för en fysisk person ska förenas med villkoret att det bara
får åberopas i hans eller hennes näringsverksamhet.

Skatteverket får besluta att ett godkännande för F-skatt som
inte har förenats med ett villkor enligt första stycket ska
bytas ut mot ett godkännande med ett sådant villkor.
Lag (2024:1136).

Hinder för godkännande

3 § En ansökan om F-skatt ska inte godkännas om det finns 
skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs 
eller kommer att bedrivas. En ansökan som bara grundar sig på 
en delägares intäkter från ett svenskt handelsbolag ska inte 
godkännas.

En ansökan ska inte heller godkännas om den sökande eller 
någon som ska prövas enligt 5-7 §§ 

1. har näringsförbud,

2. är försatt i konkurs,

3. inte har redovisat skatter eller avgifter enligt denna lag 
i en utsträckning som inte är obetydlig,

4. inte har följt ett föreläggande om att lämna 
inkomstdeklaration eller sådana särskilda uppgifter som avses 
i 33 kap. 6 §,

5. inte har betalat skatter eller avgifter som lämnats för 
indrivning enligt denna lag eller inte har betalat motsvarande 
utländska skatter eller avgifter,

6. inte har följt ett beslut om återbetalning enligt 14 § 
lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för 
hushållsarbete,

7. har fått ett godkännande återkallat enligt 4 § första 
stycket 3-8 och grunden för återkallelsen finns kvar, eller

8. har fått ett godkännande återkallat enligt 4 § första 
stycket 9 inom två år efter det senaste missbrukstillfället.

Om det finns särskilda skäl, får en ansökan om F-skatt 
godkännas trots vad som föreskrivs i andra stycket.
Lag (2024:1136).

Grunder för att återkalla godkännande för F-skatt

4 § Skatteverket ska återkalla ett godkännande för F-skatt om 
den som är godkänd

1. begär det,

2. inte kan antas bedriva näringsverksamhet i Sverige,

3. har meddelats näringsförbud, 

4. har försatts i konkurs,

5. inte har redovisat skatter eller avgifter enligt denna lag 
i en utsträckning som inte är obetydlig,

6. inte har följt ett föreläggande om

a) att lämna inkomstdeklaration eller sådana särskilda 
uppgifter som avses i 33 kap. 6 §, eller,

b) att fullgöra sin uppgiftsskyldighet enligt 8 §,

7. inte har betalat skatter eller avgifter enligt denna lag 
eller motsvarande utländska skatter eller avgifter, till ett 
belopp som sammanlagt uppgår till ett halvt prisbasbelopp,

8. inte har följt ett beslut om återbetalning enligt 14 § 
lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för 
hushållsarbete, eller

9. inom de senaste två åren har brutit mot villkor som har 
meddelats enligt 2 § eller på annat sätt har missbrukat ett 
godkännande och därigenom gett upphov till fara för att 
skatter eller avgifter undandras och missbruket inte är 
obetydligt.

Om det finns särskilda skäl, får Skatteverket avstå från 
återkallelse enligt första stycket 3-9. Lag (2024:1136).

Vilka omfattas av prövningen av ansökan eller återkallelse?

5 § Om det är ett fåmansföretag som ansöker om eller som är 
godkänt för F-skatt ska prövningen enligt 3 § andra stycket 
respektive 4 § första stycket 3-9 även avse företagsledaren 
och andra fysiska personer som har bestämmande inflytande över 
företaget. Även andra fåmansföretag, som företagsledaren är 
eller under de senaste två åren har varit företagsledare i, 
ska prövas. Detsamma gäller i fråga om fåmansföretag som den 
fysiska personen har eller under de två senaste åren har haft 
bestämmande inflytande över.

Om det är en fysisk person som ansöker om eller som är godkänd 
för F-skatt, och denne är eller under de senaste två åren har 
varit företagsledare i ett fåmansföretag, ska prövningen 
enligt 3 § andra stycket respektive 4 § första stycket 3-9 
även avse det företaget. Detsamma gäller om den fysiska 
personen har eller under de senaste två åren har haft 
bestämmande inflytande över ett fåmansföretag.

Hinder mot godkännande av ansökan eller grund för återkallelse 
finns endast vid sådana missförhållanden som kan hänföras till 
företagsledaren eller den med ett bestämmande inflytande.
Lag (2024:1136).

6 § Den som genom innehav av aktier, andra andelar eller 
medlemskap kontrollerar mer än 50 procent av det totala 
antalet röster i fåmansföretaget ska anses ha bestämmande 
inflytande över företaget. Lag (2024:1136).

7 § Det som sägs om fåmansföretag i 5 och 6 §§ gäller även 
fåmans-handelsbolag. Lag (2024:1136).

Uppgiftsskyldighet och föreläggande

8 § Om Skatteverket begär det, ska den som är godkänd för F-
skatt tillhandahålla de handlingar och lämna de upplysningar 
som behövs för att kontrollera om förutsättningarna för att 
vara godkänd är uppfyllda.

Skatteverket får förelägga den som inte fullgör sina 
skyldigheter enligt första stycket att fullgöra dem.
Lag (2024:1136).

10 kap. Skatteavdrag för preliminär skatt

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– skyldighet att göra skatteavdrag (2 §),

– huvudregeln för skatteavdrag från ersättning för arbete 
(3 §),

– undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag från 
ersättning för arbete (4–13 §§),

– anmälningsskyldighet för utbetalare (14 §),

– huvudregeln för skatteavdrag från ränta, utdelning och 
annan avkastning (15 §),

– undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag från ränta 
och utdelning (16–18 §§),

– skyldighet att lämna uppgift om skatteavdrag (19 §),

– återbetalning av skatteavdrag (20 §),

– föreläggande att göra skatteavdrag eller lämna uppgift om 
skatteavdrag (21 §), och

– åtagande att göra skatteavdrag (22 §).
Lag (2016:64).

Skyldighet att göra skatteavdrag

2 § Den som betalar ut ersättning för arbete, ränta, utdelning
eller annan avkastning som är skattepliktig enligt
inkomstskattelagen (1999:1229) ska göra skatteavdrag enligt
bestämmelserna i detta kapitel.

Skatteavdrag ska göras vid varje tillfälle då utbetalning
sker.

Skatteavdrag ska göras från ersättning för arbete – huvudregeln

3 § Skatteavdrag ska göras från kontant ersättning för arbete. 

Som ersättning för arbete räknas i denna lag även 

1. pension, 

2. livränta som inte är ersättning för avyttrade tillgångar, 

3. engångsbelopp på grund av personskada, 

4. sjukpenning och annan ersättning som avses i 11 kap. 24, 
30, 31, 34 och 36 §§ samt 15 kap. 8 § inkomstskattelagen 
(1999:1229), 

5. ersättning för förlorad arbetsförtjänst och för intrång i 
näringsverksamhet, 

6. undantagsförmåner och sådant periodiskt understöd eller 
sådan liknande periodisk utbetalning som givaren enligt 
inkomstskattelagen ska dra av i inkomstslaget 
näringsverksamhet,

7. behållning på pensionssparkonto som ska avskattas enligt 
58 kap. 33 § inkomstskattelagen på grund av att 
pensionssparavtalet har upphört att gälla eller att 
behållningen har tagits i anspråk vid utmätning, konkurs, 
ackord eller företagsrekonstruktion,

8. ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan 
tjänsteresa som avses i 12 kap. 6 § inkomstskattelagen, eller 
vid sådan tillfällig anställning eller sådant uppdrag som 
avses i 12 kap. 9 § samma lag, till den del ersättningen 
överstiger

a) de schablonbelopp som anges i 12 kap. 6 a, 10-15, 17 och 
21 §§ inkomstskattelagen, eller

b) den faktiska utgiften när det gäller kostnad för logi,

9. andra ersättningar för kostnader i tjänsten än de som avses 
i 8, till den del ersättningen avser kostnader som det är 
uppenbart att mottagaren inte får dra av vid beskattningen,

10. den del av utbetalningen som avses i 11 kap. 16 § 
inkomstskattelagen när en medlem har gått ur en ekonomisk 
förening, och

11. annan kontant ersättning som betalas ut med anledning av 
tjänsten. Lag (2022:995).

Undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag från
ersättning för arbete

Begränsade belopp

4 § Skatteavdrag ska inte göras från ersättning för arbete
om

1. ersättningen understiger 100 kronor,

2. det kan antas att den ersättning som utbetalaren
sammanlagt kommer att betala ut till mottagaren under
kalenderåret understiger 1 000 kronor,

3. det kan antas att den ersättning som utbetalaren
sammanlagt kommer att betala ut till mottagaren under
kalenderåret understiger 10 000 kronor och

a) utbetalaren är en fysisk person eller ett dödsbo,

b) ersättningen inte utgör utgift i en näringsverksamhet som
utbetalaren bedriver,

c) utbetalaren och mottagaren inte har träffat en sådan
överenskommelse som avses i 25 kap. 13 § 4
socialförsäkringsbalken om att ersättningen ska anses som
inkomst av anställning, samt

d) det inte är fråga om sådan ersättning till en förmyndare,
god man eller förvaltare som avses i 12 kap. 16 §
föräldrabalken, eller

4. ersättningen betalas ut till en idrottsutövare av en
ideell förening som har till ändamål att främja idrott och
som uppfyller kraven i 7 kap. 4–6 och 10 §§
inkomstskattelagen (1999:1229) och det kan antas att det som
föreningen sammanlagt kommer att betala ut under kalenderåret
understiger ett halvt prisbasbelopp. Lag (2013:967).

Vissa ersättningar och betalningsmottagare

5 § Skatteavdrag ska inte göras från

1. ersättning för arbete som ett svenskt handelsbolag eller en 
i utlandet delägarbeskattad juridisk person betalar ut till en 
delägare i bolaget eller i den juridiska personen,

2. sjukpenning eller annan ersättning som avses i 15 kap. 8 § 
inkomstskattelagen (1999:1229) till en mottagare som har 
debiterats preliminär skatt för beskattningsåret,

3. ersättning för arbete som betalas ut till staten, regioner, 
kommuner eller kommunalförbund,

4. ersättning som anges i 3 § andra stycket 1-7, om den som 
betalar ut ersättningen hör hemma i en annan stat och inte 
bedriver verksamhet från ett fast driftställe i Sverige, eller

5. ersättning som är undantagen från skatteplikt enligt 6 a § 
lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands 
bosatta. Lag (2020:954).

6 § Om utbetalaren hör hemma i en annan stat och inte bedriver 
verksamhet från ett fast driftställe i Sverige, ska 
skatteavdrag från ersättning för arbete bara göras för arbete 
som mottagaren utför i Sverige. Detsamma gäller om utbetalaren 
hör hemma i Sverige och mottagaren är en utländsk juridisk 
person eller en fysisk person som är begränsat skattskyldig i 
Sverige.

Arbete ska anses utfört i Sverige även om mottagaren arbetar 
utomlands inom ramen för utbetalarens verksamhet i Sverige.

I de fall som avses i första stycket andra meningen ska 
skatteavdrag dock alltid göras från inkomst som avses i 5 § 
första stycket 1 och 3 lagen (1991:586) om särskild 
inkomstskatt för utomlands bosatta och som inte är undantagen 
från skatteplikt enligt 6 § den lagen. Lag (2020:954).

7 § Om ersättning för arbete omfattas av ett beslut om
särskild inkomstskatteredovisning och utbetalaren känner till
beslutet, ska skatteavdrag inte göras enligt bestämmelserna i
detta kapitel utan enligt bestämmelserna i 13 kap.

8 § Om ersättning för arbete är skattepliktig enligt lagen
(1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta
artister m.fl., ska skatteavdrag inte göras enligt
bestämmelserna i detta kapitel utan enligt bestämmelserna i
13 kap.

Bestämmelserna i detta kapitel gäller dock, med undantag för
6 §, om

1. Skatteverket enligt 5 a § tredje stycket lagen om särskild
inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. har meddelat
ett beslut om skattskyldighet enligt inkomstskattelagen
(1999:1229), och

2. utbetalaren känner till beslutet.

Beslut om befrielse från skatteavdrag

9 § Skatteverket får besluta att skatteavdrag inte ska göras
från en viss ersättning för arbete om

1. ersättningen betalas ut till någon som inte är skattskyldig
för den i Sverige och någon överenskommelse inte har träffats
med den stat där ersättningen ska beskattas om att
skatteavdrag ska göras i Sverige, eller

2. skatteavdraget, med hänsyn till den skattskyldiges inkomst-
eller anställningsförhållanden eller av andra särskilda skäl,
skulle medföra avsevärda besvär för utbetalaren.

10 § Skatteverket får besluta att skatteavdrag inte ska göras
från ersättning för arbete till en mottagare som

1. är obegränsat skattskyldig i Sverige men utför arbete i en
annan stat som Sverige har träffat överenskommelse med för
undvikande av att preliminär skatt tas ut i mer än en av
staterna, eller

2. är bosatt i en sådan stat som avses i 1 men utför arbete i
Sverige.

Första stycket gäller bara om avdrag för preliminär skatt på
grund av arbetet görs i den andra staten.
Om det råder tvist om i vilken stat den preliminära skatten
ska tas ut och om Skatteverket träffar överenskommelse med
behörig myndighet i den andra staten om att skatten ska tas ut
där, får verket besluta att skatteavdrag enligt denna lag inte
ska göras.

Mottagare som är godkänd för F-skatt

11 § Skatteavdrag ska inte göras om den som tar emot 
ersättning för arbete är godkänd för F-skatt antingen när 
ersättningen bestäms eller när den betalas ut.

Om mottagaren är godkänd för F-skatt med villkor enligt 9 kap. 
2 §, gäller första stycket bara om godkännandet åberopas 
skriftligen. Lag (2024:1136).

12 § Den som betalar ut ersättning för arbete får godta en
uppgift om godkännande för F-skatt från mottagaren om den
lämnas i en handling som upprättas i samband med uppdraget och
som innehåller nödvändiga identifikationsuppgifter för
utbetalaren och mottagaren.

Om utbetalaren känner till att en uppgift om godkännande för
F-skatt är oriktig, får den inte godtas.

13 § Även om mottagaren är godkänd för F-skatt, ska
skatteavdrag göras från pension, sjukpenning och annan
ersättning som avses i 3 § andra stycket samt från ersättning
från semesterkassa.

Anmälningsskyldighet för utbetalare

14 § Om skatteavdrag inte ska göras enligt 11 eller 12 § och
det är uppenbart att den som utför arbetet är att anse som
anställd hos utbetalaren, ska utbetalaren skriftligen anmäla
detta till Skatteverket. Anmälan ska göras senast den dag då
arbetsgivardeklaration ska lämnas för den redovisningsperiod
då utbetalningen gjordes.

I 59 kap. 7–9 §§ finns bestämmelser om ansvar för den som inte
gör anmälan enligt första stycket.

Skatteavdrag ska göras från ränta, utdelning och annan
avkastning – huvudregeln

15 § Skatteavdrag ska göras från sådan ränta och utdelning som
lämnas i pengar och som kontrolluppgift ska lämnas om enligt
17 eller 19 kap.

Skatteavdrag ska också göras från sådan annan avkastning som
kontrolluppgift ska lämnas om enligt 17 kap. 1 § andra stycket
eller 19 kap. 1 § andra stycket, om avkastningen betalas ut
tillsammans med ränta eller utdelning som avses i första
stycket.

Undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag från ränta
och utdelning

16 § Skatteavdrag ska inte göras från ränta eller utdelning

1. till fysiska personer som är begränsat skattskyldiga i
Sverige,

2. som enligt skatteavtal är helt undantagen från beskattning
i Sverige, eller

3. som ett utländskt företag ska lämna kontrolluppgift om
enligt 23 kap. 5 §.

17 § Skatteavdrag ska inte göras från ränta

1. på ett konto, om räntan understiger 100 kronor,

2. på ett förfogarkonto som avses i 17 kap. 6 § andra stycket,
om räntan understiger 1 000 kronor,

3. på ett konto för klientmedel, eller

4. som betalas ut tillsammans med ett annat belopp, om
utbetalaren inte vet hur stor del av utbetalningen som utgör
ränta och därför ska redovisa hela beloppet i kontrolluppgift
enligt 17 kap. 5 § andra stycket.

Skatteavdrag ska inte heller göras från räntekompensation som
förvärvaren av en fordringsrätt eller delägarrätt betalar till
överlåtaren för intjänad ränta som ännu inte ska betalas ut.

18 § Skatteavdrag ska inte göras från utdelning

1. på aktier i ett svenskt aktiebolag som inte är ett
avstämningsbolag enligt 1 kap. 10 § aktiebolagslagen
(2005:551), eller

2. på andelar i en svensk ekonomisk förening.

Skyldighet att lämna uppgift om skatteavdrag

19 § Den som betalar ut ersättning för arbete ska vid varje 
utbetalningstillfälle lämna mottagaren uppgift om 
skatteavdragets belopp. Det gäller dock inte om den som 
betalar ut ersättningen ska lämna uppgift om skatteavdragets 
belopp till mottagaren till följd av bestämmelserna i 34 kap. 
3 a §.

Skatteverket får besluta om undantag från skyldigheten att 
lämna uppgift om skatteavdragets belopp, om avdraget är lika 
stort som vid det närmast föregående utbetalningstillfället 
och beslutet inte medför väsentlig olägenhet för den 
skattskyldige. Lag (2017:387).

Återbetalning av skatteavdrag

20 § Om den för vars räkning skatteavdrag har gjorts kan visa
att ett avdrag har gjorts med för högt belopp och beloppet
ännu inte har betalats in till Skatteverket, ska den som har
gjort skatteavdraget skyndsamt betala tillbaka
mellanskillnaden mot kvitto.

Återbetalning som grundas på ett beslut om preliminär A-skatt
i samband med konkurs eller utmätning ska göras till
konkursboet respektive Kronofogdemyndigheten.

Föreläggande att göra skatteavdrag eller lämna uppgift om
skatteavdrag

21 § Skatteverket får förelägga den som inte fullgör sin
skyldighet att göra skatteavdrag eller att lämna uppgift till
mottagaren om skatteavdragets belopp att fullgöra sin
skyldighet.

Åtagande att göra skatteavdrag

22 § En sådan värdepapperscentral som avses i 1 kap. 3 § 
lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av 
finansiella instrument ska ge in ett åtagande till 
Skatteverket om att göra skatteavdrag enligt 15 §, om

1. värdepapperscentralen hör hemma i en annan stat inom 
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än Sverige,

2. värdepapperscentralen inte bedriver verksamhet från ett 
fast driftställe i Sverige,

3. värdepapperscentralen kommer att betala ut ränta, 
utdelning eller annan avkastning som är skattepliktig enligt 
inkomstskattelagen (1999:1229), och

4. detta görs för ett sådant avstämningsbolag som avses i 1 
kap. 10 § aktiebolagslagen (2005:551).

Åtagandet ska innehålla nödvändiga identifikationsuppgifter 
för värdepapperscentralen och avstämningsbolaget.

Det som sägs i första stycket 2–4 och andra stycket om 
värdepapperscentral gäller även andra utländska juridiska 
personer än värdepapperscentraler. Lag (2016:64).

11 kap. Beräkning av skatteavdrag för preliminär skatt

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– definitioner (2 och 3 §§),

– underlag för beräkning av skatteavdrag från ersättning för
arbete

(4–15 §§),

– skatteavdrag från ersättning för arbete till en fysisk
person (16–23 §§),

– skatteavdrag från ersättning för arbete till en juridisk
person (24 §),

– skatteavdrag från ränta, utdelning och annan avkastning (25
och 26 §§), och

– skyldighet att följa och visa upp beslut (27 §).

Definitioner

2 § Med regelbunden ersättning avses sådan ersättning för
arbete som gäller en bestämd tidsperiod och som betalas ut
till en fysisk person vid regelbundet återkommande tillfällen.

3 § Med huvudinkomst avses sådan regelbunden ersättning till
en fysisk person som utgör dennes huvudsakliga ersättning för
arbete.

Detsamma gäller ersättning som inte är regelbunden men som
betalas ut tillsammans med huvudinkomsten.

Underlag för beräkning av skatteavdrag från ersättning för
arbete

4 § I underlaget för beräkning av skatteavdrag från ersättning
för arbete ska det ingå

1. kontant ersättning som en utbetalare ska göra skatteavdrag
från enligt 10 kap.,

2. värdet av förmåner som ges ut av utbetalaren och som är
skattepliktiga enligt inkomstskattelagen (1999:1229), samt

3. ersättning eller förmån som enligt 5–7 §§ anses utgiven av
utbetalaren, om skatteavdrag enligt 10 kap. skulle ha gjorts
från motsvarande ersättning eller förmån som ges ut direkt av
utbetalaren.

Förmån av personaloption

5 § En förmån som utgörs av en personaloption ska anses 
utgiven av den i vars tjänst personaloptionen har förvärvats. 
Lag (2017:1218).

Rabatt, bonus eller annan liknande förmån

6 § Rabatt, bonus eller annan förmån som har getts ut på grund
av kundtrohet eller liknande ska anses utgiven av den som
slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för
förmånen.

Ersättning eller förmån från utlandet som har sin grund i en
anställning i Sverige

7 § En ersättning eller en annan förmån än som avses i 5 § 
som har getts ut av en fysisk person som är bosatt utomlands 
eller av en utländsk juridisk person, ska anses utgiven av 
den hos vilken mottagaren är eller har varit anställd i 
Sverige om

1. ersättningen eller förmånen kan anses ha sin grund i 
anställningen, och

2. det inte finns något anställningsförhållande mellan 
utgivaren och mottagaren. Lag (2017:1218).

När ska förmåner och ersättningar beaktas?

8 § En sådan förmån som avses i 5 § ska räknas med i
underlaget för beräkning av skatteavdrag när den som ska anses
som utgivare av förmånen har fått kännedom om att rättigheten
har utnyttjats eller överlåtits.

Förmåner och ersättningar som avses i 6 och 7 §§ ska räknas
med i underlaget när den som ska anses som utgivare har fått
kännedom om dem.

Värdering av förmåner

9 § Förmåner ska värderas enligt bestämmelserna i 61 kap.
2–17 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) om inte annat följer av
10 eller 11 §.

10 § Värdet av förmån av bostad i Sverige som inte är
semesterbostad eller bostad som avses i 61 kap. 3 a §
inkomstskattelagen (1999:1229) ska beräknas enligt sådana
värdetabeller som avses i 2 kap. 10 a § första stycket 1 och
andra stycket socialavgiftslagen (2000:980).

Om Skatteverket har bestämt värdet av en bostadsförmån vid
beräkning av underlag för arbetsgivaravgifter enligt 2 kap.
10 c § socialavgiftslagen, ska detta värde användas i
underlaget för beräkning av skatteavdrag.

11 § Om Skatteverket har bestämt värdet av en bilförmån eller
kostförmån vid beräkning av underlag för arbetsgivaravgifter
enligt 2 kap. 10 b § socialavgiftslagen (2000:980), ska detta
värde användas i underlaget för beräkning av skatteavdrag.
Hemresor

12 § Om en utbetalare begär det, får Skatteverket besluta att
underlaget för beräkning av skatteavdrag ska bestämmas utan
hänsyn till förmån av fri hemresa eller ersättning för kostnad
för hemresa med allmänna kommunikationer.

Första stycket gäller bara till den del förmånen eller
ersättningen inte överstiger det belopp som får dras av enligt
12 kap. 24 § inkomstskattelagen (1999:1229).

Inställelseresor

13 § Underlaget för beräkning av skatteavdrag ska bestämmas
utan hänsyn till förmån av fri resa inom Europeiska ekonomiska
samarbetsområdet i samband med tillträdande eller frånträdande
av anställning eller uppdrag eller till ersättning för
kostnader för sådan resa.

Förmån av hushållsarbete

14 § Skatteavdrag för förmån av hushållsarbete enligt 67 kap. 
inkomstskattelagen (1999:1229) ska reduceras, om den som har 
utfört arbetet var godkänd för F-skatt vid någon av de 
tidpunkter som anges i 67 kap. 16 § 1 inkomstskattelagen. 
Detsamma gäller om utföraren har ett intyg eller någon annan 
handling som avses i 67 kap. 17 § samma lag. Reduktionen ska 
vara

1. 50 procent av värdet på förmån av sådant hushållsarbete som 
anges i 67 kap. 13 § inkomstskattelagen, och

2. 30 procent av värdet på förmån av annat hushållsarbete.

Skatteavdraget ska som mest reduceras med 75 000 kronor per 
beskattningsår. I fråga om förmån av sådant hushållsarbete som 
anges i 67 kap. 13 a och 13 b §§ inkomstskattelagen ska dock 
skatteavdraget som mest reduceras med 50 000 kronor per 
beskattningsår. Lag (2024:420).

Avdrag för utgifter i arbetet

15 § Avdrag för utgifter i arbetet får göras om

1. den som tar emot ersättning för arbete är en fysisk person
som får dra av utgifterna vid beskattningen, och

2. utgifterna kan beräknas uppgå till minst 10 procent av
mottagarens ersättning från utbetalaren under
beskattningsåret.

Utgifterna ska beräknas enligt sådan schablon som avses i
2 kap. 21 § tredje stycket socialavgiftslagen (2000:980). Om
Skatteverket har bestämt hur utgifterna ska beräknas enligt
2 kap. 21 § fjärde stycket socialavgiftslagen, ska denna
beräkning användas.

Skatteavdrag från ersättning för arbete till en fysisk person

16 § Från ersättning för arbete som betalas ut till en fysisk
person ska skatteavdrag göras i enlighet med beslut om
preliminär A-skatt. Ett beslut om att skatteavdrag ska göras
enligt skattetabell ska dock inte tillämpas i de fall som
avses i 20 §.

Under januari får skatteavdrag göras enligt den skattetabell
som senast har tillämpats under det föregående
beskattningsåret.

Allmän eller särskild skattetabell

17 § Skatteavdrag ska, om inte annat föreskrivs i 18 eller
19 §, göras enligt en allmän skattetabell i fråga om sådan
ersättning som är mottagarens huvudinkomst. Om ersättningen
inte är regelbunden, ska skatteavdrag dock göras enligt en
särskild skattetabell för engångsbelopp enligt 12 kap. 6 §.

18 § Skatteavdrag ska göras enligt en särskild 
skattetabell för sjukpenning m.m., om ersättningen för arbete 
är sådan som avses i 11 kap. 24 §, 30 § första stycket eller 
31 § eller 15 kap. 8 § inkomstskattelagen (1999:1229).

Första stycket gäller inte om ersättningen är 
omvårdnadsbidrag enligt 22 kap. socialförsäkringsbalken.
Lag (2018:1271).

19 § Skatteavdrag ska göras enligt en särskild skattetabell
för sjömän om ersättningen är sjöinkomst och mottagarens
huvudinkomst. Om ersättningen inte är regelbunden, ska
skatteavdrag dock göras enligt en särskild skattetabell för
engångsbelopp enligt 12 kap. 6 §.

Skatteavdrag med 30 procent

20 § Från ersättning för arbete som betalas ut till en fysisk 
person ska skatteavdrag göras med 30 procent av underlaget, om 
ersättningen 

1. inte är mottagarens huvudinkomst och inte heller sådan 
sjukpenning m.m. som avses i 18 §,

2. gäller arbete som är avsett att pågå kortare tid än en 
vecka,

3. redovisas i en förenklad arbetsgivardeklaration,

4. är sådan som avses i 10 kap. 6 § första stycket första 
meningen, eller

5. är sådan som avses i 10 kap. 13 § och mottagaren är godkänd 
för F-skatt. Lag (2020:954).

Obligatorisk förhöjning av skatteavdrag

21 § Ett förhöjt skatteavdrag ska göras från ersättning för
arbete som betalas ut till en fysisk person om

1. utbetalaren inte har inhämtat uppgift från Skatteverket om
vilket skatteavdrag som ska göras,

2. den som ska ta emot ersättningen inte har visat upp ett
beslut om preliminär A-skatt trots att utbetalaren har begärt
detta, och

3. ersättningen är mottagarens huvudinkomst.

Ett förhöjt skatteavdrag ska göras enligt den skattetabell som
närmast motsvarar skattesatsen för kommunal inkomstskatt för
den ort där utbetalaren har sitt kontor eller där ersättningen
i annat fall betalas ut, ökat med 10 procent av avdraget
enligt tabellen.

Frivillig förhöjning av skatteavdrag

22 § Om den som tar emot ersättning för arbete begär det, ska
utbetalaren göra ett förhöjt skatteavdrag från huvudinkomsten.
Utbetalaren ska göra avdrag med det begärda beloppet senast
från och med det första utbetalningstillfället som infaller
två veckor efter begäran.

Utbetalaren får inte göra skatteavdrag enligt första stycket
om Skatteverket har omprövat ett beslut om preliminär A-skatt
på begäran av ett konkursbo eller Kronofogdemyndigheten enligt
66 kap. 15 §.

Skatteavdrag från förskott

23 § Skatteavdrag från ersättning för arbete som betalas ut i
form av förskott ska beräknas till så stor del av
skatteavdraget på hela ersättningen som det utbetalda beloppet
utgör av hela ersättningen.

Om hela ersättningen inte är känd när förskottet betalas ut,
ska skatteavdraget beräknas som om förskottet utgör hela
ersättningen för den aktuella tidsperioden.

När resterande belopp betalas ut, ska skatteavdrag göras med
återstående del av det sammanlagda avdraget för hela
ersättningen.

Skatteavdrag från ersättning för arbete till en juridisk
person

24 § Från ersättning för arbete som betalas ut till en
juridisk person ska skatteavdrag göras med 30 procent av
underlaget om inte annat följer av ett beslut om särskild
beräkningsgrund enligt 55 kap. 9 §.

Skatteavdrag från ränta, utdelning och annan avkastning

25 § Skatteavdrag från ränta, utdelning och annan avkastning
som avses i 10 kap. 15 § ska göras med 30 procent om inte
annat följer av 26 § eller ett beslut om särskild
beräkningsgrund enligt 55 kap. 9 §.

26 § Skatteavdrag från ränta, utdelning och annan avkastning
som avses i 10 kap. 15 § på utländska värdepapper ska göras
med så stort belopp att det tillsammans med den skatt som dras
av i utlandet uppgår till 30 procent av räntan, utdelningen
eller avkastningen.

Skyldighet att följa och visa upp beslut

27 § En utbetalare ska följa ett beslut om särskild
beräkningsgrund enligt 55 kap. 9 § senast två veckor efter det
att utbetalaren fick del av det. Detsamma gäller ett beslut om
omprövning av beslut om preliminär A-skatt.

Om ett beslut om särskild beräkningsgrund meddelas efter den
18 januari beskattningsåret, ska den som beslutet gäller
genast visa upp det för den som ska göra skatteavdraget.
Skyldigheten att visa upp ett sådant beslut gäller oberoende
av när det meddelas om beslutet gäller en juridisk person.

12 kap. Skattetabeller

1 § Allmänna och särskilda skattetabeller ska fastställas för
varje kalenderår enligt bestämmelserna i detta kapitel.

Allmänna skattetabeller

2 § De allmänna skattetabellerna ska ange skatteavdraget på
olika inkomstbelopp, beräknade för en månad eller kortare tid.

3 § De allmänna skattetabellerna ska grundas på att

1. inkomsten är oförändrad under kalenderåret,

2. mottagaren bara kommer att beskattas för den inkomst som 
anges i tabellen,

3. mottagaren inte ska betala någon annan skatt eller avgift 
än

a) kommunal inkomstskatt,

b) statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster,

c) begravningsavgift enligt begravningslagen (1990:1144),

d) avgift enligt lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift,

e) avgift som avses i lagen (1999:291) om avgift till 
registrerat trossamfund, och

f) public service-avgift enligt lagen (2018:1893) om 
finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst,

4. mottagaren inte kommer att medges något annat avdrag än 
grundavdrag vid beskattningen, och

5. mottagaren kommer att medges skattereduktion för

a) allmän pensionsavgift och arbetsinkomst enligt 67 kap. 4-
9 §§ inkomstskattelagen (1999:1229),

b) sjukersättning och aktivitetsersättning enligt 67 kap. 
9 a § inkomstskattelagen, eller

c) förvärvsinkomster enligt 67 kap. 46-48 §§ 
inkomstskattelagen.

Tabellerna ska också ange skatteavdraget för

1. den som är född 1938 eller senare och inte är skyldig att 
betala allmän pensionsavgift enligt 67 kap. 4 § 
inkomstskattelagen, och

2. den som inte har rätt till skattereduktion för 
arbetsinkomst enligt 67 kap. 5-9 §§ inkomstskattelagen.

Bestämmelserna i första stycket ska också tillämpas för den 
som är född 1937 eller tidigare och har rätt till 
skattereduktion för arbetsinkomst enligt 67 kap. 5-9 §§ eller 
för förvärvsinkomster enligt 67 kap. 46-48 §§ 
inkomstskattelagen. Lag (2020:1167).

Särskilda skattetabeller

4 § De särskilda skattetabellerna för sjukpenning m.m. ska för
olika sjukpenninggrundande inkomster enligt 25 och 26 kap.
socialförsäkringsbalken ange det skatteavdrag som ska göras
från en viss ersättning uttryckt i procent. I övrigt gäller 3
§ första stycket.

5 § De särskilda skattetabellerna för sjömän ska grundas på
att den skattskyldige har rätt till sjöinkomstavdrag enligt
64 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) och skattereduktion
enligt 67 kap. 3 § samma lag. I övrigt gäller 3 §.

6 § De särskilda skattetabellerna för engångsbelopp ska för
olika årsinkomster ange det skatteavdrag som ska göras från
ett visst engångsbelopp uttryckt i procent. Tabellerna ska
grundas på en för Sverige genomsnittlig sammanlagd skatte- och
avgiftssats.

AVDELNING V. SÄRSKILD INKOMSTSKATT OCH GODKÄNNANDE FÖR 
TONNAGEBESKATTNING

13 kap. Redovisning och betalning av särskild inkomstskatt

Beslut om särskild inkomstskatteredovisning

1 § Skatteverket beslutar huruvida skatt för en fysisk person
ska tas ut enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt
för utomlands bosatta (beslut om särskild
inkomstskatteredovisning). I ett beslut om särskild
inkomstskatteredovisning ska Skatteverket ange om

1. utbetalaren av den skattepliktiga ersättningen ska göra
skatteavdrag enligt 3 §, och

2. mottagaren har inkomster som är undantagna från
skatteplikt.

2 § Om Skatteverket har beslutat om särskild
inkomstskatteredovisning, ska den som beslutet gäller genast
visa upp beslutet för utbetalaren.

Skatteavdrag för särskild inkomstskatt

3 § Den som betalar ut kontant ersättning eller annat vederlag 
som är skattepliktig inkomst enligt lagen (1991:586) om 
särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska göra 
skatteavdrag för sådan skatt om

1. Skatteverket i ett beslut om särskild 
inkomstskatteredovisning har angett att skatteavdrag ska 
göras, och 

2. utbetalaren känner till beslutet.
Lag (2020:954).

4 § Den som betalar ut kontant ersättning eller annat vederlag
som är skattepliktig inkomst enligt lagen (1991:591) om
särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. ska
göra skatteavdrag för sådan skatt.

5 § I fråga om skatteavdrag för särskild inkomstskatt gäller
bestämmelserna om

1. befrielse från skatteavdrag i 10 kap. 10 § första stycket 2
och andra stycket,

2. skyldighet att lämna uppgift om skatteavdrag i 10 kap. 19
§, och

3. värdering av förmåner vid beräkning av underlag för
skatteavdrag i 11 kap. 9–11 §§.

Första stycket 1 gäller inte skatteavdrag som avses i 4 §.

I vilka fall ska den skattskyldige redovisa och betala
skatten?

6 § Om utbetalaren är hemmahörande i utlandet, ska den som tar 
emot ersättning eller annat vederlag som är skattepliktig 
inkomst enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för 
utomlands bosatta redovisa och betala skatt som avser sådan 
ersättning eller annat vederlag som utbetalaren inte ska göra 
skatteavdrag från. Lag (2020:954).

7 § Den som är skattskyldig arrangör enligt lagen (1991:591)
om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl.
ska redovisa och betala skatten.

13 a kap. Godkännande för tonnagebeskattning

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om 

- förutsättningar för godkännande (2 och 3 §§), 

- ansökan om godkännande (4-8 a §§), 

- från när ett godkännande gäller (9 §), 

- återkallelse av godkännande (10-17 §§), och 

- spärrtid (18 §).
Lag (2020:858).

Förutsättningar för godkännande

2 § Den som bedriver eller har för avsikt att bedriva sådan 
kvalificerad rederiverksamhet som avses i 39 b kap. 3–5 §§ 
inkomstskattelagen (1999:1229) ska efter ansökan godkännas av 
Skatteverket för tonnagebeskattning. Lag (2016:888).

3 § Företag som ingår i en sådan koncern som avses i 39 b 
kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska godkännas för 
tonnagebeskattning bara om alla de företag i koncernen som 
bedriver eller har för avsikt att bedriva kvalificerad 
rederiverksamhet är godkända för tonnagebeskattning eller 
ansöker om godkännande och godkänns för tonnagebeskattning.
Lag (2016:888).

Ansökan om godkännande

När ska en ansökan lämnas?

4 § En ansökan om godkännande för tonnagebeskattning ska ha 
kommit in till Skatteverket senast fem månader före ingången 
av det första beskattningsår som ansökan avser.
Lag (2016:888).

5 § Om ett företag som bedriver kvalificerad rederiverksamhet 
utan att vara godkänt för tonnagebeskattning kommer att ingå 
i en koncern där det finns ett företag som är godkänt för 
tonnagebeskattning, ska det förstnämnda företaget ansöka om 
godkännande för tonnagebeskattning.

Ansökan ska ha kommit in till Skatteverket inom tre månader 
från den dag då företaget kom att ingå i koncernen.
Lag (2016:888).

6 § Om ett företag som ingår i en koncern där det finns ett 
företag som är godkänt för tonnagebeskattning börjar bedriva 
kvalificerad rederiverksamhet, ska det förstnämnda företaget 
ansöka om godkännande för tonnagebeskattning. 

Ansökan ska ha kommit in till Skatteverket inom tre månader 
från den dag då företaget började bedriva den kvalificerade 
rederiverksamheten. Lag (2016:888).

7 § Om ett företag som inte är godkänt för tonnagebeskattning 
genom en fusion eller fission tar över en kvalificerad 
rederiverksamhet eller ett kvalificerat fartyg från ett annat 
företag som är godkänt för tonnagebeskattning, ska det 
övertagande företaget ansöka om godkännande för 
tonnagebeskattning.

Ansökan ska ha kommit in till Skatteverket inom tre månader 
från den dag då fusionen eller fissionen blev genomförd.
Lag (2016:888).

Vad ska en ansökan innehålla?

8 § En ansökan om godkännande för tonnagebeskattning ska 
innehålla de uppgifter som är nödvändiga för att Skatteverket 
ska kunna bedöma om förutsättningarna i 2 och 3 §§ är 
uppfyllda. Lag (2016:888).

8 a § I en ansökan om godkännande för tonnagebeskattning ska 
en sökande som inte är en fysisk person alltid lämna följande 
uppgifter: 

1. identiteten, inklusive stat eller jurisdiktion för hemvist 
eller, om sådan saknas, för registrering samt utländskt 
skatteregistreringsnummer eller motsvarande om sådant nummer 
finns, på 

- sökanden, 

- sökandens moderföretag, 

- moderföretaget för den yttersta gruppen av personer som 
sökanden tillhör, och 

- andra personer, med undantag för fysiska personer, som 
sannolikt kan komma att beröras av beslutet i andra stater och 
jurisdiktioner, och

2. andra stater och jurisdiktioner som sannolikt kan komma att 
beröras av beslutet.

Första stycket gäller bara när sökanden kan komma att ha 
transaktioner med utländska närstående parter som ger upphov 
till inkomst som omfattas av tonnagebeskattning.
Lag (2020:858).

Från när gäller ett godkännande?

9 § Ett godkännande för tonnagebeskattning gäller tidigast 
från och med det beskattningsår som följer närmast efter det 
beskattningsår då beslutet meddelades. 

Ett godkännande för tonnagebeskattning efter ansökan enligt 
7 § gäller dock från och med det beskattningsår som börjar 
samtidigt som det överlåtande företagets sista beskattningsår 
eller, om företagen har olika beskattningsår, från och med 
det beskattningsår som börjar närmast före det överlåtande 
företagets sista beskattningsår. Lag (2016:888).

Återkallelse av godkännande

Förutsättningar för återkallelse

10 § Skatteverket ska återkalla ett godkännande för 
tonnagebeskattning, om

1. det godkända företaget begär det,

2. förutsättningarna för godkännande för tonnagebeskattning 
enligt 2 och 3 §§ inte är uppfyllda,

3. det godkända företaget inte har fullgjort en 
uppgiftsskyldighet enligt 29–33 kap. eller en 
dokumentationsskyldighet enligt 39 kap. 3 § och detta är av 
betydelse för godkännandet eller för tonnagebeskattningen, 
eller

4. det godkända företaget har meddelats en dom som har fått 
laga kraft och där lagen (1995:575) mot skatteflykt har 
tillämpats och detta är av betydelse för 
tonnagebeskattningen.

Första stycket 2 gäller inte om

1. en kvalificerad rederiverksamhet avvecklas och inte 
bedrivs vidare av någon annan, 

2. det beslutas att företaget ska gå i likvidation,

3. företaget försätts i konkurs, 

4. företaget upplöses genom en fusion eller fission och det 
övertagande företaget är godkänt för tonnagebeskattning eller 
enligt 7 § ansöker om godkännande och godkänns för 
tonnagebeskattning, eller

5. företaget upplöses till följd av ett beslut om förenklad 
avveckling. Lag (2018:733).

11 § Om det finns särskilda skäl, får Skatteverket avstå från 
att återkalla ett godkännande för tonnagebeskattning enligt 
10 § första stycket 2–4. Lag (2016:888).

När ska en begäran om återkallelse lämnas eller anses ha 
lämnats?

12 § En begäran om återkallelse enligt 10 § första stycket 1 
ska ha kommit in till Skatteverket senast fyra år före 
ingången av det sista beskattningsår då tonnagebeskattning 
ska ske. Lag (2016:888).

13 § Om en kvalificerad rederiverksamhet avvecklas och inte 
bedrivs vidare av någon annan, utan att den som är godkänd 
för tonnagebeskattning av verksamheten begär att godkännandet 
ska återkallas, ska återkallelse anses ha begärts under det 
beskattningsår då verksamheten har avvecklats. Lag (2016:888).

Från när gäller en återkallelse?

14 § En återkallelse enligt 10 § första stycket 1 gäller 
tidigast från och med det tionde beskattningsåret efter det 
första beskattningsår då tonnagebeskattning ska ske.
Lag (2016:888).

15 § Om flera företag i en koncern har godkänts för 
tonnagebeskattning, gäller en återkallelse enligt 10 § första 
stycket 1 tidigast från och med det tionde beskattningsåret 
efter det första beskattningsår då tonnagebeskattning ska ske 
för det företag i koncernen som senast godkändes för 
tonnagebeskattning. Lag (2016:888).

16 § Om ett överlåtande företag i en fusion eller fission har 
godkänts för tonnagebeskattning senare än det övertagande 
företaget, gäller en återkallelse enligt 10 § första stycket 
1 tidigast från och med det tionde beskattningsåret efter det 
överlåtande företagets första beskattningsår med 
tonnagebeskattning. Lag (2016:888).

17 § En återkallelse enligt 10 § första stycket 2–4 avser 
godkännande för

1. det beskattningsår då beslut om återkallelse meddelades, 
och

2. tidigare beskattningsår som verksamheten har 
tonnagebeskattats, dock tidigast det beskattningsår som har 
gått ut under det sjätte kalenderåret före det kalenderår då 
beslut om återkallelse meddelades. Lag (2016:888).

Spärrtid

18 § Den som har fått ett godkännande för tonnagebeskattning 
återkallat får inte godkännas för tonnagebeskattning igen 
förrän minst tio beskattningsår har gått från utgången av det 
senaste beskattningsår då tonnagebeskattning har skett.
Lag (2016:888).

AVDELNING VI. KONTROLLUPPGIFTER, DEKLARATIONER OCH ÖVRIGA
UPPGIFTER

14 kap. Syftet med kontrolluppgifter

1 § Kontrolluppgifter ska lämnas för andra än uppgiftslämnaren 
själv till ledning för 

1. bestämmande av underlag för att ta ut skatt eller avgift 
enligt 

a) inkomstskattelagen (1999:1229), 

b) lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, 

c) lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa 
förvärvsinkomster, 

d) lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i 
fall som avses i 2 § första stycket 1-4 och 6-13 den lagen, 

e) lagen (1991:687) om särskild löneskatt på 
pensionskostnader, 

f) lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift, 

g) lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, och 

h) lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift, 

2. bestämmande av underlag för att ta ut egenavgifter enligt 
3 kap. socialavgiftslagen (2000:980), 

3. registrering av skatteavdrag, 

4. bestämmande av skattereduktion, 

5. beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt 59 kap. 
socialförsäkringsbalken, 

6. beskattning enligt 

a) lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands 
bosatta, och 

b) lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands 
bosatta artister m.fl., och 

7. beskattning utomlands. Lag (2022:1760).

15 kap. Kontrolluppgift om intäkt i inkomstslaget tjänst

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– skyldighet att lämna kontrolluppgift (2 §),

– för vem och av vem kontrolluppgift ska lämnas (3–7 §§),

– undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift (8 §),

– kontrolluppgiftens innehåll (9 och 10 §§), och

– värdering av ersättningar och förmåner (11 §).

Skyldighet att lämna kontrolluppgift

2 § Kontrolluppgift ska lämnas om utgiven ersättning och
förmån som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst.
Kontrolluppgift ska inte lämnas om ersättningen eller förmånen
är skattefri av någon annan anledning än förhållandena hos
mottagaren och inte heller är avgiftspliktig enligt
socialavgiftslagen (2000:980).

Som utgiven ersättning räknas även

1. behållning på pensionssparkonto som ska avskattas i
inkomstslaget tjänst enligt 58 kap. 33 § inkomstskattelagen
(1999:1229), och

2. belopp som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst och som
enligt en bestämmelse i inkomstskattelagen eller någon annan
lag ska anses som utbetalt.

I 22 kap. 10 och 11 §§ finns bestämmelser om skyldighet att
lämna kontrolluppgift om omständigheter som medför eller kan
medföra avskattning i inkomstslaget tjänst av
pensionsförsäkring eller av sådana avtal om tjänstepension som
är jämförbara med pensionsförsäkring. Lag (2012:835).

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

För vem ska kontrolluppgift lämnas?

3 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
dödsbon.

Den som ska lämna kontrolluppgift – huvudregeln

4 § Kontrolluppgift ska lämnas av den som har gett ut
ersättning eller förmån.

Förmån av personaloption

5 § Om förmånen utgörs av en personaloption, ska 
kontrolluppgift lämnas av den i vars tjänst personaloptionen 
har förvärvats. Lag (2017:1218).

Rabatt, bonus eller annan liknande förmån

6 § Om förmånen utgörs av rabatt, bonus eller annan förmån som
har getts ut på grund av kundtrohet eller liknande, ska
kontrolluppgift lämnas av den som slutligt har stått för de
kostnader som ligger till grund för förmånen.

Ersättning eller förmån från utlandet som har sin grund i en
anställning i Sverige

7 § Om en ersättning eller en annan förmån än som avses i 5 § 
har getts ut av en fysisk person som är bosatt utomlands 
eller av en utländsk juridisk person, ska kontrolluppgift 
lämnas av den hos vilken mottagaren är eller har varit 
anställd i Sverige om

1. ersättningen eller förmånen kan anses ha sin grund i 
anställningen, och

2. det inte finns något anställningsförhållande mellan 
utgivaren och mottagaren. Lag (2017:1218).

Undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift

8 § Kontrolluppgift ska inte lämnas om 

1. sådan ersättning eller förmån för arbete som en fysisk 
person eller ett dödsbo har gett ut, under förutsättning att 

a) ersättningen eller förmånen inte motsvarar en utgift i en 
näringsverksamhet, och 

b) det som mottagaren under året har fått sammanlagt har haft 
ett värde som understiger 1 000 kronor, 

2. sådan ersättning eller förmån för arbete som har getts ut 
i annat fall än som avses i 1, under förutsättning att 

a) det som mottagaren under året har fått sammanlagt har haft 
ett värde som understiger 100 kronor, och 

b) skatteavdrag inte har gjorts, 

3. sådan ersättning eller förmån som har redovisats eller 
skulle ha redovisats per betalningsmottagare av utgivaren 
eller den som avses i 5–7 §§ i en arbetsgivardeklaration 
eller en förenklad arbetsgivardeklaration, eller

4. sådan ersättning för utgifter vid tjänsteresor som avser 
logi eller resa med annat transportmedel än egen bil eller 
förmånsbil, om det av 10 kap. 3 § andra stycket 8 eller 9 
följer att skatteavdrag inte ska göras från ersättningen.
Lag (2018:524).

Kontrolluppgiftens innehåll

9 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas:

1. värdet av den ersättning eller förmån som har getts ut,

2. antalet dagar med sjöinkomst samt på vilket fartyg och i 
vilket fartområde tjänstgöringen har ägt rum,

3. om Skatteverket har bestämt värdet av en förmån enligt 
2 kap. 10 b eller 10 c § socialavgiftslagen (2000:980),

4. om ersättningen ges ut på grund av 
tjänstepensionsförsäkring eller sådant avtal om tjänstepension 
som avses i 28 kap. 2 § andra stycket inkomstskattelagen 
(1999:1229),

5. arbetsställenummer enligt lagen (1984:533) om 
arbetsställenummer m.m., om ett sådant har tilldelats,

6. arbetsplatsens adress, om betalningsmottagaren har haft 
endast en arbetsplats i en och samma anställning, och

7. den del av värdet av den ersättning eller förmån som har 
getts ut som är ersättning för styrelsearbete.

Om kontrolluppgiften avser en ersättning med ett sådant 
engångsbelopp på grund av personskada som avses i 11 kap. 38 § 
inkomstskattelagen, ska det i kontrolluppgiften anges om 
engångsbelopp på grund av samma skada har getts ut tidigare 
samt i så fall med vilket belopp och under vilket 
utbetalningsår.

Om kontrolluppgiften avser ersättning eller förmån som inte 
ska tas upp till beskattning men är avgiftspliktig enligt 
socialavgiftslagen, ska i kontrolluppgiften värdet på sådan 
ersättning eller förmån anges särskilt. Lag (2022:1690).

10 § Om den uppgiftsskyldige har gett ut annan ersättning 
för utgifter vid tjänsteresor än som avses i 8 § 4 och det av 
10 kap. 3 § andra stycket 8 eller 9 följer att skatteavdrag 
inte ska göras från ersättningen, är det tillräckligt att det 
i kontrolluppgiften anges att sådan ersättning har getts 
ut. Lag (2018:524).

Värdering av ersättningar och förmåner

11 § Värdet av ersättningar och förmåner som har getts ut i
annat än pengar ska beräknas i enlighet med bestämmelserna i
61 kap. inkomstskattelagen (1999:1229).

Vid beräkning av värdet av kostförmån och bilförmån får
bestämmelserna i 61 kap. 18, 19 och 19 b §§ inkomstskattelagen
tillämpas bara om Skatteverket har beslutat det enligt 2 kap.
10 b § socialavgiftslagen (2000:980).

Värdet av förmån av bostad i Sverige som inte är en
semesterbostad eller en bostad som avses i 61 kap. 3 a §
inkomstskattelagen ska beräknas enligt sådana värdetabeller
som avses i 2 kap. 10 a § första stycket 1 och andra stycket
socialavgiftslagen. Om Skatteverket har bestämt värdet enligt
2 kap. 10 c § socialavgiftslagen, ska detta värde användas.

16 kap. Kontrolluppgift om intäkt och avdrag i inkomstslaget
näringsverksamhet

Ersättningar och förmåner

1 § Kontrolluppgift ska lämnas om ersättningar och förmåner 
som anges i 3 § och som ska hänföras till inkomstslaget 
näringsverksamhet.

Kontrolluppgift ska dock inte lämnas, om ersättningen eller 
förmånen har redovisats eller skulle ha redovisats av 
utgivaren i en arbetsgivardeklaration. Lag (2023:22).

2 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och, i de 
fall som avses i 3 § 2, även för juridiska personer av den 
som har gett ut ersättning eller förmån. Lag (2017:387).

3 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas:

1. sådant utbetalt stöd eller efterskänkt belopp som avses i 
29 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), och

2. betalning för

a) nyttjandet av eller rätten att nyttja upphovsrätt till 
litterärt, konstnärligt eller vetenskapligt verk, inklusive 
biograffilm, patent, varumärke, mönster eller modell, 
ritning, hemligt recept eller hemlig tillverkningsmetod, 
eller 

b) upplysning om erfarenhetsrön av industriell, kommersiell 
eller vetenskaplig natur. Lag (2017:387).

Skogs-, skogsskade- och upphovsmannakonto

4 § Kontrolluppgift ska lämnas om

1. insättning enligt

a) 21 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) på skogskonto eller
skogsskadekonto, och

b) 32 kap. inkomstskattelagen på upphovsmannakonto,

2. uttag och utbetalning enligt

a) 21 kap. 36 § inkomstskattelagen från ett skogskonto eller
ett skogsskadekonto, och

b) 32 kap. 8 § inkomstskattelagen från ett upphovsmannakonto,
samt

3. överlåtelse, pantsättning eller övertagande av medel, om
dessa förhållanden är kända, enligt

a) 21 kap. 40 och 41 §§ inkomstskattelagen på skogskonto eller
skogsskadekonto, och

b) 32 kap. 11 § första stycket 1 eller 2 inkomstskattelagen på
upphovsmannakonto.

5 § Kontrolluppgift ska lämnas för kontohavaren av det
kontoförande kreditinstitutet.

6 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas:

1. insatt belopp,

2. uttaget eller utbetalt belopp, och

3. överlåtelse, pantsättning eller övertagande av kontomedel.

17 kap. Kontrolluppgift om ränteinkomster och annan avkastning
på fordringsrätter

Skyldighet att lämna kontrolluppgift

1 § Kontrolluppgift ska lämnas om ränteinkomster.

Kontrolluppgift ska också lämnas om annan avkastning än
kapitalvinst som hänför sig till fordringsrätter och som utgör
intäkt i inkomstslaget kapital.

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

2 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
dödsbon.

3 § Kontrolluppgift ska lämnas av den som har tillgodoräknat
eller betalat ut ränta eller annan avkastning.

Uppgiftsskyldiga är andra juridiska personer än dödsbon.

Undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift

4 § Kontrolluppgift om ränteinkomster eller annan avkastning
behöver inte lämnas

1. för ett konto som det inte finns ett personnummer för och
som har öppnats före den 1 januari 1985, om räntan understiger
100 kronor under året eller, om kontot innehas av mer än en
person, räntan för var och en av dem understiger 100 kronor,

2. om den sammanlagda räntan på konton i annat fall än som
avses i 1 understiger 100 kronor under året för en person,

3. för skogskonto, skogsskadekonto, upphovsmannakonto och
pensionssparkonto, och

4. för tillgångar på ett investeringssparkonto, om kontot vid
tidpunkten när avkastningen överfördes eller betalades in till
kontot innehades av en obegränsat skattskyldig fysisk person
eller ett obegränsat skattskyldigt dödsbo.

Första stycket 4 gäller inte ränta och annan avkastning på
tillgångar som avses i 42 kap. 38 § eller ränta som avses i
42 kap. 42 § andra stycket 3 inkomstskattelagen (1999:1229).
Lag (2011:1289).

Kontrolluppgiftens innehåll

5 § I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om tillgodoräknad
eller utbetald ränta och annan avkastning.

Om den uppgiftsskyldige inte kan ange hur stor del av utbetalt
belopp som utgör ränta, ska uppgift om det sammanlagda
utbetalda beloppet lämnas i kontrolluppgiften.

När två eller flera personer innehar ett konto

6 § Om ett konto innehas av två eller flera personer, ska
ränta eller annan avkastning fördelas mellan dem efter deras
andelar i räntan eller i annan avkastning eller, om dessa
andelar inte är kända för den uppgiftsskyldige, i lika stora
andelar.

Om ett konto innehas av fler än fem personer och en person
förfogar över kontot, behöver kontrolluppgift bara lämnas för
den person som förfogar över kontot.

18 kap. Kontrolluppgift om ränteutgifter

Skyldighet att lämna kontrolluppgift

1 § /Upphör att gälla U:2026-01-01/
Kontrolluppgift ska lämnas om ränteutgifter.

1 § /Träder i kraft I:2026-01-01/
Kontrolluppgift ska lämnas om sådana ränteutgifter som 
avses i 42 kap. 6 b-6 g och 8 §§ inkomstskattelagen 
(1999:1229). Lag (2024:1179).

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

2 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
dödsbon.

3 § /Upphör att gälla U:2026-01-01/
Kontrolluppgift ska lämnas av den som har tagit emot
ränta.

Uppgiftsskyldiga är andra juridiska personer än dödsbon.

Enskild som bara har tagit emot dröjsmålsränta behöver inte
lämna kontrolluppgift.

3 § /Träder i kraft I:2026-01-01/
Kontrolluppgift ska lämnas av den som har tagit emot 
ränta.

Uppgiftsskyldiga är andra juridiska personer än dödsbon.
Lag (2024:1179).

Undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift

4 § Kontrolluppgift om ränteutgifter behöver inte lämnas om
den sammanlagda räntan för en person understiger 100 kronor
under året.

Kontrolluppgiftens innehåll

5 § /Upphör att gälla U:2026-01-01/
I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om mottagen ränta. 

Om någon del av räntan har betalats i förskott, ska uppgift 
bara lämnas om den del av räntan som avser tiden till och med 
den 31 januari året efter beskattningsåret.

Om kontrolluppgiften avser en sådan ränteutgift som avses i 
42 kap. 6 b-6 g och 8 §§ inkomstskattelagen (1999:1229), ska 
detta framgå av kontrolluppgiften. Lag (2024:1178).

5 § /Träder i kraft I:2026-01-01/
I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om mottagen ränta.

Om någon del av räntan har betalats i förskott, ska uppgift 
bara lämnas om den del av räntan som avser tiden till och med 
den 31 januari året efter beskattningsåret. Lag (2024:1179).

När två eller flera personer är betalningsansvariga för en
skuld

6 § Om två eller flera personer är betalningsansvariga för en
skuld, ska räntan fördelas mellan dem efter deras andelar i
räntan eller, om dessa andelar inte är kända för den
uppgiftsskyldige, i lika stora andelar.

Om en skuld är gemensam för fler än fem personer, behöver
kontrolluppgift bara lämnas för den person som kan anses som
företrädare för dem.

19 kap. Kontrolluppgift om avkastning på delägarrätter

Skyldighet att lämna kontrolluppgift

1 § Kontrolluppgift ska lämnas om ränta och utdelning på
delägarrätter.

Kontrolluppgift ska också lämnas om annan avkastning än
kapitalvinst som hänför sig till delägarrätter och som utgör
intäkt i inkomstslaget kapital.

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

2 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
dödsbon.

3 § Kontrolluppgift ska lämnas av den som har tillgodoräknat
eller betalat ut ränta, utdelning eller annan avkastning.

Undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift

4 § Kontrolluppgift ska inte lämnas om ränta, utdelning eller
annan avkastning på

1. tillgångar på pensionssparkonto, och

2. tillgångar på ett investeringssparkonto, om kontot vid
tidpunkten när avkastningen överfördes eller betalades in till
kontot innehades av en obegränsat skattskyldig fysisk person
eller ett obegränsat skattskyldigt dödsbo.

Första stycket 2 gäller inte ränta, utdelning och annan
avkastning på tillgångar som avses i 42 kap. 38 §
inkomstskattelagen (1999:1229). Lag (2011:1289).

Kontrolluppgiftens innehåll

5 § I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om tillgodoräknad
eller utbetald ränta, utdelning och annan avkastning.

När fler än fem personer innehar en depå eller ett konto

6 § Om en depå eller ett konto innehas av fler än fem personer
och en person förfogar över depån eller kontot, behöver
kontrolluppgift bara lämnas för den person som förfogar över
depån eller kontot.

20 kap. Kontrolluppgift om avyttring av andelar i vissa
fonder och fondföretag

Skyldighet att lämna kontrolluppgift

1 § Kontrolluppgift ska lämnas om avyttring av andelar i

1. en värdepappersfond,

2. ett sådant fondföretag som driver verksamhet i Sverige
enligt 1 kap. 7 § lagen (2004:46) om värdepappersfonder,

3. en specialfond, eller

4. en utländsk specialfond som marknadsförs i Sverige enligt
lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa
investeringsfonder. Lag (2013:585).

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

2 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
dödsbon.

3 § Kontrolluppgift om avyttring genom inlösen eller
avyttring som avses i 44 kap. 8 a § inkomstskattelagen
(1999:1229) ska lämnas av

1. sådana fondbolag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 8
lagen (2004:46) om värdepappersfonder eller av ett
förvaringsinstitut, om förvaltningen av värdepappersfonden
eller fondföretaget har övergått till institutet,

2. AIF-förvaltare som förvaltar sådana fonder som avses i
1 § 3 och 4, eller av ett förvaringsinstitut, om
förvaltningen av fonden har övergått till institutet,

3. förvaltningsbolag som driver verksamhet i Sverige enligt
1 kap. 6 § lagen om värdepappersfonder, och

4. fondföretag som driver verksamhet i Sverige enligt 1 kap.
7 § lagen om värdepappersfonder.

Om ett förvaltningsbolag, ett fondföretag eller en utländsk
AIF-förvaltare har slutit avtal med ett värdepappersinstitut
om att ombesörja försäljning och inlösen av andelar, ska
kontrolluppgiften i stället lämnas av
värdepappersinstitutet.

Om en andel är förvaltarregistrerad ska i stället förvaltaren
lämna kontrolluppgiften. Lag (2013:585).

4 § Kontrolluppgift om annan avyttring än inlösen av andelar
i sådana fonder och fondföretag som avses i 1 § ska lämnas av
förvaltare, om andelarna är förvaltarregistrerade.

Om en andel i ett fondföretag eller i en utländsk specialfond
inte är förvaltarregistrerad, ska kontrolluppgift lämnas av
ett värdepappersinstitut i det fall detta medverkar vid
avyttringen. Lag (2013:585).

Undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift

5 § Kontrolluppgift ska inte lämnas om avyttring av

1. tillgångar på pensionssparkonto, och

2. tillgångar på ett investeringssparkonto, om kontot vid
tidpunkten för avyttringen innehades av en obegränsat
skattskyldig fysisk person eller ett obegränsat skattskyldigt
dödsbo. Lag (2011:1289).

Kontrolluppgiftens innehåll

6 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas:

1. kapitalvinst eller kapitalförlust,

2. slag av fond,

3. fondens identifikationsuppgifter,

4. om fonden är marknadsnoterad, och

5. om det är fråga om en avyttring som avses i 44 kap. 8 a §
inkomstskattelagen (1999:1229).

Om den uppgiftsskyldige saknar uppgift om ersättning vid
avyttring, ska andelens marknadsvärde på avyttringsdagen
användas vid beräkning av kapitalvinst eller kapitalförlust.
Om avyttringsdagen inte är känd, ska marknadsvärdet på dagen
då avyttringen registrerades användas.

Om uppgift saknas om anskaffningsutgift, ska uppgift lämnas om
ersättningen vid avyttringen efter avdrag för utgifterna för
avyttringen i stället för kapitalvinsten eller
kapitalförlusten. Lag (2011:1289).

21 kap. Kontrolluppgift om avyttring av fordringsrätter och
vissa andra delägarrätter

Skyldighet att lämna kontrolluppgift

1 § Kontrolluppgift ska lämnas om

1. avyttring av andra delägarrätter än sådana som avses i
20 kap. 1 § och av fordringsrätter, om inte kontrolluppgift
ska lämnas enligt 2,

2. slutförande av options- och terminsaffärer, som inte
innebär förvärv eller försäljning av egendom, samt

3. utfärdande av optioner.

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

2 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
dödsbon.

3 § Kontrolluppgift ska lämnas av

1. värdepappersinstitut i de fall de medverkar vid avyttring
av delägarrätt eller fordringsrätt och kontrolluppgift inte
ska lämnas av dem som avses i 2–7,

2. värdepappersinstitut i de fall de registrerar en option
eller en termin eller på annat sätt medverkar vid utfärdandet
av optionen eller vid slutförandet av options- eller
terminsaffären,

3. kreditmarknadsföretag,

4. garantimyndigheten enligt lagen (1995:1571) om
insättningsgaranti eller lagen (1999:158) om investerarskydd,

5. den som har betalat ut ersättning vid avyttring genom
inlösen,

6. försäkringsgivare som har betalat ut ersättning på grund av
en sådan försäkring som ett värdepappersbolag har tecknat för
skadeståndsskyldighet som det kan komma att ådra sig när
tjänster utförs i rörelsen, och

7. den som för eller har fört ett investeringssparkonto vid
avyttring som avses i 44 kap. 8 a § inkomstskattelagen
(1999:1229). Lag (2011:1289).

Undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift

4 § Kontrolluppgift ska inte lämnas om avyttring av

1. tillgångar på pensionssparkonto, och

2. tillgångar på ett investeringssparkonto, om kontot vid
tidpunkten för avyttringen innehades av en obegränsat
skattskyldig fysisk person eller ett obegränsat skattskyldigt
dödsbo.

Första stycket 2 gäller inte avyttring av tillgångar som avses
i 42 kap. 38 § inkomstskattelagen (1999:1229).
Lag (2011:1289).

Kontrolluppgiftens innehåll

5 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas:

1. den ersättning som har överenskommits efter avdrag för
försäljningsprovision och liknande utgifter,

2. antalet delägarrätter eller fordringsrätter,

3. delägarrätternas eller fordringsrätternas slag och sort,

4. den kontanta ersättningen vid sådana byten av andelar som
avses i 48 a kap. 2 § och 49 kap. 2 § inkomstskattelagen
(1999:1229), samt

5. om det är fråga om en avyttring som avses i 44 kap. 8 a §
inkomstskattelagen samt den ersättning som avses i den
paragrafen.

Om ett terminsavtal slutförs genom att den ena parten säljer
en tillgång samtidigt som samma part förvärvar en mindre
tillgång av samma slag, får uppgift lämnas om
bruttoersättningen vid försäljningen. Lag (2011:1289).

6 § Om en utbetalning avser även annat än ersättning för
delägarrätter eller fordringsrätter och den uppgiftsskyldige
inte kan ange hur stor del av utbetalt belopp som utgör
ersättning för sådana rätter, ska uppgift om det sammanlagda
utbetalda beloppet lämnas i kontrolluppgiften.

När delägarrätter eller fordringsrätter ägs gemensamt av flera
personer

7 § Om delägarrätter eller fordringsrätter ägs gemensamt av 
flera personer och det vid avyttringen har upprättats en 
rapport enligt 9 kap. 27 § lagen (2007:528) om 
värdepappersmarknaden, behöver kontrolluppgift bara lämnas 
för den person som anges i rapporten. Lag (2017:699).

22 kap. Kontrolluppgift om vissa andra förhållanden

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om skyldighet att lämna 
kontroll-uppgift om

- överlåtelse av privatbostadsrätt och andelar i vissa 
bostadsföretag (2 och 3 §§ ),

- samfällighet (5 och 6 §§ ),

- räntebidrag (7 § ),

- pensionsförsäkringar och pensionssparkonton (8 och 9 §§ ),

- avskattning av pensionsförsäkring (10 § ),

- tjänstepensionsavtal (11 § ),

- underlag för avkastningsskatt på livförsäkringar och 
sparande i en PEPP-produkt (12 § ),

- skattereduktion för förmån av hushållsarbete (13 § ),

- elcertifikat (14 § ),

- utsläppsrätter, utsläppsminskningsenheter och certifierade 
utsläppsminskningar (15 § ),

- schablonintäkt vid innehav av ett investeringssparkonto 
(16 § ),

- schablonintäkt vid innehav av andelar i värdepappersfonder, 
fondföretag, specialfonder och utländska specialfonder (17-
21 §§ ),

- gåva (22 § ),

- investeraravdrag (23 och 24 §§ ),

- skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el (25 § ),

- utnyttjande av vissa personaloptioner (26 § ),

- avgift till arbetslöshetskassa (27 § ), och

- innehav av kapitalförsäkring och avtal om sparande i en 
PEPP-produkt (28-30 §§ ). Lag (2024:1136).

Överlåtelse av privatbostadsrätt och andelar i vissa
bostadsföretag

2 § Kontrolluppgift ska lämnas om överlåtelse av en
privatbostadsrätt.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av
privatbostadsföretaget.

I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas:

1. lägenhetens beteckning,

2. tidpunkten för överlåtelsen och för överlåtarens förvärv,

3. ersättningen vid överlåtelsen,

4. om överlåtaren förvärvade privatbostadsrätten efter år
1983, ersättningen vid detta förvärv,

5. överlåtarens andel av innestående medel i inre
reparationsfond eller liknande fond vid avyttringen och, om
överlåtaren förvärvade privatbostadsrätten efter år 1973,
andelen vid detta förvärv,

6. kapitaltillskott som har lämnats efter år 1973 och som
överlåtaren enligt 46 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229)
får räkna in i omkostnadsbeloppet, samt

7. om överlåtaren förvärvade privatbostadsrätten senast år
1973, överlåtarens andel av privatbostadsföretagets
förmögenhet den 1 januari 1974, beräknad enligt 46 kap. 14 §
inkomstskattelagen.

3 § Kontrolluppgift ska lämnas om överlåtelse av en medlems
eller en delägares andel i en svensk ekonomisk förening eller
ett svenskt aktiebolag som inte uppfyller villkoren i 2 kap.
17 § inkomstskattelagen (1999:1229) för att vara ett
privatbostadsföretag men som tillhandahåller bostäder åt sina
medlemmar eller delägare i byggnader som ägs av föreningen
eller bolaget, om det till andelen är knutet en sådan bostad.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av
sådana svenska ekonomiska föreningar och svenska aktiebolag
som avses i första stycket.

I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas:

1. bostadens beteckning,

2. tidpunkten för överlåtelsen och för överlåtarens förvärv,

3. ersättningen vid överlåtelsen, samt

4. om överlåtaren förvärvade andelen efter år 1983,
ersättningen vid detta förvärv.

4 § Har upphävts genom lag (2017:387).

Samfällighet

5 § Kontrolluppgift ska lämnas om utdelning till delägare i
sådana samfälligheter som avses i 6 kap. 6 § första stycket
inkomstskattelagen (1999:1229).

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av
den juridiska person som förvaltar samfälligheten.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om utbetald utdelning
och hur stor del av utdelningen som kommer från intäkt av
skogsbruk som bedrivs i samfälligheten.

6 § Om en privatbostadsfastighet har del i en annan 
samfällighet än som avses i 6 kap. 6 § första stycket 
inkomstskattelagen (1999:1229), ska kontrolluppgift lämnas om 
privatbostadsfastighetens andel av samfällighetens inkomster 
som är avkastning av kapital. 

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av 
den juridiska person som förvaltar samfälligheten.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om 
privatbostadsfastighetens andel av samfällighetens inkomster 
till den del dessa överstiger 1 500 kronor. Lag (2023:792).

Räntebidrag

7 § Kontrolluppgift ska lämnas om statliga räntebidrag för
bostadsändamål.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av
Boverket.
I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om utbetalt räntebidrag
eller eftergiven återbetalningsskyldighet.
Pensionsförsäkringar och pensionssparkonton

8 § Kontrolluppgift ska lämnas om pensionsförsäkringar och
pensionssparkonton.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av
försäkringsgivare och pensionssparinstitut.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om betalda premier och
gjorda inbetalningar som avdrag får göras för enligt 59 kap.
2 § inkomstskattelagen (1999:1229).

9 § Kontrolluppgift ska lämnas om 

1. sådan överföring av hela värdet i en pensionsförsäkring som 
avses i 58 kap. 18 § tredje stycket inkomstskattelagen 
(1999:1229), och

2. försäkringsgivares överlåtelse eller överföring av en 
pensionsförsäkring till en annan försäkringsgivare eller till 
en annan del av försäkringsgivarens verksamhet.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer av den 
försäkringsgivare som har överfört värdet i försäkringen eller 
överlåtit eller överfört försäkringen.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om det överlåtna eller 
överförda värdet och den dag då överlåtelsen eller 
överföringen gjordes. Kontrolluppgiften ska också innehålla 
nödvändiga identifikationsuppgifter för den försäkrade och den 
mottagande försäkringsgivaren samt för pensionsförsäkringsavtalet 
hos den överlåtande eller överförande försäkringsgivaren och 
hos den mottagande försäkringsgivaren. Lag (2019:741).

Avskattning av pensionsförsäkring

10 § Kontrolluppgift ska lämnas om omständigheter som medför 
eller kan medföra avskattning av en pensionsförsäkring enligt 
58 kap. 19 eller 19 a § inkomstskattelagen (1999:1229). 

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av 
försäkringsgivare.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om den omständighet som 
medför eller kan medföra avskattning och det kapital som 
hänför sig till försäkringen när omständigheten inträffar. 
Kontrolluppgiften ska också innehålla nödvändiga 
identifikationsuppgifter för den försäkrade och 
pensionsförsäkringsavtalet. Lag (2019:741).

Tjänstepensionsavtal

11 § Kontrolluppgift som avses i 9 och 10 §§ ska också lämnas
av utländska tjänstepensionsinstitut om sådana avtal om
tjänstepension som är jämförbara med pensionsförsäkring.

Underlag för avkastningsskatt på livförsäkringar och sparande 
i en PEPP-produkt

12 § Kontrolluppgift ska lämnas om sådan försäkring, sådant 
avtal om tjänstepension eller sådant sparande i en PEPP-
produkt som avses i 2 § första stycket 6-10 och 13 lagen 
(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. 

Kontrolluppgift ska lämnas för juridiska personer och fysiska 
personer av försäkringsgivare, tjänstepensionsinstitut och 
företag som tillhandahåller PEPP-produkter.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om kapitalunderlag för 
försäkringen, avtalet om tjänstepension respektive sparandet i 
PEPP-produkten beräknat enligt 3 a-3 c §§ lagen om 
avkastningsskatt på pensionsmedel.

Av kontrolluppgiften ska det framgå om försäkringen är en 
pensionsförsäkring eller en kapitalförsäkring eller om 
kontrolluppgiften avser en PEPP-produkt respektive om avtalet 
om tjänstepension är jämförbart med en pensionsförsäkring 
eller en kapitalförsäkring. I fråga om en pensionsförsäkring 
och ett sådant avtal om tjänstepension som är jämförbart med 
en pensionsförsäkring ska kontrolluppgiften även innehålla 
nödvändiga identifikationsuppgifter för dessa. Lag (2022:1760).

Skattereduktion för förmån av hushållsarbete

13 § Kontrolluppgift ska lämnas om skattereduktion för 
förmån av hushållsarbete enligt 67 kap. inkomstskattelagen 
(1999:1229), om den som utför arbetet var godkänd för F-skatt 
vid någon av de tidpunkter som anges i 67 kap. 16 § 1 
inkomstskattelagen eller har ett intyg eller någon annan 
handling som avses i 67 kap. 17 § samma lag.

Kontrolluppgift ska dock inte lämnas, om underlaget för 
skattereduktionen har redovisats eller skulle ha redovisats 
av utgivaren av förmånen i en arbetsgivardeklaration.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon 
av den som har gett ut förmånen.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om underlaget för 
skattereduktionen och hur stor del av underlaget som avser 
sådant hushållsarbete som anges i 67 kap. 13 § 
inkomstskattelagen. Lag (2017:387).

Elcertifikat

14 § Kontrolluppgift ska lämnas om avyttring av
elcertifikat.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon
av Statens energimyndighet.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om antalet avyttrade
elcertifikat och försäljningspriset. Lag (2015:599).

Utsläppsrätter, utsläppsminskningsenheter och certifierade
utsläppsminskningar

15 § Kontrolluppgift ska lämnas om avyttring av
utsläppsrätter, utsläppsminskningsenheter och certifierade
utsläppsminskningar.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av
Statens energimyndighet.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om antalet avyttrade
utsläppsrätter, utsläppsminskningsenheter och certifierade
utsläppsminskningar.

Schablonintäkt för investeringssparkonto

16 § Kontrolluppgift ska lämnas om sådan schablonintäkt för
investeringssparkonto som avses i 42 kap. 36 §
inkomstskattelagen (1999:1229).

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av
den som för eller har fört investeringssparkontot.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om storleken på
schablonintäkten.

Schablonintäkt vid innehav av andelar i vissa fonder och
fondföretag

17 § Kontrolluppgift ska lämnas om schablonintäkt vid innehav
av andelar i sådana fonder och fondföretag som avses i
20 kap. 1 §. Lag (2013:585).

18 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
dödsbon. Lag (2011:1289).

19 § Kontrolluppgift ska lämnas av

1. sådana fondbolag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 8
lagen (2004:46) om värdepappersfonder eller av ett
förvaringsinstitut, om förvaltningen av värdepappersfonden
eller fondföretaget har övergått till institutet,

2. AIF-förvaltare som förvaltar sådana fonder som avses i
20 kap. 1 § 3 och 4, eller av ett förvaringsinstitut om
förvaltningen av fonden har övergått till institutet,

3. förvaltningsbolag som driver verksamhet i Sverige enligt
1 kap. 6 § lagen om värdepappersfonder, och

4. fondföretag som driver verksamhet i Sverige enligt 1 kap.
7 § lagen om värdepappersfonder.

Om ett förvaltningsbolag, ett fondföretag eller en utländsk
AIF-förvaltare har slutit avtal med ett värdepappersinstitut
om att ombesörja försäljning och inlösen av andelar, ska
kontrolluppgiften i stället lämnas av
värdepappersinstitutet.

Om en andel är förvaltarregistrerad ska i stället förvaltaren
lämna kontrolluppgiften. Lag (2013:585).

20 § Kontrolluppgift ska inte lämnas om schablonintäkt vid
innehav av tillgångar på ett pensionssparkonto eller ett
investeringssparkonto. Lag (2011:1289).

21 § I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om storleken på
sådan schablonintäkt som avses i 42 kap. 43 §
inkomstskattelagen (1999:1229). Lag (2011:1289).

Gåva

22 § Kontrolluppgift ska lämnas om sådan gåva som avses i 
67 kap. 20 och 21 §§ inkomstskattelagen (1999:1229), om den 
som har lämnat gåvan är känd. Kontrolluppgift ska lämnas för 
den som har gett gåvan av den som tagit emot gåvan. I 
kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om det gåvobelopp som har 
tagits emot under året. Lag (2019:455).

Investeraravdrag

23 § Kontrolluppgift ska lämnas om investeraravdrag enligt 
43 kap. inkomstskattelagen (1999:1229).

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av 
det företag som investeraravdraget hänför sig till.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om

1. underlaget för investeraravdrag,

2. fysiska personers och dödsbons sammanlagda betalning för 
andelar i företaget under året, som kan utgöra underlag för 
investeraravdrag,

3. tidpunkten för andelarnas förvärvande,

4. regionen där det företag som investeraravdraget hänför sig 
till finns, vilken anges på NUTS 2-nivå enligt bilaga 1 i 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 av 
den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för 
statistiska territoriella enheter (NUTS), i lydelsen enligt 
kommissionens förordning (EU) nr 868/2014 av den 8 augusti 
2014 om ändring av bilagorna till Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 1059/2003 om inrättande av en 
gemensam nomenklatur för statistiska territoriella enheter 
(Nuts), och

5. verksamhetsområdet för det företag som investeraravdraget 
hänför sig till, som anges på Nace-gruppnivå, enligt bilaga 1 
i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 
av den 20 december 2006 om fastställande av den statistiska 
näringsgrensindelningen Nace rev. 2 och om ändring av rådets 
förordning (EEG) nr 3037/90, i den ursprungliga lydelsen.
Lag (2020:571).

24 § Kontrolluppgift ska lämnas om omständighet som medför
eller kan medföra återföring av investeraravdrag enligt
43 kap. 22, 25, 26 eller 27 § inkomstskattelagen (1999:1229),
om omständigheten är känd.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon
av det företag som investeraravdraget hänför sig till.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om den omständighet
som medför eller kan medföra återföring av
investeraravdrag. Lag (2013:772).

Skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el

25 § Kontrolluppgift ska lämnas om skattereduktion för
mikroproduktion av förnybar el enligt 67 kap.
inkomstskattelagen (1999:1229).

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och juridiska
personer av nätkoncessionshavaren.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om

1. hur många kilowattimmar el som har matats in i
anslutningspunkten under året,

2. hur många kilowattimmar el som har tagits ut i
anslutningspunkten under året, och

3. anslutningspunktens identifikationsuppgifter.

Om flera personer har anmält till nätkoncessionshavaren att
de framställer och matar in förnybar el i en och samma
anslutningspunkt, ska kontrolluppgiften också innehålla
uppgift om den procentuella andelen av underlaget för
skattereduktionen. Lag (2014:1471).

Utnyttjande av vissa personaloptioner

26 § Kontrolluppgift ska lämnas om utnyttjande av en sådan 
personaloption som avses i 11 a kap. inkomstskattelagen 
(1999:1229).

Kontrolluppgift ska dock inte lämnas, om uppgift om 
utnyttjande har redovisats eller skulle ha redovisats av den 
kontrolluppgiftsskyldige i en arbetsgivardeklaration.

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av 
den i vars tjänst personaloptionen har förvärvats.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om att en 
personaloption har utnyttjats. Lag (2021:1163).

Avgift till arbetslöshetskassa

27 § Kontrolluppgift ska lämnas om sådan avgift till 
arbetslöshetskassa som avses i 67 kap. 50 § första stycket 
inkomstskattelagen (1999:1229).

Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av 
svenska arbetslöshetskassor. 

Kontrolluppgift ska dock inte lämnas för en medlem som 
skriftligen har begärt detta hos arbetslöshetskassan.

I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om avgifter som har 
betalats till arbetslöshetskassan under året. Lag (2022:446).

Innehav av kapitalförsäkring och avtal om sparande i en PEPP-
produkt

28 § Kontrolluppgift ska lämnas om innehav av 
kapitalförsäkring och avtal om sparande i en PEPP-produkt.

Kontrolluppgift ska lämnas av sådana försäkringsgivare som 
avses i 2 § första stycket 1 och 2 lagen (1990:661) om 
avkastningsskatt på pensionsmedel och sådana företag som avses 
i 2 § första stycket 11 och 12 samma lag. Lag (2024:1136).

29 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och 
dödsbon.

Kontrolluppgift ska lämnas för den fysiska person som innehar 
kapitalförsäkringen eller avtalet om sparande i en PEPP-
produkt vid årets utgång. Kontrolluppgift ska lämnas för 
dödsbon endast det år dödsfallet inträffar.

Om kapitalförsäkringen eller avtalet om sparande i en PEPP-
produkt har avslutats, ska kontrolluppgift lämnas för den som 
var innehavare när försäkringen eller avtalet avslutades.
Lag (2024:1136).

30 § I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om underlaget för 
avdrag för innehav av kapitalförsäkringen respektive avtalet 
om sparande i en PEPP-produkt beräknat enligt 42 kap. 49 § 
inkomstskattelagen (1999:1229). Lag (2024:1136).

22 a kap. Kontrolluppgift om rapporteringspliktiga konton med
anledning av FATCA-avtalet

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser med anledning av
avtalet mellan Sveriges regering och Amerikas förenta staters
regering för att förbättra internationell efterlevnad av
skatteregler och för att genomföra FATCA (FATCA-avtalet).
Bestämmelserna ges i följande ordning:

– skyldighet att lämna kontrolluppgift (2 §),

– för vem och av vem kontrolluppgift ska lämnas (3 och 4 §§),
och

– kontrolluppgiftens innehåll (5–8 §§).
Lag (2015:69).

Skyldighet att lämna kontrolluppgift

2 § Kontrolluppgift ska lämnas om ett sådant
rapporteringspliktigt konto som avses i 2 kap. 21 § lagen
(2015:62) om identifiering av rapporteringspliktiga konton
med anledning av FATCA-avtalet. Lag (2015:69).

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

3 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
sådana enheter som avses i 2 kap. 21 § lagen (2015:62) om
identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning
av FATCA-avtalet vars innehav av ett konto medför att kontot
är ett rapporteringspliktigt konto.

Kontrolluppgift ska även lämnas för en enhet vars innehav av
ett konto inte medför att kontot är ett rapporteringspliktigt
konto om en eller flera fysiska personer har ett sådant
bestämmande inflytande som avses i 2 kap. 18 § den lagen som
medför att kontot är ett rapporteringspliktigt konto.
Kontrolluppgift ska då även lämnas för den eller de fysiska
personerna. Lag (2015:69).

4 § Kontrolluppgift ska lämnas av ett sådant
rapporteringsskyldigt finansiellt institut som avses i 2 kap.
19 § lagen (2015:62) om identifiering av
rapporteringspliktiga konton med anledning av
FATCA-avtalet. Lag (2015:69).

Kontrolluppgiftens innehåll

Uppgifter som ska lämnas om alla rapporteringspliktiga
konton

5 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas för 
rapporterings-pliktiga konton: 

1. att kontot är ett rapporteringspliktigt konto, 

2. kontots identifikationsuppgifter,

3. kontots saldo eller värde vid utgången av året eller, om 
kontot har avslutats under året, att kontot har avslutats och 
dess saldo eller värde omedelbart före kontots avslutande, 
och

4. när det gäller konton som innehas av enheter, vilken eller 
vilka av de personer som kontrolluppgiften lämnas för som 
är

a) fysiska personer med bestämmande inflytande över en 
passiv icke-finansiell enhet som är kontohavare för det 
rapporteringspliktiga kontot, och

b) kontohavare för det rapporteringspliktiga kontot.

Om det rapporteringspliktiga kontot är ett sådant 
försäkringsavtal med kontantvärde eller livränteavtal som 
avses i 2 kap. 21 § lagen (2015:62) om identifiering av 
rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA-avtalet, 
avses med saldo eller värde i första stycket 3 kontantvärdet 
eller återköpsvärdet. Lag (2018:2034).

Uppgifter som ska lämnas om rapporteringspliktiga konton som
är depåkonton

6 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas för 
rapporterings-pliktiga konton som är sådana depåkonton som 
avses i 2 kap. 11 § första stycket 2 lagen (2015:62) om 
identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning 
av FATCA-avtalet:

1. sammanlagt bruttobelopp avseende ränta, utdelning 
respektive annan avkastning på tillgångar på kontot som har 
tillgodoräknats eller betalats ut till kontot eller avseende 
kontot under året, och

2. sammanlagt bruttobelopp avseende ersättning från 
försäljning eller inlösen av tillgångar på kontot som, efter 
avdrag för försäljningsprovision och liknande utgifter, har 
tillgodoräknats eller betalats ut till kontot eller avseende 
kontot under året.

Uppgift enligt första stycket 2 ska bara lämnas om det 
rapporteringsskyldiga finansiella institutet är en 
värdepapperscentral enligt lagen (1998:1479) om 
värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella 
instrument eller har agerat som förvaltare, mäklare, ombud 
eller annan form av företrädare för kontohavaren vid 
försäljningen eller inlösen. Lag (2018:2034).

Uppgifter som ska lämnas om rapporteringspliktiga konton som
är inlåningskonton

7 § I kontrolluppgiften ska för rapporteringspliktiga 
konton som är sådana inlåningskonton som avses i 2 kap. 11 § 
första stycket 1 lagen (2015:62) om identifiering av 
rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA-avtalet 
uppgift lämnas om sammanlagt bruttobelopp avseende ränta som 
har tillgodoräknats eller betalats ut till kontot under 
året. Lag (2018:2034).

Uppgifter som ska lämnas om rapporteringspliktiga konton som
varken är depåkonton eller inlåningskonton

8 § I kontrolluppgiften ska för rapporteringspliktiga 
konton som inte är depåkonton eller inlåningskonton uppgift 
lämnas om sammanlagt bruttobelopp som har tillgodoräknats 
eller betalats ut under året avseende kontot och som det 
rapporteringsskyldiga finansiella institutet är gäldenär 
eller garant för.

Med sammanlagt bruttobelopp avses till exempel sammanräknade 
bruttobelopp av betalningar som har gjorts med anledning av 
försäljning eller inlösen. Lag (2018:2034).

22 b kap. Kontrolluppgift om rapporteringspliktiga och
odokumenterade konton med anledning av automatiskt utbyte av
upplysningar om finansiella konton

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser med anledning av
rådets direktiv 2014/107/EU av den 9 december 2014 om ändring
av direktiv 2011/16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt
utbyte av upplysningar i fråga om beskattning och med
anledning av det multilaterala avtalet mellan behöriga
myndigheter om automatiskt utbyte av upplysningar om
finansiella konton som undertecknades den 29 oktober 2014.
Bestämmelserna ges i följande ordning:

– skyldighet att lämna kontrolluppgift (2 §),

– för vem och av vem kontrolluppgift ska lämnas (3 och 4 §§),

– kontrolluppgiftens innehåll avseende rapporteringspliktiga
konton, (5–8 §§), och

– kontrolluppgiftens innehåll avseende odokumenterade konton
(9 §). Lag (2015:918).

Skyldighet att lämna kontrolluppgift

2 § Kontrolluppgift ska lämnas om ett sådant
rapporteringspliktigt konto som avses i 2 kap. 20 § lagen
(2015:911) om identifiering av rapporteringspliktiga konton
vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella
konton.

Kontrolluppgift ska också lämnas om ett sådant odokumenterat
konto som avses i 2 kap. 22 § den lagen. Lag (2015:918).

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

3 § Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och
sådana enheter som avses i 2 kap. 22 § lagen (2015:911) om
identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt
utbyte av upplysningar om finansiella konton vars innehav av
ett konto medför att kontot är ett rapporteringspliktigt
konto.

Kontrolluppgift ska även lämnas för en enhet som innehar ett
konto om en eller flera fysiska personer har ett sådant
bestämmande inflytande som avses i 2 kap. 18 § den lagen som
medför att kontot är ett rapporteringspliktigt konto.
Kontrolluppgift ska då även lämnas för den eller de fysiska
personerna. Lag (2015:918).

4 § Kontrolluppgift ska lämnas av ett sådant
rapporteringsskyldigt finansiellt institut som avses i 2 kap.
21 § lagen (2015:911) om identifiering av
rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av
upplysningar om finansiella konton. Lag (2015:918).

Kontrolluppgiftens innehåll avseende rapporteringspliktiga
konton

Uppgifter som ska lämnas om alla rapporteringspliktiga
konton

5 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas för 
rapporterings-pliktiga konton: 

1. att kontot är ett rapporteringspliktigt konto, 

2. den eller de stater eller jurisdiktioner som den person 
som kontrolluppgiften lämnas för har hemvist i eller kan 
antas ha hemvist i på det sätt som avses i 4–8 kap. lagen 
(2015:911) om identifiering av rapporteringspliktiga konton 
vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella 
konton,

3. kontots identifikationsuppgifter, och

4. kontots saldo eller värde vid utgången av året eller, om 
kontot har avslutats under året, att kontot har avslutats.

När det gäller konton som innehas av enheter ska 
kontrolluppgiften även innehålla uppgift om vilken eller 
vilka av de personer som kontrolluppgiften lämnas för som 
är

1. fysiska personer med bestämmande inflytande över en 
passiv icke-finansiell enhet som är kontohavare för det 
rapporteringspliktiga kontot, och

a) på vilket sätt de utövar bestämmande inflytande, i fråga 
om konton som granskats enligt bestämmelserna i 7 kap. lagen 
om identifiering av rapporteringspliktiga konton vid 
automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton, 
eller

b) om den informationen finns tillgänglig, på vilket sätt de 
utövar bestämmande inflytande, i fråga om konton som 
granskats enligt bestämmelserna i 6 kap. samma lag, och

2. kontohavare för det rapporteringspliktiga kontot samt om 
kontohavaren är en passiv icke-finansiell enhet eller en 
annan enhet.

Om det rapporteringspliktiga kontot är ett sådant 
försäkringsavtal med kontantvärde eller livränteavtal som 
avses i 2 kap. 22 § lagen (2015:911) om identifiering av 
rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av 
upplysningar om finansiella konton, avses med saldo eller 
värde i första stycket 4 kontantvärdet eller 
återköpsvärdet. Lag (2018:2034).

Uppgifter som ska lämnas om rapporteringspliktiga konton som
är depåkonton

6 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas för 
rapporteringspliktiga konton som är sådana depåkonton som 
avses i 2 kap. 11 § första stycket 2 lagen (2015:911) om 
identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt 
utbyte av upplysningar om finansiella konton:

1. sammanlagt bruttobelopp avseende ränta, utdelning 
respektive annan avkastning på tillgångar på kontot som har 
tillgodoräknats eller betalats ut till kontot eller avseende 
kontot under året, och

2. sammanlagt bruttobelopp avseende ersättning från 
försäljning eller inlösen av tillgångar på kontot som, efter 
avdrag för försäljningsprovision och liknande utgifter, har 
tillgodoräknats eller betalats ut till kontot eller avseende 
kontot under året.

Uppgift enligt första stycket 2 ska bara lämnas om det 
rapporteringsskyldiga finansiella institutet är en 
värdepapperscentral enligt lagen (1998:1479) om 
värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella 
instrument eller har agerat som förvaltare, mäklare, ombud 
eller annan form av företrädare för kontohavaren vid 
försäljningen eller inlösen. Lag (2018:2034).

Uppgifter som ska lämnas om rapporteringspliktiga konton som
är inlåningskonton

7 § I kontrolluppgiften ska för rapporteringspliktiga 
konton som är sådana inlåningskonton som avses i 2 kap. 11 § 
första stycket 1 lagen (2015:911) om identifiering av 
rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av 
upplysningar om finansiella konton uppgift lämnas om 
sammanlagt bruttobelopp avseende ränta som har 
tillgodoräknats eller betalats ut till kontot under året.
Lag (2018:2034).

Uppgifter som ska lämnas om rapporteringspliktiga konton som
varken är depåkonton eller inlåningskonton

8 § I kontrolluppgiften ska för rapporteringspliktiga 
konton som inte är depåkonton eller inlåningskonton uppgift 
lämnas om sammanlagt bruttobelopp som har tillgodoräknats 
eller betalats ut under året avseende kontot och som det 
rapporteringsskyldiga finansiella institutet är gäldenär 
eller garant för. 

Med sammanlagt bruttobelopp avses till exempel det 
sammanräknade bruttobeloppet av betalningar som har gjorts 
med anledning av försäljning eller inlösen.
Lag (2018:2034).

Kontrolluppgiftens innehåll avseende odokumenterade konton

9 § I kontrolluppgiften om odokumenterade konton ska 
uppgifter lämnas om kontots identifikationsuppgifter och 
kontots saldo eller värde vid utgången av året.

Om det odokumenterade kontot är ett sådant försäkringsavtal 
med kontantvärde eller livränteavtal som avses i 2 kap. 22 § 
lagen (2015:911) om identifiering av rapporteringspliktiga 
konton vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella 
konton, avses med saldo eller värde kontantvärdet eller 
återköpsvärdet. Lag (2018:2034).

22 c kap. Kontrolluppgift om rapporteringspliktiga säljare som 
bedriver verksamhet via digitala plattformar

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser med anledning av

1. rådets direktiv (EU) 2021/514 av den 22 mars 2021 om 
ändring av direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbete i 
fråga om beskattning, och 

2. gällande avtal mellan behöriga myndigheter om automatiskt 
utbyte av upplysningar om inkomster som erhållits genom 
digitala plattformar. 

Bestämmelserna ges i följande ordning:

- definitioner och förklaringar (2 §),

- för vem och av vem kontrolluppgift ska lämnas (3-7 §§),

- kontrolluppgiftens innehåll (8-12 §§), och 

- uppgifter om ersättning och valuta samt avgifter, 
provisioner eller skatter (13 §). Lag (2022:1686).

Definitioner och förklaringar

2 § Termer och uttryck som används i detta kapitel har, om 
inte något annat anges, samma betydelse som de har i lagen 
(2022:1681) om plattformsoperatörers inhämtande av vissa 
uppgifter på skatteområdet. Lag (2022:1686).

För vem och av vem ska kontrolluppgift lämnas?

3 § Kontrolluppgift ska lämnas av sådan rapporteringsskyldig 
plattformsoperatör som avses i 2 kap. 2 eller 3 § lagen 
(2022:1681) om plattformsoperatörers inhämtande av vissa 
uppgifter på skatteområdet. Lag (2022:1686).

4 § En rapporteringsskyldig plattformsoperatör ska inte lämna 
kontrolluppgift till Skatteverket om en annan 
rapporteringsskyldig plattformsoperatör lämnat samma uppgifter 
till Skatteverket.

En rapporteringsskyldig plattformsoperatör ska inte heller 
lämna kontrolluppgift till Skatteverket om en annan 
plattformsoperatör lämnat motsvarande uppgifter till en 
behörig myndighet i en annan medlemsstat eller kvalificerad 
jurisdiktion utanför Europeiska unionen. Lag (2022:1686).

5 § En rapporteringsskyldig plattformsoperatör som avses i 
2 kap. 3 § lagen (2022:1681) om plattformsoperatörers 
inhämtande av vissa uppgifter på skatteområdet är inte skyldig 
att i en kontrolluppgift lämna uppgifter om kvalificerad 
berörd verksamhet som omfattas av ett gällande kvalificerande 
avtal mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av 
likvärdiga upplysningar med en medlemsstat om 
rapporteringspliktiga säljare som har sin hemvist i den 
medlemsstaten. Lag (2022:1686).

6 § Kontrolluppgift ska lämnas för den som har, eller skulle 
ha, identifierats som rapporteringspliktig säljare.
Lag (2022:1686).

7 § Om uppgifter lämnats av en annan plattformsoperatör ska 
plattformsoperatören underrätta Skatteverket om vilken annan 
plattformsoperatör som lämnat uppgifterna och till vilken 
behörig myndighet uppgifterna lämnats.

En rapporteringsskyldig plattformsoperatör som inte ska lämna 
några kontrolluppgifter enligt detta kapitel ska i stället 
underrätta Skatteverket om detta.

Underrättelse ska lämnas senast den 31 januari kalenderåret 
efter den rapporteringspliktiga perioden och innehålla 
nödvändiga identifikationsuppgifter för den 
rapporteringsskyldiga plattformsoperatör som lämnar 
underrättelsen och, vid tillämpning av första stycket, för den 
andra plattformsoperatören. Lag (2022:1686).

Kontrolluppgiftens innehåll

Uppgifter som ska lämnas om plattformsoperatörer

8 § Varje rapporteringsskyldig plattformsoperatör ska lämna 
uppgift om vilken anknytning till Sverige som gör att 
plattformsoperatören är rapporteringsskyldig enligt 2 kap. 2 
eller 3 § lagen (2022:1681) om plattformsoperatörers 
inhämtande av vissa uppgifter på skatteområdet. 
Lag (2022:1686).

9 § En rapporteringsskyldig plattformsoperatör som lämnar 
uppgifter åt en annan rapporteringsskyldig plattformsoperatör 
ska i kontrolluppgiften ange nödvändiga 
identifikationsuppgifter för den rapporteringsskyldiga 
plattformsoperatör åt vilken uppgifter lämnas. Lag (2022:1686).

Uppgifter som ska lämnas om alla rapporteringspliktiga säljare

10 § Varje rapporteringsskyldig plattformsoperatör ska lämna 
följande uppgifter om alla rapporteringspliktiga säljare:

1. identifikationskoden för finansiellt konto, om den finns 
tillgänglig för den rapporteringsskyldiga 
plattformsoperatören,

2. namnet på innehavaren av det finansiella konto till vilket 
ersättning betalats ut eller tillgodoräknats om det skiljer 
sig från namnet på den rapporteringspliktiga säljaren, i den 
mån det finns tillgängligt för den rapporteringsskyldiga 
plattformsoperatören, samt eventuella andra finansiella 
identifieringsuppgifter som den rapporteringsskyldiga 
plattformsoperatören har tillgång till med avseende på den 
kontoinnehavaren, 

3. samtliga stater eller jurisdiktioner i vilka den 
rapporteringspliktiga säljaren har hemvist, 

4. den sammanlagda ersättning som har betalats ut eller 
tillgodoräknats för varje berörd verksamhet under varje 
kvartal av den rapporteringspliktiga perioden samt antalet 
berörda verksamheter för vilka ersättningen betalats ut eller 
tillgodoräknats, och 

5. eventuella avgifter, provisioner eller skatter som den 
rapporteringsskyldiga plattformsoperatören har hållit inne 
eller tagit ut under varje kvartal av den 
rapporteringspliktiga perioden. Lag (2022:1686).

Uppgifter som ska lämnas om rapporteringspliktiga säljare som 
är enheter

11 § Varje rapporteringsskyldig plattformsoperatör ska lämna 
uppgift om förekomst av fast driftställe genom vilket berörd 
verksamhet utförs i Europeiska unionen när det gäller en 
rapporteringspliktig säljare som är en enhet och, när sådant 
finns, uppgift om i vilka medlemsstater det finns ett sådant 
fast driftställe.

Om uppgifter som anges i första stycket inte behöver inhämtas 
enligt 6 kap. 5 § lagen (2022:1681) om plattformsoperatörers 
inhämtande av vissa uppgifter på skatteområdet behöver de inte 
heller lämnas i kontrolluppgiften. I sådana fall ska den 
rapporteringsskyldiga plattformsoperatören ange att den använt 
sig av en direkt bekräftelse genom en sådan 
identifieringstjänst som avses i samma paragraf. 
Lag (2022:1686).

Uppgifter som ska lämnas om rapporteringspliktiga säljare som 
bedriver berörd verksamhet som innefattar uthyrning av fast 
egendom

12 § I kontrolluppgiften ska följande uppgifter lämnas om 
rapporteringspliktiga säljare:

1. adress för varje förtecknad egendom, fastställd på grundval 
av de förfaranden som anges i 6 kap. 7 § första stycket lagen 
(2022:1681) om plattformsoperatörers inhämtande av vissa 
uppgifter på skatteområdet och respektive fastighetsbeteckning 
eller motsvarighet enligt nationell rätt i den medlemsstat där 
egendomen är belägen, om sådana uppgifter finns tillgängliga,

2. den sammanlagda ersättning som har betalats ut eller 
tillgodoräknats under varje kvartal av den 
rapporteringspliktiga perioden samt antalet uthyrningar som 
tillhandahållits med avseende på varje förtecknad egendom, och

3. när uppgifter om det finns tillgängliga, 

a) det antal dagar som varje förtecknad egendom var uthyrd 
under den rapporteringspliktiga perioden, och

b) varje typ av förtecknad egendom. Lag (2022:1686).

Uppgifter om ersättning och valuta samt avgifter, provisioner 
eller skatter

13 § Upplysningar om ersättning som betalats ut eller 
tillgodoräknats i en valuta som är fastställd av en 
centralbank eller motsvarande och som inte är knuten till en 
specifik råvara ska rapporteras i den valuta som den betalades 
ut eller tillgodoräknades i.

Om ersättningen betalades ut eller tillgodoräknades i en annan 
form än sådan valuta ska den rapporteras i svenska kronor, 
omräknad eller värderad på ett konsekvent sätt som bestäms av 
den rapporteringsskyldiga plattformsoperatören.

Upplysningar om eventuella avgifter, provisioner eller skatter 
som hållits inne eller tagits ut ska rapporteras på 
motsvarande sätt som ersättning enligt första och andra 
styckena. Lag (2022:1686).

23 kap. Kontrolluppgift om utländska förhållanden

Betalningar till och från utlandet

1 § Kontrolluppgift ska lämnas om direkta och indirekta
betalningar som överstiger 150 000 kronor eller utgör
delbetalningar av en summa som överstiger 150 000 kronor, om
betalningarna görs

1. till utlandet från en obegränsat skattskyldig,

2. från utlandet till en obegränsat skattskyldig, eller

3. inom landet mellan en obegränsat skattskyldig och en
begränsat skattskyldig.

Kontrolluppgift ska lämnas för juridiska personer och fysiska
personer av den som har förmedlat betalningen.

I kontrolluppgiften om betalning till utlandet ska följande
uppgifter lämnas:

1. betalningens belopp i använd valuta,

2. betalningsdatum,

3. valutakod,

4. vilket land som betalningen har gjorts till,

5. vad betalningen avser, och

6. betalningsmottagaren.

I kontrolluppgiften om betalning från utlandet ska följande
uppgifter lämnas:

1. betalningens belopp i använd valuta,

2. betalningsdatum,

3. valutakod, och

4. vilket land som betalningen kommer från.

Begränsat skattskyldiga

2 § Kontrolluppgifter enligt 15 kap., 16 kap. 1 § om 
ersättning som avses i 16 kap. 3 § 2 samt 4 § 1 a, 2 a och 
3 a, 17, 19, 20, 21 kap., 22 kap. 2, 3, 9-11, 17-21 och 23-
27 §§, 22 a-22 c kap. ska även lämnas för fysiska personer som 
är begränsat skattskyldiga.

Kontrolluppgift enligt 22 kap. 10 § ska också avse 
omständigheter som medför eller kan medföra avskattning enligt 
5 § första stycket 6, 6 a eller 7 lagen (1991:586) om särskild 
inkomstskatt för utomlands bosatta. Lag (2022:1686).

3 § Kontrolluppgifter enligt 16 kap. 1 § om ersättning som 
avses i 16 kap. 3 § 2 och 22 kap. 25 § ska även lämnas för 
juridiska personer som är begränsat skattskyldiga. 
Lag (2017:387).

3 a § Kontrolluppgifter enligt 22 a kap. ska även lämnas för
sådana enheter som avses i 2 kap. 21 § lagen (2015:62) om
identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning
av FATCA-avtalet som är begränsat skattskyldiga. Lag (2015:69).

3 b § Kontrolluppgifter enligt 22 b kap. ska även lämnas för
sådana enheter som avses i 2 kap. 22 § lagen (2015:911) om
identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt
utbyte av upplysningar om finansiella konton som är begränsat
skattskyldiga. Lag (2015:918).

3 c § Kontrolluppgifter enligt 22 c kap. ska även lämnas för 
sådana enheter som avses i 2 kap. 18 § lagen (2022:1681) om 
plattformsoperatörers inhämtande av vissa uppgifter på 
skatteområdet och som är begränsat skattskyldiga.
Lag (2022:1686).

Utländska försäkringar

4 § Den som har förmedlat en utländsk försäkring som avses i
22 kap. 12 § ska lämna sådana uppgifter att försäkringsgivaren
och försäkringstagaren kan identifieras.

Förbindelse och åtagande att lämna kontrolluppgift

5 § Utländska företag som driver bankverksamhet, 
värdepappersrörelse, fondverksamhet, finansieringsverksamhet 
eller försäkringsverksamhet eller som tillhandahåller PEPP-
produkter i Sverige utan att inrätta en filial eller 
motsvarande etablering i landet, ska innan verksamheten inleds 
ge in en skriftlig förbindelse till Finansinspektionen om att 
lämna kontrolluppgifter i enlighet med bestämmelserna i denna 
lag. Detsamma gäller en utländsk AIF-förvaltare som förvaltar 
en specialfond eller som marknadsför en utländsk specialfond i 
Sverige enligt lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa 
investeringsfonder. 

Skyldigheten att lämna en sådan förbindelse gäller inte ett 
utländskt företag som hör hemma i en stat inom Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet (EES) och som på grund av 
bestämmelser i den staten är förhindrat att lämna 
kontrolluppgifter. Skyldigheten gäller inte heller 
försäkringsgivare inom EES som bara meddelar 
pensionsförsäkring enligt 58 kap. inkomstskattelagen 
(1999:1229). Lag (2022:1760).

6 § Försäkringsgivare som meddelar försäkring från fast
driftställe utanför Sverige men i en stat inom Europeiska
ekonomiska samarbetsområdet, ska för varje
pensionsförsäkringsavtal ge in ett åtagande till Skatteverket
om att lämna kontrolluppgifter om pensionsförsäkring enligt 15
och 22 kap. samt 2 §.

Detta gäller också utländska tjänstepensionsinstitut som ingår
sådana avtal om tjänstepension som är jämförbara med en
pensionsförsäkring.

Åtagandet ska innehålla nödvändiga identifikationsuppgifter
för försäkringsgivaren, försäkringstagaren, den försäkrade och
pensionsförsäkringsavtalet.

En kopia av försäkringsavtalet ska lämnas in tillsammans med
åtagandet.

7 § En utländsk gåvomottagare som gör en sådan ansökan som 
avses i 9 § lagen (2019:453) om godkännande av gåvomottagare 
vid skattereduktion för gåva, ska samtidigt ge in ett åtagande 
om att lämna kontrolluppgifter enligt 22 kap. 22 §.
Lag (2019:455).

8 § En sådan värdepapperscentral som avses i 1 kap. 3 § lagen 
(1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av 
finansiella instrument ska ge in ett åtagande till Skatteverket 
om att lämna kontrolluppgifter enligt 17 och 19–22 kap. samt 
2 §, om

1. värdepapperscentralen hör hemma i en annan stat inom 
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än Sverige,

2. värdepapperscentralen inte bedriver verksamhet från ett fast 
driftställe i Sverige,

3. värdepapperscentralen

a) kommer att tillgodoräkna eller betala ut ränta, utdelning 
eller annan avkastning,

b) kommer att betala ut ersättning vid avyttring genom inlösen, 
eller 

c) kommer att vidta någon åtgärd som medför skyldighet att 
lämna kontrolluppgift enligt 20 kap. och 22 kap. 17–21 §§, och

4. detta görs för ett sådant avstämningsbolag som avses i 
1 kap. 10 § aktiebolagslagen (2005:551).

Åtagandet ska innehålla nödvändiga identifikationsuppgifter för 
värdepapperscentralen och avstämningsbolaget.

Det som sägs i första stycket 2–4 och andra stycket om 
värdepapperscentral gäller även andra utländska juridiska 
personer än värdepapperscentraler. Lag (2016:64).

24 kap. Övriga bestämmelser om kontrolluppgifter

När ska kontrolluppgifter lämnas?

Huvudregeln

1 § Kontrolluppgifter ska lämnas för varje kalenderår och ha
kommit in till Skatteverket senast den 31 januari närmast
följande kalenderår.

Kontrolluppgifter om pensionsförsäkringar och
tjänstepensionsavtal

2 § Kontrolluppgift enligt 22 kap. 9-11 §§ ska ha kommit in 
till Skatteverket inom 30 dagar från den dag då den 
omständighet som utlöste kontrolluppgiftsskyldigheten 
inträffade. Lag (2019:741).

Kontrolluppgifter med anledning av automatiskt utbyte av
upplysningar om finansiella konton

2 a § Kontrolluppgifter enligt 22 a och 22 b kap. ska ha
kommit in till Skatteverket senast den 15 maj närmast
följande kalenderår. Lag (2015:918).

Kontrolluppgifter om skogs-, skogsskade- och upphovsmannakonto

3 § Kontrolluppgift enligt 16 kap. 4 § 1 ska ha kommit in till
Skatteverket senast den 30 juni närmast följande kalenderår.

Uppgifter som ska finnas i alla kontrolluppgifter

4 § En kontrolluppgift ska innehålla

1. nödvändiga identifikationsuppgifter för den 
uppgiftsskyldige och den som kontrolluppgiften lämnas för,

2. uppgift om skatteavdrag och innehållen utländsk källskatt, 
samt

3. uppgift om huruvida den person som kontrolluppgiften lämnas 
för är företagsledare, närstående till en sådan person eller 
delägare, om uppgiften lämnas av ett fåmansföretag eller ett 
fåmanshandelsbolag.

Kontrolluppgifter enligt 22 a-22 c kap. ska dock bara 
innehålla uppgifter enligt första stycket 1. Lag (2022:1686).

25 kap. Undantag från kontrolluppgiftsskyldighet

1 § Skyldigheten att lämna kontrolluppgifter gäller inte
uppgifter som saknar betydelse för

1. bestämmande av underlag för att ta ut skatt eller avgift
enligt de lagar som anges i 14 kap. 1 § 1,

2. bestämmande av underlag för att ta ut egenavgifter enligt
3 kap. socialavgiftslagen (2000:980),
3. registrering av skatteavdrag,
4. bestämmande av skattereduktion,

5. beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt 59 kap.
socialförsäkringsbalken,

6. beskattning enligt

a) lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands
bosatta, och

b) lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands
bosatta artister m.fl., och
7. Sveriges åtaganden inom det internationella utbytet av
information.

26 kap. Skattedeklaration

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– vem som ska lämna en skattedeklaration (2 §),

– vilken sorts skattedeklaration som ska lämnas (3–9 §§),

– redovisningsperioder (10–17 §§),

– vad de olika skattedeklarationerna ska innehålla 
(18–25 §§),

– när en skattedeklaration ska lämnas (26–37 §§),

– att viss verksamhet ska redovisas för sig (39 §), och

– ändring eller tillägg av uppgifter om betalningsmottagare 
(40 och 41 §§). Lag (2017:387).

Vem ska lämna en skattedeklaration?

2 § En skattedeklaration ska lämnas av

1. den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala 
arbetsgivaravgifter eller som har gjort ett skatteavdrag utan 
att vara skyldig att göra det,

2. den som är betalningsskyldig enligt mervärdesskattelagen 
(2023:200),

3. den som ska registreras enligt 7 kap. 1 § första stycket 4 
eller 5,

4. den som är skyldig att justera ingående mervärdesskatt 
enligt 12 kap. 27-31 §§ eller 15 kap. mervärdesskattelagen,

5. den som är skattskyldig för punktskatt enligt någon av de 
lagar som anges i 3 kap. 15 §, 

6. den som är skattskyldig enligt lagen (1991:586) om särskild 
inkomstskatt för utomlands bosatta eller lagen (1991:591) om 
särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. och 
som ska redovisa och betala skatt enligt 13 kap. 6 och 7 §§,

7. den som begär avdrag för ingående mervärdesskatt enligt 
13 kap. 7 § mervärdesskattelagen, och

8. den som betalar ut ersättning som är underlag för statlig 
ålderspensionsavgift enligt lagen (1998:676) om statlig 
ålderspensionsavgift. Lag (2023:208).

Vilken sorts skattedeklaration ska lämnas?

Arbetsgivardeklaration

3 § Skatteavdrag och arbetsgivaravgifter ska redovisas i en 
arbetsgivardeklaration för redovisningsperioder. Det gäller 
även ersättning som är underlag för statlig 
ålderspensionsavgift enligt lagen (1998:676) om statlig 
ålderspensionsavgift.

Den som är registrerad ska lämna en arbetsgivardeklaration 
för varje redovisningsperiod. Om den registrerade skriftligen 
upplyser Skatteverket om att det varken finns skatteavdrag, 
arbetsgivaravgifter eller ersättning som är underlag för 
statlig ålderspensionsavgift att redovisa för en viss 
redovisningsperiod, behöver deklaration dock inte lämnas för 
den perioden. Det gäller även om bara en förenklad 
arbetsgivardeklaration enligt 4 § ska lämnas för 
redovisningsperioden. Lag (2017:387).

Förenklad arbetsgivardeklaration

4 § En fysisk person eller ett dödsbo som har betalat ut
ersättning för arbete till en annan fysisk person får fullgöra
skyldigheten att lämna arbetsgivardeklaration för den
ersättningen genom att lämna en förenklad
arbetsgivardeklaration, om ersättningen inte utgör utgift i en
näringsverksamhet som utbetalaren bedriver.

En förenklad arbetsgivardeklaration ska bara lämnas för
redovisningsperioder då ersättning har betalats ut. En
deklaration ska lämnas för varje betalningsmottagare.

Mervärdesskattedeklaration

5 § Den som är skyldig att lämna en skattedeklaration enligt 
2 § 2, 3 eller 4 ska, om inte annat följer av 7 § första eller 
andra stycket, fullgöra skyldigheten genom att lämna en 
mervärdesskattedeklaration för redovisningsperioder.

Den som är registrerad ska lämna en mervärdesskattedeklaration 
för varje redovisningsperiod. Lag (2023:208).

Punktskattedeklaration

6 § Punktskatt ska redovisas i en punktskattedeklaration för 
redovisningsperioder om inte annat följer av 8 §.

Den som är registrerad enligt 7 kap. 1 a § första stycket 1 
och 2 eller 1 b § ska lämna en punktskattedeklaration för 
varje redovisningsperiod. Lag (2023:76).

Särskilda skattedeklarationer

7 § Den som är betalningsskyldig bara på grund av felaktigt 
debiterad mervärdesskatt enligt 16 kap. 23 § 
mervärdesskattelagen (2023:200) ska redovisa betalningen i en 
särskild skattedeklaration för den redovisningsperiod då 
debiteringen har gjorts. Om betalningen har redovisats och en 
handling eller ett meddelande som avses i 17 kap. 22 § 
mervärdesskattelagen utfärdas, tillämpas 7 kap. 50 § i den 
lagen.

Den som är betalningsskyldig bara på grund av förvärv av 
sådana nya transportmedel eller punktskattepliktiga varor som 
avses i 3 kap. 2 eller 3 § mervärdesskattelagen ska redovisa 
mervärdesskatten i en särskild skattedeklaration för varje 
förvärv.

Den som vid en tillfällig unionsintern leverans av ett nytt 
transportmedel begär avdrag för ingående skatt enligt 13 kap. 
7 § mervärdesskattelagen ska redovisa skatten i en särskild 
skattedeklaration för varje leverans. Lag (2023:208).

8 § Punktskatt ska redovisas i en särskild skattedeklaration 
för varje händelse som medför skattskyldighet, om den som är 
skyldig att lämna skattedeklaration är skattskyldig enligt 

1. lagen (1994:1776) om skatt på energi, lagen (2022:155) om 
tobaksskatt eller lagen (2022:156) om alkoholskatt och ska 
registreras enligt 7 kap. 1 a § första stycket 3, eller

2. lagen om skatt på energi, lagen (2016:1067) om skatt på 
kemikalier i viss elektronik, lagen (2018:696) om skatt på 
vissa nikotinhaltiga produkter, lagen om tobaksskatt eller 
lagen om alkoholskatt och inte ska registreras till följd av 
7 kap. 1 a §. Lag (2023:804).

9 § Den som är skyldig att lämna skattedeklaration enligt 2 §
6 ska lämna en särskild skattedeklaration för varje
skattepliktig ersättning.

Redovisningsperioder

Kalendermånad är huvudregeln

10 § En redovisningsperiod omfattar en kalendermånad, om inte
något annat föreskrivs.

Kalenderkvartal och beskattningsår för mervärdesskatt

11 § Om beskattningsunderlaget för mervärdesskatt, exklusive
unionsinterna förvärv och import, beräknas sammanlagt uppgå
till högst 40 miljoner kronor för beskattningsåret, ska
redovisningsperioden för mervärdesskatt vara ett
kalenderkvartal. Om samma underlag beräknas sammanlagt uppgå
till högst en miljon kronor, ska redovisningsperioden vara ett
beskattningsår.

12 § För den som är skyldig att lämna skattedeklaration enligt
2 § 3 är redovisningsperioden ett kalenderkvartal.

Kortare redovisningsperiod än kalenderkvartal eller
beskattningsår

13 § Skatteverket ska besluta att redovisningsperioden för
mervärdesskatt ska vara en kalendermånad i stället för ett
kalenderkvartal eller en kalendermånad eller ett
kalenderkvartal i stället för ett beskattningsår om

1. den deklarationsskyldige begär det, eller

2. det finns särskilda skäl.

Ett beslut enligt första stycket 1 ska gälla minst 24 på
varandra följande kalendermånader, om inte särskilda skäl
talar emot det.

Från vilken tidpunkt gäller en ändring mellan kalenderkvartal
och kalendermånad?

14 § Ett beslut enligt 13 § första stycket 2 om att
redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara en
kalendermånad i stället för ett kalenderkvartal gäller från
ingången av det kalenderkvartal som har gått ut närmast före
dagen för beslutet. Om beslutet meddelas efter den tidpunkt då
deklaration enligt 26 § ska lämnas för kalenderkvartalet eller
om deklaration har lämnats för kalenderkvartalet då beslutet
meddelas, ska beslutet dock gälla från ingången av det
kalenderkvartal då det meddelades.

Om det finns särskilda skäl, gäller första stycket även beslut
enligt 13 § första stycket 1.

15 § Om redovisningsperioden för mervärdesskatt ändras till en
kalendermånad i stället för ett kalenderkvartal eller omvänt i
andra fall än de som avses i 14 §, ska den nya
redovisningsperioden börja gälla efter utgången av det
kalenderkvartal då den deklarationsskyldige underrättade
Skatteverket om ändringen enligt 7 kap. 4 § eller Skatteverket
beslutade om ändringen.

Från vilken tidpunkt gäller en ändring från eller till
beskattningsår?

16 § Om redovisningsperioden för mervärdesskatt ändras från
eller till ett beskattningsår, ska den nya
redovisningsperioden gälla från ingången respektive efter
utgången av det beskattningsår då den deklarationsskyldige
underrättade Skatteverket om ändringen enligt 7 kap. 4 § eller
Skatteverket beslutade om ändringen.

Kalendervecka som redovisningsperiod för punktskatt

16 a § För den som är registrerad distansförsäljare enligt 
4 c kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, 6 kap. 3 § 
lagen (2022:155) om tobaksskatt eller 6 kap. 3 § lagen 
(2022:156) om alkoholskatt ska redovisningsperioden vara en 
kalendervecka. Lag (2022:174).

Beskattningsår som redovisningsperiod för punktskatt

17 § För den som kan beräknas redovisa punktskatt med ett 
nettobelopp på högst 50 000 kronor för beskattningsåret får 
Skatteverket besluta att redovisningsperioden för punktskatten 
ska vara ett beskattningsår.

Redovisningsperioden för punktskatt ska bestämmas att gälla 
från ingången av det beskattningsår då den 
deklarationsskyldige ansökte om att ha beskattningsår som 
redovisningsperiod eller från utgången av det beskattningsår 
då den deklarationsskyldige underrättade Skatteverket om en 
ändring av redovisningsperioden enligt 7 kap. 4 § eller verket 
beslutade om en sådan ändring.

Beslutet upphör att gälla om den deklarationsskyldige försätts 
i konkurs. Den pågående redovisningsperioden löper i sådana 
fall ut vid utgången av den kalendermånad då konkursbeslutet 
har fattats.

Beslut enligt första stycket får inte fattas för den som har 
kalendervecka som redovisningsperiod enligt 16 a §.
Lag (2022:174).

Vad ska de olika skattedeklarationerna innehålla?

Samtliga skattedeklarationer

18 § En skattedeklaration ska innehålla

1. nödvändiga identifikationsuppgifter,

2. uppgift om den redovisningsperiod som redovisning lämnas
för, och

3. de ytterligare uppgifter som Skatteverket behöver för att
kunna beräkna och kontrollera skatten och avgifterna.

Arbetsgivardeklaration

19 § En arbetsgivardeklaration ska innehålla uppgift om

1. sammanlagda skatteavdrag och arbetsgivaravgifter, 

2. det sammanlagda beloppet av sådan ersättning som avses i 
10 kap. 5 § första stycket 4 och 5 inkomstskattelagen 
(1999:1229) och som utbetalaren är skyldig att göra 
skatteavdrag för,

3. den sammanlagda ersättning som utgörs av ränta, utdelning 
och annan avkastning och som utbetalaren är skyldig att göra 
skatteavdrag för, och

4. det sammanlagda beloppet av bidrag som avses i 1 § första 
stycket 6 lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa 
förvärvsinkomster. Lag (2017:387).

19 a § En arbetsgivardeklaration ska även för varje 
betalningsmottagare innehålla uppgift om 

1. den ersättning för arbete som utbetalaren är skyldig att 
göra skatteavdrag för, 

2. den ersättning som utbetalaren är skyldig att göra 
skatteavdrag för enligt 13 kap. 3 och 4 §§,

3. skatteavdragets belopp,

4. den ersättning som utbetalaren är skyldig att betala 
arbetsgivaravgifter för,

5. ersättning som är underlag för statlig ålderspensionsavgift 
enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift,

6. avdrag med tillämpning av 2 kap. 21 § socialavgiftslagen 
(2000:980), och

7. arbetsplatsens adress, om betalningsmottagaren har haft 
endast en arbetsplats i en och samma anställning under 
redovisningsperioden.

Arbetsgivardeklarationen ska dock inte innehålla uppgift 
enligt första stycket 1-4 om ersättningen är sådan som avses i 
10 kap. 5 § första stycket 4 och 5 inkomstskattelagen 
(1999:1229). Lag (2022:1073).

19 b § En arbetsgivardeklaration ska för varje 
betalningsmottagare som uppgifter lämnas om enligt 19 a § 
också innehålla följande uppgifter:

1. uppgift om annan ersättning än som avses i 19 a §, om 
ersättningen är sådan ersättning eller förmån som avses i 
15 kap. 2 § och ersättningen eller förmånen har getts ut av 
den deklarationsskyldige eller ska anses utgiven av denne 
enligt 11 kap. 5-7 §§,

2. antalet dagar med sjöinkomst samt på vilket fartyg och i 
vilket fartområde tjänstgöringen har ägt rum,

3. om Skatteverket har bestämt värdet av en förmån enligt 
2 kap. 10 b eller 10 c § socialavgiftslagen (2000:980),

4. arbetsställenummer enligt lagen (1984:533) om 
arbetsställenummer m.m., om ett sådant har tilldelats,

5. det underlag för skattereduktion för förmån av 
hushållsarbete enligt 67 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) 
som har getts ut av den deklarationsskyldige, om den som utför 
arbetet var godkänd för F-skatt vid någon av de tidpunkter som 
anges i 67 kap. 16 § 1 inkomstskattelagen eller har ett intyg 
eller någon annan handling som avses i 67 kap. 17 § samma lag,

6. hur stor del av underlaget enligt 5 som avser sådant 
hushållsarbete som anges i 67 kap. 13 § inkomstskattelagen,

7. uppgift om att en sådan personaloption som avses i 
11 a kap. inkomstskattelagen har utnyttjats, om 
personaloptionen har förvärvats i den deklarationsskyldiges 
tjänst, 

8. den ersättning eller förmån för upplåtelse av en 
privatbostad eller en bostad som innehas med hyresrätt som har 
getts ut av den deklarationsskyldige, och 

9. den del av värdet av den ersättning eller förmån som har 
getts ut som är ersättning för styrelsearbete.

Om det som har betalats ut är ett sådant engångsbelopp på 
grund av personskada som avses i 11 kap. 38 § 
inkomstskattelagen, ska det i arbetsgivardeklarationen anges 
om engångsbelopp på grund av samma skada har getts ut tidigare 
samt i så fall med vilket belopp och under vilket 
utbetalningsår.

Om det som har betalats ut är en ersättning eller en förmån 
som inte ska tas upp till beskattning men är avgiftspliktig 
enligt socialavgiftslagen, ska värdet på en sådan ersättning 
eller förmån anges särskilt i arbetsgivardeklarationen.
Lag (2022:1686).

19 c § Om den deklarationsskyldige har gett ut ersättning 
för utgifter vid tjänsteresor och det av 10 kap. 3 § andra 
stycket 8 eller 9 följer att skatteavdrag inte ska göras från 
ersättningen, är det trots vad som föreskrivs i 19 b § första 
stycket 1 tillräckligt att det i arbetsgivardeklarationen 
anges att sådan ersättning har getts ut.

Ersättning som avser utgift för logi eller resa med annat 
transportmedel än egen bil eller förmånsbil ska dock inte 
anges i arbetsgivardeklarationen. Lag (2018:524).

19 d § Även om det inte finns någon skyldighet enligt 
19 a–19 c §§ att lämna uppgifter om en viss 
betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration får sådana 
uppgifter ändå lämnas, om uppgifter om mottagaren annars ska 
lämnas i en kontrolluppgift enligt 15 kap. eller 22 kap. 13 
eller 26 §§.

Det gäller dock inte uppgifter om sådan ersättning som 
avses i 10 kap. 5 § första stycket 4 och 5 inkomstskattelagen 
(1999:1229). Lag (2017:1226).

19 e § Om en betalningsmottagare har ingått ett sådant 
socialavgiftsavtal som avses i 5 kap. 5 §, ska 
arbetsgivardeklarationen i stället för det som föreskrivs i 
19–19 c §§ innehålla följande uppgifter:

1. den ersättning som arbetsgivaravgifter ska betalas för,

2. avdrag med tillämpning av 2 kap. 21 § socialavgiftslagen 
(2000:980), och

3. periodens arbetsgivaravgifter. Lag (2017:387).

19 f § Vid särskild beräkning av arbetsgivaravgifter, allmän 
löneavgift och särskild löneskatt enligt 5 § lagen (2016:1053) 
om särskild beräkning av vissa avgifter för växa-företag eller 
5 § lagen (2021:423) om särskild beräkning av vissa avgifter 
för arbetsgivare ska utbetalaren lämna

1. uppgift om annat stöd som har beviljats utbetalaren under 
beskattningsåret och de två föregående beskattningsåren och 
som anses vara sådant stöd av mindre betydelse som avses i

- kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 
18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av 
mindre betydelse,

- kommissionens förordning (EU) nr 1408/2013 av den 
18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av 
mindre betydelse inom jordbrukssektorn, eller

- kommissionens förordning (EU) nr 717/2014 av den 27 juni 
2014 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse 
inom fiskeri- och vattenbruks-sektorn,

2. uppgift om annat stöd som har beviljats utbetalaren under 
de tre senaste åren och som anses vara sådant stöd av mindre 
betydelse som avses i kommissionens förordning (EU) 2023/2831 
av den 13 december 2023 om tillämpningen av artiklarna 107 och 
108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd 
av mindre betydelse, och 

3. de övriga uppgifter som Skatteverket behöver för att kunna 
bedöma om särskild beräkning får göras. Lag (2024:1157).

Förenklad arbetsgivardeklaration

20 § En förenklad arbetsgivardeklaration ska innehålla uppgift
om

1. den ersättning som utbetalaren är skyldig att göra
skatteavdrag för och betala arbetsgivaravgifter för,

2. verkställt skatteavdrag,

3. periodens arbetsgivaravgifter, och

4. avdrag för sådan preliminär skattereduktion för
hushållsarbete som avses i 17 § första stycket 2 lagen
(2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för
hushållsarbete.

Mervärdesskattedeklaration

21 § En mervärdesskattedeklaration ska innehålla uppgift om

1. utgående skatt,

2. ingående skatt, och

3. leveranser, förvärv och överföringar av varor som 
transporteras mellan EU-länder.

En mervärdesskattedeklaration som ska lämnas av en 
grupphuvudman ska innehålla uppgifter för hela gruppen.
Lag (2023:208).

Punktskattedeklaration

22 § En punktskattedeklaration ska innehålla uppgift om

1. skattens bruttobelopp,

2. yrkade avdrag, och

3. skattens nettobelopp.

22 a § I stället för vad som anges i 22 § ska en 
punktskattedeklaration från den som är skattskyldig enligt 
lagen (2023:75) om skatt på överintäkter från el innehålla 
uppgift om

1. antal megawattimmar skattepliktig el som matats in under 
kvalificerade timmar under redovisningsperioden,

2. summan av samtliga timintäkter under redovisningsperioden,

3. finansiellt justeringsbelopp, och

4. skattens nettobelopp. 

För en skattskyldig som enligt 21 § lagen om skatt på 
överintäkter från el väljer att för en 
kraftproduktionsanläggning beräkna timintäkter och särskilt 
takbelopp separat gäller följande. Dessa uppgifter ska 
redovisas för sig. I deklarationen ska då även uppgift som 
avses i första stycket 1 redovisas separat för anläggningen. 
Om en skattskyldig redovisar uppgifter för flera 
kraftproduktionsanläggningar ska uppgifterna för dessa 
anläggningar läggas samman. Lag (2023:76).

23 § Punktskatt ska redovisas för den redovisningsperiod då 
skattskyldigheten inträder.

Om skattskyldighet för energiskatt på elektrisk kraft 
inträder enligt 11 kap. 7 § första stycket 1 a lagen 
(1994:1776) om skatt på energi, ska dock skatten redovisas 
för den redovisningsperiod som inleds en månad efter utgången 
av den redovisningsperiod då skattskyldigheten inträder. 
Detta gäller dock inte om redovisningsperioden för skatten är 
ett beskattningsår. Lag (2017:1218).

Särskilda skattedeklarationer

24 § En sådan särskild skattedeklaration som avses i 7 och 
8 §§ ska innehålla uppgift om 

1. det förvärv eller den händelse som medför skattskyldighet 
eller betalningsskyldighet och skatten på grund av förvärvet 
eller händelsen,

2. det belopp som felaktigt har betecknats som mervärdesskatt 
enligt 16 kap. 23 § mervärdesskattelagen (2023:200), eller

3. den leverans som medför rätt till avdrag och det belopp som 
ska betalas tillbaka. Lag (2023:208).

25 § En sådan särskild skattedeklaration som avses i 9 § ska 
innehålla uppgift om

1. den skattepliktiga ersättningen,

2. skatten på ersättningen, och

3. vid redovisning av skatt enligt 13 kap. 6 §, gjorda 
skatteavdrag. Lag (2020:954).

När ska en skattedeklaration lämnas?

Mindre företag som ska lämna mervärdesskattedeklaration

26 § Den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på
beskattningsunderlag som exklusive unionsinterna förvärv och
import beräknas sammanlagt uppgå till högst 40 miljoner kronor
för beskattningsåret ska, om inte annat följer av 27–35 §§,
lämna skattedeklaration enligt följande uppställning:

Arbetsgivar-    Punktskatte-            Mervärdesskatte-        ska ha kommit
deklaration för deklaration             deklaration för         in till
redovisnings-   för redovisnings-       redovisnings-           Skatteverket
perioden        perioden                perioden                senast den

januari         december                oktober–december        12 februari

februari        januari                                         12 mars

mars            februari                                        12 april

april           mars                    januari–mars            12 maj

maj             april                                           12 juni

juni            maj                                             12 juli

juli            juni                    april-juni              17 augusti

augusti         juli                                            12 september

september       augusti                                         12 oktober

oktober         september               juli–september          12 november

november        oktober                                         12 december

december        november                                        17 januari 


27 § Om Skatteverket har beslutat enligt 13 § att
redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara en
kalendermånad, ska mervärdesskattedeklaration lämnas enligt
uppställningen för punktskattedeklaration i 26 §.

28 § Om den deklarationsskyldige begär det, ska Skatteverket
besluta att mervärdesskattedeklaration som enligt 27 § ska
lämnas enligt uppställningen för punktskattedeklaration i 26 §
i stället ska lämnas enligt uppställningen i 30 §. Beslutet
ska, om inte särskilda skäl talar emot det, gälla minst tolv
på varandra följande redovisningsperioder.

29 § Den som saknar möjlighet att lämna 
mervärdesskattedeklaration i rätt tid på grund av att 
redovisningsperioden har ändrats från beskattningsår till ett 
kalenderkvartal eller en kalendermånad, eller från ett 
kalenderkvartal till en kalendermånad, ska lämna 
mervärdesskattedeklaration senast vid den deklarationstidpunkt 
som kommer närmast efter den dag då den deklarationsskyldige 
underrättade Skatteverket om ändringen enligt 7 kap. 4 § eller 
Skatteverket beslutade om ändringen.

Om mervärdesskattedeklarationen ska lämnas för mer än en ny 
redovisningsperiod, får perioderna slås samman till en period 
och redovisas i en skattedeklaration. Lag (2020:858).

Större företag som ska lämna mervärdesskattedeklaration

30 § Den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på
beskattningsunderlag som exklusive unionsinterna förvärv och
import beräknas sammanlagt överstiga 40 miljoner kronor för
beskattningsåret ska, om inte Skatteverket har beslutat något
annat enligt 31 §, lämna skattedeklaration enligt följande
uppställning:

Arbetsgivardeklaration,         ska ha kommit in till
mervärdesskattedeklaration      Skatteverket senast den
och punktskattedeklaration
för redovisningsperioden

januari                         26 februari

februari                        26 mars

mars                            26 april

april                           26 maj

maj                             26 juni

juni                            26 juli

juli                            26 augusti

augusti                         26 september

september                       26 oktober

oktober                         26 november

november                        27 december

december                        26 januari

Tidigare deklarationstidpunkt för arbetsgivardeklaration

31 § Om den som avses i 30 § inte har skött betalningarna av
skatteavdrag eller arbetsgivaravgifter, får Skatteverket
besluta att han eller hon ska lämna arbetsgivardeklaration
senast den 12 i månaden efter redovisningsperiodens utgång, i
januari senast den 17. Lag (2013:369).

Enbart arbetsgivardeklaration, förenklad
arbetsgivardeklaration och punktskattedeklaration

32 § Den som inte ska lämna mervärdesskattedeklaration, ska
lämna arbetsgivardeklaration, förenklad arbetsgivardeklaration
och punktskattedeklaration enligt följande uppställning:

Arbetsgivardeklaration,         ska ha kommit in till
förenklad                       Skatteverket senast den
arbetsgivardeklaration och
punktskattedeklaration för
redovisningsperioden

januari                         12 februari

februari                        12 mars

mars                            12 april

april                           12 maj

maj                             12 juni

juni                            12 juli

juli                            17 augusti

augusti                         12 september

september                       12 oktober

oktober                         12 november

november                        12 december

december                        17 januari

Särskild deklarationstidpunkt

33 § Den som har en redovisningsperiod som är längre än en
kalendermånad ska, om inte annat följer av 33 a eller 33 b §,
redovisa skatten i en skattedeklaration som ska ha kommit in
till Skatteverket senast den 26 i andra månaden efter
redovisningsperiodens utgång, med undantag för december då
deklarationen i stället ska ha kommit in senast den 27.

Första stycket gäller inte den som enligt 11, 12 eller 13 §
har kalenderkvartal som redovisningsperiod för
mervärdesskatt.

Första stycket gäller inte heller sådan period som avses i
29 § andra stycket. Lag (2013:1068).

33 a § Fysiska personer och dödsbon som har beskattningsår som 
redovisningsperiod och ska lämna inkomstdeklaration, ska lämna 
mervärdesskattedeklaration senast den 12 maj året efter 
utgången av beskattningsåret.

Första stycket gäller inte den som under redovisningsperioden 
har genomfört

1. leveranser, förvärv eller överföringar av varor som 
transporteras mellan EU-länder, eller

2. tillhandahållanden eller förvärv av tjänster som 
förvärvaren är betalningsskyldig för i Sverige eller ett annat 
EU-land i enlighet med tillämpningen av artikel 196 i rådets 
direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt 
system för mervärdesskatt. Lag (2023:208).

33 b § Juridiska personer, med undantag för dödsbon och 
handelsbolag, som har beskattningsår som redovisningsperiod 
och ska lämna inkomstdeklaration, ska lämna 
mervärdesskattedeklaration enligt följande uppställning:

Om beskattningsåret går ut 	ska deklarationen ha 
den                             kommit in senast den

31 december                     12 juli

30 april                        12 november

30 juni                         27 december                                 

31 augusti                      12 mars	

Den som lämnar mervärdesskattedeklarationen elektroniskt får 
lämna den i månaden efter den månad som följer av första 
stycket. I januari och augusti ska deklarationen i så fall ha 
kommit in senast den 17, i april och december den 12.

Första och andra styckena gäller inte den som under 
redovisningsperioden genomfört sådana leveranser, 
tillhandahållanden, förvärv eller överföringar som avses i 
33 a § andra stycket. Lag (2023:208).

33 c § Skatteverket ska besluta att
mervärdesskattedeklaration ska ha kommit in senast vid den
tidpunkt som anges i 33 § i stället för vid den tidpunkt som
anges i 33 a eller 33 b §, om

1. den deklarationsskyldige begär det, eller

2. det finns särskilda skäl.

Ett beslut enligt första stycket ska gälla minst två på
varandra följande redovisningsperioder, om inte särskilda
skäl talar emot det. Lag (2013:1068).

33 d § Om deklarationstidpunkten för mervärdesskatt för den
som har beskattningsår som redovisningsperiod ändras från
eller till vad som gäller enligt 33 a eller 33 b §, ska den
nya deklarationstidpunkten gälla från ingången av
beskattningsåret före det beskattningsår då

1. den deklarationsskyldige underrättade Skatteverket om
ändringen, eller

2. Skatteverket beslutade om ändringen.

Skatteverket får dock besluta att den nya
deklarationstidpunkten ska gälla från en senare tidpunkt.
Lag (2013:1068).

33 e § Den som saknar möjlighet att lämna 
mervärdesskattedeklaration i rätt tid på grund av ett beslut 
enligt 33 c § eller enligt 18 kap. 15 § mervärdesskattelagen 
(2023:200) ska lämna deklarationen senast den 12 i månaden 
efter beslutet, i januari eller augusti senast den 17.
Lag (2023:208).

33 f § Den som enligt 16 a § har kalendervecka som 
redovisningsperiod ska redovisa skatten i en skattedeklaration 
som ska ha kommit in till Skatteverket senast fem dagar efter 
redovisningsperiodens utgång. Lag (2022:174).

33 g § Den som är skattskyldig enligt lagen (2023:75) om skatt 
på överintäkter från el ska redovisa skatten i en 
punktskattedeklaration som ska ha kommit in till Skatteverket 
senast den 26 i andra månaden efter redovisningsperiodens 
utgång. Lag (2023:76).

Kommuner och regioner

34 § Kommuner och regioner ska lämna arbetsgivardeklaration 
och punktskattedeklaration enligt uppställningen i 26 §. 
Mervärdesskattedeklaration ska lämnas enligt uppställningen 
för punktskattedeklaration i den paragrafen. De 
skattedeklarationer som ska lämnas i januari och augusti ska 
dock ha kommit in till Skatteverket senast den 12 i månaden.
Lag (2019:954).

Särskilda skattedeklarationer

35 § Särskilda skattedeklarationer ska, om inte annat följer 
av 37 §, lämnas enligt följande uppställning:

Deklaration som avses i         ska ha kommit in till
                                Skatteverket senast

7 § första stycket		den 26 i månaden efter 
				redovisningsperiodens utgång

7 § andra stycket		35 dagar efter förvärvet

7 § tredje stycket		den 26 i andra månaden efter 
				den månad då det nya 
				transportmedlet levererades

8 § 	                        fem dagar efter den händelse 
                                som medför skattskyldighet

9 § 	                        den 12 i månaden efter den 
                                månad då den skattepliktiga 
                                ersättningen kom den 
                                skattskyldige till del, med 
                                undantag för januari och 
                                augusti då deklarationen i 
                                stället ska ha kommit in senast 
                                den 17
Lag (2022:174).

36 § Har upphävts genom lag (2018:1890).

37 § Deklaration som avses i 8 § 2 ska ha kommit in till 
Skatteverket senast vid den händelse som medför 
skattskyldighet, om den som ska lämna deklaration är 
skattskyldig enligt

1. 5 kap. 16 § 2 lagen (1994:1776) om skatt på energi och som 
inte har ställt säkerhet för skattens betalning,

2. 5 kap. 16 § 5 eller 18 § lagen om skatt på energi, 9 kap. 
16 § första stycket 3 eller 19 § lagen (2022:155) om 
tobaksskatt, 9 kap. 16 § första stycket 3 eller 19 § lagen 
(2022:156) om alkoholskatt, 

3. 5 kap. 9 § lagen om skatt på energi och inte har uppfyllt 
anmälningsskyldigheten enligt 4 c kap. 6 § samma lag, 

4. 9 kap. 9 § lagen om tobaksskatt och inte har uppfyllt 
anmälningsskyldigheten enligt 6 kap. 6 § samma lag, eller

5. 9 kap. 9 § lagen om alkoholskatt och inte har uppfyllt 
anmälningsskyldigheten enligt 6 kap. 6 § samma lag.

Om de personer som anges i första stycket 3, 4 eller 5 har 
fullgjort sina respektive anmälningsskyldigheter ska 
deklarationen i stället för vad som anges i första stycket ha 
kommit in till Skatteverket senast vid den tidpunkt som 
infaller först av

1. 5 dagar efter mottagandet av varorna, och

2. 15 dagar efter den händelse som medför skattskyldighet.
Lag (2022:174).

38 § Har upphävts genom lag (2017:387).

Viss verksamhet ska redovisas för sig

39 § Om det finns särskilda skäl, får Skatteverket besluta att
en viss verksamhet ska redovisas för sig.

Viss verksamhet ska redovisas för sig

Ändring eller tillägg av uppgifter om betalningsmottagare

40 § Om en uppgift avseende en viss betalningsmottagare som 
har lämnats i en arbetsgivardeklaration eller en förenklad 
arbetsgivardeklaration är felaktig, ska den 
deklarationsskyldige snarast ändra uppgiften. Om en uppgift 
saknas, ska den deklarationsskyldige snarast genom tillägg 
lämna de uppgifter som behövs.

Ändring eller tillägg av uppgifter ska dock inte göras efter 
utgången av det sjätte året efter det kalenderår som 
uppgiften hänför sig till. Lag (2017:387).

41 § Ändring eller tillägg av uppgifter om 
betalningsmottagare ska göras skriftligen. Lag (2017:387).

27 kap. Skalbolagsdeklaration

Syftet med skalbolagsdeklaration

1 § Skalbolagsdeklaration ska lämnas för undantag från
skalbolagsbeskattning enligt 25 a kap. 11 § eller 49 a kap. 13
§ inkomstskattelagen (1999:1229) och till ledning för beslut
om säkerhet för slutlig skatt.

Skyldighet att lämna skalbolagsdeklaration

2 § En skalbolagsdeklaration ska lämnas av ett avyttrat
företag som är ett skalbolag och som tillämpar undantagen från
skalbolagsbeskattning i 25 a kap. 11 § eller 49 a kap. 13 §
inkomstskattelagen (1999:1229).

Om det avyttrade företaget är ett svenskt handelsbolag eller
en i utlandet delägarbeskattad juridisk person, ska
skalbolagsdeklaration i stället lämnas av den delägare som har
avyttrat andelen. Handelsbolaget eller den juridiska personen
ska lämna delägaren de uppgifter som behövs för deklarationen.

Vad ska en skalbolagsdeklaration innehålla?

3 § En skalbolagsdeklaration ska innehålla

1. nödvändiga identifikationsuppgifter för den som har
avyttrat andelen och för den som har förvärvat andelen,

2. uppgift om det avyttrade företagets överskott eller
underskott enligt ett sådant särskilt bokslut som avses i 25 a
kap. 11 § eller 49 a kap. 13 § inkomstskattelagen (1999:1229),

3. uppgifter om de intäktsposter och kostnadsposter som har
tagits upp i bokslutet, och

4. de övriga uppgifter som Skatteverket behöver för att kunna
fatta beslut om säkerhet för slutlig skatt.

När ska en skalbolagsdeklaration lämnas?

4 § En skalbolagsdeklaration ska ha kommit in till Skatteverket
senast 60 dagar efter det att andelen eller delägarrätten har
avyttrats eller tillträtts. Lag (2011:1512).

28 kap. Preliminär inkomstdeklaration

Syftet med preliminär inkomstdeklaration

1 § Preliminär inkomstdeklaration ska lämnas till ledning för
bestämmande av preliminär skatt.

Skyldighet att lämna preliminär inkomstdeklaration

Preliminär inkomstdeklaration vid ansökan om godkännande för
F-skatt

2 § Den som ansöker om godkännande för F-skatt ska lämna en
preliminär inkomstdeklaration till Skatteverket.

Preliminär inkomstdeklaration inför beskattningsåret

3 § Om den slutliga skatten för beskattningsåret beräknas
överstiga motsvarande skatt för det föregående
beskattningsåret, ska den som är godkänd för F-skatt eller har
särskild A-skatt lämna en preliminär inkomstdeklaration, om

1. skillnaden är betydande med hänsyn till den skattskyldiges
förhållanden, eller

2. räkenskapsåret har lagts om enligt 3 kap. 6 §
bokföringslagen (1999:1078) utan Skatteverkets tillstånd.

Deklarationen ska ha kommit in till Skatteverket senast en
månad före beskattningsårets ingång.

Preliminär inkomstdeklaration under beskattningsåret

4 § Om det kan antas att den slutliga skatten för
beskattningsåret kommer att överstiga den debiterade
preliminära skatten, ska den som är godkänd för F-skatt eller
har särskild A-skatt lämna en preliminär inkomstdeklaration,
om

1. skillnaden är betydande med hänsyn till den skattskyldiges
förhållanden, eller

2. räkenskapsåret har lagts om enligt 3 kap. 6 §
bokföringslagen (1999:1078) utan Skatteverkets tillstånd.

Deklarationen ska ha kommit in till Skatteverket inom 14 dagar
från det att deklarationsskyldigheten uppkom. När mindre än en
månad återstår av beskattningsåret behöver deklaration dock
inte lämnas.

Preliminär inkomstdeklaration i andra fall

5 § En preliminär inkomstdeklaration får även lämnas i andra
fall än som avses i 2–4 §§.

Vad ska en preliminär inkomstdeklaration innehålla?

6 § En preliminär inkomstdeklaration ska innehålla uppgifter
om beräknade inkomster och utgifter samt övriga uppgifter som
Skatteverket behöver för att kunna bestämma den preliminära
skatten.

29 kap. Syftet med inkomstdeklaration

1 § Inkomstdeklaration ska lämnas till ledning för 

1. bestämmande av underlag för att ta ut skatt eller avgift 
enligt 

a) inkomstskattelagen (1999:1229), 

b) lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, 

c) 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa 
förvärvsinkomster,

d) lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i de 
fall som avses i 2 § första stycket 1-4 och 6-13 den lagen, 

e) lagen (1991:687) om särskild löneskatt på 
pensionskostnader,

f) lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift,

g) 2 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift,

h) lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift,

i) lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i 
allmänhetens tjänst, och

j) lagen (2021:1256) om riskskatt för kreditinstitut,

2. bestämmande av underlag för att ta ut egenavgifter enligt 
3 kap. socialavgiftslagen (2000:980),

3. bestämmande av skattereduktion, samt 

4. beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt 59 kap. 
socialförsäkringsbalken. Lag (2022:1760).

30 kap. Vem ska lämna en inkomstdeklaration?

Fysiska personer

1 § En fysisk person ska lämna en inkomstdeklaration, om

1. intäkterna i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet i
annat fall än som avses i 2 har uppgått till sammanlagt minst
42,3 procent av prisbasbeloppet under beskattningsåret,

2. sådan intäkt i inkomstslaget tjänst som avses i 11 kap.
45 §, 50 kap. 7 § samt 57 kap. 20 och 21 §§ inkomstskattelagen
(1999:1229) eller intäkt av passiv näringsverksamhet har
uppgått till sammanlagt minst 100 kronor under
beskattningsåret,

3. intäkterna i inkomstslaget kapital, med undantag för sådan
ränta, utdelning eller annan avkastning som kontrolluppgift
ska lämnas om enligt 17 eller 19 kap. och för sådan
schablonintäkt som kontrolluppgift har lämnats om enligt
22 kap. 16 § eller 17–21 §§, har uppgått till sammanlagt minst
200 kronor under beskattningsåret,

4. han eller hon är begränsat skattskyldig och den skatte-
eller avgiftspliktiga intäkten har uppgått till sammanlagt
minst 100 kronor under beskattningsåret,

5. underlag för statlig fastighetsskatt, kommunal
fastighetsavgift, avkastningsskatt på pensionsmedel eller
särskild löneskatt på pensionskostnader ska fastställas, eller

6. uppgift om skalbolag enligt 31 kap. 14 § ska lämnas.
Lag (2012:835).

Dödsbon

2 § Det som skulle ha gällt för den avlidne i fråga om
deklarationsskyldighet ska för dödsåret tillämpas på dödsboet.

3 § För år efter dödsåret ska ett dödsbo lämna en
inkomstdeklaration, om

1. de skattepliktiga intäkterna, med undantag för sådan ränta,
utdelning eller annan avkastning som kontrolluppgift ska
lämnas om enligt 17 eller 19 kap. och för sådan schablonintäkt
som kontrolluppgift har lämnats om enligt 22 kap. 16 § eller
17–21 §§, har uppgått till sammanlagt minst 100 kronor under
beskattningsåret,

2. underlag för statlig fastighetsskatt, kommunal
fastighetsavgift, avkastningsskatt på pensionsmedel eller
särskild löneskatt på pensionskostnader ska fastställas, eller

3. uppgift om skalbolag enligt 31 kap. 14 § ska lämnas.
Lag (2011:1289).

Andra juridiska personer än dödsbon

4 § En inkomstdeklaration ska lämnas av

1. aktiebolag, ekonomiska föreningar och sådana stiftelser, 
andra liknande subjekt eller andra tillgångsmassor som enligt 
stiftelseförordnande eller motsvarande bestämmelse har till 
huvudsakligt ändamål att tillgodose viss släkts, vissa 
släkters eller bestämda fysiska personers ekonomiska 
intressen,

2. sådana ideella föreningar och registrerade trossamfund som 
avses i 7 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229), om 
intäkterna under beskattningsåret har överstigit grundavdraget 
enligt 63 kap. 11 § den lagen,

3. andra juridiska personer än sådana som avses i 1 och 2, med 
undantag för dödsbon och svenska handelsbolag, om de 
skattepliktiga intäkterna under beskattningsåret har uppgått 
till sammanlagt minst 200 kronor, och

4. andra juridiska personer än dödsbon för vilka underlag för 
statlig fastighetsskatt, kommunal fastighetsavgift, 
avkastningsskatt på pensionsmedel, särskild löneskatt på 
pensionskostnader eller riskskatt för kreditinstitut ska 
fastställas. Lag (2021:1259).

Skattefri inkomst

5 § Vid bedömning av deklarationsskyldighet som är beroende av
att intäkterna har uppgått till visst belopp ska hänsyn inte
tas till sådan intäkt som är skattefri eller som den fysiska
personen inte är skattskyldig för enligt inkomstskattelagen
(1999:1229).

Första stycket gäller inte i fråga om

1. inkomst som enligt skatteavtal helt eller delvis ska
undantas från beskattning i Sverige, och

2. inkomst som ingår i avgiftsunderlaget för egenavgifter.
Lag (2012:835).

31 kap. Vad ska en inkomstdeklaration innehålla?

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- uppgifter som ska lämnas i samtliga inkomstdeklarationer (2 
och 3 §§ ),

- uppgifter som fysiska personer och dödsbon ska underrättas 
om och godkänna eller lämna (4 och 5 §§ ),

- uppgift som ska lämnas om inkomstslaget tjänst (6 § ),

- uppgifter som ska lämnas om inkomstslaget näringsverksamhet 
(7-15 a §§ ),

- uppgifter som ska lämnas om inkomstslaget kapital (16-
19 c §§ ),

- uppgift om tillkommande belopp (20 § ),

- uppgifter om vissa andelsavyttringar m.m. (21-24 §§ ),

- uppgifter för beräkning av egenavgifter (25 och 26 §§ ),

- uppgifter som fåmansföretag samt företagsledare och delägare 
ska lämna (27-29 §§ ),

- uppgift om tillskott och uttag (30 § ),

- uppgift om betalning till utlandet (31 § ),

- uppgift som ekonomiska föreningar ska lämna (32 § ), 

- uppgifter om skattereduktion (33-33 d §§ ), och

- uppgifter om prissättningsbesked (34 § ).
Lag (2024:1136).

Samtliga inkomstdeklarationer

2 § En inkomstdeklaration ska innehålla

1. nödvändiga identifikationsuppgifter, 

2. uppgifter om de intäktsposter och kostnadsposter som ska 
hänföras till respektive inkomstslag,

3. uppgifter om de allmänna avdrag som den 
deklarationsskyldige har rätt till,

4. de uppgifter som behövs för beräkning av skatt eller avgift 
enligt

a) lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt,

b) 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa 
förvärvsinkomster,

c) lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel,

d) lagen (1991:687) om särskild löneskatt på 
pensionskostnader,

e) 2 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift,

f) 34 kap. inkomstskattelagen (1999:1229),

g) 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980), 

h) lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift, och

i) lagen (2021:1256) om riskskatt för kreditinstitut,

5. de uppgifter som behövs för beräkning av pensionsgrundande 
inkomst enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken, samt

6. de uppgifter som behövs för att avgöra om en begränsat 
skattskyldig uppfyller kraven för att få allmänna avdrag 
enligt 62 kap. 5-8 §§ eller grundavdrag enligt 63 kap. 
inkomstskattelagen. Lag (2021:1259).

3 § Den som är deklarationsskyldig ska också lämna de övriga
uppgifter som Skatteverket behöver för att kunna fatta riktiga
beslut om slutlig skatt och beslut om pensionsgrundande
inkomst.

Fysiska personer och dödsbon

Underrättelse

4 § Skatteverket ska före den 15 april året efter utgången av 
beskattningsåret underrätta fysiska personer och dödsbon som 
kan antas vara deklarationsskyldiga om de kontrolluppgifter, 
uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer 
och övriga uppgifter som har kommit in till verket som 
underlag för beslut om slutlig skatt och beslut om 
pensionsgrundande inkomst samt övriga uppgifter som verket 
känner till. Lag (2017:387).

Godkänna eller lämna uppgifter

5 § Om en uppgift som den deklarationsskyldige har fått
underrättelse om enligt 4 § är korrekt, ska den
deklarationsskyldige godkänna uppgiften. Om en uppgift är
felaktig eller saknas, ska den deklarationsskyldige genom
ändring eller tillägg lämna de uppgifter som behövs.

Inkomstslaget tjänst

Uppgift om kostnadsersättning

6 § Uppgift om kostnadsersättning som avses i 15 kap. 8 § 4 
eller 10 § behöver bara lämnas i den utsträckning avdrag görs 
för ökade levnadskostnader. Lag (2017:387).

Inkomstslaget näringsverksamhet

Undantag

7 § Om makar tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet,
behöver uppgifterna enligt 2 och 3 §§ om näringsverksamheten
bara lämnas av en av makarna.
Uppgifter som Skatteverket behöver för att kunna tillämpa
bestämmelserna om fördelning av inkomsten mellan makar i
60 kap. 6–11 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) ska dock lämnas
av båda makarna.

8 § Uppgifter om näringsverksamhet enligt 33 kap. 6 § behöver
inte lämnas av delägarna.

Uppgifter om årsbokslut och årsredovisning

9 § Den som är skyldig att lämna inkomstdeklaration för
inkomstslaget näringsverksamhet ska lämna uppgift om huruvida

1. årsbokslutet eller årsredovisningen, som ligger till grund
för inkomstdeklarationen, har upprättats med hjälp av en
uppdragstagare, eller

2. årsredovisningen, som ligger till grund för
inkomstdeklarationen, har reviderats av en auktoriserad eller
godkänd revisor eller ett registrerat revisionsbolag.

Uppgift om utdelning eller annat förfogande över uppkommen
vinst

10 § Om lagervärdet ska höjas enligt 17 kap. 21 §
inkomstskattelagen (1999:1229), ska företaget lämna uppgift om
beslut om eller styrelsens förslag till utdelning eller annat
förfogande över uppkommen vinst.

Uppgifter som dotterföretag ska lämna

11 § Ett dotterföretag som redovisar intäkter i inkomstslaget
näringsverksamhet ska lämna

1. nödvändiga identifikationsuppgifter för moderföretaget,

2. nödvändiga identifikationsuppgifter för hela koncernens
moderföretag om moderföretaget i sin tur är ett dotterföretag,
samt

3. uppgifter om sitt aktie- eller andelsinnehav i
moderföretaget och innehavets röstvärde.

Ägaruppgifterna ska avse förhållandena vid utgången av det
senast avslutade beskattningsåret.

Uppgifter om näringsbetingade andelar och vissa andra
tillgångar

12 § Den som har fått utdelning på en näringsbetingad andel
som är marknadsnoterad ska lämna uppgift om utdelningen om
andelen har innehafts kortare tid än ett år när utdelningen
rätteligen skulle ha tagits upp i räkenskaperna.

Den som har avyttrat en näringsbetingad andel eller en
näringsbetingad aktiebaserad delägarrätt som är
marknadsnoterad ska lämna uppgift om avyttringen om andelen
eller delägarrätten har innehafts kortare tid än ett år.

Uppgifter om ersättningsfond

13 § Den som har eller som under beskattningsåret har haft en
ersättningsfond ska lämna uppgifter om

1. fondens ändamål,

2. fondens storlek,

3. fondens ianspråktagande, och

4. återfört avdrag för avsättning till fonden.

Fysiska personer ska även i fråga om en sådan ersättningsfond
för byggnad eller markanläggning som avses i 31 kap. 5 §
inkomstskattelagen (1999:1229) lämna uppgift om hur stor del
av fonden som har återförts enligt 26 kap. 2 och 4–7 §§ den
lagen.

Uppgift om skalbolag

14 § Den som har förvärvat tillgångar enligt 25 a kap. 18 §
eller 49 a kap. 10 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska lämna
uppgift om detta.

Uppgifter om utländska juridiska personer med lågbeskattade
inkomster

15 § Den som någon gång under beskattningsåret har haft
andelar i en utländsk juridisk person med lågbeskattade
inkomster i sådan omfattning eller på ett sådant sätt som
anges i 39 a kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska lämna

1. nödvändiga identifikationsuppgifter för den juridiska
personen,
2. uppgift om sitt andelsinnehav vid beskattningsårets utgång,

3. uppgift om röstvärdet för sina andelar vid
beskattningsårets utgång, och

4. uppgift om förändringar av andelsinnehavet eller av
röstvärdet för andelarna som har inträffat under året.

Den som innehar andelarna vid beskattningsårets utgång ska
även lämna sådana resultat- och balansräkningar som avses i
39 a kap. 11 § inkomstskattelagen.

Uppgift för tonnagebeskattning

15 a § Den som är godkänd för tonnagebeskattning och som 
bedriver både sådan kvalificerad rederiverksamhet som avses i 
39 b kap. 3–5 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) och annan 
verksamhet ska lämna uppgift om principerna för fördelning av 
tillgångar och förpliktelser samt intäkter och kostnader 
mellan verksamheterna. Lag (2016:888).

Inkomstslaget kapital

Uppgifter om långivare

16 § Den som gör avdrag för ränteutgifter vid beräkning av
resultatet i inkomstslaget kapital ska, om kontrolluppgift
inte ska lämnas enligt 18 kap., lämna nödvändiga
identifikationsuppgifter för långivaren.

Uppskovsbelopp

17 § Den som gör avdrag för uppskovsbelopp enligt 47 kap. 
inkomstskattelagen (1999:1229) vid avyttring av en 
privatbostadsfastighet eller en privatbostadsrätt ska lämna 
uppgift om beteckningen på ersättningsbostaden.

Om ersättningsbostaden är en bostad i ett 
privatbostadsföretag eller i ett företag som avses i 47 kap. 
5 b § inkomstskattelagen, ska även nödvändiga 
identifikationsuppgifter för företaget lämnas.

Om ersättningsbostaden förvärvas efter det år då 
ursprungsbostaden avyttrades, ska uppgifterna lämnas i 
inkomstdeklarationen för det år då ersättningsbostaden 
förvärvades. Lag (2018:1385).

18 § En ägare av en ersättningsbostad med ett uppskovsbelopp
enligt 47 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) ska, om
ersättningsbostaden är belägen utomlands, lämna uppgifter av
det slag som avses i 17 § första och andra styckena samt
övriga uppgifter som är av betydelse för om uppskovsbeloppet
ska tas upp till beskattning.

19 § Om äganderätten till en ersättningsbostad har övergått
till någon annan genom arv, testamente eller bodelning, ska
dödsboet eller överlåtaren lämna

1. nödvändiga identifikationsuppgifter för den nya ägaren,

2. de uppgifter som har lämnats enligt 17 §, och

3. uppgift om storleken på uppskovsbelopp som enligt 47 kap.
inkomstskattelagen (1999:1229) ska återföras till beskattning
vid avyttring av ersättningsbostaden.

Första stycket gäller bara om äganderätten har övergått

1. genom arv eller testamente till en make, en sambo eller ett
hemmavarande barn under 18 år, eller

2. vid bodelning med anledning av upphörande av ett
samboförhållande, äktenskapsskillnad eller makens eller
sambons död.

Investeraravdrag

19 a § Den som gör investeraravdrag enligt 43 kap.
inkomstskattelagen (1999:1229) ska lämna

1. uppgift om underlaget för investeraravdrag, och

2. nödvändiga identifikationsuppgifter för det företag som
investeraravdraget hänför sig till. Lag (2013:772).

19 b § Den som återför investeraravdrag enligt 43 kap. 22,
25, 26 eller 27 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska lämna

1. uppgift om hur stor del av investeraravdraget som
återförs, och

2. nödvändiga identifikationsuppgifter för det företag som
investeraravdraget hänför sig till.

Om investeraravdrag återförs enligt 43 kap. 27 §
inkomstskattelagen, ska uppgift lämnas även om detta.
Lag (2013:772).

Avdrag för innehav av investeringssparkonto, kapitalförsäkring 
och avtal om sparande i en PEPP-produkt

19 c § Den som gör avdrag enligt 42 kap. 45 § 
inkomstskattelagen (1999:1229) ska lämna

1. uppgift om underlaget för avdraget, och

2. nödvändiga identifikationsuppgifter för det företag som 
tillhandahåller investeringssparkontot, kapitalförsäkringen 
eller PEPP-produkten. Lag (2024:1136).

Tillkommande belopp

20 § Om kapitalvinsten vid avyttring av en tillgång inte kan
beräknas på grund av att vinsten är beroende av någon händelse
i framtiden, ska den skattskyldige lämna uppgift om detta. Det
gäller dock inte om uppgiften ska lämnas enligt 33 kap. 6 §
andra stycket.

Vissa andelsavyttringar m.m.

21 § Den som enligt 49 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229)
begär uppskov med beskattningen vid ett uppskovsgrundande
andelsbyte ska lämna de uppgifter som Skatteverket behöver för
att kunna besluta om uppskovet.

Den som har fått uppskov ska årligen lämna de uppgifter som är
av betydelse för om uppskovsbeloppet ska tas upp till
beskattning.

22 § Den som innehar en andel som är kvalificerad enligt
57 kap. 7, 7 a eller 7 b § inkomstskattelagen (1999:1229) ska
lämna de uppgifter som Skatteverket behöver för att kunna

1. besluta om kapitalbelopp enligt 48 a kap. 8 a §
inkomstskattelagen,

2. besluta om tjänstebelopp för utdelning och kapitalvinst

a) vid partiell fission enligt 48 kap. 18 d §
inkomstskattelagen, och

b) vid andelsbyten enligt 48 a kap. 8 b § inkomstskattelagen,
samt

3. besluta om de tjänstebelopp som har fördelats enligt
48 kap. 18 e §, 48 a kap. 8 c § och 57 kap. 7 c §
inkomstskattelagen.

Uppgifter om utdelning och kapitalvinst på andelarna ska också
lämnas.

23 § Om äganderätten till andelar som har förvärvats genom
sådant uppskovsgrundande andelsbyte som avses i 49 kap.
inkomstskattelagen (1999:1229) har övergått till någon annan
genom arv, testamente, bodelning eller gåva och om andelen är
en lagertillgång hos förvärvaren, ska denne lämna

1. uppgift om antalet andelar som har förvärvats,

2. uppgift om uppskovsbeloppet för varje andel, och
3. nödvändiga identifikationsuppgifter för den som andelarna
har övergått från.

Förvärvaren ska årligen lämna de uppgifter som är av betydelse
för om uppskovsbeloppet ska tas upp till beskattning.

24 § Om äganderätten till andelar som är kvalificerade enligt
57 kap. 7, 7 a eller 7 b § inkomstskattelagen (1999:1229) har
övergått till någon annan genom arv, testamente, bodelning
eller gåva, ska förvärvaren lämna
1. uppgift om antalet andelar som har förvärvats,

2. uppgift om tjänstebeloppet för varje andel, och

3. nödvändiga identifikationsuppgifter för den som andelarna
har övergått från.

Förvärvaren ska årligen lämna de uppgifter som är av betydelse
för om tjänstebeloppet ska tas upp till beskattning.

Beräkning av egenavgifter

25 § Om ett avtal som avses i 2 kap. 7 § andra stycket 
socialavgiftslagen (2000:980) har träffats om att 
arbetsgivaravgifter ska betalas på en viss ersättning, ska den 
som får ersättningen lämna uppgift om detta.

Om ersättning getts ut och egenavgifter enligt 3 kap. 6 § 
socialavgiftslagen ska betalas på ersättningen, ska den som 
mottagit ersättningen lämna uppgift om detta. Lag (2024:549).

26 § Har upphävts genom lag (2012:760).

Fåmansföretag

Uppgifter som fåmansföretag ska lämna

27 § Ett fåmansföretag ska lämna

1. nödvändiga identifikationsuppgifter för delägarna och
närstående till dem, samt

2. uppgifter om varje delägares andelsinnehav och innehavets
röstvärde.

Uppgifter enligt första stycket 1 behöver inte lämnas för en
närstående som inte har tagit emot ersättning från företaget
eller träffat avtal med eller företagit någon annan
rättshandling med företaget.

Vid tillämpningen av denna paragraf gäller 57 kap. 3 § andra
stycket inkomstskattelagen (1999:1229).

28 § Ett fåmansföretag ska också lämna

1. en sådan förteckning över penninglån och säkerheter som
avses i 21 kap. 10 § aktiebolagslagen (2005:551), och

2. en förteckning över utbetald vinstandelsränta till personer
som avses i 24 kap. 6 § andra stycket inkomstskattelagen
(1999:1229).

Uppgifter som företagsledare och delägare ska lämna

29 § En företagsledare och en delägare i fåmansföretag som
avses i 27 § ska lämna de uppgifter som Skatteverket behöver
för att kunna tillämpa bestämmelserna om utdelning och
kapitalvinst på kvalificerade andelar i 57 kap.
inkomstskattelagen (1999:1229).

Skyldigheten gäller för fem beskattningsår efter det att
företaget har upphört att vara ett fåmansföretag.

Tillskott och uttag

30 § En fysisk person som är delägare i ett svenskt
handelsbolag ska lämna uppgift om tillskott till och uttag
från bolaget. Det gäller dock inte en medlem i en europeisk
ekonomisk intressegruppering.

Betalning till utlandet

31 § Fåmansföretag, delägare i fåmanshandelsbolag och enskilda
näringsidkare ska lämna uppgift om utgift som har
tillgodoräknats mottagare i utlandet om den avser

1. annan ränta än dröjsmålsränta, eller

2. betalning för

a) nyttjandet av eller rätten att nyttja upphovsrätt till
litterärt, konstnärligt eller vetenskapligt verk, inklusive
biograffilm, patent, varumärke, mönster eller modell, ritning,
hemligt recept eller hemlig tillverkningsmetod, eller

b) upplysning om erfarenhetsrön av industriell, kommersiell
eller vetenskaplig natur.

Uppgiften behöver bara lämnas om utgiften ska dras av vid
beskattningen.

Uppgift som ekonomiska föreningar ska lämna

32 § En ekonomisk förening ska lämna uppgift om huruvida 
den är en ekonomisk förening enligt 1 kap. 4 § första stycket 
eller 5 § lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar.
Lag (2018:733).

Skattereduktion

33 § Den som begär skattereduktion för hushållsarbete, gåva, 
mikroproduktion av förnybar el eller installation av grön 
teknik enligt 67 kap. 11-45 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) 
ska lämna uppgift om underlaget för skattereduktionen.

I fråga om förmån av sådant arbete som räknas som 
hushållsarbete enligt 67 kap. 13 a och 13 b §§ 
inkomstskattelagen ska även sådana uppgifter som avses i 9 a § 
lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för 
hushållsarbete lämnas. Lag (2020:1070).

33 a § Den som begär skattereduktion för mikroproduktion av 
förnybar el och som är ett företag ska även lämna

1. uppgift om annat stöd som har beviljats företaget under 
beskattnings-året och de två föregående beskattningsåren och 
som anses vara sådant stöd av mindre betydelse som avses i

- kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 
18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av 
mindre betydelse,

- kommissionens förordning (EU) nr 1408/2013 av den 
18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av 
mindre betydelse inom jordbrukssektorn, eller

- kommissionens förordning (EU) nr 717/2014 av den 27 juni 
2014 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse 
inom fiskeri- och vattenbruks-sektorn,

2. uppgift om annat stöd som har beviljats företaget under de 
tre senaste åren och som anses vara sådant stöd av mindre 
betydelse som avses i kommissionens förordning (EU) 2023/2831 
av den 13 december 2023 om tillämpningen av artiklarna 107 och 
108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd 
av mindre betydelse, och

3. de övriga uppgifter som Skatteverket behöver för att kunna 
bedöma rätten till skattereduktion. Lag (2024:1157).

33 b § Den som begär att utländsk ersättning ska medräknas i 
underlaget för skattereduktion för sjukersättning och 
aktivitetsersättning enligt 67 kap. 9 b § andra stycket 
inkomstskattelagen (1999:1229) ska lämna uppgift om 
underlaget för skattereduktionen. Lag (2017:1218).

33 c § En person som avses i 67 kap. 35 § första stycket 
inkomstskatte-lagen (1999:1229) ska lämna

1. uppgift om annat stöd överstigande sammanlagt 
150 000 kronor som har beviljats under beskattningsåret och de 
två föregående beskattningsåren och som anses vara sådant stöd 
av mindre betydelse som avses i

- kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 
18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av 
mindre betydelse,

- kommissionens förordning (EU) nr 1408/2013 av den 
18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av 
mindre betydelse inom jordbrukssektorn, eller

- kommissionens förordning (EU) nr 717/2014 av den 27 juni 
2014 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse 
inom fiskeri- och vattenbruks-sektorn,

2. uppgift om annat stöd överstigande sammanlagt 
150 000 kronor som har beviljats under de tre senaste åren och 
som anses vara sådant stöd av mindre betydelse som avses i 
kommissionens förordning (EU) 2023/2831 av den 13 december 
2023 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om 
Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse, 
och

3. de övriga uppgifter om sådant stöd som avses i 1 och 2 som 
Skatteverket behöver för att kunna bedöma rätten till 
skattereduktion. Lag (2024:1157).

33 d § Den som begär att avgift till en utländsk 
arbetslöshetskassa eller motsvarande avgift enligt en utländsk 
stats arbetslöshetsförsäkring ska medräknas i underlaget för 
skattereduktion enligt 67 kap. 50 § andra stycket 
inkomstskattelagen (1999:1229) ska lämna uppgift om underlaget 
för skattereduktionen. Lag (2022:446).

Prissättningsbesked

34 § Den som har fått ett prissättningsbesked enligt lagen
(2009:1289) om prissättningsbesked vid internationella
transaktioner ska lämna uppgift om huruvida

1. beskedet har tillämpats, och

2. de antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har
angetts i beskedet har uppfyllts.

32 kap. När och var ska en inkomstdeklaration lämnas?
Fysiska personer och dödsbon

1 § Fysiska personer och dödsbon ska lämna inkomstdeklaration
senast den 2 maj året efter utgången av beskattningsåret.

Andra juridiska personer än dödsbon

2 § Andra juridiska personer än dödsbon ska lämna
inkomstdeklaration för ett beskattningsår enligt följande
uppställning:

Om beskattningsåret går         ska deklaration ha kommit in
ut den                          senast den
31 december                     1 juli
30 april                        1 november

30 juni                         15 december

31 augusti                      1 mars

Den som lämnar inkomstdeklaration elektroniskt får lämna
deklaration en månad senare än vad som följer av första
stycket.

Var ska en inkomstdeklaration lämnas?

3 § En inkomstdeklaration ska lämnas till Skatteverket eller
till ett mottagningsställe som har godkänts av verket.

32 a kap. Tilläggsskattedeklaration

Syftet med tilläggsskattedeklaration

1 § Tilläggsskattedeklaration ska lämnas till ledning för 
bestämmande av underlag för att ta ut skatt enligt lagen 
(2023:875) om tilläggsskatt. Lag (2023:880).

Vem ska lämna tilläggsskattedeklaration?

2 § En koncernenhet ska lämna en tilläggsskattedeklaration, om 
koncernenheten är skattskyldig för 

1. ett tilläggsskattebelopp enligt lagen (2023:875) om 
tilläggsskatt, eller

2. kompletterande tilläggsskatt som fördelas till svenska 
koncernenheter enligt 6 kap. 12 § lagen om tilläggsskatt.
Lag (2023:880).

Vad ska en tilläggsskattedeklaration innehålla?

3 § En tilläggsskattedeklaration ska innehålla 

1. nödvändiga identifikationsuppgifter, 

2. uppgift om vilken enhet som lämnar tilläggsskatterapport,

3. uppgift om att enheten har tagit del av rapporten i 2, 

4. de uppgifter som behövs för att fördela kompletterande 
tilläggsskatt, och

5. de uppgifter som behövs för beräkning av nationell 
tilläggsskatt enligt lagen (2023:875) om tilläggsskatt.
Lag (2023:880).

4 § Den som är deklarationsskyldig ska också lämna de övriga 
uppgifter som behövs för att Skatteverket ska kunna fatta ett 
riktigt beslut om tilläggsskatt. Lag (2023:880).

När ska en tilläggsskattedeklaration lämnas?

5 § En koncernenhet som är deklarationsskyldig enligt 2 § ska 
lämna tilläggsskattedeklaration senast en månad efter den dag 
då tilläggsskatterapporten senast ska lämnas. 

En tilläggsskattedeklaration lämnas till Skatteverket eller 
till ett mottagningsställe som har godkänts av verket.
Lag (2023:880).

33 kap. Särskilda uppgifter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- syftet med särskilda uppgifter (2 och 2 a §§),

- uppgifter som ska lämnas av stiftelser, ideella föreningar 
och registrerade trossamfund (3-5 §§),

- uppgifter som ska lämnas av svenska handelsbolag och i 
utlandet delägarbeskattade juridiska personer (6 §),

- uppgifter som ska lämnas av en fysisk eller juridisk person 
som hör hemma i en annan stat och inte bedriver verksamhet 
från ett fast driftställe i Sverige (6 a och 6 b §§),

- uppgifter om ersättningsbostad i utlandet (7 §),

- uppgifter om periodiseringsfond och ersättningsfond (7 a §),

- uppgifter som ska lämnas av redare (8 §),

- uppgifter om nedsättning av utländsk skatt (9 §),

- uppgifter som ska lämnas av den som har fått ett godkännande 
för tonnagebeskattning återkallat (9 a §),

- uppgifter i fråga om vissa förhandsbesked i skattefrågor 
(9 b §),

- när särskilda uppgifter ska lämnas (10-11 §§), och

- redares uppgiftsskyldighet vid ändrade förhållanden (12 §).
Lag (2020:954).

Syftet med särskilda uppgifter

2 § Särskilda uppgifter ska lämnas till ledning för

1. bedömning av stiftelsers, ideella föreningars och 
registrerade trossamfunds skattskyldighet enligt 
inkomstskattelagen (1999:1229),

2. beskattning av delägare i svenska handelsbolag och i 
utlandet delägarbeskattade juridiska personer,

3. bedömning av skattskyldigheten enligt inkomstskattelagen 
för fysiska eller juridiska personer som hör hemma i en annan 
stat och inte bedriver verksamhet från ett fast driftställe i 
Sverige,

4. bestämmande av vilket fartområde ett fartyg går i,

5. kontroll av uppskovsbelopp enligt 47 kap. 
inkomstskattelagen när ersättningsbostaden är belägen 
utomlands,

6. kontroll av avdrag för avsättning till periodiseringsfond 
och ersättningsfond, 

7. beslut om avräkning av utländsk skatt, och 

8. beslut om beskattning för den som har fått ett godkännande 
för tonnagebeskattning återkallat. Lag (2020:954).

2 a § Särskilda uppgifter ska även lämnas för att Sverige ska 
kunna leva upp till åtaganden inom det internationella utbytet 
av information avseende förhandsbesked enligt lagen (1998:189) 
om förhandsbesked i skattefrågor. Lag (2020:858).

Stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund

Undantag från skattskyldighet för inkomst

3 § Stiftelser, ideella föreningar och registrerade
trossamfund som är undantagna från skattskyldighet för inkomst
ska lämna särskilda uppgifter om

1. intäkter och kostnader under räkenskapsåret,

2. tillgångar och skulder vid räkenskapsårets början och slut,
samt

3. övriga omständigheter som Skatteverket behöver för att
kunna bedöma om den uppgiftsskyldige är undantagen från
skattskyldighet.

Skyldigheten att lämna särskilda uppgifter gäller dock inte
pensionsstiftelser enligt lagen (1967:531) om tryggande av
pensionsutfästelse m.m.

4 § Skatteverket får besluta om undantag från skyldigheten att
lämna särskilda uppgifter enligt 3 § om uppgifterna inte
behövs för kontroll av undantag från skattskyldigheten.
Ett beslut om undantag ska avse en viss tid och får
återkallas.

Utländska arrangörer som motsvarar ideella föreningar

5 § Arrangörer som har inkomster som är undantagna från
skatteplikt enligt 8 § första stycket 7 lagen (1991:591) om
särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl.,
ska lämna särskilda uppgifter om de omständigheter som
Skatteverket behöver för att kunna bedöma om den
uppgiftsskyldige är undantagen från skatteplikt.
Svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade
juridiska personer

6 § Svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade
juridiska personer med fast driftställe i Sverige ska till
ledning för delägarnas beskattning lämna särskilda uppgifter
om

1. näringsverksamheten enligt 31 kap. 2 och 3 §§,

2. varje delägares andel av bolagets eller den juridiska
personens inkomst av varje inkomstslag och näringsverksamhet,

3. varje delägares andel eller lott i bolaget eller den
juridiska personen,

4. skalbolag enligt 31 kap. 14 §, och

5. prissättningsbesked enligt 31 kap. 34 §.

Om ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet
delägarbeskattad juridisk person med fast driftställe i
Sverige har avyttrat en fastighet och kapitalvinsten inte kan
beräknas på grund av att den är beroende av någon händelse i
framtiden, ska bolaget eller den juridiska personen lämna
uppgift om detta.

Fysisk eller juridisk person som hör hemma i en annan stat och 
inte bedriver verksamhet från ett fast driftställe i Sverige

6 a § En fysisk eller juridisk person som hör hemma i en annan 
stat och inte bedriver verksamhet från ett fast driftställe i 
Sverige ska lämna särskilda uppgifter om

1. vilken verksamhet som bedrivits i Sverige,

2. under vilken tid verksamheten bedrivits i Sverige, och

3. övriga förhållanden som behövs för bedömning av 
skattskyldigheten enligt inkomstskattelagen (1999:1229).

Uppgiftsskyldighet enligt första stycket gäller endast den som 
inte lämnar inkomstdeklaration och som

1. är godkänd för F-skatt,

2. ska göra skatteavdrag från ersättning för arbete, eller

3. enligt 39 kap. 11 b § är skyldig att tillhandahålla 
utrustning så att en elektronisk personalliggare kan föras på 
en byggarbetsplats. Lag (2020:954).

6 b § Skatteverket får besluta om undantag från skyldigheten 
att lämna särskilda uppgifter enligt 6 a § om några sådana 
uppgifter inte behövs för kontroll av skattskyldigheten.

Ett beslut om undantag ska avse en viss tid och får 
återkallas. Lag (2020:954).

Ersättningsbostad i utlandet

7 § Den som inte är skyldig att lämna inkomstdeklaration och
som äger en ersättningsbostad i utlandet med ett
uppskovsbelopp enligt 47 kap. inkomstskattelagen (1999:1229),
ska lämna särskilda uppgifter om sådana förhållanden som avses
i 31 kap. 18 §.

Fondavsättningar

7 a § Den som inte är skyldig att lämna inkomstdeklaration och 
som har gjort avdrag för avsättning till periodiseringsfond 
eller ersättningsfond enligt 30 och 31 kap. inkomstskattelagen 
(1999:1229), ska lämna särskilda uppgifter om förhållanden som 
rör fondavsättningen.

Om ett handelsbolag har gjort avdrag för avsättning till 
ersättningsfond, ska dock särskilda uppgifter lämnas av 
delägarna. Lag (2019:1147).

Redare

8 § Redare ska för tillämpning av 64 kap. 2 § och 67 kap. 3 §
inkomstskattelagen (1999:1229) lämna särskilda uppgifter om

1. storleken av de fartyg som redaren ska använda i sin
näringsverksamhet,

2. vilka entreprenörer som redaren ska anlita för sin
verksamhet, och
3. övriga förhållanden som Skatteverket behöver känna till för
att kunna bestämma vilka fartområden fartygen avses gå i.

Nedsättning av utländsk skatt

9 § Den som har fått avräkning av utländsk skatt från sin
inkomstskatt enligt bestämmelser i skatteavtal eller enligt
lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt och därefter
har fått nedsättning av den utländska skatten, ska lämna
särskilda uppgifter om nedsättningen.

Den som har fått ett godkännande för tonnagebeskattning 
återkallat

9 a § Den som har fått ett godkännande för tonnagebeskattning 
återkallat enligt 13 a kap. 10 § första stycket 2–4 ska lämna 
de särskilda uppgifter som Skatteverket behöver för att kunna 
fatta beslut om beskattning för de tidigare beskattningsår 
som återkallelsen avser. Lag (2016:888).

Vissa förhandsbesked i skattefrågor

9 b § I fråga om förhandsbesked enligt lagen (1998:189) om 
förhandsbesked i skattefrågor som avser direkta skatter eller 
avgifter ska en sökande som inte är en fysisk person eller det 
allmänna ombudet hos Skatteverket lämna följande uppgifter:

1. identiteten, inklusive stat eller jurisdiktion för hemvist 
eller, om sådan saknas, för registrering samt utländskt 
skatteregistreringsnummer eller motsvarande om sådant nummer 
finns, på 

- sökanden, 

- sökandens moderföretag, 

- moderföretaget för den yttersta gruppen av personer som 
sökanden tillhör, och 

- andra personer, med undantag för fysiska personer, som 
sannolikt kan komma att beröras av förhandsbeskedet i andra 
stater och jurisdiktioner, och

2. andra stater och jurisdiktioner som sannolikt kan komma att 
beröras av förhandsbeskedet. 

Uppgift ska även lämnas om vilket förhandsbesked uppgifterna 
avser.

Första och andra styckena gäller bara i fråga om 
förhandsbesked som avser

1. fasta driftställen, när huvudkontoret eller det fasta 
driftstället finns i en annan stat eller jurisdiktion,

2. direkta eller indirekta betalningar 

a) mellan utländska närstående parter via ett till dem 
närstående företag i Sverige, eller 

b) som görs av ett utländskt företag till ett närstående 
företag i Sverige där den verkliga huvudmannen för 
betalningarna har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion, 
eller

3. en sådan gränsöverskridande transaktion som anges i 7 b § 
lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska 
unionen i fråga om beskattning. Lag (2020:858).

När ska särskilda uppgifter lämnas?

10 § Särskilda uppgifter enligt 3, 6, 6 a och 7 a §§ ska ha 
kommit in till Skatteverket senast den sista dagen för 
inkomstdeklaration enligt 32 kap. 2 §. Om en fysisk person 
eller ett dödsbo ska lämna en särskild uppgift enligt 6 a 
eller 7 a §, ska dock uppgiften ha kommit in senast den sista 
dagen för inkomstdeklaration enligt 32 kap. 1 §.
Lag (2020:954).

10 a § Särskilda uppgifter enligt 9 b § ska ha kommit in till 
Skatteverket senast en vecka efter att förhandsbeskedet fått 
laga kraft. Lag (2020:858).

11 § Särskilda uppgifter enligt 5, 7 och 8-9 a §§ ska lämnas 
enligt följande uppställning:

Särskilda uppgifter enligt	ska ha kommit in till 
				Skatteverket senast

5 § 				Den 12 i månaden efter den 
				månad då tillställningen ägde
				rum

7 § 				den 2 maj året efter 
				beskattningsåret

8 § 				den 1 oktober året före det 
				kalenderår uppgifterna avser

9 § 				tre månader efter den dag då 
				den som beslutet om nedsättning 
				av utländsk skatt gäller fick 
				del av det

9 a § 				tre månader efter den dag då 
				den som beslutet om 
				återkallelse av godkännande för 
				tonnagebeskattning gäller fick 
				ta del av det
Lag (2019:1147).

Redares uppgiftsskyldighet vid ändrade förhållanden

12 § Om det inträffar någon ändring av de förhållanden som
avses i 8 §, ska redaren inom två veckor från den dag då
förhållandena ändrades underrätta Skatteverket om detta.

33 a kap. Land-för-land-rapporter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser med anledning av det 
multilaterala avtalet den 27 januari 2016 mellan behöriga 
myndigheter om utbyte av land-för-land-rapporter, och rådets 
direktiv 2011/16/EU av den 15 februari 2011 om administrativt 
samarbete i fråga om beskattning, i lydelsen enligt rådets 
direktiv (EU) 2016/881. Kapitlet gäller även vid utbyte 
enligt andra avtal mellan behöriga myndigheter om automatiskt 
utbyte av land-för-land-rapporter på skatteområdet.

Bestämmelserna ges i följande ordning: 

– definitioner och förklaringar (2–3 §§),

– skyldighet att lämna land-för-land-rapport och 
underrättelse (4–9 §§),

– land-för-land-rapportens innehåll (10 §), och

– tidsgränser samt hur Skatteverket får använda uppgifterna 
(11–13 §§). Lag (2017:185).

Definitioner och förklaringar

2 § I detta kapitel används följande ord med den angivna 
betydelsen:

Koncern: företag som är förenade genom ägande eller kontroll 
på ett sådant sätt att det antingen finns en skyldighet att 
upprätta koncernredovisning enligt tillämpliga 
årsredovisningsregler eller skulle finnas det om andelar i 
något av företagen vore föremål för handel på en reglerad 
marknad. 

Multinationell koncern: en koncern i vilken det ingår minst 
två företag som hör hemma i olika stater eller jurisdiktioner 
eller minst ett företag som hör hemma i en stat eller 
jurisdiktion och som är skattskyldigt i en annan stat eller 
jurisdiktion på grund av verksamhet som bedrivs från fast 
driftställe där.

Enhet:

– ett företag som omfattas av en multinationell koncerns 
koncernredovisning eller som skulle göra det om andelar i 
företaget vore föremål för handel på en reglerad marknad, 

– ett företag som inte omfattas av den multinationella 
koncernens koncernredovisning enbart på grund av sin ringa 
storlek eller väsentlighet, eller 

– ett fast driftställe till sådana företag som avses ovan 
förutsatt att företaget, på grund av rapporteringskrav eller 
intern uppföljning, upprättar särskilda räkenskaper för det 
fasta driftstället.

Svensk enhet: 

– en enhet som är obegränsat skattskyldig i Sverige eller är 
bildad enligt svensk lag, 

– ett svenskt handelsbolag, eller

– en utländsk enhets fasta driftställe i Sverige om detta är 
en enhet. 

Rapporteringsskyldig enhet: en enhet som är skyldig att lämna 
en land-för-land-rapport för en multinationell koncerns 
räkning där enheten är hemmahörande.

Moderföretag: en enhet som direkt eller indirekt äger en så 
stor andel i en eller flera andra enheter i en multinationell 
koncern att den är skyldig att upprätta koncernredovisning 
enligt redovisningsprinciper som är allmänt tillämpade inom 
den stat eller jurisdiktion där den hör hemma eller skulle 
vara skyldig att göra det om dess andelar vore föremål för 
handel på en reglerad marknad, förutsatt att det inte i den 
multinationella koncernen finns någon annan enhet som direkt 
eller indirekt äger en sådan andel i den förstnämnda 
enheten.

Ställföreträdande moderföretag: en enhet i en multinationell 
koncern som har blivit utsedd av den multinationella 
koncernen att i stället för moderföretaget lämna 
land-för-land-rapporten i Sverige eller i den andra stat 
eller jurisdiktion där enheten hör hemma för den 
multinationella koncernens räkning när minst ett av villkoren 
i 5 § första stycket 1–3 är uppfyllt.

Räkenskapsår: den årliga redovisningsperiod för vilken 
moderföretaget i en multinationell koncern upprättar sin 
redovisning.

Rapporterat räkenskapsår: det räkenskapsår som redovisas i en 
land-för-land-rapport.

Koncernredovisning: en multinationell koncerns räkenskaper 
där tillgångar, skulder, intäkter, kostnader och kassaflöden 
hos moderföretaget och enheterna redovisas som en enda 
ekonomisk enhet.

Systembrist: att en stat eller jurisdiktion som har ett 
gällande avtal med Sverige om automatiskt utbyte av 
land-för-land-rapporter har 

1. upphävt det automatiska utbytet av upplysningar på andra 
grunder än enligt villkoren i avtalet, eller

2. på annat sätt fortlöpande låtit bli att automatiskt 
tillhandahålla Sverige land-för-land-rapporter som 
jurisdiktionen har tillgång till i fråga om multinationella 
koncerner som har enheter i Sverige. Lag (2017:185).

3 § Med företag avses i detta kapitel inte en fysisk 
person. Lag (2017:185).

Skyldighet att lämna land-för-land-rapport

4 § Ett svenskt moderföretag i en multinationell koncern ska 
lämna en land-för-land-rapport till Skatteverket, om inte 
koncernen är undantagen enligt 6 §. Lag (2017:185).

5 § En svensk enhet som inte är moderföretag i en 
multinationell koncern ska, om koncernen inte är undantagen 
enligt 6 §, lämna en land-för-land-rapport, om

1. moderföretaget inte är skyldigt att lämna en sådan rapport 
i den stat eller jurisdiktion där det hör hemma,

2. den stat eller jurisdiktion i vilken moderföretaget hör 
hemma inte har något gällande avtal med Sverige om 
automatiskt utbyte av sådana rapporter vid den tidpunkt som 
avses i 11 §, eller

3. Skatteverket har anmält till enheten att det finns en 
systembrist i den stat eller jurisdiktion i vilken 
moderföretaget hör hemma.

Om det i den multinationella koncernen finns flera svenska 
enheter som enligt första stycket är skyldiga att lämna 
land-för-land-rapport, får koncernen utse en av dem att lämna 
rapporten för ett visst räkenskapsår för övriga svenska 
enheters räkning. Koncernen får även utse en svensk enhet 
till ställföreträdande moderföretag. 

En enhet som enligt något av villkoren i första stycket är 
skyldig att lämna land-för-land-rapport, ska från 
moderföretaget begära de uppgifter som den behöver för att 
kunna lämna en fullständig rapport. En enhet som inte kan få 
tillgång till alla de uppgifter som den behöver från 
moderföretaget för att lämna en fullständig rapport, får inte 
utses att lämna rapporten för andra enheters räkning. Om den 
rapport som en enhet lämnar inte är fullständig, ska enheten 
inte anses ha lämnat rapporten för alla berörda enheters 
räkning. Lag (2017:185).

Undantag från skyldigheten att lämna land-för-land-rapport

6 § En multinationell koncern är undantagen från skyldigheten 
att lämna land-för-land-rapport om den enligt sin 
koncernredovisning har sammanlagda intäkter på mindre än 7 
miljarder kronor för det räkenskapsår som omedelbart föregår 
det räkenskapsår som rapporten skulle omfatta.

En enhet som avses i 5 § är undantagen från skyldigheten att 
lämna en land-för-land-rapport om moderföretaget är 
undantaget från sådan rapporteringsskyldighet i den stat 
eller jurisdiktion där det hör hemma till följd av att de 
sammanlagda intäkter som avses i första stycket understiger 
750 miljoner euro eller motsvarande belopp i lokal valuta.
Lag (2017:185).

7 § En enhet som avses i 5 § är inte skyldig att lämna 
land-för-land-rapport, om

1. ett utländskt ställföreträdande moderföretag är skyldigt 
att lämna en land-för-land-rapport enligt lagstiftningen i 
den stat eller jurisdiktion där det hör hemma och i rätt tid 
lämnar en fullständig sådan rapport,

2. den stat eller jurisdiktion som avses i 1 

a) har ett gällande avtal med Sverige om automatiskt utbyte 
av land-för-land-rapporter vid den tidpunkt som anges i 11 §, 

b) inte har meddelat Skatteverket att det finns en 
systembrist, och

c) har underrättats om att enheten är ställföreträdande 
moderföretag, och

3. en underrättelse har lämnats till Skatteverket i enlighet 
med 9 § första stycket. Lag (2017:185).

Skyldighet att lämna underrättelse

8 § Varje svensk enhet i en multinationell koncern ska 
underrätta Skatteverket om den är moderföretag eller 
ställföreträdande moderföretag eller i övrigt är 
rapporteringsskyldig enligt 5 §. 

Första stycket gäller inte om koncernen är undantagen enligt 
6 §. Lag (2017:185).

9 § En svensk enhet i en multinationell koncern som varken är 
moderföretag eller ställföreträdande moderföretag och inte 
heller i övrigt är rapporteringsskyldig enligt 5 §, ska 
underrätta Skatteverket om vilken enhet i koncernen som är 
den rapporteringsskyldiga enheten. Underrättelsen ska 
innehålla uppgift om den rapporteringsskyldiga enhetens 
identitet och i vilken stat eller jurisdiktion den hör 
hemma.

En enhet som lämnar en ofullständig land-för-land-rapport i 
enlighet med 10 § andra stycket, ska underrätta Skatteverket 
om att moderföretaget har vägrat att lämna alla nödvändiga 
uppgifter till enheten.

Första och andra styckena gäller inte om koncernen är 
undantagen enligt 6 §. Lag (2017:185).

Land-för-land-rapportens innehåll

10 § En land-för-land-rapport ska innehålla följande 
uppgifter om den multinationella koncernen.

1. Sammanlagd information, som delas upp på varje stat eller 
jurisdiktion i vilken den multinationella koncernen har 
bedrivit verksamhet under det rapporterade räkenskapsåret, om 
storleken på 

a) intäkter,

b) vinst eller förlust före inkomstskatt, 

c) betald inkomstskatt, 

d) årets ackumulerade inkomstskatt, 

e) aktiekapital, 

f) ackumulerade vinstmedel, 

g) antal anställda, och 

h) materiella tillgångar utom kontanter och liknande. 

2. För varje enhet som ingår i koncernen: 

– namn, eller annan uppgift som klargör dess identitet, och 
den stat eller jurisdiktion i vilken enheten hör hemma, 

– den stat eller jurisdiktion där enheten är bildad eller 
registrerad, om detta är en annan än den där enheten hör 
hemma, och 

– dess viktigaste verksamhet eller verksamheter.

3. Vilken valuta som används i rapporten.

En enhet som är skyldig att lämna land-för-land-rapport 
enligt 5 § men inte har fått tillgång till alla de uppgifter 
den behöver från moderföretaget för att kunna lämna en 
fullständig land-för-land-rapport, ska lämna en 
land-för-land-rapport som innehåller alla de uppgifter som 
den har tillgång till och som anges i första stycket.
Lag (2017:185).

När ska rapporter och underrättelser lämnas?

11 § En land-för-land-rapport ska ha kommit in till 
Skatteverket inom tolv månader efter utgången av det 
rapporterade räkenskapsåret. Lag (2017:185).

12 § Underrättelser enligt 8 § och 9 § första stycket ska ha 
kommit in till Skatteverket före det rapporterade 
räkenskapsårets utgång.

Underrättelser enligt 9 § andra stycket ska ha kommit in till 
Skatteverket inom tolv månader efter utgången av det 
rapporterade räkenskapsåret, men inte senare än när den 
land-för-land-rapport som avses i 10 § andra stycket ska ha 
kommit in till Skatteverket. Lag (2017:185).

Användning av uppgifterna

13 § I 7 § lagen (2017:182) om automatiskt utbyte av 
land-för-land-rapporter på skatteområdet anges hur uppgifter 
i sådana rapporter som Skatteverket tar emot får användas.
Lag (2017:185).

33 b kap. Uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om skyldighet att lämna 
uppgifter till Skatteverket om rapporteringspliktiga 
arrangemang. Vad som utgör ett rapporteringspliktigt 
arrangemang följer av lagen (2020:434) om 
rapporteringspliktiga arrangemang.

Bestämmelserna i kapitlet ges i följande ordning:

- syftet med uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang 
(2 §),

- definitioner och förklaringar (3-9 §§),

- vem som ska lämna uppgifter om rapporteringspliktiga 
arrangemang (10-15 §§),

- vilka uppgifter som ska lämnas (16-18 §§),

- när uppgifterna ska lämnas (19-21 §§), och

- informationsskyldighet i vissa fall (22 §).
Lag (2020:437).

Syftet med att uppgifter ska lämnas

2 § Uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang ska lämnas 
som underlag för Skatteverkets utbyte av upplysningar enligt 
12 d § lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom 
Europeiska unionen i fråga om beskattning.

Uppgifterna ska även lämnas som underlag för skattekontroll 
och analys av risker i skattesystemet. Lag (2020:437).

Definitioner och förklaringar

3 § Definitionerna av hemvist, gränsöverskridande arrangemang, 
företag och anknutna personer är desamma i detta kapitel som i 
lagen (2020:434) om rapporteringspliktiga arrangemang.
Lag (2020:437).

Medlemsstat

4 § Med medlemsstat avses i detta kapitel en medlemsstat i 
Europeiska unionen. Lag (2020:437).

Person och behörig myndighet

5 § Med person och behörig myndighet avses i detta kapitel 
detsamma som i 7 § lagen (2012:843) om administrativt 
samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning.
Lag (2020:437).

Rådgivare

6 § Med rådgivare avses i detta kapitel en person som 
utformar, marknadsför, organiserar eller tillhandahåller ett 
rapporteringspliktigt arrangemang för genomförande, eller som 
har hand om genomförandet.

Med rådgivare avses även en person som vet eller skäligen kan 
förväntas veta att denne har åtagit sig att, direkt eller 
genom andra personer, bidra till att utforma, marknadsföra, 
organisera eller tillhandahålla ett rapporteringspliktigt 
arrangemang för genomförande, eller har hand om ett 
genomförande. Lag (2020:437).

7 § En person ska anses som rådgivare enligt 6 § bara om denne

1. har hemvist i en medlemsstat,

2. tillhandahåller tjänster avseende arrangemanget från ett 
fast driftställe i en medlemsstat,

3. är registrerad i eller lyder under lagstiftningen i en 
medlemsstat, eller

4. tillhör en bransch- eller yrkesorganisation för juridiska 
rådgivare, skatterådgivare eller konsulter i en medlemsstat.
Lag (2020:437).

Uppgiftsskyldig rådgivare

8 § Med uppgiftsskyldig rådgivare avses i detta kapitel en 
rådgivare som har sådan anknytning till Sverige som avses i 
7 §.

En rådgivare ska dock bara anses vara en uppgiftsskyldig 
rådgivare enligt första stycket om rådgivaren inte har en 
starkare anknytning till någon annan medlemsstat. 
Anknytningens styrka avgörs i den ordning som följer av 7 §.
Lag (2020:437).

Användare

9 § Med användare avses i detta kapitel en person som

1. tillhandahålls ett rapporteringspliktigt arrangemang, 

2. har ett rapporteringspliktigt arrangemang som är klart för 
genomförande, eller

3. har påbörjat genomförandet av ett rapporteringspliktigt 
arrangemang. Lag (2020:437).

Vem ska lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang?

Rådgivares uppgiftsskyldighet

10 § En uppgiftsskyldig rådgivare ska lämna uppgifter om ett 
rapporteringspliktigt arrangemang till Skatteverket.
Lag (2020:437).

11 § Om en uppgiftsskyldig rådgivare har lika stark anknytning 
till någon annan medlemsstat som till Sverige, behöver 
uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang inte lämnas 
till Skatteverket om motsvarande uppgifter redan har lämnats 
till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten. 
Anknytningens styrka avgörs i den ordning som följer av 7 §.
Lag (2020:437).

12 § En uppgiftsskyldig rådgivare behöver inte lämna uppgifter 
om ett rapporteringspliktigt arrangemang till Skatteverket om 
en annan rådgivare redan har lämnat

1. föreskrivna uppgifter till Skatteverket, eller

2. motsvarande uppgifter till en behörig myndighet i någon 
annan medlemsstat. Lag (2020:437).

Användares uppgiftsskyldighet

13 § Användaren ska lämna uppgifter om ett 
rapporteringspliktigt arrangemang till Skatteverket om

1. det inte finns någon rådgivare, eller

2. samtliga rådgivare är förhindrade att lämna fullständiga 
uppgifter om arrangemanget enligt 16 § på grund av 
tystnadsplikten för advokater eller liknande bestämmelser i 
någon annan medlemsstat.

Första stycket gäller bara om användaren har anknytning till 
Sverige och anknytningen inte är starkare till någon annan 
medlemsstat. Anknytningens styrka avgörs av, i fallande 
ordning, medlemsstat där användaren

1. har hemvist,

2. har ett fast driftställe som gynnas av arrangemanget,

3. har inkomster eller genererar vinster, eller 

4. bedriver verksamhet.
Lag (2020:437).

14 § Om användaren är skyldig att lämna uppgifter om ett 
rapporteringspliktigt arrangemang både till Skatteverket och 
till en behörig myndighet i någon annan medlemsstat, behöver 
uppgifter inte lämnas till Skatteverket om motsvarande 
uppgifter redan har lämnats i den andra medlemsstaten.
Lag (2020:437).

15 § Om det finns flera användare som enligt 13 § ska lämna 
uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang, behöver 
andra användare än som avses i 1 eller 2 inte lämna uppgifter 
om en sådan användare har lämnat föreskrivna uppgifter till 
Skatteverket eller motsvarande uppgifter till en behörig 
myndighet i någon annan medlemsstat:

1. En användare som har kommit överens om tillhandahållandet 
av arrangemanget med en rådgivare. 

2. Om det inte finns någon sådan uppgiftsskyldig användare som 
anges i 1, en användare som har hand om genomförandet av 
arrangemanget.

En användare som har hand om genomförandet av arrangemanget 
behöver inte lämna uppgifter om en användare som avses i 
första stycket 1 har lämnat uppgifter på det sätt som anges i 
första stycket. Lag (2020:437).

Vilka uppgifter ska lämnas?

Huvudregel

16 § Följande uppgifter ska lämnas om ett 
rapporteringspliktigt arrangemang:

1. nödvändiga identifikationsuppgifter, inklusive hemvist, för 

a) rådgivare,

b) användare, och

c) personer som är anknutna till användaren, när dessa har 
betydelse för det rapporteringspliktiga arrangemanget,

2. vilken eller vilka av bestämmelserna i 13-25 §§ lagen 
(2020:434) om rapporteringspliktiga arrangemang som gör 
arrangemanget rapporteringspliktigt,

3. en sammanfattning av innehållet i arrangemanget och, om ett 
sådant finns, det namn under vilket arrangemanget är allmänt 
känt samt en övergripande beskrivning av relevant 
affärsverksamhet eller relevanta arrangemang,

4. det datum då genomförandet av arrangemanget påbörjades 
eller då arrangemanget ska genomföras,

5. uppgift om de nationella bestämmelser som utgör grunden för 
arrangemanget,

6. värdet av arrangemanget, 

7. uppgift om den eller de medlemsstater i vilken användaren 
eller användarna har hemvist och andra medlemsstater som 
sannolikt kommer att beröras av arrangemanget, och

8. nödvändiga identifikationsuppgifter för varje annan person 
i en medlemsstat än som avses i 1 som sannolikt kommer att 
beröras av arrangemanget, samt uppgift om var varje sådan 
person har hemvist.

Uppgifter ska även lämnas om referensnummer om ett sådant 
tilldelats det rapporteringspliktiga arrangemanget av 
Skatteverket eller en annan medlemsstats behöriga myndighet.
Lag (2020:437).

17 § Uppgifter enligt 16 § ska lämnas endast i den 
utsträckning den uppgiftsskyldige har kännedom om eller 
tillgång till uppgifterna. Lag (2020:437).

Undantag

18 § En rådgivare ska lämna uppgifter enligt 16 § endast i den 
utsträckning denne inte är förhindrad att lämna uppgifterna på 
grund av tystnadsplikten för advokater. Lag (2020:437).

När ska uppgifterna lämnas?

Tidpunkt för rådgivares uppgiftsskyldighet

19 § De uppgifter som en rådgivare ska lämna enligt 16 § ska 
ha kommit in till Skatteverket inom 30 dagar från och med 
dagen efter den av följande dagar som inträffar först:

1. den dag rådgivaren gjorde arrangemanget tillgängligt, 

2. den dag arrangemanget blev klart för genomförande, eller 

3. den dag rådgivaren påbörjade genomförandet av 
arrangemanget.

Om uppgifterna ska lämnas av en rådgivare som avses i 6 § 
andra stycket, räknas tiden i stället från och med dagen efter 
den dag då denne tillhandahöll sina tjänster avseende 
arrangemanget. Lag (2020:437).

Tidpunkt för användares uppgiftsskyldighet

20 § De uppgifter som en användare ska lämna enligt 16 § ska 
ha kommit in till Skatteverket inom 30 dagar från och med 
dagen efter den av följande dagar som inträffar först:

1. den dag arrangemanget tillhandahölls användaren, 

2. den dag arrangemanget blev klart för genomförande av 
användaren, eller 

3. den dag användaren påbörjade genomförandet av 
arrangemanget.
Lag (2020:437).

Kvartalsvis uppgiftsskyldighet i vissa fall

21 § En rådgivare ska vid utgången av varje kalenderkvartal 
lämna en sammanställning av uppgifter enligt 16 § första 
stycket 1, 4, 7 och 8 samt andra stycket som har tillkommit 
sedan uppgifter senast lämnades. Detta gäller endast i fråga 
om ett arrangemang som inte i väsentlig utsträckning behöver 
anpassas för att kunna genomföras av en ny användare.
Lag (2020:437).

Informationsskyldighet i vissa fall

22 § Om en uppgiftsskyldig rådgivare är förhindrad att lämna 
de uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang som 
anges i 16 § på grund av tystnadsplikten för advokater, ska 
rådgivaren snarast informera samtliga andra rådgivare avseende 
arrangemanget om rådgivares skyldighet att lämna uppgifter.

Om det inte finns någon annan rådgivare som är skyldig att 
lämna uppgifterna om det rapporteringspliktiga arrangemanget 
eller om samtliga andra rådgivare är förhindrade att lämna 
uppgifterna på grund av tystnadsplikten för advokater eller 
motsvarande regler i någon annan medlemsstat, ska den 
uppgiftsskyldige rådgivaren informera användaren av 
arrangemanget om användarens skyldighet att lämna uppgifter.
Lag (2020:437).

33 c kap. Uppgifter om gränsöverskridande betalningar

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om skyldighet för 
betaltjänstleverantörer att till Skatteverket lämna uppgifter 
om gränsöverskridande betalningar.

Bestämmelserna ges i följande ordning:

- syftet med uppgiftslämnandet (2 § ),

- definitioner (3 och 4 §§ ),

- skyldighet för betaltjänstleverantörer att lämna uppgifter 
(5-7 §§ ),

- vilka uppgifter som ska lämnas (8 och 9 §§ ), och

- när uppgifterna ska lämnas (10 § ). Lag (2023:638).

Syftet med uppgiftslämnandet

2 § Uppgifterna ska lämnas för att Skatteverket ska kunna 
fullgöra det åtagande som följer av artikel 24b i rådets 
förordning (EU) nr 904/2010 av den 7 oktober 2010 om 
administrativt samarbete och kampen mot 
mervärdesskattebedrägeri. Lag (2023:638).

Definitioner

3 § Med betaltjänstleverantör avses i denna lag de 
tillhandahållare av betaltjänster som anges i 1 kap. 3 § lagen 
(2010:751) om betaltjänster, med undantag för myndigheter och 
centralbanker. Lag (2023:638).

4 § I detta kapitel används följande ord med den angivna 
betydelsen:

Betalare: detsamma som i 1 kap. 4 § lagen (2010:751) om 
betaltjänster.

Betalkonto: detsamma som i 1 kap. 4 § lagen om betaltjänster.

Betalning: detsamma som betalningstransaktion och 
penningöverföring i 1 kap. 4 § lagen om betaltjänster, om inte 
transaktionen eller överföringen undantas enligt 6, 6 a, 6 b 
eller 7 § i det kapitlet. 

Betalningsmottagare: detsamma som i 1 kap. 4 § lagen om 
betaltjänster. 

Betaltjänst: detsamma som i 1 kap. 2 § 3-6 lagen om 
betaltjänster. 

BIC-kod: detsamma som i artikel 2.16 i Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU) nr 260/2012 av den 14 mars 2012 om 
antagande av tekniska 

och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i 
euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/2009. 

EU-land: detsamma som i 2 kap. 21 § första stycket 
mervärdesskattelagen (2023:200).

Företagsidentifieringskod: BIC-kod eller annan kod som 
otvetydigt identifierar en betaltjänstleverantör och anger 
dennes plats.

IBAN-nummer: detsamma som i artikel 2.15 i Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) nr 260/2012.

Identifieringskod: IBAN-nummer eller annan uppgift som 
otvetydigt identifierar en betalare eller en 
betalningsmottagare och anger dennes plats. Lag (2023:638).

Skyldighet för betaltjänstleverantörer att lämna uppgifter

5 § En betaltjänstleverantör som tillhandahåller betaltjänster 
till en betalare eller en betalningsmottagare som finns i 
Sverige är skyldig att till Skatteverket lämna uppgifter om 
gränsöverskridande betalningar, om inte annat följer av andra 
stycket eller av 6 § första stycket.

Skyldigheten att lämna uppgifter gäller endast om antalet 
betalningar under ett kalenderkvartal uppgår till minst 26 
till en och samma betalningsmottagare. Lag (2023:638).

När betalarens betaltjänstleverantör inte är skyldig att lämna 
uppgifter

6 § Betalarens betaltjänstleverantör är inte skyldig att lämna 
uppgifter om en gränsöverskridande betalning om någon av 
betalningsmottagarens betaltjänstleverantörer, enligt sin 
företagsidentifieringskod, finns i ett EU-land.

Även om betalarens betaltjänstleverantör inte är skyldig att 
lämna uppgift enligt första stycket, ska betalningen ingå i 
underlaget för beräkning av antalet gränsöverskridande 
betalningar enligt 5 §. Lag (2023:638).

Gränsöverskridande betalning

7 § En betalning ska anses vara gränsöverskridande om

- betalaren, enligt sin identifieringskod, finns i ett EU-
land, och

- betalningsmottagaren, enligt sin identifieringskod, finns i 
ett annat EU-land eller på en plats utanför EU.

Om betalaren saknar identifieringskod ska i stället betalarens 
betaltjänstleverantör, enligt sin företagsidentifieringskod, 
finnas i ett EU-land. Om betalningsmottagaren saknar 
identifieringskod ska i stället betalningsmottagarens 
betaltjänstleverantör, enligt sin företagsidentifieringskod, 
finnas i ett annat EU-land eller på en plats utanför EU.
Lag (2023:638).

Vilka uppgifter ska lämnas?

8 § En betaltjänstleverantör som är uppgiftsskyldig ska lämna 
uppgift om

1. sin företagsidentifieringskod,

2. betalningsmottagarens

a) namn eller företagsnamn,

b) adress,

c) registreringsnummer för mervärdesskatt eller annat 
nationellt skattenummer, och

d) IBAN-nummer eller, om IBAN-nummer inte är tillgängligt, en 
annan identifieringskod för betalningsmottagaren,

3. företagsidentifieringskod för betalningsmottagarens 
betaltjänstleverantör om betalningsmottagaren tar emot medel 
utan att ha ett betalkonto,

4. datum, tidpunkt, belopp och valuta för betalningarna och 
för eventuella återbetalningar som är relaterade till dessa 
betalningar,

5. från vilket EU-land betalningen har skett och, när det är 
fråga om en återbetalning, till vilket EU-land återbetalningen 
har skett,

6. de uppgifter som används för att lokalisera betalningens 
ursprung eller återbetalningens destination,

7. uppgift som otvetydigt identifierar betalningen och 
återbetalningen, och

8. att betalningen, i förekommande fall, har initierats i 
näringsidkarens fysiska lokaler. Lag (2023:638).

9 § Skyldigheten att lämna de uppgifter som avses i 8 § 2 b-d 
och 8 gäller endast om betaltjänstleverantören har tillgång 
till uppgifterna. Lag (2023:638).

När ska uppgifterna lämnas?

10 § De uppgifter som betaltjänstleverantören ska lämna enligt 
8 § ska ha kommit in till Skatteverket senast vid utgången av 
den månad som följer efter det kalenderkvartal som uppgifterna 
avser. Lag (2023:638).

33 d kap. Tilläggsskatterapport

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om skyldighet att lämna 
tilläggsskatterapport för koncernenheter som avses i 1 kap. 
3 § lagen (2023:875) om tilläggsskatt. 

Bestämmelserna ges i följande ordning: 

- definitioner (2 § ),

- vem som ska lämna tilläggsskatterapport (3 och 4 §§ ),

- vad en tilläggsskatterapport ska innehålla (5-8 §§ ), 

- tilläggsskatterapport med förenklat innehåll (9-11 §§ ),

- bemyndigande (12 § ), och

- när tilläggsskatterapporten och anmälan ska lämnas (13 § ).
Lag (2023:880).

Definitioner

2 § Definitionerna av stat, koncern, svensk koncernenhet, 
moderföretag, moderenhet, delägd moderenhet och huvudregel för 
tilläggsskatt är desamma i detta kapitel som i lagen 
(2023:875) om tilläggsskatt. Lag (2023:880).

Vem ska lämna tilläggsskatterapport?

3 § En koncernenhet som avses i 1 kap. 3 § lagen (2023:875) om 
tilläggsskatt ska lämna en tilläggsskatterapport till 
Skatteverket. 

Om det i en koncern finns flera koncernenheter som är skyldiga 
att lämna en tilläggsskatterapport till Skatteverket, får de 
genom en anmälan utse en koncernenhet att lämna rapporten för 
deras räkning. Lag (2023:880).

4 § En koncernenhet behöver inte lämna en 
tilläggsskatterapport, om 

1. moderföretaget, eller en koncernenhet som moderföretaget 
har utsett, har lämnat en tilläggsskatterapport som innehåller 
de uppgifter som anges i 5-8 §§ till skattemyndigheten i den 
stat där den hör hemma, och 

2. Sverige har ett avtal om automatiskt utbyte av 
tilläggsskatterapporter med den stat där enheten som lämnar 
rapporten hör hemma. 

Det som sägs i första stycket om moderföretag gäller varje 
moderföretag i en koncern med flera moderföretag som avses i 
7 kap. 71 § lagen (2023:875) om tilläggsskatt. 

Koncernenheten, eller den enhet som har utsetts, ska genom en 
anmälan underrätta Skatteverket om vilken enhet som lämnar 
tilläggsskatterapporten och i vilken stat den enheten hör 
hemma. Lag (2023:880).

Vad ska en tilläggsskatterapport innehålla?

5 § En tilläggsskatterapport ska innehålla 

1. nödvändiga identifikationsuppgifter för varje koncernenhet 
som ingår i den koncern som rapporten avser, och 

2. uppgifter om koncernens övergripande struktur, inklusive 
vilka ägarintressen i koncernenheter som innehas av andra 
koncernenheter. 

Om en tilläggsskatterapport gäller en koncern med flera 
moderföretag enligt 7 kap. 71 § lagen (2023:875) om 
tilläggsskatt, ska informationen enligt första stycket avse 
varje koncern som ingår i koncernen med flera moderföretag.
Lag (2023:880).

6 § En tilläggsskatterapport ska också innehålla de uppgifter 
som är nödvändiga för att beräkna 

1. den effektiva skattesatsen för varje stat, 

2. tilläggsskattebeloppet för varje koncernenhet, 

3. tilläggsskattebeloppet för varje medlem i en 
samriskföretagskoncern, och 

4. fördelningen av tilläggsskatt enligt huvudregeln och 
kompletteringsregeln för varje stat. Lag (2023:880).

7 § En tilläggsskatterapport ska innehålla en förteckning över 
de val som har gjorts enligt lagen (2023:875) om 
tilläggsskatt. Rapporten ska också innehålla en förteckning 
över de återkallelser av val som har gjorts. Lag (2023:880).

8 § Om det för en koncern tillämpas ett sådant undantag som 
avses i 6 kap. 16 eller 17 § lagen (2023:875) om 
tilläggsskatt, ska tilläggsskatterapporten innehålla uppgift 
om när koncernens inledande fas av internationell verksamhet 
har börjat. Lag (2023:880).

Tilläggsskatterapport med förenklat innehåll

9 § Om moderföretaget hör hemma i en stat utanför Europeiska 
unionen vars nationella bestämmelser är likvärdiga med en 
huvudregel för tilläggsskatt ska, i stället för vad som anges 
i 5-7 §§, en tilläggsskatterapport med förenklat innehåll 
enligt 10 och 11 §§ lämnas. Lag (2023:880).

10 § En tilläggsskatterapport med förenklat innehåll ska 
innehålla uppgifter som gör det möjligt att identifiera 

1. moderföretaget, 

2. koncernenheter som hör hemma i samma stat som 
moderföretaget, 

3. svenska koncernenheter, och 

4. koncernenheter vars ägarintresse direkt eller indirekt 
innehas, eller under räkenskapsåret har innehafts, av en 
svensk koncernenhet som är en delägd moderenhet. 

Det ska framgå hur koncernstrukturen ser ut när det gäller de 
berörda enheterna. Lag (2023:880).

11 § En tilläggsskatterapport med förenklat innehåll ska, 
utöver vad som framgår av 10 §, innehålla de uppgifter som är 
nödvändiga för att beräkna 

1. den effektiva skattesatsen för varje stat där 
koncernenheterna som avses i 10 § hör hemma, 

2. den effektiva skattesatsen för de enheter som avses i 10 § 
4 om de är statslösa, 

3. tilläggsskattebeloppet för varje enhet som avses i 10 § om 
den är lågbeskattad, 

4. fördelningen av tilläggsskattebelopp som är hänförliga till 
enheter som avses i 10 § 3 och 4 till rätt koncernenhet enligt 
6 kap. 2-8 §§ lagen (2023:875) om tilläggsskatt, och 

5. fördelningen av kompletterande tilläggsskatt för varje 
stat. Lag (2023:880).

Bemyndigande

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 
får meddela föreskrifter om undantag från bestämmelserna om 
vilka uppgifter som ska lämnas i en tilläggsskatterapport.
Lag (2023:880).

När ska tilläggsskatterapporten och anmälan lämnas?

13 § En tilläggsskatterapport och en anmälan som avses i 3 § 
andra stycket och 4 § tredje stycket ska ha kommit in till 
Skatteverket inom 15 månader efter utgången av det 
beskattningsår som rapporten eller anmälan avser. 

Om det är första gången lagen (2023:875) om tilläggsskatt ska 
tillämpas på koncernen, ska rapporten och anmälan i stället ha 
kommit in till Skatteverket inom 18 månader efter utgången av 
det beskattningsår som rapporten eller anmälan avser. 
Lag (2023:880).

34 kap. Informationsuppgifter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– syftet med informationsuppgifter (2 §),

– uppgifter till den deklarationsskyldige (3–5 §§), och

– uppgifter till den kontrolluppgiftsskyldige eller den som 
är skyldig att lämna uppgifter om betalningsmottagare i en 
arbetsgivardeklaration (6–11 §§). Lag (2017:387).

Syftet med informationsuppgifter

2 § Informationsuppgifter lämnas för att någon annan ska kunna
fullgöra sin uppgiftsskyldighet.

Uppgifter till den deklarationsskyldige

Uppgifter till den som kontrolluppgiften lämnas för

3 § Den som är skyldig att lämna kontrolluppgift enligt 15-
22 kap. och 22 c kap. ska senast den 31 januari året närmast 
efter det år som kontrolluppgiften gäller informera den som 
uppgiften avser om de uppgifter som lämnas i 
kontrolluppgiften.

Den som är skyldig att lämna kontrolluppgift enligt 22 a och 
22 b kap. ska senast den 15 maj året närmast efter det år som 
kontrolluppgiften gäller informera den som uppgiften avser om 
de uppgifter som lämnas i kontrolluppgiften. Lag (2022:1686).

Uppgifter till betalningsmottagare

3 a § Den som är skyldig att lämna uppgifter om en viss 
betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration enligt 26 
kap. 19 a–19 c §§ ska senast den dag då 
arbetsgivardeklarationen ska ha kommit in till Skatteverket 
informera den som uppgifterna avser om de uppgifter om denne 
som lämnas i arbetsgivardeklarationen. 

Den som gör en ändring eller ett tillägg av uppgifter om en 
viss betalningsmottagare enligt 26 kap. 40 § ska senast den 
dag då uppgifterna lämnas till Skatteverket informera den som 
uppgifterna avser om de uppgifter om denne som lämnas till 
Skatteverket. 

Första och andra styckena gäller även den som väljer att 
lämna uppgifter i en arbetsgivardeklaration enligt 26 kap. 
19 d §. Lag (2017:387).

Uppgifter till företagsledare och delägare i fåmansföretag och
fåmanshandelsbolag

4 § Onoterade företag som omfattas av 57 kap.
inkomstskattelagen (1999:1229) samt fåmanshandelsbolag ska
till företagsledare och delägare lämna alla uppgifter som
dessa behöver för att kunna beräkna sina intäkter från
företaget eller handelsbolaget.

Uppgifter till delägare i vissa svenska handelsbolag samt i 
utlandet delägarbeskattade juridiska personer

4 a § Andra svenska handelsbolag än fåmanshandelsbolag 
samt i utlandet delägarbeskattade juridiska personer med fast 
driftställe i Sverige ska till delägare lämna alla uppgifter 
som dessa behöver för att kunna beräkna sina intäkter från 
bolaget eller den juridiska personen. Lag (2018:1207).

Uppgifter till medhjälpande make i enskild näringsverksamhet

5 § Om makar tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet
och den ena är företagsledande make medan den andra är
medhjälpande make, ska den företagsledande maken till den
medhjälpande maken lämna de uppgifter om verksamheten som
behövs för beräkningen av överskottet eller underskottet i
verksamheten.

Uppgifter till den kontrolluppgiftsskyldige eller den som är 
skyldig att lämna uppgifter om betalningsmottagare i en 
arbetsgivardeklaration

Förmåner och ersättningar

6 § Den som har utnyttjat eller överlåtit en 
personaloption ska till den kontrolluppgiftsskyldige eller 
den som är skyldig att lämna uppgifter om betalningsmottagare 
i en arbetsgivardeklaration lämna de uppgifter som behövs för 
att uppgiftsskyldigheten ska kunna fullgöras.
Lag (2017:1226).

7 § Den som har utnyttjat en sådan rabatt, bonus eller annan 
förmån som avses i 15 kap. 6 § ska till den 
kontrolluppgiftsskyldige eller den som är skyldig att lämna 
uppgifter om betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration 
lämna de uppgifter som behövs för att uppgiftsskyldigheten 
ska kunna fullgöras.

Första stycket gäller även den som har tagit emot sådan 
ersättning eller förmån som avses i 15 kap. 7 §.
Lag (2017:387).

Betalningar till och från utlandet

8 § Den som har gjort en sådan betalning till eller från
utlandet som avses i 23 kap. 1 § ska till den
kontrolluppgiftsskyldige lämna de uppgifter som behövs för att
kontrolluppgiftsskyldigheten ska kunna fullgöras.

Investeringssparkonto

8 a § Den som för eller har fört ett investeringssparkonto ska
till den som är skyldig att lämna kontrolluppgift enligt
20 kap. 3 § med anledning av en avyttring som avses i 44 kap.
8 a § inkomstskattelagen (1999:1229), lämna de uppgifter som
behövs för att kontrolluppgiftsskyldigheten ska kunna
fullgöras. Lag (2011:1289).

Uppgifter om anskaffningsutgift för andelar i
värdepappersfonder och specialfonder

9 § Fondbolag, förvaltningsbolag och AIF-förvaltare som ska
föra eller låta föra ett register över andelsinnehavare i en
värdepappersfond eller en specialfond ska, då en förvaltare
ska föras in i registret enligt 4 kap. 12 § lagen (2004:46)
om värdepappersfonder eller 12 kap. 5 § lagen (2013:561) om
förvaltare av alternativa investeringsfonder, lämna
förvaltaren uppgifter om den genomsnittliga
anskaffningsutgiften för de andelar i en värdepappersfond
eller en specialfond som tillhör en andelsägare och som har
registrerats på förvaltaren i stället för andelsägaren.

Vid byte av en förvaltare eller om förvaltaren inte längre
ska vara införd i ett register, ska den förvaltare som
andelarna i värdepappersfonden eller specialfonden flyttas
från lämna den nya förvaltaren, fondbolaget,
förvaltningsbolaget eller AIF-förvaltaren uppgifter om den
genomsnittliga anskaffningsutgiften för de andelar som
flyttas.

Första och andra styckena gäller inte andelar i en
värdepappersfond eller i en specialfond efter det att
andelarna har förtecknats på ett investeringssparkonto.
Lag (2013:585).

Uppgifter med anledning av FATCA-avtalet

9 a § Sådana finansiella institut som avses i 2 kap. 6–10 §§ 
lagen (2015:62) om identifiering av rapporteringspliktiga 
konton med anledning av FATCA-avtalet och som har antagits 
som kontoförande institut av en sådan svensk 
värdepapperscentral som avses i lagen (1998:1479) om 
värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella 
instrument ska lämna värdepapperscentralen de uppgifter som 
krävs för att denne ska kunna identifiera sådana 
rapporteringspliktiga konton som avses i 2 kap. 21 § lagen om 
identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning 
av FATCA-avtalet.

Om kontrolluppgiften ska innehålla uppgift om amerikanskt 
skatteregistreringsnummer (TIN) eller födelsedatum, ska det 
finansiella institutet lämna värdepapperscentralen uppgift om 
det. Lag (2016:64).

9 b § Den som har medverkat vid en sådan försäljning eller
inlösen som avses i 22 a kap. 6 § första stycket 2 ska till
den kontrolluppgiftsskyldige lämna uppgift om den sammanlagda
ersättning som, efter avdrag för försäljningsprovision och
liknande utgifter, har tillgodoräknats eller betalats ut till
kontot. Det gäller dock inte om den kontrolluppgiftsskyldige
redan har uppgiften. Lag (2015:69).

Uppgifter med anledning av automatiskt utbyte av upplysningar
om finansiella konton

9 c § Sådana finansiella institut som avses i 2 kap. 6–10 §§ 
lagen (2015:911) om identifiering av rapporteringspliktiga 
konton vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella 
konton och som har antagits som kontoförande institut av en 
sådan svensk värdepapperscentral som avses i lagen 
(1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av 
finansiella instrument ska lämna värdepapperscentralen de 
uppgifter som krävs för att den ska kunna identifiera sådana 
rapporteringspliktiga konton som avses i 2 kap. 20 § lagen om 
identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt 
utbyte av upplysningar om finansiella konton.

Om kontrolluppgiften ska innehålla uppgift om 
skatteregistreringsnummer (TIN), födelsedatum eller 
födelseort, ska det finansiella institutet lämna 
värdepapperscentralen uppgift om det. Lag (2016:64).

9 d § Den som har medverkat vid en sådan försäljning eller
inlösen som avses i 22 b kap. 6 § första stycket 2 ska till
den kontrolluppgiftsskyldige lämna uppgift om den sammanlagda
ersättning som, efter avdrag för försäljningsprovision och
liknande utgifter, har tillgodoräknats eller betalats ut till
kontot. Det gäller dock inte om den kontrolluppgiftsskyldige
redan har uppgiften. Lag (2015:918).

När ska uppgifterna lämnas?

10 § Uppgifter som avses i 6 och 7 §§ ska lämnas senast den 8 
i månaden efter det att skyldigheten att lämna 
kontrolluppgift eller uppgifter i en arbetsgivardeklaration 
uppkom.

Uppgifter som avses i 8 och 9 §§ ska lämnas snarast och 
senast den 15 januari året efter det år som uppgiften gäller. 

Uppgifter som avses i 9 a–9 d §§ ska lämnas snarast och 
senast den 1 maj året efter det år som uppgiften gäller.
Lag (2017:387).

Anmälan om uteblivna informationsuppgifter

11 § Om den som är skyldig att lämna uppgifter enligt 
6–9 d §§ inte gör det, ska den kontrolluppgiftsskyldige eller 
den som är skyldig att lämna uppgifter i en 
arbetsgivardeklaration snarast anmäla detta till 
Skatteverket. Lag (2017:387).

35 kap. Periodiska sammanställningar

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– vad som ska lämnas i en periodisk sammanställning (2 §),

– för vilken period en periodisk sammanställning ska lämnas (3
§),

– beslut (4–8 §§), och

– när en periodisk sammanställning ska lämnas (9 §).

Vad ska lämnas i en periodisk sammanställning?

2 § Den som är registrerad eller skyldig att anmäla sig för 
registrering för mervärdesskatt enligt 7 kap. 1 eller 2 § ska 
lämna en periodisk sammanställning över

1. leverans, förvärv och överföring av varor som transporteras 
mellan EU-länder, och

2. tillhandahållande av en tjänst som är skattepliktigt i det 
EU-land där tjänsten anses vara tillhandahållen om förvärvaren 
av tjänsten är betalningsskyldig för förvärvet i det landet i 
enlighet med tillämpningen av artikel 196 i rådets direktiv 
2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system 
för mervärdesskatt.

Uppgifterna ska tas upp för den period som omfattar den 
tidpunkt som avses i 7 kap. 29 eller 30 § mervärdesskattelagen 
(2023:200).

I fråga om överföring av en vara till ett avropslager i ett 
annat EU-land enligt 5 kap. 15-21 §§ mervärdesskattelagen ska 
uppgifterna tas upp för den period som omfattar den tidpunkt 
när överföringen gjordes. Om förhållandena därefter ändras, 
ska uppgift om detta lämnas utan dröjsmål. Lag (2023:208).

För vilken period ska en periodisk sammanställning lämnas?

3 § En periodisk sammanställning ska lämnas för varje

1. kalendermånad för uppgifter om varor som avses i 2 § första
stycket 1, eller

2. kalenderkvartal för uppgifter om tjänster som avses i 2 §
första stycket 2.

Om uppgifter ska lämnas avseende både varor och tjänster
enligt 2 §, ska sammanställningen lämnas för varje
kalendermånad.

Den som övergår från att lämna en sammanställning för varje
kalenderkvartal till att lämna den för varje kalendermånad ska
tillämpa den nya perioden till och med det fjärde
kalenderkvartalet som följer efter den tidpunkt när bytet av
period gjordes.

Beslut

4 § Skatteverket ska besluta att en periodisk sammanställning 
ska göras för varje kalenderkvartal i stället för vad som 
föreskrivs i 3 § första stycket 1, om 

1. den som är skyldig att lämna sammanställningen begär det, 
och

2. det sammanlagda värdet av leveranser och överföringar av 
varor enligt 2 § första stycket 1 inte överstiger 500 000 
kronor exklusive mervärdesskatt för det innevarande 
kalenderkvartalet eller för något av de fyra närmast 
föregående kalenderkvartalen. Lag (2023:208).

5 § Skatteverket ska besluta att en periodisk sammanställning
ska göras för varje kalendermånad i stället för vad som
föreskrivs i 3 § första stycket 2 eller 4 §, om

1. den som är skyldig att lämna sammanställningen begär det,
eller

2. det finns särskilda skäl.

6 § Ett beslut enligt 4 § gäller från ingången av det
kalenderkvartal som följer närmast efter den kalendermånad då
beslutet fattades.

Ett beslut enligt 5 § gäller från ingången av det
kalenderkvartal då beslutet fattades.

7 § Skatteverket ska upphäva ett beslut enligt 4 § om de
förutsättningar som anges i 4 § 2 inte längre är uppfyllda.

Ett sådant beslut gäller från ingången av det kalenderkvartal
då beslutet fattades.

8 § Om ett beslut har fattats enligt 5 eller 7 §, ska en
sammanställning göras för varje kalendermånad som har gått
sedan ingången av det kalenderkvartal då beslutet fattades.

När ska en periodisk sammanställning lämnas?

9 § En periodisk sammanställning ska ha kommit in till
Skatteverket senast

1. den 25 i månaden efter utgången av den period som
sammanställningen avser, om den lämnas elektroniskt, eller

2. den 20 i månaden efter den period som den avser i andra
fall.

Sammanställningar som ska göras enligt 8 § ska ha kommit in
till Skatteverket senast den 20 i månaden efter utgången av
den månad då beslutet fattades.

36 kap. Anstånd med att lämna deklaration och särskilda
uppgifter

Ansökan om anstånd

1 § Anstånd kan beviljas efter ansökan från den som ska lämna 
deklaration eller särskilda uppgifter.

Anstånd enligt 3, 6 eller 7 § kan dock beviljas efter ansökan 
från den som i näringsverksamhet lämnar deklarationshjälp.
Lag (2023:880).

Inkomstdeklaration och särskilda uppgifter

Fysiska personer och dödsbon

2 § Om det finns särskilda skäl, ska Skatteverket bevilja en 
fysisk person eller ett dödsbo anstånd med att lämna

1. inkomstdeklaration, och

2. särskilda uppgifter enligt 33 kap. 6 a eller 7 §.

Anstånd längre än till och med den 31 maj får beviljas bara om 
det finns synnerliga skäl. Lag (2020:954).

3 § Anstånd med att lämna inkomstdeklaration ska beviljas för
fysiska personer och dödsbon som anlitar deklarationshjälp om
hjälpen lämnas i en näringsverksamhet. Om den som ska lämna
deklarationshjälpen har misskött tidigare anstånd, får anstånd
vägras.

Anstånd får beviljas längst till och med den 15 juni.

Juridiska personer

4 § Om det finns synnerliga skäl, ska Skatteverket bevilja en 
annan juridisk person än ett dödsbo anstånd med att lämna

1. inkomstdeklaration, och

2. särskilda uppgifter enligt 33 kap. 3, 6 eller 6 a §.
Lag (2020:954).

Skattedeklaration

5 § Om det finns särskilda skäl, ska Skatteverket bevilja en
deklarationsskyldig anstånd med att lämna skattedeklaration
om inte annat följer av andra eller tredje stycket.

För den som ska lämna mervärdesskattedeklaration enligt 26
kap. 33 a § får anstånd längre än till och med den 12 juni
beviljas bara om det finns synnerliga skäl.

För den som ska lämna mervärdesskattedeklaration enligt 26
kap. 33 b § får anstånd beviljas bara om det finns synnerliga
skäl.

Om förhållandena har ändrats så att det inte längre finns
förutsättningar för anståndet, ska anståndet återkallas.
Lag (2013:1068).

6 § Anstånd med att lämna mervärdesskattedeklaration ska
beviljas för fysiska personer och dödsbon som ska lämna
mervärdesskattedeklaration i enlighet med 26 kap. 33 a § och
som anlitar deklarationshjälp, om hjälpen lämnas i en
näringsverksamhet. Om den som ska lämna deklarationshjälpen
har misskött tidigare anstånd, får anstånd vägras.

Anstånd enligt första stycket får beviljas längst till och
med den 26 juni. Lag (2013:1068).

Tilläggsskattedeklaration

7 § Om det finns särskilda skäl ska Skatteverket bevilja 
anstånd med att lämna tilläggsskattedeklaration. 

Anstånd får beviljas i högst tre månader. Lag (2023:880).

37 kap. Föreläggande

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om föreläggande att 

- fullgöra uppgiftsskyldighet (2 §), 

- medverka personligen (3 §), och

- lämna uppgift (4-12 §§).
Lag (2020:858).

Föreläggande att fullgöra uppgiftsskyldighet

2 § Skatteverket får förelägga den som inte har fullgjort en 
uppgiftsskyldighet enligt 15–35 kap. att fullgöra 
skyldigheten.

Ett sådant föreläggande får inte bara avse komplettering av 
arbetsställenummer enligt 15 kap. 9 § första stycket 5 eller 
26 kap. 19 b § första stycket 4. Lag (2017:387).

Föreläggande att medverka personligen

3 § Skatteverket får förelägga den som har lämnat deklaration
genom ett deklarationsombud eller ett ombud för ett dödsbo att
personligen eller genom behörig ställföreträdare bekräfta
eller komplettera lämnade eller godkända uppgifter.

Föreläggande att lämna uppgift

Lämna deklaration

4 § Skatteverket får förelägga den som inte är skyldig att
lämna deklaration att göra det.

Kommande utbetalningar av ersättning för arbete

5 § Skatteverket får förelägga den som ger ut ersättning för
arbete att lämna uppgift om den ersättning som kan antas komma
att betalas ut under mottagarens beskattningsår.

Kontroll av egen uppgifts- eller dokumentationsskyldighet

6 § Skatteverket får förelägga den som är eller kan antas vara
uppgiftsskyldig enligt 15–35 kap. att lämna uppgift som verket
behöver för att kunna kontrollera skyldigheten.

Skatteverket får även förelägga den som är eller kan antas
vara skyldig att redovisa punktskatt att lämna varuprov.

7 § Skatteverket får förelägga den som är eller kan antas vara
bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1999:1078) eller som
är en annan juridisk person än ett dödsbo, att lämna uppgift
som verket behöver för att kunna kontrollera
dokumentationsskyldigheten enligt 39 kap. 3 §.

7 a § Skatteverket får förelägga den som har beviljats 
återbetalning av punktskatt i de fall som avses i 53 kap. 5 § 
1 eller återbetalning av eller kompensation för punktskatt i 
de fall som avses i 53 kap. 5 § 2 att lämna uppgift som verket 
behöver för att kunna kontrollera att denne har lämnat riktiga 
och fullständiga uppgifter i en ansökan om återbetalning av 
eller kompensation för punktskatt. Lag (2021:1169).

Kontroll av någon annans uppgiftsskyldighet eller av uppgifter 
vid återbetalning av eller kompensation för punktskatt

8 § Skatteverket får förelägga en fysisk person och ett 
dödsbo i andra fall än som avses i 16 och 17 kap. att lämna 
kontrolluppgift om

1. sådan ersättning för utfört arbete som har betalats till 
en namngiven näringsidkare och som inte har redovisats eller 
skulle ha redovisats i en arbetsgivardeklaration, eller

2. ränta från en namngiven låntagare. Lag (2017:387).

9 § Skatteverket får förelägga den som är eller kan antas vara
bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1999:1078) eller som
är en annan juridisk person än ett dödsbo, att lämna uppgift
om en rättshandling med någon annan.

Föreläggandet ska avse förhållanden som är av betydelse för
kontroll av att andra än den som föreläggs

1. har fullgjort en uppgiftsskyldighet enligt 15–35 kap.,
eller

2. kan fullgöra sådan uppgiftsskyldighet.

9 a § Skatteverket får förelägga den som är eller kan antas 
vara bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1999:1078) 
eller som är en annan juridisk person än ett dödsbo, att lämna 
uppgift om en rättshandling med någon annan.

Föreläggandet ska avse förhållanden som är av betydelse för 
kontroll av att andra än den som föreläggs har lämnat riktiga 
och fullständiga uppgifter i en ansökan om återbetalning av 
punktskatt i de fall som avses i 53 kap. 5 § 1 eller 
återbetalning av eller kompensation för punktskatt i de fall 
som avses i 53 kap. 5 § 2. Lag (2021:1169).

10 § Om det finns särskilda skäl får även någon annan person 
än som avses i 9 och 9 a §§ föreläggas att lämna sådan 
uppgift som avses där. Lag (2017:1218).

10 a § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Skatteverket får förelägga den som är eller kan antas 
vara ett oberoende småbryggeri enligt lagen (2022:156) om 
alkoholskatt att lämna uppgifter av betydelse för kontroll av 
dess status som oberoende småbryggeri eller dess 
årsproduktion. Lag (2025:104).

Utbyte av upplysningar med en annan stat eller utländsk
jurisdiktion

11 § Om Skatteverket har tagit emot en begäran om upplysningar
och verket behöver en uppgift för att kunna fullgöra sina
skyldigheter enligt lagen (2012:843) om administrativt
samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning eller
ett avtal som medför skyldighet att utbyta upplysningar i
skatteärenden, gäller följande.

Skatteverket får förelägga

1. den som de begärda upplysningarna avser, att lämna uppgift
som verket behöver, eller

2. den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt
bokföringslagen (1999:1078) eller som är en annan juridisk
person än ett dödsbo, att lämna uppgift som verket behöver om
en rättshandling med någon annan.

Om det finns särskilda skäl, får även någon annan person än
som avses i andra stycket 2 föreläggas att lämna sådan uppgift
som avses där. Lag (2012:847).

12 § Skatteverket får förelägga den som ansökt om godkännande 
för tonnagebeskattning att lämna uppgift som skulle ha lämnats 
i ansökan enligt 13 a kap. 8 a §. Lag (2020:858).

Uppgift vid utnyttjande av personaloption i vissa fall

13 § Skatteverket får förelägga den som har lämnat uppgift om 
utnyttjande av sådan personaloption som avses i 11 a kap. 
inkomstskattelagen (1999:1229) att lämna uppgift om 

1. regionen, vilken anges på NUTS 2-nivå enligt bilaga 1 till 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 av 
den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för 
statistiska territoriella enheter (NUTS), och

2. verksamhetsområdet, som anges på Nace-gruppnivå, enligt 
bilaga 1 till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 
nr 1893/2006 av den 20 december 2006 om fastställande av den 
statistiska näringsgrens-indelningen Nace rev. 2 och om 
ändring av rådets förordning (EEG) nr 3037/90.
Lag (2024:1157).

38 kap. Formkrav

Fastställda formulär

1 § Fastställda formulär ska användas för att lämna 

1. kontrolluppgifter,

2. åtagande

a) enligt 10 kap. 22 § om att göra skatteavdrag,

b) enligt 23 kap. 6 § om att lämna kontrolluppgifter om 
pensionsförsäkringar och sådana avtal om tjänstepension som är 
jämförbara med en pensionsförsäkring,

c) enligt 23 kap. 7 § om att lämna kontrolluppgifter om gåvor, 
och 

d) enligt 23 kap. 8 § om att lämna vissa kontrolluppgifter, 

3. deklarationer, 

4. land-för-land-rapporter, 

5. uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang, 

6. särskilda uppgifter,

7. tilläggsskatterapporter,

8. ändringar av eller tillägg till en tilläggsskatterapport,

9. periodiska sammanställningar, 

10. underrättelser enligt 22 c kap. 7 §, och

11. anmälningar enligt 33 d kap. 3 § andra stycket och 
33 d kap. 4 § tredje stycket. Lag (2023:880).

Uppgifter som ska undertecknas

2 § Följande uppgifter ska undertecknas:

1. uppgifter i deklaration, och

2. särskilda uppgifter som ska lämnas av

a) stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund 
enligt 33 kap. 3 §,

b) en fysisk eller juridisk person enligt 33 kap. 6 a §,

c) ägare av en ersättningsbostad i utlandet enligt 33 kap. 
7 §, och

d) uppgiftsskyldiga enligt 33 kap. 7 a § för avsättning till 
periodiseringsfond eller ersättningsfond. Lag (2020:954).

Vem ska underteckna uppgifterna?

3 § Uppgifter enligt 2 § ska undertecknas av den 
uppgiftsskyldige eller behörig ställföreträdare.

Uppgifterna får undertecknas av ett ombud i följande fall: 

1. Ett deklarationsombud får underteckna uppgifter i en 
deklaration som lämnas elektroniskt.

2. Ett ombud för en beskattningsbar person som inte är 
etablerad i Sverige får underteckna uppgifter i en 
mervärdesskattedeklaration.

3. En dödsbodelägare som är ombud för ett dödsbo får 
underteckna uppgifter i en deklaration. Lag (2023:208).

Uppgifter som ska lämnas av betaltjänstleverantörer

4 § Uppgifter om gränsöverskridande betalningar som ska lämnas 
enligt 33 c kap. ska lämnas i ett fastställt formulär som 
motsvarar ett sådant standardformulär som avses i artikel 
24b.1 andra stycket b i rådets förordning (EU) nr 904/2010 av 
den 7 oktober 2010 om administrativt samarbete och kampen mot 
mervärdesskattebedrägeri. Lag (2023:638).

AVDELNING VII. DOKUMENTATION

39 kap. Dokumentationsskyldighet

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- definitioner (2 och 2 a §§ ),

- generell dokumentationsskyldighet (3 § ),

- dokumentationsskyldighet som avser ansökan om återbetalning 
av eller kompensation för punktskatt (3 a § ),

- dokumentationsskyldighet som avser beräkning av skatt på 
överintäkter från el (3 b § ),

- dokumentationsskyldighet för betaltjänstleverantörer (3 c § 
),

- dokumentationsskyldighet som avser kassaregister (4-10 §§ ),

- dokumentationsskyldighet som avser personalliggare (11-12 §§ 
),

- dokumentationsskyldighet som avser torg- och marknadshandel 
(13 § ),

- dokumentationsskyldighet som avser leverans av 
investeringsguld (14 § ),

- dokumentationsskyldighet som avser avropslager (14 a § ),

- dokumentationsskyldighet som avser internprissättning (15-
16 f §§ ), och

- föreläggande (17 § ). 
Lag (2023:638).

Definitioner

2 § I denna lag avses med 

kassaregister: kassaapparat, kassaterminal, kassasystem och 
liknande apparatur för registrering av försäljning av varor 
och tjänster mot kontant betalning eller mot betalning med 
kontokort,

torg- och marknadshandel: all handel utom sådan som en 
näringsidkare stadigvarande bedriver i permanenta lokaler 
eller i omedelbar anslutning till dessa,

distansavtal: avtal som ingås inom ramen för ett av 
näringsidkaren organiserat system för att träffa avtal på 
distans, om kommunikationen uteslutande sker på distans,

hemförsäljningsavtal: avtal som ingås vid ett hembesök eller 
under en av näringsidkaren organiserad utflykt till en plats 
utanför dennes fasta försäljningsställe,

restaurangverksamhet: näringsverksamhet som avser restaurang, 
pizzabutik och annat liknande avhämtningsställe, gatukök, 
kafé, personalmatsal, catering och centralkök,

fordonsserviceverksamhet: näringsverksamhet som avser 
underhåll och reparation av sådana motordrivna fordon som 
avses i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner,

livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet: näringsverksamhet 
som avser partihandel med livsmedel, drycker och tobak,

partihandel: vidareförsäljning av varor till andra än 
konsumenter samt anskaffning, enklare bearbetning, 
förpackning, innehav och leverans av varor i samband med sådan 
verksamhet,

kropps- och skönhetsvårdsverksamhet: näringsverksamhet som 
avser behandling av en persons kropp eller omsorg om en 
persons yttre, dock inte

1. åtgärder som normalt utförs av sådan hälso- och 
sjukvårdspersonal som avses i 1 kap. 4 § patientsäkerhetslagen 
(2010:659),

2. kirurgiska ingrepp,

3. injektionsbehandlingar, och

4. sådan medicinskt betingad fotvård som avses i 10 kap. 7 § 
tredje stycket mervärdesskattelagen (2023:200),

tvätteriverksamhet: näringsverksamhet som avser rengöring av 
textilier eller därmed jämförbara material samt sådan 
uthyrning, färgning, lagning eller ändring av textilier eller 
därmed jämförbara material som sker i samband med den 
näringsverksamheten,

byggverksamhet: näringsverksamhet som avser om-, till- och 
nybyggnadsarbeten, reparations- och underhållsarbeten, rivning 
av byggnadsverk samt annan näringsverksamhet som bedrivs som 
stöd för sådan verksamhet och som inte omfattas av skyldighet 
att föra personalliggare enligt 11 §, samt

byggarbetsplats: en plats där byggverksamhet bedrivs.

Näringsverksamhet som huvudsakligen avser annan verksamhet än 
restaurangverksamhet, fordonsserviceverksamhet, livsmedels- 
och tobaksgrossistverksamhet, kropps- och 
skönhetsvårdsverksamhet eller tvätteriverksamhet ska dock inte 
anses som sådan verksamhet. Lag (2023:208).

2 a § Med företag i intressegemenskap avses vid tillämpningen 
av 15–16 a §§ företag som är moderföretag och dotterföretag 
eller företag som står under i huvudsak gemensam ledning.

Med koncern avses vid tillämpningen av 16 b § företag i 
intressegemenskap om moderföretaget inte är en fysisk 
person. Lag (2017:185).

Generell dokumentationsskyldighet

3 § Den som är uppgiftsskyldig enligt 15–35 kap. ska i skälig
omfattning genom räkenskaper, anteckningar eller annan lämplig
dokumentation se till att det finns underlag för att fullgöra
uppgiftsskyldigheten samt för kontroll av uppgiftsskyldigheten
och beskattningen.

Ansökan om återbetalning av eller kompensation för punktskatt

3 a § Den som har ansökt om återbetalning av eller 
kompensation för punktskatt ska i skälig omfattning genom 
räkenskaper, anteckningar eller annan lämplig dokumentation 
se till att det finns underlag för kontroll av uppgifterna i 
ansökan. Lag (2017:1218).

Beräkning av skatt på överintäkter från el

3 b § För den som är skattskyldig enligt lagen (2023:75) om 
skatt på överintäkter från el ska underlaget som anges i 3 § 
även innehålla

1. dokumentation för kontroll av skattepliktig el som 
framställts i Sverige,

2. uppgift om från vilken källa elen har framställts, och

3. en beskrivning av den skattskyldiges beräkning av 
finansiellt justeringsbelopp. Lag (2023:76).

Betaltjänstleverantörer

3 c § Vid gränsöverskridande betalningar ska en 
betaltjänstleverantör elektroniskt dokumentera de uppgifter i 
33 c kap. 8 § som behövs för att betaltjänstleverantören ska 
kunna fullgöra uppgiftsskyldigheten i 33 c kap. 5 § och för 
att Skatteverket ska kunna kontrollera uppgiftsskyldigheten.

Uppgifterna ska vara dokumenterade senast vid utgången av den 
månad som följer efter det kalenderkvartal som uppgifterna 
avser. Lag (2023:638).

Kassaregister

Vem ska använda kassaregister?

4 § Den som i näringsverksamhet säljer varor eller tjänster
mot kontant betalning eller mot betalning med kontokort ska
använda kassaregister.

5 § Skyldigheten att använda kassaregister gäller inte för den 
som

1. bara i obetydlig omfattning säljer varor eller tjänster mot 
kontant betalning eller mot betalning med kontokort,

2. är befriad från skattskyldighet enligt inkomstskattelagen 
(1999:1229) för inkomst från sådan försäljning som avses i 
4 §,

3. bedriver taxitrafik enligt taxitrafiklagen (2012:211),

4. säljer varor eller tjänster genom distansavtal eller 
hemförsäljningsavtal,

5. säljer varor eller tjänster med hjälp av en varuautomat 
eller annan liknande automat eller i en automatiserad 
affärslokal, eller

6. tillhandahåller automatspel enligt spellagen (2018:1138).

Vid bedömningen enligt första stycket 1 av om det är fråga om 
försäljning i obetydlig omfattning ska det särskilt beaktas om 
försäljningen normalt uppgår till eller kan antas komma att 
uppgå till sammanlagt högst fyra prisbasbelopp under ett 
beskattningsår.

Undantaget i första stycket 2 gäller inte för en näringsidkare 
som driver verksamhet i Sverige utan fast driftställe i 
landet. Lag (2022:1673).

6 § Vid tillämpningen av 4 och 5 §§ ska självständiga
verksamheter inom ramen för en näringsverksamhet bedömas var
för sig.

Registrering i kassaregister

7 § All försäljning och annan löpande användning av ett
kassaregister ska registreras i kassaregistret.

Vid varje försäljning ska ett av kassaregistret framställt
kvitto tas fram och erbjudas kunden.

Krav som ett kassaregister ska uppfylla

8 § Ett kassaregister ska på ett tillförlitligt sätt visa

1. alla registreringar som har gjorts, samt

2. programmeringar och inställningar som utgör
behandlingshistorik enligt bokföringslagen (1999:1078).

Kassaregistret ska vara certifierat.

Undantag för näringsidkare utan fast driftställe i Sverige

8 a § En näringsidkare utan fast driftställe i Sverige får, i 
stället för ett kassaregister som uppfyller kraven enligt 
svenska bestämmelser, använda ett kassaregister som har 
prövats enligt bestämmelserna i ett annat land inom 
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om prövningen visar 
att registret uppfyller likvärdiga krav. Lag (2017:194).

Beslut om undantag i enskilda fall

9 § Skatteverket får i enskilda fall besluta om undantag från
skyldigheter som gäller kassaregister om

1. behovet av tillförlitligt underlag för skattekontroll kan
tillgodoses på annat sätt, eller

2. en viss skyldighet är oskälig.

Ett beslut om undantag får förenas med villkor.
Lag (2013:384).

Bemyndiganden

10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
får meddela ytterligare föreskrifter om

1. krav på kassaregister,

2. teknisk kontroll av kassaregister,

3. användning av kassaregister, och

4. undantag från skyldigheter som gäller kassaregister.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om certifiering av kassaregister.

Personalliggare

Personalliggare i verksamhetslokaler

11 § Den som bedriver restaurangverksamhet, 
fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och 
tobaksgrossistverksamhet, kropps- och skönhetsvårdsverksamhet 
eller tvätteriverksamhet ska föra en personalliggare.

Skyldigheten att föra personalliggare gäller dock inte för 

1. enskild näringsverksamhet där bara näringsidkaren, dennes 
make eller barn under 16 år är verksamma, eller

2. fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag där bara 
företagsledaren, dennes make eller barn under 16 år är 
verksamma.

I personalliggaren ska nödvändiga identifikationsuppgifter 
för näringsidkaren dokumenteras. I personalliggaren ska även 
nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras för 
de personer som är verksamma i en sådan verksamhet eller i en 
annan verksamhet som närings-idkaren bedriver i samma 
verksamhetslokal.

Om en personalliggare ska föras, ska även nödvändiga 
identifikationsuppgifter för de personer som avses i andra 
stycket löpande dokumenteras i personalliggaren.
Lag (2018:243).

Personalliggare på byggarbetsplatser

11 a § Den som bedriver byggverksamhet på en byggarbetsplats
där byggherren har tillhandahållit utrustning enligt 11 b §
ska föra en elektronisk personalliggare och i denna
dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för
näringsidkaren och löpande dokumentera nödvändiga
identifikationsuppgifter för de personer som är verksamma i
näringsverksamheten.

Personer som under kortare tid bara lastar eller lossar
material, varor eller hjälpmedel ska inte dokumenteras i
personalliggaren. Lag (2014:1474).

11 b § En byggherre ska tillhandahålla utrustning så att en
elektronisk personalliggare kan föras på byggarbetsplatsen.

Skyldigheten att tillhandahålla utrustning gäller inte

1. för en byggherre förrän den sammanlagda kostnaden för
byggverksamheten på byggarbetsplatsen kan antas uppgå till
mer än fyra prisbasbelopp, eller

2. för en byggherre som är en fysisk person som inte i
näringsverksamhet utför eller låter utföra projekterings-,
byggnads-, rivnings- eller markarbeten. Lag (2014:1474).

11 c § Det som sägs i detta kapitel om byggherre ska i
stället gälla en näringsidkare som har fått i uppdrag att
självständigt ansvara för arbetets utförande, om byggherren
och näringsidkaren skriftligen har avtalat att byggherrens
samtliga skyldigheter enligt 11 b och 12 §§ samt 7 kap. 2 a
och 4 §§ ska fullgöras av näringsidkaren vid utförandet av
uppdraget. Lag (2014:1474).

Personalliggarens tillgänglighet

12 § Personalliggaren ska finnas tillgänglig för Skatteverket
i verksamhetslokalen.

Byggherren ska hålla personalliggaren tillgänglig för
Skatteverket på byggarbetsplatsen. Den som bedriver
byggverksamhet ska hålla sin personalliggare tillgänglig för
Skatteverket och byggherren på byggarbetsplatsen.
Lag (2014:1474).

Torg- och marknadshandel

13 § Den som upplåter en plats för torg- och marknadshandel
ska dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för den
som platsen upplåts till och för dennes företrädare.

Leverans av investeringsguld

14 § En beskattningsbar person som levererar investeringsguld 
som avses i 21 kap. 2 § mervärdesskattelagen (2023:200) i 
Sverige eller till ett annat EU-land ska vid en transaktion 
som uppgår till ett belopp motsvarande 10 000 kronor eller mer 
dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för kunden.

Första stycket gäller även för en transaktion som understiger 
10 000 kronor men som kan antas ha samband med en annan 
transaktion och tillsammans med denna uppgår till minst detta 
belopp. Om summan inte är känd vid tidpunkten för en 
transaktion, ska nödvändiga identifikationsuppgifter 
dokumenteras så snart summan av transaktionerna uppgår till 
minst 10 000 kronor.

Bestämmelserna i 3 kap. 4 § första stycket, 8 och 14-16 §§ 
lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering 
av terrorism ska även tillämpas vid transaktioner som avses i 
första och andra styckena. Lag (2023:208).

Avropslager

14 a § Den som överför en vara till ett avropslager i ett 
annat EU-land i enlighet med 5 kap. 15-21 §§ 
mervärdesskattelagen (2023:200) ska föra ett register med de 
uppgifter som anges i artikel 54a.1 i rådets 
genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 av den 15 mars 2011 om 
fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv 
2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt.

Den som förvärvar en vara från ett avropslager i Sverige i 
enlighet med 5 kap. 22 § tredje stycket mervärdesskattelagen 
ska föra ett register med de uppgifter som anges i artikel 
54a.2 i genomförandeförordningen. Lag (2023:208).

Internprissättning

Syftet med internprissättningsdokumentation

15 § Internprissättningsdokumentationen ska upprättas för att 
det ska gå att bedöma om villkor vid transaktioner mellan 
företag i intressegemenskap eller ett företag och dess fasta 
driftställe

1. avviker från vad som skulle ha avtalats mellan sinsemellan 
oberoende parter,

2. medför att inkomst ska undantas från beskattning eller att 
avräkning ska medges för utländsk skatt, eller

3. medför att rätt inkomst har beräknats för det fasta 
driftstället. Lag (2017:185).

Vem är skyldig att ha internprissättningsdokumentation?

16 § Dokumentationsskyldig för internprissättning är

1. en obegränsat skattskyldig juridisk person som har 
transaktioner med ett företag som är begränsat skattskyldigt 
om företagen är i intressegemenskap,

2. ett svenskt handelsbolag som har transaktioner med ett 
företag som är begränsat skattskyldigt om 

– företagen är i intressegemenskap, och

– handelsbolagets resultat beskattas hos en eller flera 
obegränsat skattskyldiga juridiska personer som är i 
intressegemenskap med handelsbolaget och det begränsat 
skattskyldiga företaget,

3. en obegränsat skattskyldig juridisk person med fast 
driftställe utomlands,

4. ett svenskt handelsbolag med fast driftställe utomlands om 
handelsbolagets resultat beskattas hos en eller flera 
obegränsat skattskyldiga juridiska personer som är i 
intressegemenskap med handelsbolaget, och

5. en utländsk juridisk person som är skattskyldig för 
inkomst från fast driftställe i Sverige. Lag (2017:185).

Undantag från dokumentationsskyldighet

16 a § Ett företag är inte dokumentationsskyldigt enligt 16 § 
om det året före beskattningsåret ingår i en 
intressegemenskap som har mindre än 250 anställda och 
antingen har en omsättning som inte överstiger 450 miljoner 
kronor eller en balansomslutning som inte överstiger 400 
miljoner kronor. Lag (2017:185).

Dokumentationens innehåll

16 b § En internprissättningsdokumentation ska bestå av två 
delar: en koncerngemensam del och en företagsspecifik del.

Den koncerngemensamma delen ska innehålla en översikt av 
koncernen och dess verksamhet. 

Den företagsspecifika delen ska innehålla information om 
företaget och de transaktioner som avses i 16 § 1 och 2 
eller, i de fall som avses i 16 § 3–5, om de transaktioner 
som är hänförliga till det fasta driftstället och som anses 
ha skett mellan det fasta driftstället och övriga delar av 
företaget. Lag (2017:185).

16 c § Transaktioner som är oväsentliga behöver inte 
dokumenteras i den företagsspecifika delen.

Om det sammanlagda värdet av transaktionerna med det 
begränsat skattskyldiga företaget i fall som avses i 16 § 1 
och 2 understiger 5 000 000 kronor under räkenskapsåret, 
räknas transaktionerna alltid som oväsentliga. Detsamma 
gäller om det sammanlagda värdet av de transaktioner som ska 
anses hänförliga till det fasta driftstället i fall som avses 
i 16 § 3–5 understiger 5 000 000 kronor under 
räkenskapsåret.

Undantagen i första och andra styckena gäller upplåtelse och 
överlåtelse av immateriella tillgångar endast om tillgångarna 
är oväsentliga för verksamheten. Lag (2017:185).

När ska internprissättningsdokumentationen upprättas?

16 d § Den företagsspecifika delen av 
internprissättningsdokumentationen ska vara upprättad vid den 
tidpunkt då inkomstdeklarationen eller, i fall som avses i 
16 § 2 och 4, särskilda uppgifter ska lämnas. Den 
koncerngemensamma delen ska vara upprättad senast vid den 
tidpunkt då moderföretaget ska lämna sin 
inkomstdeklaration. Lag (2017:185).

På vilka språk får dokumentationen upprättas?

16 e § Internprissättningsdokumentationen ska upprättas på 
svenska, danska, norska eller engelska. Lag (2017:185).

Skatteverkets tillgång till dokumentationen

16 f § Internprissättningsdokumentationen ska på begäran 
överlämnas till Skatteverket. Lag (2017:185).

Föreläggande

17 § Skatteverket får förelägga

1. den som ska använda kassaregister att fullgöra sina 
skyldigheter enligt 4, 7 och 8 §§,

2. den som bedriver sådan verksamhet som avses i 11 § att 
fullgöra sina skyldigheter enligt 11 och 12 §§, samt

3. byggherren och den som bedriver byggverksamhet att 
fullgöra sina skyldigheter enligt 11 a, 11 b och 12 §§.
Lag (2018:243).

AVDELNING VIII. UTREDNING OCH KONTROLL

40 kap. Skatteverkets skyldighet att utreda och kommunicera

Skatteverkets utredningsskyldighet

1 § Skatteverket ska se till att ärendena blir tillräckligt
utredda.

Skatteverkets kommunikationsskyldighet

2 § Ett ärende får inte avgöras till nackdel för den som
ärendet gäller utan att denne har fått tillfälle att yttra sig
i ärendet. Om det är uppenbart obehövligt, behöver den som
ärendet gäller inte få tillfälle att yttra sig.

3 § Om ett ärende har tillförts uppgifter av någon annan än
den som ärendet gäller, får det inte avgöras utan att den som
ärendet gäller har underrättats om uppgifterna och fått
tillfälle att yttra sig över dem.

Första stycket gäller inte om

1. avgörandet inte är till nackdel för den som ärendet gäller,

2. uppgiften saknar betydelse eller om det av någon annan
anledning är uppenbart obehövligt att den som ärendet gäller
underrättas och får tillfälle att yttra sig,

3. det finns risk att en underrättelse skulle göra det
avsevärt svårare att genomföra beslutet i ärendet, eller

4. avgörandet inte kan skjutas upp.

Underrättelseskyldigheten gäller med de begränsningar som
följer av 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen
(2009:400).

4 § Om det kan antas att den som ett ärende om slutlig skatt
gäller inte är deklarationsskyldig, får beslut om slutlig
skatt fattas på grundval av kontrolluppgift om intäkter i
inkomstslaget kapital utan att han eller hon har underrättats
om och fått tillfälle att yttra sig över kontrolluppgiften.

41 kap. Revision

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– syftet med en revision (2 och 2 a §§),

– vem som får revideras (3 §),

– beslut om revision (4 och 5 §§),

– samverkan (6 §),

– revisorns befogenheter (7 §),

– den reviderades skyldigheter (8–11 §§),

– föreläggande (12 §), och

– revisionens avslutande (13 och 14 §§).
Lag (2012:847).

Syftet med en revision

2 § Skatteverket får besluta om revision för att kontrollera 

1. att uppgiftsskyldighet enligt 15-35 kap. har fullgjorts, 

2. att det finns förutsättningar att fullgöra 
uppgiftsskyldighet enligt 15-35 kap. som kan antas uppkomma, 

3. skatteupplag enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi, 
lagen (2022:155) om tobaksskatt eller lagen (2022:156) om 
alkoholskatt,

4. att den som har ansökt om återbetalning av eller 
kompensation för punktskatt i de fall som avses i 53 kap. 5 § 
2 har lämnat riktiga och fullständiga uppgifter,

5. att den som har ansökt om återbetalning av punktskatt i de 
fall som avses i 53 kap. 5 § 1 har lämnat riktiga och 
fullständiga uppgifter,

6. att den som har eller kan antas ha upplåtit en plats för 
torg- och marknadshandel har fullgjort sina skyldigheter 
enligt 39 kap. 13 §,

7. att den som har eller kan antas ha levererat 
investeringsguld har fullgjort sina skyldigheter enligt 
39 kap. 14 §, eller

8. att den som har överfört en vara till eller förvärvat en 
vara från ett avropslager har fullgjort sina skyldigheter 
enligt 39 kap. 14 a §.

Skatteverket får besluta om revision också för att inhämta 
uppgifter av betydelse för kontroll enligt första stycket 1-4 
av någon annan än den som revideras. Lag (2023:208).

2 a § Om Skatteverket har tagit emot en begäran om
upplysningar och verket behöver uppgifter för att kunna
fullgöra sina skyldigheter enligt lagen (2012:843) om
administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om
beskattning eller ett avtal som medför skyldighet att utbyta
upplysningar i skatteärenden, gäller följande.

Skatteverket får besluta om revision för att inhämta uppgifter
som verket behöver från den som de begärda upplysningarna
avser.

Skatteverket får besluta om revision också för att inhämta
sådana uppgifter från någon annan än den som de begärda
upplysningarna avser. Lag (2012:847).

Vem får revideras?

3 § /Upphör att gälla U:2025-07-01/
Revision får göras hos

1. den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt 
bokföringslagen (1999:1078),

2. någon annan juridisk person än ett dödsbo,

3. den som har anmält sig för registrering,

4. den som har ansökt om eller är godkänd för F-skatt,

5. sådant ombud för en beskattningsbar person som inte är 
etablerad i Sverige och som avses i 6 kap. 2 §,

6. den som har ansökt om godkännande som upplagshavare enligt 
lagen (1994:1776) om skatt på energi, lagen (2022:155) om 
tobaksskatt eller lagen (2022:156) om alkoholskatt,

7. den som har ansökt om godkännande som registrerad 
varumottagare enligt lagen om skatt på energi, lagen om 
tobaksskatt eller lagen om alkoholskatt,

8. den som har ansökt om godkännande som skattebefriad 
förbrukare enligt lagen om skatt på energi eller lagen om 
alkoholskatt,

9. den som har ansökt om godkännande som registrerad avsändare 
enligt lagen om skatt på energi, lagen om tobaksskatt eller 
lagen om alkoholskatt,

10. den som har ansökt om godkännande som lagerhållare enligt 
lagen om skatt på energi, lagen (2016:1067) om skatt på 
kemikalier i viss elektronik, lagen (2018:696) om skatt på 
vissa nikotinhaltiga produkter eller lagen om tobaksskatt,

11. den som har ansökt om godkännande som registrerad 
mottagare eller registrerad EU-handlare enligt lagen om skatt 
på kemikalier i viss elektronik,

12. den som har ansökt om godkännande som registrerad 
distansförsäljare av tuggtobak och övrig tobak enligt lagen om 
tobaksskatt,

13. den som har ansökt om godkännande för särskild hantering 
av proviantering till havs enligt 8 kap. 4 § lagen om skatt på 
energi, och

14. den som är eller kan antas vara en rapporteringsskyldig 
plattformsoperatör enligt 2 kap. 2 eller 3 § lagen (2022:1681) 
om plattformsoperatörers inhämtande av vissa uppgifter på 
skatteområdet och hos den som åtagit sig att genomföra de 
åtgärder för kundkännedom som anges i 6 kap. samma lag för en 
rapporteringsskyldig plattformsoperatörs räkning.
Lag (2023:804).

3 § /Träder i kraft I:2025-07-01/
Revision får göras hos

1. den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt 
bokföringslagen (1999:1078),

2. någon annan juridisk person än ett dödsbo,

3. den som har anmält sig för registrering,

4. den som har ansökt om eller är godkänd för F-skatt,

5. sådant ombud för en beskattningsbar person som inte är 
etablerad i Sverige och som avses i 6 kap. 2 §,

6. den som har ansökt om godkännande som upplagshavare enligt 
lagen (1994:1776) om skatt på energi, lagen (2022:155) om 
tobaksskatt eller lagen (2022:156) om alkoholskatt,

7. den som har ansökt om godkännande som registrerad 
varumottagare enligt lagen om skatt på energi, lagen om 
tobaksskatt eller lagen om alkoholskatt,

8. den som har ansökt om godkännande som skattebefriad 
förbrukare enligt lagen om skatt på energi eller lagen om 
alkoholskatt,

9. den som har ansökt om godkännande som registrerad avsändare 
enligt lagen om skatt på energi, lagen om tobaksskatt eller 
lagen om alkoholskatt,

10. den som har ansökt om godkännande som lagerhållare enligt 
lagen om skatt på energi, lagen (2016:1067) om skatt på 
kemikalier i viss elektronik, lagen (2018:696) om skatt på 
vissa nikotinhaltiga produkter eller lagen om tobaksskatt,

11. den som har ansökt om godkännande som registrerad 
mottagare eller registrerad EU-handlare enligt lagen om skatt 
på kemikalier i viss elektronik,

12. den som har ansökt om godkännande som registrerad 
distansförsäljare av tuggtobak och övrig tobak enligt lagen om 
tobaksskatt,

13. den som har ansökt om godkännande för särskild hantering 
av proviantering till havs enligt 8 kap. 4 § lagen om skatt på 
energi,

14. den som är eller kan antas vara en rapporteringsskyldig 
plattformsoperatör enligt 2 kap. 2 eller 3 § lagen (2022:1681) 
om plattformsoperatörers inhämtande av vissa uppgifter på 
skatteområdet och hos den som åtagit sig att genomföra de 
åtgärder för kundkännedom som anges i 6 kap. samma lag för en 
rapporteringsskyldig plattformsoperatörs räkning, och

15. den som är eller kan antas vara ett oberoende småbryggeri 
enligt lagen (2022:156) om alkoholskatt. Lag (2025:104).

Beslut om revision

4 § Ett beslut om revision ska innehålla

1. uppgift om syftet med revisionen,

2. uppgift om möjligheten att undanta uppgifter och 
handlingar från kontroll, och

3. förordnande av de tjänstemän som ska verkställa revisionen 
(revisorer). 

Av uppgift som avses i första stycket 1 behöver det inte 
framgå vilken person eller rättshandling som kontrollen eller 
uppgifterna avser om

1. beslutet om revision gäller en sådan revision som avses i 
2 § andra stycket eller 2 a § tredje stycket, och

2. det finns särskilda skäl för att inte nämna personen eller 
rättshandlingen. Lag (2017:189).

5 § Innan en revision verkställs ska den som ska revideras
underrättas om beslutet om revision.

Underrättelsen får ske i samband med att revisionen verkställs
om

1. kontroll som avses i 7 § 2–6 behöver genomföras och
kontrollen skulle förlora sin betydelse om den som ska
revideras underrättas i förväg,

2. revisionen ska genomföras i samband med ett kontrollbesök
enligt 42 kap. 8 § och är begränsad till handlingar som rör
personalen, eller

3. det följer av bestämmelserna om underrättelse om beslut om
bevissäkring i 45 kap. 16 § andra stycket.

Samverkan

6 § En revision ska genomföras i samverkan med den reviderade
och på ett sådant sätt att den inte onödigt hindrar
verksamheten hos denne.

Kravet på samverkan gäller inte om tvångsåtgärden bevissäkring
har beslutats på grund av att det finns en påtaglig risk för
sabotage enligt 45 kap. 2 §.

Revisorns befogenheter

7 § Vid en revision får revisorn

1. granska räkenskapsmaterial och andra handlingar som rör
verksamheten,

2. inventera kassan,

3. granska lager, maskiner och inventarier,

4. besiktiga verksamhetslokaler,

5. ta prov på varor som används, säljs eller tillhandahålls på
annat sätt i verksamheten, och

6. prova teknisk utrustning som används i verksamheten.

Den reviderades skyldigheter

8 § Den reviderade ska lämna tillträde till
verksamhetslokalerna för

1. granskning av handlingar enligt 7 § 1 om granskningen inte
utan svårighet kan genomföras på någon annan plats, och

2. sådana åtgärder som avses i 7 § 2–6.

I andra fall än som avses i första stycket 1 får en revision
genomföras i verksamhetslokalerna om den reviderade medger
det. Revisionen ska genomföras i verksamhetslokalerna om den
reviderade begär det och revisionen kan genomföras där utan
betydande svårighet.

I de fall en revision genomförs i verksamhetslokalerna ska den
reviderade, om det är möjligt, ställa en ändamålsenlig
arbetsplats till revisorns förfogande.

9 § Den reviderade ska tillhandahålla revisorn de handlingar
och lämna de upplysningar som behövs för revisionen. Om
handlingar ska granskas på någon annan plats än i
verksamhetslokalerna, ska den reviderade på begäran och mot
kvitto överlämna handlingarna till revisorn.

10 § Den reviderade ska på begäran ge revisorn tillfälle att
använda tekniska hjälpmedel för att granska upptagning som kan
uppfattas bara med sådana hjälpmedel.
Första stycket gäller inte om

1. den reviderade tillhandahåller en kopia av upptagningen,
och

2. kopian utan svårighet kan granskas med tekniska hjälpmedel
som revisorn har tillgång till.

I det fall som avses i andra stycket ska den reviderade ge
revisorn möjlighet att kontrollera att kopian stämmer överens
med den upptagning som finns hos den reviderade.

Vid granskning enligt första stycket eller kontroll enligt
tredje stycket får bara de tekniska hjälpmedel och sökbegrepp
användas som behövs för att tillgodose syftet med revisionen.
Granskningen får inte verkställas via telenät.

11 § Den reviderade ska, utöver vad som följer av 8–10 §§, ge
revisorn den hjälp som behövs vid revisionen.

Föreläggande

12 § Skatteverket får förelägga den som inte fullgör sina
skyldigheter enligt 8–11 §§ att fullgöra dem.

Revisionens avslutande

13 § En revision får inte pågå under längre tid än nödvändigt.

Skatteverket ska snarast meddela den reviderade resultatet av
revisionen i de delar som rör den reviderade.

14 § Skatteverket ska lämna tillbaka räkenskapsmaterial och
andra handlingar till den reviderade så snart som möjligt och
senast när revisionen har avslutats.

Om den reviderade har försatts i konkurs när handlingarna ska
lämnas tillbaka, ska Skatteverket

1. överlämna handlingarna till konkursförvaltaren, och

2. underrätta den reviderade om att handlingarna har
överlämnats till konkursförvaltaren.

42 kap. Tillsyn över kassaregister och kontrollbesök

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– definitioner (2 §),

– tillsyn över kassaregister (3–5 §§),

– kontrollbesök (6–9 §§), och

– genomförandet av tillsyn och kontrollbesök (10 och 11 §§).

Definitioner

2 § Med kontrollremsa avses dokumentation av den löpande
registreringen i ett kassaregister i pappersform.

Med journalminne avses dokumentation av den löpande
registreringen i ett kassaregister i elektronisk form.

Tillsyn över kassaregister

3 § Skatteverket utövar tillsyn över att den som är eller kan
antas vara skyldig att använda kassaregister har kassaregister
och att kassaregister som används i en verksamhet uppfyller
föreskrivna krav.

4 § Skatteverket har för tillsynen rätt att få tillträde till
verksamhetslokaler där den som är eller kan antas vara skyldig
att använda kassaregister bedriver verksamhet.

Polismyndigheten ska på Skatteverkets begäran lämna det biträde
som behövs för tillsynen. Lag (2014:681).

5 § Om Skatteverket begär det, ska den som är eller kan antas
vara skyldig att använda kassaregister tillhandahålla de
handlingar och lämna de upplysningar som behövs för tillsynen.

Skatteverket får förelägga den som inte fullgör sina
skyldigheter enligt första stycket att fullgöra dem.

Kontrollbesök

Kassaregister

6 § Skatteverket får besluta om kontrollbesök för att
kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att
använda kassaregister fullgör sina eventuella skyldigheter.
Verket får vid ett sådant besök göra kundräkning, kontrollköp,
kvittokontroll och kassainventering.

Kontrollbesöket får bara genomföras i verksamhetslokaler som
allmänheten har tillträde till. Kundräkning får även göras på
en allmän plats i anslutning till en sådan lokal.

7 § Om Skatteverket begär det, ska den som verket har gjort
kontrollbesök hos tillhandahålla kontrollremsa, uppgifter från
journalminne eller tömningskvitto för kontroll av hur
försäljningar har registrerats i kassaregistret.

Skatteverket får förelägga den som inte fullgör sina
skyldigheter enligt första stycket att fullgöra dem.

Personalliggare

8 § Skatteverket får besluta om kontrollbesök för att
kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att
föra personalliggare eller tillhandahålla utrustning så att
en elektronisk personalliggare kan föras fullgör sina
eventuella skyldigheter.

Kontrollbesök får bara genomföras i verksamhetslokaler eller
på byggarbetsplatser. Kontrollbesök på en byggarbetsplats får
dock inte genomföras i en lägenhet som är avsedd att helt
eller till en inte oväsentlig del användas som bostad.
Lag (2014:1474).

8 a § Skatteverket får vid kontrollbesök begära att en person
som utför eller kan antas utföra arbetsuppgifter i
verksamheten styrker sin identitet. Verket får vid
kontrollbesök på en byggarbetsplats även fråga en sådan
person för vilken näringsidkares räkning han eller hon utför
arbetsuppgifter. De uppgifter som lämnas får stämmas av mot
personalliggaren. Lag (2014:1474).

Torg- och marknadshandel

9 § Skatteverket får besluta om kontrollbesök för att
identifiera en person som bedriver eller kan antas bedriva
torg- och marknadshandel. Verket får vid ett sådant besök
kontrollera godkännande för F-skatt och ställa frågor om
verksamheten.

Kontrollbesöket får bara genomföras där torg- och
marknadshandel bedrivs.

Gemensamma bestämmelser

10 § Den som enligt ett beslut om tillsyn eller kontrollbesök
ska kontrolleras behöver inte underrättas om beslutet före
tillsynen eller kontrollbesöket. Underrättelse om beslutet ska
dock lämnas så snart det kan ske utan att kontrollen förlorar
sin betydelse.

11 § Tillsyn och kontrollbesök ska genomföras på ett sådant
sätt att verksamheten inte hindras i onödan.

42 a kap. Myndigheters skyldighet att lämna uppgifter på
Skatteverkets begäran

1 § Uppgifter som en myndighet förfogar över och som
behövs för kontroll eller beslut enligt denna lag ska på
Skatteverkets begäran lämnas till verket.

Första stycket gäller dock inte i fråga om uppgifter för
vilka sekretess gäller till följd av 15 kap. 1 eller 2 §
eller 16 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen
(2009:400) eller en bestämmelse till vilken det hänvisas i
någon av dessa paragrafer.

Om sekretess gäller för en uppgift enligt någon annan
bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen och ett
utlämnande skulle medföra synnerligt men för något enskilt
eller allmänt intresse, är en myndighet uppgiftsskyldig bara
om regeringen på ansökan av Skatteverket beslutar att
uppgiften ska lämnas ut. Lag (2015:903).

AVDELNING IX. ERSÄTTNING FÖR KOSTNADER FÖR OMBUD, BITRÄDE
ELLER UTREDNING

43 kap. Ersättning för kostnader för ombud, biträde eller
utredning

Rätten till ersättning

1 § Den som i ett ärende eller mål har haft kostnader för
ombud, biträde, utredning eller annat som denne skäligen har
behövt för att ta till vara sin rätt har, efter ansökan, rätt
till ersättning om

1. den sökandes yrkanden i ärendet eller målet bifalls helt
eller delvis,

2. ärendet eller målet avser en fråga som är av betydelse för
rättstillämpningen, eller

3. det finns synnerliga skäl för ersättning.

Rätt till ersättning finns dock inte i ärenden som ska
handläggas av behörig myndighet enligt

1. lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom
Europeiska unionen i fråga om beskattning,

2. ett skatteavtal eller ett avtal om informationsutbyte i
skatteärenden, eller

3. det avtal som avses i lagen (2004:982) om avtal mellan
Sveriges Exportråd och Taipeis delegation i Sverige
beträffande skatter på inkomst. Lag (2012:847).

Begränsningar i rätten till ersättning

2 § Ersättning får inte beviljas för kostnader som avser
skyldigheten att

1. lämna deklaration,

2. lämna föreskrivna uppgifter, eller

3. genom räkenskaper, anteckningar eller annan lämplig
dokumentation se till att det finns underlag för att fullgöra
uppgiftsskyldighet samt för kontroll av uppgiftsskyldighet.

3 § Ersättning får inte beviljas för den sökandes eget arbete
eller egen tidsspillan eller i övrigt för kostnader för sådant
som den sökande själv har utfört med anledning av ärendet
eller målet.

4 § Ersättning får inte beviljas för kostnader som har ersatts
eller kan komma att ersättas enligt någon annan författning
eller enligt avtal.

5 § Ersättningen får minskas om

1. den sökandes yrkanden i ärendet eller målet bifalls bara
delvis, såvida inte övriga yrkanden bara är av ringa
betydelse, eller
2. den sökande har varit försumlig eller orsakat att ärendet
eller målet blivit mer omfattande än nödvändigt.

Ansökan om ersättning

6 § En ansökan om ersättning för kostnader ska göras hos den
myndighet där kostnaderna har uppkommit. Ansökan ska ha kommit
in till myndigheten innan ärendet eller målet avgörs.

7 § En ansökan om ersättning för kostnader som har kommit in
för sent får prövas om förseningen beror på något ursäktligt
misstag.

AVDELNING X. TVÅNGSÅTGÄRDER

44 kap. Vitesföreläggande

När får ett föreläggande förenas med vite?

1 § Ett föreläggande enligt 41 kap. 12 §, 42 kap. 5 § andra
stycket eller 42 kap. 7 § andra stycket får förenas med vite.

2 § Även i andra fall än som avses i 1 § får ett föreläggande
förenas med vite om det finns anledning att anta att
föreläggandet annars inte följs.
Förbud mot att förena ett föreläggande med vite

3 § Ett föreläggande får inte förenas med vite om

1. det finns anledning att anta att den som ska föreläggas har 
begått en gärning som är straffbelagd eller kan leda till 
skattetillägg, återkallelseavgift, kontoavgift, 
dokumentationsavgift, rapporteringsavgift, plattformsavgift, 
rapportavgift eller kontrollavgift, och

2. föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband 
med den misstänkta gärningen.

Om den som ska föreläggas är en juridisk person, gäller första 
stycket även ställföreträdare för den juridiska personen.
Lag (2024:1018).

3 a § Ett föreläggande enligt 37 kap. 12 § får inte förenas 
med vite innan beslutet om godkännande för tonnagebeskattning 
har fått laga kraft och det är klarlagt att Skatteverket 
behöver uppgifterna för att kunna fullgöra Sveriges åtaganden 
att lämna upplysningar till andra stater och jurisdiktioner om 
beslutet. Lag (2020:858).

Behörig förvaltningsrätt

4 § Frågor om utdömande av vite prövas av den förvaltningsrätt
som enligt 67 kap. är behörig att pröva ett överklagande av
den som föreläggandet gäller när ansökan om utdömande görs.

45 kap. Bevissäkring

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– definitioner (2 §),

– revision i den reviderades verksamhetslokaler (3 §),

– eftersökande och omhändertagande av handlingar (4–11 §§),

– försegling av lokal, förvaringsplats eller annat utrymme
(12 §),

– beslut om bevissäkring (13–16 §§), och

– behörig förvaltningsrätt (17 §).

Definitioner

2 § Med bevissäkring avses följande tvångsåtgärder:

1. revision i den reviderades verksamhetslokaler enligt 3 §,

2. eftersökande och omhändertagande av handlingar enligt
4–11 §§, samt

3. försegling av lokal, förvaringsplats eller annat utrymme
enligt 12 §.

Med risk för sabotage avses att det finns risk för att den som
bevissäkringen gäller kommer att undanhålla, förvanska eller
förstöra det som får kontrolleras.

Revision i den reviderades verksamhetslokaler

3 § En revision får genomföras i den reviderades
verksamhetslokaler om den reviderade enligt 41 kap. 8 § första
stycket är skyldig att lämna tillträde till lokalerna och

1. den reviderade inte fullgör sina skyldigheter att medverka
enligt 41 kap. 8–11 §§, eller

2. det finns en påtaglig risk för sabotage.

Eftersökande och omhändertagande av handlingar

4 § När en revision genomförs enligt 3 §, får handlingar som
behövs för revisionen eftersökas i verksamhetslokalerna och
tas om hand för granskning.

Om revisionen genomförs enligt 3 § 1, gäller dock första
stycket bara om handlingen inte har tillhandahållits inom
rimlig tid eller om det finns en påtaglig risk för sabotage.

5 § Om den reviderade har medgett att revisionen genomförs i
verksamhetslokalerna enligt 41 kap 8 §, får handlingar som
påträffas eller tillhandahålls och som behövs för revisionen
tas om hand för granskning.

6 § När en revision genomförs på någon annan plats än i
verksamhetslokaler med stöd av 41 kap., får en handling som
behövs för revisionen eftersökas i verksamhetslokalerna och
tas om hand för granskning om

1. den reviderade inte har följt ett föreläggande enligt
41 kap. 12 § om att lämna ut handlingen, eller

2. det finns en påtaglig risk för sabotage.

7 § En handling som behövs för en revision enligt 3 § eller
41 kap. får eftersökas i en lokal, på en förvaringsplats eller
i ett annat utrymme som inte utgör den reviderades
verksamhetslokaler och tas om hand för granskning om det finns
särskild anledning att anta att handlingen finns i utrymmet
och

1. den reviderade inte har följt ett föreläggande enligt
41 kap. 12 § om att lämna ut handlingen, eller

2. det finns en påtaglig risk för sabotage.

8 § Om ett föreläggande att lämna ut en handling vid annan
kontroll än revision inte har följts och det finns särskild
anledning att anta att handlingen finns hos den som har
förelagts, får handlingen eftersökas och tas om hand för
granskning.

9 § Hos den som inte får revideras men som kan föreläggas att
lämna uppgift enligt 37 kap. 10 § får handling som han eller
hon kan föreläggas att lämna uppgift om eftersökas och tas om
hand för granskning utan ett föregående föreläggande om det
finns

1. särskild anledning att anta att handlingen kommer att
påträffas hos personen,

2. en påtaglig risk för sabotage om personen föreläggs, och

3. ett betydande intresse av att handlingen granskas.

Granskningen ska ske på annan plats än hos den som
bevissäkringen gäller.

10 § Om det finns särskilda skäl, behöver den som uppgifterna
avser eller de handlingar som eftersöks inte anges i ett
beslut om åtgärd enligt 9 §.

11 § Beslut om åtgärd enligt 9 § får inte meddelas för att
samla in uppgifter för att förbereda kontroll av någon annan
person än den som kontrolleras.

Försegling av lokal, förvaringsplats eller annat utrymme

12 § Lokal, förvaringsplats eller annat utrymme får förseglas
för att skydda handlingar som ska

1. granskas enligt 3 § eller tas om hand för granskning enligt
4 §,

2. tas om hand för granskning enligt 5 § om

a) handlingarna inte kan föras från platsen, och

b) risk för sabotage kan befaras, eller

3. tas om hand för granskning enligt 6–9 §§ om handlingarna
inte omedelbart kan föras från platsen.

Beslut om bevissäkring

13 § Beslut om bevissäkring enligt 3 och 6–9 §§ fattas av
förvaltningsrätten på ansökan av granskningsledaren.

Beslut enligt 4, 5 och 12 §§ fattas av granskningsledaren.

14 § Granskningsledaren får besluta om bevissäkring enligt 3
och 6–8 §§ om

1. det finns en påtaglig risk för sabotage innan
förvaltningsrätten kan fatta beslut, samt

2. åtgärden ska genomföras i en verksamhetslokal.

Om granskningsledaren har beslutat om åtgärd enligt första
stycket, ska han eller hon så snart som möjligt och senast
inom fem dagar ansöka om bevissäkring hos förvaltningsrätten.
Om granskningsledaren inte gör någon ansökan eller om
förvaltningsrätten avslår ansökan, ska omhändertagna
handlingar lämnas tillbaka och övriga insamlade uppgifter
förstöras.

Om den som beslutet om bevissäkringen gäller har försatts i
konkurs när handlingarna ska lämnas tillbaka, ska handlingarna
överlämnas till konkursförvaltaren och den som bevissäkringen
gäller underrättas om överlämnandet.

15 § Ett beslut om bevissäkring ska innehålla uppgift om
möjligheten att undanta uppgifter och handlingar från kontroll
samt om vad som gäller vid verkställighet.

16 § Den som ett beslut om bevissäkring gäller ska omedelbart
underrättas om beslutet.

Underrättelse får dock ske i samband med att åtgärden
verkställs om det finns en påtaglig risk för sabotage om den
som beslutet gäller underrättas i förväg.

I 69 kap. 5 § finns bestämmelser om verkställighet av beslut
om bevissäkring utan att den som beslutet gäller har
underrättats om beslutet.

Behörig förvaltningsrätt

17 § Frågor om bevissäkring prövas av den förvaltningsrätt som
enligt 67 kap. är behörig att pröva ett överklagande av den
som bevissäkringen gäller när ansökan görs.

46 kap. Betalningssäkring

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– definition (2 §),

– avgifter som undantas från betalningssäkring (3 §),

– betalningssäkring enligt överenskommelse med en annan stat
(4 §),

– beslut om betalningssäkring (5–13 §§),

– tidsfrist när betalningsskyldigheten inte är fastställd (14
och 15 §§),

– beslut om att ta egendom i förvar (16 §),

– ställande av säkerhet (17 §),

– när ställd säkerhet får tas i anspråk (18 §),

– behörig förvaltningsrätt (19 §), och

– ersättning för skada (20–22 §§).

Definition

2 § Med betalningssäkring avses att Skatteverket får ta en
betalningsskyldigs egendom i anspråk för att säkerställa
betalning av skatt, avgift, särskild avgift eller ränta.

Avgifter som undantas från betalningssäkring

3 § Betalningssäkring får inte användas för avgifter 
enligt

1. begravningslagen (1990:1144),

2. lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund, 
och

3. lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i 
allmänhetens tjänst. Lag (2018:1896).

Betalningssäkring enligt överenskommelse med en annan stat
m.m.

4 § Om det följer av en överenskommelse mellan Sverige och en
annan stat eller av lagen (2011:1537) om bistånd med
indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen,
får betalningssäkring även användas för att säkerställa
betalning av utländsk skatt, avgift, särskild avgift eller
ränta. Lag (2011:1545).

Beslut om betalningssäkring

5 § Beslut om betalningssäkring fattas av förvaltningsrätten
på ansökan av Skatteverket.

Förutsättningar för betalningssäkring

6 § Betalningssäkring får beslutas om
1. det finns en påtaglig risk för att den som är
betalningsskyldig drar sig undan skyldigheten, och

2. betalningsskyldigheten avser ett betydande belopp.

7 § Om betalningsskyldigheten inte är fastställd, får
betalningssäkring beslutas bara om det är sannolikt att
skyldigheten kommer att fastställas. En betalningssäkring får
i sådana fall inte avse ett högre belopp än det belopp
betalningsskyldigheten sannolikt kommer att fastställas till.

8 § Betalningssäkring får inte beslutas förrän den tidsperiod
som betalningsskyldigheten avser har gått ut.

När förutsättningar inte längre finns

9 § Ett beslut om betalningssäkring ska upphävas helt eller
delvis om

1. det inte längre finns förutsättningar för beslutet, eller

2. beslutet av någon annan anledning inte bör kvarstå.

10 § Förvaltningsrätten ska pröva om ett beslut om
betalningssäkring ska upphävas helt eller delvis om
Skatteverket eller den betalningsskyldige begär det eller om
det annars finns skäl för det.

Den betalningsskyldige ska upplysas om sin rätt att begära att
ett beslut om betalningssäkring ska upphävas.

11 § Förvaltningsrättens befogenhet att pröva om ett beslut om
betalningssäkring ska upphävas helt eller delvis gäller även
beslut som har överklagats.

Ett överklagande av förvaltningsrättens beslut förfaller om
förvaltningsrätten ändrar beslutet på det sätt som den
betalningsskyldige begär. Om förvaltningsrätten ändrar
beslutet på något annat sätt än den betalningsskyldige begär,
ska överklagandet anses omfatta det nya beslutet.

Muntlig förhandling

12 § Förvaltningsrätten och kammarrätten ska hålla muntlig
förhandling i ett mål om betalningssäkring om den
betalningsskyldige begär det. Muntlig förhandling behöver dock
inte hållas, om en ansökan om betalningssäkring kommer att
avslås eller ett beslut om betalningssäkring kommer att
upphävas.

Den betalningsskyldige ska upplysas om sin rätt att begära
muntlig förhandling.
Underrättelse om beslut

13 § Den betalningsskyldige ska omedelbart underrättas om ett
beslut om betalningssäkring.

Underrättelse får dock ske i samband med att beslutet
verkställs om det finns risk för att den betalningsskyldige
undanskaffar egendom som kan betalningssäkras.
Tidsfrist när betalningsskyldigheten inte är fastställd

14 § Ett beslut om betalningssäkring för en
betalningsskyldighet som inte är fastställd upphör att gälla
sex månader efter den dag då betalningssäkringen
beslutades,

1. om Skatteverket inte har fastställt
betalningsskyldigheten eller ansökt om fastställelse hos
förvaltningsrätten, eller

2. om betalningsskyldigheten gäller ett skattetillägg som
avses i lagen (2015:632) om talan om skattetillägg i vissa
fall och åklagaren inte har yrkat att skattetillägg ska tas
ut.

Om det finns särskilda skäl, får förvaltningsrätten på
ansökan av Skatteverket förlänga tidsfristen med tre månader
i taget. Har förundersökning om brott inletts beträffande en
felaktighet eller passivitet som kan läggas till grund för
skattetillägg enligt lagen om talan om skattetillägg i vissa
fall, får tidsfristen förlängas med sex månader i taget.
Lag (2015:633).

15 § Om ett beslut om betalningssäkring har upphört att gälla
enligt 14 §, får betalningssäkring på samma grund beslutas
först efter det att Skatteverket har fastställt
betalningsskyldigheten eller ansökt om fastställelse hos
förvaltningsrätten.

Beslut om att ta egendom i förvar

16 § Om det finns en risk för att lös egendom som kan
betalningssäkras undanskaffas innan förvaltningsrätten kan
fatta beslut, får granskningsledaren besluta att ta egendomen
i förvar.

Om egendomen har tagits i förvar, ska Skatteverket så snart
som möjligt och senast inom fem dagar ansöka om
betalningssäkring hos förvaltningsrätten. Om Skatteverket inte
gör någon ansökan eller om förvaltningsrätten avslår ansökan,
ska egendomen omedelbart lämnas tillbaka. Om betalningssäkring
beslutas, ska egendomen bli kvar i förvar till dess att
beslutet verkställs om inte förvaltningsrätten bestämmer något
annat.

Ställande av säkerhet

17 § Kronofogdemyndigheten får efter anvisning av Skatteverket
ta emot säkerhet som den betalningsskyldige eller, där den
betalningsskyldige kan antas medge det, någon annan erbjuder
sig att ställa innan ett beslut om betalningssäkring har
fattats.

När ställd säkerhet får tas i anspråk

18 § Ställd säkerhet får tas i anspråk när den tidsperiod som
betalningsskyldigheten avser har gått ut eller vid den senare
tidpunkt som Kronofogdemyndigheten har medgett.

Behörig förvaltningsrätt

19 § Frågor om betalningssäkring prövas av den
förvaltningsrätt som enligt 67 kap. är behörig att pröva ett
överklagande av den som betalningssäkringen gäller när ansökan
görs.

Ersättning för skada

20 § Om betalningssäkring har beslutats för en
betalningsskyldighet som inte är fastställd och som inte
heller senare fastställs slutligt, ska staten ersätta den
betalningsskyldige för ren förmögenhetsskada. Detsamma gäller
om betalningsskyldigheten fastställs slutligt men till ett
väsentligt lägre belopp än det som har betalningssäkrats.

Första stycket gäller inte kostnader som omfattas av
bestämmelserna om ersättning för kostnader för ombud, biträde
eller utredning.

21 § Ersättning för skada får vägras eller sättas ned om

1. den betalningsskyldige inte har fullgjort sin
uppgiftsskyldighet eller på annat sätt genom vållande har
medverkat till skadan, eller

2. det annars är oskäligt att ersättning lämnas.

22 § Frågor om ersättning för skada prövas på det sätt som
gäller för skadeståndsanspråk mot staten.

AVDELNING XI. UNDANTAG FRÅN KONTROLL

47 kap. Uppgifter och handlingar som ska undantas från
kontroll

Undantag av uppgifter från föreläggande

1 § Ett föreläggande som gäller kontroll av uppgifts- eller
dokumentationsskyldighet eller som är ett föreläggande enligt
37 kap. 11 § får inte avse en uppgift i en sådan handling som
inte får tas i beslag enligt 27 kap. 2 § rättegångsbalken.

Ett sådant föreläggande får inte heller avse en uppgift som
har ett betydande skyddsintresse om det finns särskilda
omständigheter som gör att uppgiften inte bör komma till någon
annans kännedom och uppgiftens skyddsintresse är större än
dess betydelse för kontrollen. Lag (2012:847).

Undantag av handlingar från granskning

Vilka handlingar får Skatteverket inte granska?

2 § Vid revision, bevissäkring, tillsyn över kassaregister och
kontrollbesök får Skatteverket inte granska

1. en handling som inte får tas i beslag enligt 27 kap. 2 §
rättegångsbalken, eller

2. en handling som inte omfattas av revisionen,
bevissäkringen, tillsynen eller kontrollbesöket.

Skatteverket får inte heller granska en handling som har ett
betydande skyddsintresse om det finns särskilda omständigheter
som gör att handlingens innehåll inte bör komma till någon
annans kännedom och handlingens skyddsintresse är större än
dess betydelse för kontrollen.

Begäran om undantag

3 § En handling som inte får granskas ska på begäran av den
som är föremål för revision, bevissäkring, tillsyn över
kassaregister eller kontrollbesök undantas från kontrollen.

4 § Beslut om undantag av handling från kontroll fattas av den
förvaltningsrätt som enligt 67 kap. är behörig att pröva ett
överklagande av den som begär undantag när begäran görs.

Den handling som begäran avser ska ges in till
förvaltningsrätten. Om Skatteverket redan har handlingen, ska
verket omedelbart försegla handlingen och överlämna den till
förvaltningsrätten.

Gemensamma bestämmelser

5 § Om en uppgift i en sådan upptagning som avses i 3 kap. 9 §
ska undantas, får förvaltningsrätten besluta om sådana
begränsningar i rätten att använda tekniska hjälpmedel och
sökbegrepp som behövs för att uppgiften inte ska bli
tillgänglig för Skatteverket.

6 § Om den som vill att en uppgift eller en handling ska
undantas från kontroll begär det, ska förvaltningsrätten pröva
om beslut om undantag kan fattas utan att rätten granskar
handlingen.

7 § Om en uppgift eller en handling har undantagits från
kontroll, får Skatteverket inte återge eller åberopa
innehållet i uppgiften eller handlingen.

AVDELNING XII. SÄRSKILDA AVGIFTER

48 kap. Förseningsavgift

Huvudregeln för förseningsavgift

1 § Förseningsavgift ska tas ut om den som ska lämna 
skattedeklaration, inkomstdeklaration, 
tilläggsskattedeklaration, tilläggsskatterapport, särskilda 
uppgifter eller periodisk sammanställning, inte har gjort det 
i rätt tid.

Förseningsavgift ska dock inte tas ut om det är fråga om 

1. en förenklad arbetsgivardeklaration enligt 26 kap. 4 §, 

2. en särskild skattedeklaration för redovisning av 
mervärdesskatt enligt 26 kap. 7 § andra eller tredje stycket, 

3. särskilda uppgifter som redare ska lämna enligt 33 kap. 
8 §, eller 

4. särskilda uppgifter om nedsättning av utländsk skatt enligt 
33 kap. 9 §. Lag (2023:880).

Förseningsavgift om uppgifterna är bristfälliga

2 § Den uppgiftsskyldige ska inte anses ha lämnat 
inkomstdeklaration, tilläggsskattedeklaration eller särskilda 
uppgifter, om uppgifterna i deklarationen eller de särskilda 
uppgifterna är så bristfälliga att de uppenbarligen inte kan 
läggas till grund för beskattningen. Lag (2023:880).

Undantagen

Fysiska personer i utlandet

3 § Förseningsavgift får inte tas ut av en fysisk person som
inte har lämnat en inkomstdeklaration i rätt tid om han eller
hon

1. är bosatt utomlands eller stadigvarande vistas utomlands
den dag då deklaration ska lämnas, och

2. lämnar deklaration senast den 31 maj.

Om uppgifterna inte är undertecknade

4 § Om grunden för att ta ut förseningsavgift är att den som 
har lämnat inkomstdeklaration, tilläggsskattedeklaration eller 
särskilda uppgifter inte har undertecknat uppgifterna enligt 
38 kap. 2 §, ska Skatteverket förelägga den uppgiftsskyldige 
att göra det. Förseningsavgift ska tas ut bara om 
föreläggandet inte följs. Avgiften ska i sådana fall bestämmas 
enligt 6 §. Lag (2023:880).

Inte mer än en förseningsavgift för skattedeklaration

5 § Om en deklarationsskyldig som vid samma tillfälle ska ha
kommit in med flera skattedeklarationer är försenad med mer än
en deklaration, ska bara en förseningsavgift tas ut.

En koncernenhet som har anmält att en annan enhet ska lämna 
tilläggsskatterapport

5 a § Om en koncernenhet har anmält att en annan enhet lämnar 
tilläggsskatterapporten, ska förseningsavgift tas ut först om 
Skatteverket inte har tagit emot en tilläggsskatterapport inom 
två år från beskattningsårets utgång. Lag (2023:880).

Förseningsavgiftens storlek

6 § Förseningsavgiftens storlek framgår av följande 
uppställning.

Om förseningsavgiften gäller 	uppgår den till 

aktiebolags eller ekonomisk 
förenings inkomstdeklarationer 	6 250 kronor

någon annans 
inkomstdeklaration 	        1 250 kronor

särskilda uppgifter 	        1 250 kronor

periodisk sammanställning	1 250 kronor

skattedeklaration	        625 kronor

tilläggsskattedeklaration 
eller tilläggsskatterapport	
kronor                          25 000 

Förseningsavgiften för skattedeklaration uppgår dock till 
1 250 kronor om det är fråga om en deklaration som ska lämnas 
efter föreläggande. Lag (2023:880).

Flera förseningsavgifter

7 § Om den som utan föreläggande ska lämna en 
inkomstdeklaration, tilläggsskattedeklaration, 
tilläggsskatterapport eller särskilda uppgifter inte har gjort 
det inom tre månader från den tidpunkt då skyldigheten enligt 
denna lag skulle ha fullgjorts, ska en andra förseningsavgift 
tas ut.

Om skyldigheten inte har fullgjorts efter ytterligare två 
månader, ska en tredje förseningsavgift tas ut.

Vid tillämpningen av första stycket ska hänsyn inte tas till 
den senarelagda deklarationstidpunkt som gäller för andra 
juridiska personer än dödsbon som lämnar deklaration 
elektroniskt.

I fall som avses i 5 a §, när en koncernenhet har anmält att 
en annan enhet ska lämna tilläggsskatterapport, gäller första 
stycket efter den tidpunkt som anges där. Lag (2023:880).

49 kap. Skattetillägg

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- tillämpningsområdet för skattetillägg (2 och 3 §§ ), 

- skattetillägg vid oriktig uppgift (4 och 5 §§ ), 

- skattetillägg vid skönsbeskattning (6 och 7 §§ ), 

- skattetillägg vid omprövning av skönsbeskattningsbeslut 
(8 §), 

- skattetillägg när skatteavdrag inte har gjorts (9 § ),

- när skattetillägg inte får tas ut (10-10 e §§ ),

- beräkning av skattetillägg vid oriktig uppgift (11, 13 och 
14 §§ ), 

- beräkning av skattetillägg vid skönsbeskattning (15 och 
16 §§ ), 

- beräkning av skattetillägg vid omprövning av 
skönsbeskattningsbeslut (17 § ), 

- beräkning av skattetillägg när skatteavdrag inte har gjorts 
(18 § ),

- att underlaget ska bestämmas utan hänsyn till andra frågor 
(19 § ), 

- rätträkning (20 § ), och 

- när skattetillägg ska tas ut enligt mer än en procentsats 
(21 § ). Lag (2023:880).

Tillämpningsområdet för skattetillägg

2 § Skattetillägg ska tas ut på skatter som omfattas av denna
lag, dock inte på skatt som avses i 2 § lagen (1990:659) om
särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster.

3 § Skattetillägg ska tas ut på följande avgifter:

1. avgift enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:980),

2. avgift enligt 1 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift,
samt

3. avgift enligt lagen (2007:1398) om kommunal
fastighetsavgift.

Det som sägs om skatt i detta kapitel gäller även dessa
avgifter.

Skattetillägg vid oriktig uppgift

4 § Skattetillägg ska tas ut av den som på något annat sätt än
muntligen

1. under förfarandet har lämnat en oriktig uppgift till
ledning för egen beskattning, eller

2. har lämnat en oriktig uppgift i ett mål om egen
beskattning.

Skattetillägg enligt första stycket 2 får dock tas ut bara om
uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak.

5 § En uppgift ska anses vara oriktig om det klart framgår att

1. en lämnad uppgift är felaktig, eller

2. en uppgift som ska lämnas till ledning för beskattningen
har utelämnats.

En uppgift ska dock inte anses vara oriktig om

1. uppgiften tillsammans med övriga uppgifter som har lämnats
eller godkänts utgör tillräckligt underlag för ett riktigt
beslut, eller

2. uppgiften uppenbart inte kan läggas till grund för ett
beslut.

Skattetillägg vid skönsbeskattning

6 § Skattetillägg ska tas ut vid skönsbeskattning.

7 § Ett beslut om skattetillägg vid skönsbeskattning på grund 
av att den deklarationsskyldige inte har lämnat någon 
skattedeklaration, inkomstdeklaration eller 
tilläggsskattedeklaration ska undanröjas om

1. en skattedeklaration lämnas inom två månader från utgången 
av den månad då beslutet meddelades, eller

2. en inkomstdeklaration eller tilläggsskattedeklaration 
lämnas inom fyra månader från utgången av den månad då 
beslutet meddelades.

Om den deklarationsskyldige gör sannolikt att han eller hon 
inte har fått kännedom om skattetillägget före utgången av den 
månad då beslutet meddelades, ska fristen i stället räknas 
från den dag då den deklarationsskyldige fick sådan kännedom.

Skattedeklaration, inkomstdeklaration eller 
tilläggsskattedeklaration ska ha kommit in till Skatteverket 
eller en allmän förvaltningsdomstol inom den angivna tiden.
Lag (2023:880).

Skattetillägg vid omprövning av skönsbeskattningsbeslut

8 § Skattetillägg ska tas ut av den som

1. har skönsbeskattats på grund av att någon
inkomstdeklaration inte har lämnats,

2. inte heller har lämnat deklaration inom den tid som
föreskrivs i 7 §, och

3. på Skatteverkets initiativ påförs ytterligare skatt genom
omprövning av skönsbeskattningsbeslutet.

Ett beslut om skattetillägg ska inte undanröjas om en
inkomstdeklaration lämnas senare.

Om skattetillägg inte har tagits ut i samband med det första
skönsbeskattningsbeslutet ska, vid tillämpningen av första
stycket 2, det som sägs i 7 § om beslutet om skattetillägg och
kännedom om skattetillägget i stället gälla
skönsbeskattningsbeslutet och kännedom om skönsbeskattningen.

Skattetillägg när skatteavdrag inte har gjorts

9 § Skattetillägg ska tas ut av den som inte har fullgjort sin
skyldighet att göra skatteavdrag.

När får skattetillägg inte tas ut?

10 § Skattetillägg får inte tas ut om 

1. den oriktiga uppgiften framgår av avstämningsuppgifter som 
har varit tillgängliga för Skatteverket inom ett år från 
utgången av beskattningsåret,

2. den uppgiftsskyldige på eget initiativ har rättat den 
oriktiga uppgiften eller lämnat uppgift om att skatteavdrag 
inte har gjorts, eller 

3. det skattebelopp som kunde ha undandragits genom 
felaktigheten eller passiviteten är obetydligt.

En rättelse anses inte vara på eget initiativ om 

1. Skatteverket har informerat om att verket ska genomföra en 
generell kontroll, 

2. rättelsen har en koppling till den generella kontrollen, 
och

3. rättelsen görs först två månader efter utgången av den 
månad då Skatteverket informerade om den generella 
kontrollen. Lag (2018:562).

10 a § Skattetillägg får inte tas ut om den felaktighet eller
passivitet som kan leda till skattetillägg redan ligger till
grund för en anmälan om brott enligt 17 § skattebrottslagen
(1971:69) eller en av någon annan anledning inledd
förundersökning om brott enligt den lagen, om anmälan eller
förundersökningen avser samma fysiska person som
skattetillägget skulle tas ut av.

Skattetillägg får dock tas ut, om åklagaren har beslutat att
inte inleda förundersökning eller att lägga ned
förundersökningen eller om felaktigheten eller passiviteten
på annat sätt inte längre är föremål för utredning om brott
och inte har prövats slutligt. Lag (2015:633).

10 b § Skattetillägg får inte tas ut om den felaktighet eller
passivitet som kan leda till skattetillägg redan omfattas av
ett väckt åtal, ett utfärdat straffföreläggande eller ett
beslut om åtalsunderlåtelse för brott enligt
skattebrottslagen (1971:69) och åtalet, strafföreläggandet
eller beslutet om åtalsunderlåtelse avser samma fysiska
person som skattetillägget skulle tas ut av. Lag (2015:633).

10 c § Skattetillägg får inte tas ut i samband med en 
återkallelse av godkännande för tonnagebeskattning enligt 
13 a kap. 10 § första stycket 2–4. Lag (2016:888).

10 d § Skattetillägg på tilläggsskatt får inte tas ut till den 
del det grundas på en felaktighet eller passivitet som leder 
till att rapportavgift enligt 49 e kap. tas ut. Lag (2023:880).

Avstämningsuppgifter

10 e § Med avstämningsuppgifter avses 

1. kontrolluppgifter som ska lämnas utan föreläggande, 
uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer 
och underrättelser om lagfart som lämnas med stöd av 
författning,

2. uppgifter som har lämnats i inkomstdeklarationen eller 
tilläggsskattedeklaration för det föregående beskattningsåret 
och som har en direkt koppling till uppgifter som ska lämnas i 
inkomstdeklarationen eller tilläggsskattedeklaration för 
beskattningsåret, och

3. uppgifter som finns i register som har upprättats av 
Skatteverket för kontroll av framtida inkomstdeklarationer 
eller tilläggskattedeklarationer. Lag (2023:880).

Beräkning av skattetillägg vid oriktig uppgift

Huvudregeln

11 § Skattetillägg på sådan skatt som avses i 56 kap. 3 § 1-4 
och 6 (skattetillägg på slutlig skatt) och 56 a kap. 3 § 1-3 
(skattetillägg på tilläggsskatt) är 40 procent av den skatt 
som, om den oriktiga uppgiften hade godtagits, inte skulle ha 
bestämts för den som har lämnat uppgiften. Skattetillägg på 
annan skatt är 20 procent av den skatt som, om den oriktiga 
uppgiften hade godtagits, inte skulle ha bestämts för eller 
felaktigt skulle ha tillgodoräknats den som har lämnat 
uppgiften. Lag (2023:880).

12 § Har upphävts genom lag (2015:633).

Periodiseringsfel

13 § Om den oriktiga uppgiften består i att ett belopp har 
hänförts eller kan antas komma att hänföras till fel 
beskattningsår eller fel redovisningsperiod, är

1. skattetillägget på slutlig skatt och skattetillägget på 
tilläggsskatt 10 procent,

2. skattetillägget på annan skatt

a) 2 procent om redovisningsperioden för skatten är högst tre 
månader och den uppgiftsskyldige har hänfört eller kan antas 
ha avsett att hänföra beloppet till en period som löper ut 
högst fyra månader före eller fyra månader efter den period 
som beloppet borde ha hänförts till, och

b) 5 procent i andra fall. Lag (2023:880).

Underskott

14 § Om en oriktig uppgift skulle ha medfört ett sådant
underskott av en näringsverksamhet eller i inkomstslaget
tjänst som inte utnyttjas samma beskattningsår, ska
skattetillägget inte beräknas på skatt utan i stället på en
fjärdedel av det underskott som, om den oriktiga uppgiften
hade godtagits, felaktigt skulle ha tillgodoräknats den som
har lämnat uppgiften.

Beräkning av skattetillägg vid skönsbeskattning

Huvudregeln

15 § Vid skönsbeskattning är skattetillägget på slutlig skatt 
och skattetillägget på tilläggsskatt 40 procent och 
skattetillägget på annan skatt 20 procent. Skattetillägget ska 
beräknas på

1. den skatt som till följd av skönsbeskattningen bestäms för 
den uppgiftsskyldige utöver vad som annars skulle ha bestämts 
enligt

a) de uppgifter som den uppgiftsskyldige har lämnat till 
ledning för beskattningen på något annat sätt än muntligen, 
och

b) de avstämningsuppgifter som har varit tillgängliga för 
Skatteverket inom ett år från utgången av beskattningsåret, 
och

2. den skatt som till följd av skönsbeskattningen inte ska 
tillgodoräknas den uppgiftsskyldige.

I den utsträckning en skönsbeskattning innefattar rättelse av 
en oriktig uppgift, ska skattetillägget beräknas enligt 
bestämmelserna i 11-14 §§. Lag (2023:880).

Underskott

16 § Om en skönsbeskattning har minskat ett sådant underskott
av en näringsverksamhet eller i inkomstslaget tjänst som inte
utnyttjas samma beskattningsår, ska skattetillägget inte
beräknas på skatt utan i stället på en fjärdedel av denna
minskning.

Om en skönsbeskattning har beslutats på grund av att den som
är skyldig att lämna inkomstdeklaration inte har gjort det och
beslutet innebär att ett för tidigare beskattningsår
fastställt underskott av en näringsverksamhet eller i
inkomstslaget tjänst utnyttjas, ska skattetillägget inte
beräknas på skatt utan i stället på en fjärdedel av den del av
underskottet som utnyttjas.

Beräkning av skattetillägg vid omprövning av
skönsbeskattningsbeslut

17 § Skattetillägg som tas ut vid omprövning av
skönsbeskattningsbeslut är 40 procent av den ytterligare skatt
som har tagits ut genom omprövningsbeslutet.

Beräkning av skattetillägg när skatteavdrag inte har gjorts

18 § Skattetillägg som tas ut på grund av att skatteavdrag
inte har gjorts är 5 procent av det skatteavdrag som skulle ha
gjorts.

Underlaget ska bestämmas utan hänsyn till andra frågor

19 § När det underlag som skattetillägg ska beräknas på
bestäms, ska hänsyn bara tas till förhållanden som rör den
fråga som ligger till grund för skattetillägget.

Rätträkning

20 § Innan ett skattetillägg beräknas, ska de ändringar göras
av underlaget för inkomstskatt som föranleds av andra frågor
än den som ligger till grund för skattetillägget. Det gäller
dock inte ändringar som blir möjliga först på grund av
rättelsen av den oriktiga uppgiften eller den skönsmässiga
avvikelsen från lämnade uppgifter.

Mer än en procentsats

21 § När skattetillägg på slutlig skatt ska tas ut enligt mer
än en procentsats, ska de belopp som skattetilläggen ska
beräknas på bestämmas enligt följande.

Om skattetillägg ska beräknas på undandragen skatt, ska först
skatten på summan av de undanhållna beloppen beräknas. Skatten
ska därefter fördelas på respektive undanhållet belopp efter
den kvotdel som vart och ett av de undanhållna beloppen utgör
av de sammanlagda undanhållna beloppen.

Om skattetillägg ska beräknas på minskning av underskott av en
näringsverksamhet eller i inkomstslaget tjänst, ska den
sammanlagda minskningen fördelas på respektive undanhållet
belopp efter den kvotdel som vart och ett av de undanhållna
beloppen utgör av de sammanlagda undanhållna beloppen.

Om skattetillägg ska beräknas på både undandragen skatt och
minskning av underskott, ska beräkningen göras på varje
underlag för sig.

49 a kap. Återkallelseavgift

När ska återkallelseavgift tas ut?

1 § Återkallelseavgift ska tas ut av den som har fått ett 
godkännande för tonnagebeskattning återkallat enligt 13 a 
kap. 10 § första stycket 2–4. Lag (2016:888).

Beräkning av återkallelseavgift

2 § Återkallelseavgiften består av en grundavgift och en 
tilläggsavgift. Lag (2016:888).

Grundavgift

3 § Grundavgiften är skillnaden mellan den skatt som skulle 
ha bestämts för den högsta tonnageinkomsten under de 
beskattningsår som grundavgiften avser och den skatt som 
bestäms för respektive beskattningsår till följd av 
återkallelsen, om denna skatt är lägre.

En grundavgift ska tas ut för vart och ett av de tidigare 
beskattningsår som återkallelsen avser enligt 13 a kap. 17 § 
2. Lag (2016:888).

Tilläggsavgift

4 § En tilläggsavgift ska tas ut med 20 procent av den skatt 
som skulle ha bestämts för den högsta tonnageinkomsten under 
de beskattningsår som grundavgiften avser, multiplicerat med 
det resterande antal beskattningsår som tonnagebeskattning 
skulle ha skett om godkännandet för tonnagebeskattning inte 
hade återkallats. 

Vid beräkning enligt första stycket ska en begäran om 
återkallelse anses ha gjorts senast under det beskattningsår 
då godkännandet för tonnagebeskattning återkallades.
Lag (2016:888).

49 b kap. Kontoavgift och dokumentationsavgift

Rapporteringsskyldiga finansiella institut

När ska kontoavgift tas ut?

1 § Kontoavgift ska tas ut enligt 2 § av ett 
rapporteringsskyldigt finansiellt institut som ska lämna 
kontrolluppgifter enligt 22 a eller 22 b kap. om det klart 
framgår att institutet

1. inte har lämnat föreskrivna kontrolluppgifter inom den tid 
som anges i 24 kap. 2 a §, eller

2. inte har genomfört de granskningsprocedurer eller på annat 
sätt inte har inhämtat, kontrollerat och bevarat handlingar, 
uppgifter och annan dokumentation avseende ett finansiellt 
konto på det sätt som anges i

a) 4-7 kap. och 8 kap. 1 och 3-8 §§ lagen (2015:62) om 
identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av 
FATCA-avtalet, 

b) 4-7 kap. och 8 kap. 1 och 3-9 §§ lagen (2015:911) om 
identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt 
utbyte av upplysningar om finansiella konton, eller

c) 39 kap. 3 § denna lag, med avseende på kontrolluppgifter 
enligt 22 a och 22 b kap.

Om det på grund av någon förändrad omständighet krävs en 
förnyad granskning enligt bestämmelserna som anges i första 
stycket 2, får kontoavgift på grund av att en sådan granskning 
inte har genomförts bara tas ut om den inte har avslutats inom 
90 dagar från upptäckten av den ändrade omständigheten.
Lag (2024:1018).

1 a § Om det klart framgår att ett rapporteringsskyldigt 
finansiellt institut inte har fullgjort de skyldigheter som 
avses i 1 § första stycket 1 och 2 senast den 31 augusti det 
kalenderår kontrolluppgiften ska lämnas, eller skulle ha 
lämnats om det finansiella kontot hade varit 
rapporteringspliktigt, ska utöver avgift enligt 1 § 
kontoavgift enligt 2 a § tas ut.

Under samma förutsättningar ska ytterligare en kontoavgift 
enligt 2 a § tas ut. Detta gäller dock inte om föreskrivna 
uppgifter har lämnats, inhämtats, kontrollerats och bevarats 
innan Skatteverket tagit kontakt med den som ska lämna, 
inhämta eller bevara uppgifter med anledning av en utredning 
om en sådan kontoavgift som anges i första stycket.
Lag (2024:1018).

Brister av mindre betydelse och rättelse på eget initiativ

1 b § Kontoavgift får inte tas ut om skyldigheter som avses i 
1 § första stycket 1 respektive 2 delvis har fullgjorts inom 
de tidsfrister som gäller för dessa skyldigheter och

1. bristerna endast är av mindre betydelse, eller

2. det rapporteringsskyldiga finansiella institutet på eget 
initiativ därefter har fullgjort skyldigheterna.

Om kontrolluppgifter som lämnats är så bristfälliga att de 
uppenbart inte kan läggas till grund för de syften som 
uppgifter enligt 22 a och 22 b kap. lämnas för, kan de inte 
rättas med sådan verkan som avses i första stycket 2.
Lag (2024:1018).

Beräkning av kontoavgift

2 § Kontoavgiften är 2 500 kronor för varje kontrolluppgift 
där föreskrivna uppgifter inte lämnats i enlighet med 1 § 
första stycket 1 eller för varje finansiellt konto med 
avseende på vilket skyldigheterna som avses i 1 § första 
stycket 2 inte har uppfyllts.

Endast en kontoavgift enligt 1 § kan tas ut med avseende på 
samma rapporteringspliktiga period och konto. Lag (2024:1018).

2 a § Kontoavgiften enligt 1 a § första stycket respektive 
andra stycket är 5 000 kronor för varje kontrolluppgift där 
föreskrivna uppgifter enligt 1 § första stycket 1 inte lämnats 
eller för varje finansiellt konto med avseende på vilket 
skyldigheterna som avses i 1 § första stycket 2 inte 
uppfyllts.

Endast en kontoavgift enligt 1 a § första stycket respektive 
andra stycket kan tas ut med avseende på samma 
rapporteringspliktiga period och konto. Lag (2024:1018).

Betaltjänstleverantörer

När ska dokumentationsavgift tas ut av betaltjänstleverantörer?

3 § Dokumentationsavgift ska tas ut av en 
betaltjänstleverantör om det klart framgår att 
betaltjänstleverantören inte har dokumenterat uppgifter på det 
sätt eller inom den tid som anges i 39 kap. 3 c §.
Lag (2023:638).

4 § Dokumentationsavgift får inte tas ut om 
rapporteringsavgift har tagits ut för samma kalenderkvartal.
Lag (2023:638).

Beräkning av dokumentationsavgift för betaltjänstleverantörer

5 § Dokumentationsavgiften enligt 3 § ska tas ut med ett 
belopp som motsvarar 0,3 procent av betaltjänstleverantörens 
omsättning räkenskapsåret närmast före det räkenskapsår då 
uppgifterna senast skulle ha varit dokumenterade. Avgiften ska 
dock uppgå till minst 3 000 kronor och högst 
3 miljoner kronor. 

Om räkenskapsåret är längre eller kortare än tolv månader ska 
omsättningen justeras i motsvarande mån.

Omsättningen får uppskattas om överträdelsen har skett under 
betaltjänstleverantörens första verksamhetsår eller om 
tillförlitlig uppgift om omsättningen saknas. Lag (2023:638).

49 c kap. Rapporteringsavgift

Rådgivare för eller användare av rapporteringspliktiga 
arrangemang

Försenade eller uteblivna uppgifter avseende 
rapporteringspliktiga arrangemang

1 § Rapporteringsavgift ska tas ut enligt 4 § om det klart 
framgår att den som ska lämna uppgifter om ett 
rapporteringspliktigt arrangemang inte har lämnat föreskrivna 
uppgifter inom den tid som anges i 33 b kap. 19, 20 eller 
21 §. Lag (2020:437).

2 § Om det klart framgår att den som ska lämna uppgifter om 
ett rapporteringspliktigt arrangemang inte har lämnat 
föreskrivna uppgifter inom 60 dagar från den tidpunkt då 
skyldigheten skulle ha fullgjorts enligt 33 b kap. 19, 20 
eller 21 §, ska utöver avgift enligt 1 § rapporteringsavgift 
enligt 5 § tas ut.

Under samma förutsättningar ska ytterligare en 
rapporteringsavgift enligt 5 § tas ut. Detta gäller dock inte 
om föreskrivna uppgifter har lämnats innan Skatteverket tagit 
kontakt med den som ska lämna uppgifter med anledning av en 
utredning om en sådan rapporteringsavgift som anges i första 
stycket. Lag (2020:437).

Brister av mindre betydelse och rättelse på eget initiativ 
avseende rapporteringspliktiga arrangemang

3 § Rapporteringsavgift får inte tas ut om uppgifter lämnats 
inom den tidsfrist som anges i 1 respektive 2 § och

1. uppgifterna har brister som endast är av mindre betydelse, 
eller

2. den uppgiftsskyldige på eget initiativ därefter har rättat 
uppgifterna så att de uppfyller vad som föreskrivs i 33 b kap. 
16-18 §§.

Om uppgifter som lämnats är så bristfälliga att de uppenbart 
inte kan läggas till grund för de syften som anges i 33 b kap. 
2 § kan de inte rättas med sådan verkan som avses i första 
stycket 2. Lag (2020:437).

Beräkning av rapporteringsavgift avseende rapporteringspliktiga 
arrangemang

4 § Rapporteringsavgiften enligt 1 § är 7 500 kronor för 
användare och 15 000 kronor för rådgivare för varje 
rapporteringspliktigt arrangemang och för varje 
sammanställning som avses i 33 b kap. 21 §. Lag (2020:437).

5 § Rapporteringsavgifterna enligt 2 § första stycket 
respektive andra stycket är 10 000 kronor för användare och 
20 000 kronor för rådgivare för varje rapporteringspliktigt 
arrangemang och för varje sammanställning som avses i 
33 b kap. 21 §.

Om överträdelsen skett i den uppgiftsskyldiges 
näringsverksamhet och omsättningen under närmast föregående 
räkenskapsår är minst 15 miljoner kronor är avgifterna i 
stället

1. 15 000 kronor för användare och 30 000 kronor för 
rådgivare, om omsättningen närmast föregående räkenskapsår 
uppgår till minst 15 miljoner kronor men understiger 
75 miljoner kronor, 

2. 30 000 kronor för användare och 60 000 kronor för 
rådgivare, om omsättningen närmast föregående räkenskapsår 
uppgår till minst 75 miljoner kronor men understiger 
500 miljoner kronor, eller

3. 75 000 kronor för användare och 150 000 kronor för 
rådgivare, om omsättningen närmast föregående räkenskapsår 
uppgår till minst 500 miljoner kronor.

Om räkenskapsåret är längre eller kortare än tolv månader ska 
omsättningen justeras i motsvarande mån. Lag (2020:437).

6 § Om en överträdelse som avses i 2 § har skett under den 
uppgiftsskyldiges första verksamhetsår eller om tillförlitlig 
uppgift om omsättningen saknas, får omsättningen uppskattas 
vid tillämpningen av 5 § andra stycket. Lag (2020:437).

Betaltjänstleverantörer

När ska rapporteringsavgift tas ut av betaltjänstleverantörer?

7 § Rapporteringsavgift ska tas ut av en betaltjänstleverantör 
om det klart framgår att betaltjänstleverantören inte har 
lämnat föreskrivna uppgifter inom den tid som anges i 
33 c kap. 10 § eller på det sätt som avses i 38 kap. 4 §.
Lag (2023:638).

8 § Om det klart framgår att en betaltjänstleverantör inte har 
lämnat föreskrivna uppgifter inom 60 dagar från den tidpunkt 
då skyldigheten skulle ha fullgjorts, ska utöver avgift enligt 
7 § ännu en rapporteringsavgift tas ut. 

Om det på samma sätt framgår att skyldigheten inte har 
fullgjorts inom 120 dagar, ska utöver tidigare avgifter 
ytterligare en rapporteringsavgift tas ut. Lag (2023:638).

9 § Rapporteringsavgift får inte tas ut om de uppgifter som är 
bristfälliga har lämnats inom de tidsfrister som anges i 7 
eller 8 § och 

1. bristerna endast är av mindre betydelse, eller 

2. den uppgiftsskyldige på eget initiativ har rättat 
uppgifterna så att de därefter uppfyller vad som föreskrivs i 
33 c kap. 8 § och 38 kap. 4 §. 

Om uppgifter som lämnats är så bristfälliga att de uppenbart 
inte kan läggas till grund för de syften som anges i 33 c kap. 
2 § kan de inte rättas med sådan verkan som avses i första 
stycket. Lag (2023:638).

10 § Rapporteringsavgift får inte tas ut om 
dokumentationsavgift har tagits ut för samma kalenderkvartal.
Lag (2023:638).

Beräkning av rapporteringsavgift för betaltjänstleverantörer

11 § Rapporteringsavgifterna enligt 7 respektive 8 § ska tas 
ut med ett belopp som motsvarar 0,1 procent av 
betaltjänstleverantörens omsättning räkenskapsåret närmast 
före det räkenskapsår då uppgifterna skulle ha lämnats. 
Avgiften ska dock uppgå till minst 1 000 kronor och högst 
1 miljon kronor.

Om räkenskapsåret är längre eller kortare än tolv månader ska 
omsättningen justeras i motsvarande mån.

Omsättningen får uppskattas om överträdelsen har skett under 
betaltjänstleverantörens första verksamhetsår eller om 
tillförlitlig uppgift om omsättningen saknas. Lag (2023:638).

49 d kap. Plattformsavgift

Försenade eller uteblivna uppgifter eller bristfällig 
dokumentation

1 § Plattformsavgift ska tas ut enligt 4 § om det klart 
framgår att den rapporteringsskyldiga plattformsoperatören

1. inte har lämnat föreskriven kontrolluppgift enligt 
22 c kap. inom den tid som anges i 24 kap. 1 §, eller 

2. inte har inhämtat, kontrollerat eller bevarat handlingar, 
uppgifter och annan dokumentation med avseende på en aktiv 
säljare i enlighet med de skyldigheter som anges i 

a) 6 kap. lagen (2022:1681) om plattformsoperatörers 
inhämtande av vissa uppgifter på skatteområdet, eller

b) 39 kap. 3 § denna lag, med avseende på kontrolluppgifter 
enligt 22 c kap. Lag (2022:1686).

2 § Om det klart framgår att den rapporteringsskyldiga 
plattformsoperatören inte har fullgjort de skyldigheter som 
avses i 1 § 1 och 2 senast den 31 mars det kalenderår 
kontrolluppgiften ska lämnas, eller skulle ha lämnats om 
säljaren hade varit rapporteringspliktig, ska utöver avgift 
enligt 1 § plattformsavgift enligt 5 § tas ut.

Under samma förutsättningar ska ytterligare en 
plattformsavgift enligt 5 § tas ut. Detta gäller dock inte om 
föreskrivna uppgifter har lämnats, inhämtats, kontrollerats 
och bevarats innan Skatteverket tagit kontakt med den som ska 
lämna, inhämta eller bevara uppgifter med anledning av en 
utredning om en sådan plattformsavgift som anges i första 
stycket. Lag (2022:1686).

Brister av mindre betydelse och rättelse på eget initiativ

3 § Plattformsavgift får inte tas ut om skyldigheter som avses 
i 1 § 1 respektive 2 delvis fullgjorts inom de tidsfrister som 
gäller för de skyldigheter som anges i 1 respektive 2 § och

1. bristerna endast är av mindre betydelse, eller

2. den rapporteringsskyldiga plattformsoperatören på eget 
initiativ därefter har fullgjort skyldigheterna. 

Om kontrolluppgifter som lämnats är så bristfälliga att de 
uppenbart inte kan läggas till grund för de syften som 
uppgifter enligt 22 c kap. lämnas för, kan de inte rättas med 
sådan verkan som avses i första stycket 2. Lag (2022:1686).

Beräkning av plattformsavgift

4 § Plattformsavgiften enligt 1 § är 2 500 kronor för varje 
kontrolluppgift där föreskrivna uppgifter inte lämnats på det 
sätt som avses i 1 § 1 eller för varje aktiv säljare med 
avseende på vilken skyldigheterna som avses i 1 § 2 inte 
uppfyllts.

Endast en plattformsavgift enligt 1 § kan tas ut med avseende 
på samma rapporteringspliktiga period och säljare.
Lag (2022:1686).

5 § Plattformsavgiften enligt 2 § första stycket respektive 
andra stycket är 5 000 kronor för varje kontrolluppgift där 
föreskrivna uppgifter inte lämnats på det sätt som avses i 1 § 
1 eller för varje aktiv säljare med avseende på vilken 
skyldigheterna som avses i 1 § 2 inte uppfyllts.

Endast en plattformsavgift enligt 2 § första stycket 
respektive andra stycket kan tas ut med avseende på samma 
rapporteringspliktiga period och säljare. Lag (2022:1686).

49 e kap. Rapportavgift

När ska rapportavgift tas ut? 

1 § Rapportavgift ska tas ut av den som lämnar en 
tilläggsskatterapport om det klart framgår att felaktiga 
uppgifter har lämnats i rapporten eller att uppgifter som 
skulle ha lämnats har utelämnats. En avgift får dock tas ut 
endast om bristerna är allvarliga.

Vid bedömningen av om brister är allvarliga ska det särskilt 
beaktas om de 

1. har orsakat att skatt inte påförts trots att det fanns 
grund för det, 

2. påtagligt ökat risken för att skatt skulle undandras, eller 

3. förhindrat eller allvarligt försvårat skattekontrollen.
Lag (2023:880).

2 § Bestämmelserna i 1 § gäller även vid komplettering eller 
rättelse av en tilläggsskatterapport. Lag (2023:880).

3 § Rapportavgift ska inte tas ut om den som lämnar 
tilläggsskatterapport har rättat bristerna på eget initiativ.
Lag (2023:880).

Beräkning av rapportavgift

4 § En rapportavgift ska uppgå till lägst 250 000 kronor och 
högst fem miljoner kronor. 

Rapportavgiften får dock överstiga fem miljoner kronor om den 
felaktighet eller passivitet som ligger till grund för 
rapportavgiften hade kunnat utgöra grund för skattetillägg 
eller motsvarande sanktion i en annan stat eller jurisdiktion. 
Rapportavgiften ska då bestämmas med beaktande av dels det 
belopp som hade tagits ut som skattetillägg om enheten hade 
hört hemma i Sverige, dels ett tilläggsbelopp som motiveras av 
övriga brister. För tilläggsbeloppet gäller de beloppsgränser 
som anges i första stycket. 

När avgiftens storlek beslutas ska särskild hänsyn tas till 

1. arten och omfattningen av bristerna, 

2. risken för skatteundandragande, och

3. om den som lämnat rapporten eller annan koncernenhet som 
bidragit med uppgifter uppsåtligen lämnat felaktiga uppgifter 
eller låtit bli att lämna uppgifter som skulle ha lämnats, 
eller varit grovt vårdslös vid uppgiftslämnandet.
Lag (2023:880).

50 kap. Kontrollavgift

Kassaregister och personalliggare

När ska kontrollavgift tas ut?

1 § Kontrollavgift ska tas ut om Skatteverket vid tillsyn
eller kontrollbesök finner att den som är skyldig att använda
kassaregister

1. inte fullgör denna skyldighet, eller

2. inte har lämnat uppgift om de kassaregister som finns i
verksamheten enligt 7 kap. 3 och 4 §§.

2 § Kontrollavgiften enligt 1 § är 12 500 kronor för varje
kontrolltillfälle.

Om Skatteverket tidigare har tagit ut en kontrollavgift och
en ny kontrollavgift ska tas ut för en överträdelse som har
inträffat inom ett år från den dag då beslutet om
kontrollavgift meddelades, ska avgiften i stället vara 25 000
kronor. Lag (2015:768).

3 § Kontrollavgift ska tas ut om Skatteverket vid
kontrollbesök finner att den som är skyldig att dokumentera
identifikationsuppgifter i en personalliggare eller
tillhandahålla utrustning så att en elektronisk
personalliggare kan föras

1. inte fullgör sin skyldighet,

2. inte håller personalliggaren tillgänglig för Skatteverket
i verksamhetslokalen eller på byggarbetsplatsen, eller

3. inte har lämnat uppgift enligt 7 kap. 2 a § om när
byggverksamheten ska påbörjas och var den ska bedrivas.
Lag (2014:1474).

4 § Kontrollavgiften enligt 3 § 1 och 2 är

1. 12 500 kronor för varje kontrolltillfälle, och

2. 2 500 kronor för varje person som vid kontrollen är
verksam och inte är dokumenterad i en tillgänglig
personalliggare.

Om Skatteverket tidigare har tagit ut en kontrollavgift
enligt 3 § 1 eller 2 och en ny kontrollavgift ska tas ut för
en överträdelse som har inträffat inom ett år från den dag då
beslutet om kontrollavgift meddelades, ska avgiften enligt
första stycket 1 i stället vara 25 000 kronor.

Kontrollavgiften enligt 3 § 3 är 25 000 kronor.
Lag (2015:769).

När får kontrollavgift inte tas ut?

5 § Kontrollavgift får inte tas ut för en överträdelse som
omfattas av ett vitesföreläggande.

6 § Om en kontrollavgift har beslutats enligt 1 eller 3 §, ska
den som beslutet gäller avhjälpa bristen inom skälig tid.
Under denna tid får en ny kontrollavgift inte tas ut för samma
brist.

Torg- och marknadshandel samt leverans av investeringsguld

7 § Kontrollavgift ska tas ut av den som inte har fullgjort 
dokumentationsskyldigheten vid upplåtelse av plats för torg- 
och marknadshandel eller vid leverans av investeringsguld.

Kontrollavgiften är 2 500 kronor för varje tillfälle då 
skyldigheten inte har fullgjorts. Lag (2023:208).

51 kap. Befrielse från särskilda avgifter

1 § Skatteverket ska besluta om hel eller delvis befrielse 
från en särskild avgift om det är oskäligt att avgiften tas ut 
med fullt belopp. 

Vid bedömningen ska det särskilt beaktas om 

1. den felaktighet eller passivitet som har lett till avgiften 
kan antas ha 

a) berott på ålder, hälsa eller liknande förhållande,

b) berott på en felbedömning av en regel eller betydelsen av 
de faktiska förhållandena, eller

c) föranletts av vilseledande eller missvisande 
kontrolluppgifter eller uppgifter om betalningsmottagare i 
arbetsgivardeklarationer,

2. avgiften inte står i rimlig proportion till felaktigheten 
eller passiviteten, eller

3. en oskäligt lång tid har gått efter det att Skatteverket 
har funnit anledning att anta att avgift ska tas ut utan att 
den som avgiften gäller kan lastas för dröjsmålet.
Lag (2020:858).

2 § Vid bedömningen av om det är oskäligt att ta ut en 
dokumentationsavgift eller en kontoavgift med fullt belopp ska 
Skatteverket även beakta om bristen på dokumentation helt 
eller delvis har lett till ett ingripande på grund av att 
bestämmelserna i 5 kap. 3 § lagen (2017:630) om åtgärder mot 
penningtvätt och finansiering av terrorism inte har följts.
Lag (2024:1018).

3 § Vid bedömningen av om det är oskäligt att ta ut 
förseningsavgift med fullt belopp när tilläggsskatterapport 
inte har lämnats i rätt tid ska Skatteverket även beakta om 
förseningsavgiften har samband med att en anmälan enligt 
33 d kap. 3 § andra stycket eller 33 d kap. 4 § tredje stycket 
inte har gjorts eller inte har gjorts i rätt tid. 

Första stycket ska inte tillämpas i förhållande till den 
koncernenhet som har utsetts att lämna rapporten. 
Lag (2023:880).

4 § Vid bedömningen av om det är oskäligt att ta ut 
skattetillägg på tilläggsskatt med fullt belopp ska 
Skatteverket även beakta 

1. om den felaktighet eller passivitet som skattetillägget 
grundas på även har lett till en sanktion för den enhet som 
lämnar tilläggsskatterapport i en annan stat eller 
jurisdiktion, och 

2. att bestämmelserna i lagen (2023:875) om tilläggsskatt kan 
vara särskilt komplicerade och att uppgiftsskyldigheten är 
mycket omfattande. Lag (2023:880).

52 kap. Beslut om särskilda avgifter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om 

- beslut om förseningsavgift (2 § ),

- beslut om skattetillägg (3-8 a §§ ),

- beslut om återkallelseavgift (8 b § ),

- beslut om kontoavgift eller dokumentationsavgift (8 c § ),

- beslut om rapporteringsavgift (8 d § ),

- beslut om plattformsavgift (8 e § ),

- beslut om rapportavgift (8 f § ),

- beslut om kontrollavgift (9 § ),

- att särskild avgift inte får beslutas för en person som har 
avlidit (10 § ), och

- att särskild avgift tillfaller staten (11 § ). 
Lag (2024:1018).

Beslut om förseningsavgift

2 § Ett beslut om förseningsavgift ska meddelas inom två år
från den dag då uppgiftsskyldigheten skulle ha fullgjorts.

Beslut om skattetillägg

Skattetillägg vid oriktig uppgift och skönsbeskattning

3 § Ett beslut om skattetillägg på grund av oriktig uppgift 
eller skönsbeskattning ska meddelas senast under det andra 
året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har 
gått ut.

Ett beslut om skattetillägg på tilläggsskatt på grund av 
oriktig uppgift eller skönsbeskattning ska meddelas inom tre 
år från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har 
gått ut.Lag (2023:880).

Skattetillägg vid för sen eller utebliven deklaration

4 § Om den som är deklarationsskyldig lämnar en 
inkomstdeklaration eller skattedeklaration efter utgången av 
året efter det kalenderår då beskattningsåret har gått ut, får 
ett beslut om skattetillägg meddelas inom ett år från den dag 
då deklarationen kom in till Skatteverket.

För den som är skyldig att lämna tilläggsskattedeklaration 
gäller första stycket om deklarationen lämnas efter utgången 
av andra året efter det kalenderår då beskattningsåret har 
gått ut.

Om den deklarationsskyldige inte har lämnat någon deklaration, 
får ett beslut om skattetillägg meddelas inom sex år från 
utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut.
Lag (2023:880).

Skattetillägg vid efterbeskattning

5 § Om efterbeskattning beslutas, får ett beslut om
skattetillägg meddelas samtidigt.

Oriktig uppgift i ett omprövningsärende

6 § Ett beslut om skattetillägg på grund av en oriktig uppgift
i ett omprövningsärende får meddelas samtidigt med beslutet i
omprövningsärendet.

Oriktig uppgift i ett mål om beskattning

7 § Ett beslut om skattetillägg på grund av en oriktig uppgift
i ett mål om beskattning får meddelas inom ett år från
utgången av den månad då domstolens beslut fick laga kraft.

Skattetillägg när skatteavdrag inte har gjorts

8 § Ett beslut om skattetillägg på grund av att skatteavdrag
inte har gjorts ska meddelas senast under det sjätte året
efter utgången av det kalenderår då avdraget skulle ha
gjorts.

Om ansvar ska beslutas enligt 59 kap. för den skatt som inte
har dragits av, ska beslutet om skattetillägg meddelas
samtidigt. I fall som avses i 49 kap. 10 a § andra stycket
får dock beslut om enbart skattetillägg meddelas, om ansvar
för skatt redan har beslutats. Lag (2015:633).

Skattetillägg efter anmälan om brott eller inledd
förundersökning

8 a § Om skattetillägg får tas ut enligt 49 kap. 10 a § andra
stycket, ska beslutet om skattetillägg meddelas inom sex
månader från den dag då underrättelse har skett om att
felaktigheten eller passiviteten inte längre är föremål för
utredning om brott. Lag (2015:633).

Beslut om återkallelseavgift

8 b § Ett beslut om återkallelseavgift ska meddelas inom två 
år från den dag då beslutet om återkallelse av godkännandet 
för tonnagebeskattning meddelades. Lag (2016:888).

Beslut om kontoavgift eller dokumentationsavgift

8 c § Ett beslut om kontoavgift enligt 49 b kap. 1 eller 1 a § 
ska meddelas inom sex år efter det kalenderår då den 
kontrolluppgift enligt 22 a eller 22 b kap. som 
dokumentationen avser ska lämnas eller skulle ha lämnats om 
det finansiella kontot hade varit rapporteringspliktigt.

Ett beslut om dokumentationsavgift enligt 49 b kap. 3 § ska 
meddelas inom fyra år från utgången av det kalenderår då 
dokumentationsskyldigheten skulle ha fullgjorts.
Lag (2024:1018).

Beslut om rapporteringsavgift

8 d § Ett beslut om rapporteringsavgift enligt 49 c kap. 1 
eller 2 § ska meddelas inom sex år från utgången av det 
kalenderår då uppgiftsskyldigheten skulle ha fullgjorts.

Ett beslut om rapporteringsavgift enligt 49 c kap. 7 eller 8 § 
ska meddelas inom två år från utgången av det kalenderår då 
uppgiftsskyldigheten skulle ha fullgjorts. Lag (2023:638).

Beslut om plattformsavgift

8 e § Ett beslut om plattformsavgift ska meddelas inom sex år 
efter utgången av det kalenderår då 
kontrolluppgiftsskyldigheten enligt 22 c kap. skulle ha 
fullgjorts. Lag (2022:1686).

Beslut om rapportavgift

8 f § Ett beslut om rapportavgift ska meddelas inom sex år 
från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått 
ut. Ett beslut om rapportavgift ska fattas av en särskilt 
kvalificerad beslutsfattare. Lag (2023:880).

Beslut om kontrollavgift

9 § Ett beslut om kontrollavgift enligt 50 kap. 1 eller 3 §
ska meddelas inom två år från den dag då beslutet om tillsyn
eller kontrollbesök meddelades.

Ett beslut om kontrollavgift enligt 50 kap. 7 § ska meddelas
inom två år från den dag då Skatteverket konstaterade att
dokumentationsskyldigheten inte har fullgjorts.

Inget beslut för en person som har avlidit

10 § En särskild avgift får inte beslutas för en person som
har avlidit.

Särskild avgift tillfaller staten

11 § En särskild avgift ska tillfalla staten.

AVDELNING XIII. BESLUT OM SKATTER OCH AVGIFTER

53 kap. Beslut om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter,
mervärdesskatt och punktskatt

1 § Beslut om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, 
mervärdesskatt och punktskatt ska fattas för varje 
redovisningsperiod för sig med ledning av innehållet i 
skattedeklarationer och andra tillgängliga uppgifter.

Om mervärdesskatt ska redovisas i en särskild 
skattedeklaration för varje förvärv enligt 26 kap. 7 § andra 
stycket, ska beslut om skatten fattas för varje förvärv med 
ledning av innehållet i den särskilda skattedeklarationen och 
andra tillgängliga uppgifter. Om avdrag för ingående skatt har 
begärts i en särskild skattedeklaration för varje leverans 
enligt 26 kap. 7 § tredje stycket, ska beslut om skatten 
fattas för varje leverans med ledning av innehållet i den 
särskilda skattedeklarationen och andra tillgängliga 
uppgifter.

Om punktskatt ska redovisas i en särskild skattedeklaration 
för varje händelse som medför skattskyldighet enligt 26 kap. 
8 §, ska beslut om skatten fattas för varje händelse med 
ledning av innehållet i den särskilda skattedeklarationen och 
andra tillgängliga uppgifter.

För beslut om ansvar för den som har betalat ut ersättning 
utan att göra skatteavdrag med rätt belopp gäller 59 kap. 
2-6 §§. Lag (2023:208).

2 § Om en skattedeklaration har lämnats i rätt tid och på rätt
sätt, anses ett beslut om skatten och avgifterna ha fattats i
enlighet med deklarationen.

Har beslut fattats i enlighet med en arbetsgivardeklaration
eller en förenklad arbetsgivardeklaration enligt vad som
föreskrivs i första stycket och kommer en sådan deklaration
därefter in för sent, ska beslut om skatten och avgifterna
anses ha fattats i enlighet med denna deklaration, om

1. en eller flera förenklade arbetsgivardeklarationer har
lämnats, och

2. omprövning inte har begärts eller beslutats.

3 § Om den som är registrerad inte behöver lämna någon
arbetsgivardeklaration till följd av bestämmelserna i 26 kap.
3 § andra stycket, anses skatteavdrag och arbetsgivaravgifter
ha beslutats till noll kronor vid den tidpunkt då deklaration
annars skulle ha lämnats.

4 § Om en skattedeklaration inte har lämnats i rätt tid eller
på rätt sätt eller om skatten eller avgifterna inte har
redovisats i deklarationen, ska varje oredovisad skatt eller
avgift anses ha beslutats till noll kronor. Redovisas skatten
eller avgifterna senare, anses ett beslut i stället ha fattats
i enlighet med redovisningen, om inte ett beslut om omprövning
har meddelats dessförinnan.

5 § Som beslut om punktskatt anses också

1. beslut om återbetalning av skatt enligt

a) någon av bestämmelserna i 12 kap. 2-7 §§ lagen (2022:155) 
om tobaksskatt,

b) någon av bestämmelserna i 12 kap. 2-7 §§ lagen (2022:156) 
om alkoholskatt,

c) 14 § lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga 
produkter,

d) 13 a § lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss 
elektronik, eller

e) 12 § lagen (1999:673) om skatt på avfall, och

2. beslut om återbetalning eller kompensation enligt 9 kap. 2, 
3, 5, 6, 8 a, 10, 10 a, 10 b, 10 c, 11 eller 11 a § eller 
någon av bestämmelserna i 11 kap. 12-14 §§ lagen (1994:1776) 
om skatt på energi. Lag (2022:1782).

54 kap. Beslut och besked om särskild inkomstskatt

1 § Om skatt enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt
för utomlands bosatta eller lagen (1991:591) om särskild
inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. ska
redovisas av den skattskyldige, ska beslut om skatten fattas
för varje skattepliktig ersättning för sig med ledning av
innehållet i en sådan särskild skattedeklaration som avses i
26 kap. 9 § och andra tillgängliga uppgifter.

Vad som föreskrivs i 53 kap. 2 § första stycket och 4 § gäller
även sådan särskild skattedeklaration som avses i 26 kap. 9 §.

2 § Skatteverket får inom den tid och på det sätt som gäller
för omprövning besluta att den som är skattskyldig enligt
lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands
bosatta eller lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för
utomlands bosatta artister m.fl. ska betala skatt i andra fall
än som avses i 1 §.

3 § Om skatteavdrag för skatt enligt lagen (1991:586) om
särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller lagen
(1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta
artister m.fl. har gjorts med för högt belopp, ska
Skatteverket efter ansökan besluta att den skattskyldige ska
tillgodoräknas det överskjutande beloppet.

Ansökan ska ha kommit in till Skatteverket senast det sjätte
året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har
gått ut.

4 § Om särskild inkomstskatt enligt lagen (1991:586) om
särskild inkomstskatt för utomlands bosatta har betalats in
för en skattskyldig med hemvist i en stat som Sverige har
träffat skatteavtal med och om det följer av avtalet att
Sverige ska medge avräkning för skatt som har betalats i den
andra staten, ska Skatteverket efter ansökan besluta att den
skattskyldige ska tillgodoräknas ett belopp motsvarande den
skatt som har betalats i den andra staten. Den skattskyldige
får dock inte tillgodoräknas ett högre belopp än inbetald
särskild inkomstskatt på inkomsten i fråga.

5 § Skatteverket ska senast den 15 december efter 
beskattningsårets utgång skicka ett besked om särskild 
inkomstskatt till den som är skattskyldig enligt lagen 
(1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta.
Lag (2020:954).

55 kap. Beslut om preliminär skatt

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– beslut om debitering av preliminär skatt (2–5 §§),

– beslut om preliminär A-skatt (6–13 §§), och

– ändrade skatte- eller avgiftssatser (14 §).

Beslut om debitering av preliminär skatt

2 § Skatteverket ska senast den 20 i den första månaden under
beskattningsåret besluta om debitering av F-skatt och särskild
A-skatt (beslut om debitering av preliminär skatt) för den som
ska betala sådan skatt.

Om skyldigheten att betala F-skatt eller särskild A-skatt
uppkommer senare, ska beslut om debitering av preliminär skatt
fattas så snart som möjligt.

F-skatt och särskild A-skatt ska debiteras i en post. Skatt
som inte uppgår till 2 400 kronor för beskattningsåret
debiteras inte.

Beräkning enligt schablon

3 § F-skatt och särskild A-skatt ska beräknas enligt schablon
om inte annat följer av 4 §. Skatten ska beräknas till
110 procent av den slutliga skatt som bestämdes i det senaste
beslutet om slutlig skatt enligt 56 kap. 6 §. Om den slutliga
skatten understeg den ursprungligen debiterade preliminära
skatten, beräknas dock skatten till 105 procent av den
slutliga skatten.

För svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade
juridiska personer med fast driftställe i Sverige ska skatten
i stället beräknas till belopp som motsvarar den senast
beslutade slutliga skatten för bolaget eller den juridiska
personen.

Skatt som beräknas enligt schablon får inte tas ut med ett
lägre belopp än den senast debiterade preliminära skatten.

Beräkning enligt tillgängliga uppgifter

4 § F-skatt och särskild A-skatt ska beräknas med ledning av
tillgängliga uppgifter om beräknade inkomster om något beslut
om debitering av preliminär skatt inte har fattats för
beskattningsåret och

1. den skattskyldige har lämnat en preliminär
inkomstdeklaration, eller

2. det inte finns någon slutlig skatt att lägga till grund för
en schablonberäkning.

Skatten får också i andra fall beräknas med ledning av
tillgängliga uppgifter om beräknade inkomster om det leder
till att den skattskyldiges preliminära skatt stämmer bättre
överens med den beräknade slutliga skatten och förbättringen
inte är obetydlig.

Hänsyn till andra belopp

5 § Vid beräkningen av F-skatt och särskild A-skatt ska om
möjligt hänsyn tas till andra belopp som kan komma att dras
ifrån eller läggas till den slutliga skatten enligt 56 kap. 9
§ andra stycket och tredje stycket 1–3.
Beslut om preliminär A-skatt

6 § Skatteverket ska senast den 18 januari under
beskattningsåret besluta om tillämplig skattetabell eller
särskild beräkningsgrund (beslut om preliminär A-skatt) för en
fysisk person som

1. inte är godkänd för F-skatt, eller

2. är godkänd för F-skatt med villkoret att godkännandet bara
får åberopas i hans eller hennes näringsverksamhet.

Om den som tidigare inte har haft inkomst som skatteavdrag ska
göras från får sådan inkomst, ska beslut om preliminär A-skatt
fattas så snart som möjligt.

7 § För en juridisk person får beslut om preliminär A-skatt
fattas om förutsättningarna enligt 9 och 10 §§ är uppfyllda.

Tillämplig skattetabell

8 § Tillämplig skattetabell ska bestämmas med ledning av

1. den skattesats som för beskattningsåret gäller för den
fysiska personen i hemortskommunen,

2. den avgiftssats som för beskattningsåret gäller för den
fysiska personen enligt begravningslagen (1990:1144), om den
inte ingår i avgiftssatsen enligt 3, och

3. den avgiftssats som för beskattningsåret gäller för den
fysiska personen enligt de uppgifter som har lämnats av ett
trossamfund enligt lagen (1999:291) om avgift till registrerat
trossamfund.

Särskild beräkningsgrund för skatteavdrag

9 § Skatteverket får besluta att skatteavdrag ska göras enligt
en särskild beräkningsgrund om

1. det leder till att den preliminära skatten stämmer bättre
överens med den beräknade slutliga skatten, och

2. förbättringen inte är obetydlig.

Ett beslut som avser ränta, utdelning eller annan avkastning
får bara innebära att skatteavdrag inte ska göras från viss
ränta, utdelning eller annan avkastning.

10 § Ett beslut om särskild beräkningsgrund för ett svenskt
handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk
person med fast driftställe i Sverige får fattas bara om det
finns särskilda skäl.

11 § När Skatteverket bestämmer en särskild beräkningsgrund,
ska

1. en juridisk persons kostnader för lön till delägare inte
beaktas, och

2. hänsyn om möjligt tas till sådana belopp som kan komma att
dras ifrån eller läggas till den slutliga skatten enligt
56 kap. 9 § andra stycket samt tredje stycket 1 och 2.

12 § När Skatteverket bestämmer en särskild beräkningsgrund,
får bestämmelserna om justering av värdet av kostförmån,
bilförmån och bostadsförmån i 61 kap. 18–20 §§
inkomstskattelagen (1999:1229) tillämpas bara om det finns ett
beslut om värdering enligt 2 kap. 10 b eller 10 c §
socialavgiftslagen (2000:980).

13 § När Skatteverket bestämmer en särskild beräkningsgrund,
får avdrag för utgifter i arbetet beräknas på annat sätt än
enligt sådan schablon som avses i 2 kap. 21 § tredje stycket
socialavgiftslagen (2000:980) bara om det finns ett beslut
enligt 2 kap. 21 § fjärde stycket samma lag.

Ändrade skatte- eller avgiftssatser

14 § Om en skatte- eller avgiftssats har ändrats så sent att
ändringen inte kan beaktas när beslut om debitering av
preliminär skatt eller beslut om preliminär A-skatt fattas,
ska den tidigare skatte- eller avgiftssatsen tillämpas.

56 kap. Beslut och besked om slutlig skatt

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– beslut om slutlig skatt (2 §),

– underlag för skatt och avgift (3–5 §§),

– skatternas och avgifternas storlek (6 §),

– skattereduktion (7 §),

– hur vissa avgifter ska beräknas (8 §),

– beräkning av om skatt ska betalas eller tillgodoräknas
(9 §), och

– besked om slutlig skatt (10 §).

Beslut om slutlig skatt

2 § Skatteverket ska för varje beskattningsår besluta om 
slutlig skatt på grundval av uppgifter som har lämnats i en 
inkomstdeklaration, kontrolluppgifter, uppgifter om 
betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer och vad som i 
övrigt har kommit fram vid utredning och kontroll.
Lag (2017:387).

Underlag för skatt och avgift

3 § I beslut om slutlig skatt ska Skatteverket fastställa 
underlaget för att ta ut skatt eller avgift enligt 

1. inkomstskattelagen (1999:1229), 

2. lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, 

3. lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i 
fall som avses i 2 § första stycket 1-4 och 6-13 den lagen,

4. lagen (1991:687) om särskild löneskatt på 
pensionskostnader,

5. lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift,

6. lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift, och

7. lagen (2021:1256) om riskskatt för kreditinstitut.
Lag (2022:1760).

Undantag från skattskyldighet vid vistelse utomlands

4 § Om en skattskyldig gör sannolikt att det efter att ett
beslut om slutlig skatt har fattats kommer att finnas
förutsättningar för att tillämpa bestämmelserna om undantag
från skattskyldighet vid vistelse utomlands i 3 kap. 9–13 §§
inkomstskattelagen (1999:1229), ska Skatteverket inte ta upp
inkomsten till beskattning.

Avvikelse som avser mindre belopp

5 § Skatteverket får avstå från att besluta om avvikelse från
en inkomstdeklaration om avvikelsen bara avser ett mindre
belopp.

Skatternas och avgifternas storlek

6 § I beslut om slutlig skatt ska Skatteverket även 
bestämma storleken på följande skatter och avgifter:

1. skatt och avgift på de underlag som avses i 3 §,

2. skatt enligt 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på 
vissa förvärvsinkomster,

3. begravningsavgift enligt begravningslagen (1990:1144),

4. avgift enligt 2 § lagen (1994:1920) om allmän 
löneavgift,

5. avgift enligt lagen (1999:291) om avgift till registrerat 
trossamfund, 

6. egenavgifter enligt 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980), 
och

7. public service-avgift enligt lagen (2018:1893) om 
finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst.
Lag (2018:1896).

Skattereduktion

7 § I beslut om slutlig skatt ska Skatteverket utöver de
skattereduktioner som ska göras enligt inkomstskattelagen
(1999:1229) även göra de skattereduktioner som enligt andra
lagar gäller för beskattningsåret.

Hur vissa avgifter ska beräknas

8 § När den slutliga skatten bestäms gäller att

1. egenavgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980) beräknas 
med ledning av uppgifter om försäkringsförhållanden som 
lämnas av Försäkringskassan och uppgifter om 
pensionsförhållanden som lämnas av Pensionsmyndigheten,

2. begravningsavgift enligt begravningslagen (1990:1144) 
beräknas med ledning av den avgiftssats som för 
beskattningsåret gäller för den fysiska personen enligt de 
uppgifter som har lämnats för huvudmännen inom Svenska kyrkan 
eller den kommun som avgiften ska betalas till, och

3. avgift som avses i lagen (1999:291) om avgift till 
registrerat trossamfund beräknas med ledning av den 
avgiftssats som för beskattningsåret gäller för den fysiska 
personen enligt de uppgifter som har lämnats av 
trossamfundet. Lag (2017:189).

Beräkning av om skatt ska betalas eller tillgodoräknas

9 § Efter att ett beslut om slutlig skatt har fattats ska 
Skatteverket beräkna om den som beslutet gäller ska betala 
skatt eller tillgodoräknas skatt (slutskatteberäkning). 

Från den slutliga skatten ska avdrag göras för 

1. debiterad F-skatt och särskild A-skatt, 

2. avdragen A-skatt, 

3. A-skatt som ska betalas på grund av beslut enligt 59 kap. 
3 § andra stycket, 

4. skatt som har förts över från en stat som Sverige har 
träffat överenskommelse med om att ta ut och föra över skatt, 

5. skatt enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för 
utomlands bosatta eller lagen (1991:591) om särskild 
inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. som har 
betalats för den tid under beskattningsåret då den som 
beslutet gäller har varit obegränsat skattskyldig i Sverige,

6. skatt enligt lagen om särskild inkomstskatt för utomlands 
bosatta som har betalats, om en begäran har gjorts enligt 4 § 
den lagen, och

7. skatt enligt lagen om särskild inkomstskatt för utomlands 
bosatta artister m.fl. som har betalats, om Skatteverket har 
meddelat beslut enligt 5 a § tredje stycket den lagen.

Till den slutliga skatten ska följande belopp läggas:

1. skatt som har betalats tillbaka enligt 64 kap. 5 § första 
stycket,

2. skatt som har förts över till en annan stat enligt 64 kap. 
7 och 8 §§,

3. preliminär skattereduktion enligt 17 § lagen (2009:194) om 
förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete,

4. preliminär skattereduktion enligt 16 § lagen (2020:1066) om 
förfarandet vid skattereduktion för installation av grön 
teknik,

5. skattetillägg som har beslutats med anledning av beslut om 
slutlig skatt, och

6. förseningsavgift som har beslutats för att en 
inkomstdeklaration inte har kommit in i rätt tid.
Lag (2020:1070).

Besked om slutlig skatt

10 § Ett besked om den slutliga skatten och om resultatet av
beräkningen enligt 9 § ska skickas till fysiska personer och
dödsbon senast den 15 december efter beskattningsårets utgång.

Till andra juridiska personer än dödsbon ska sådana besked
skickas senast den 15 i tolfte månaden efter beskattningsårets
utgång.

56 a kap. Beslut och besked om tilläggsskatt

Innehåll 

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- beslut om tilläggsskatt (2 § ),

- underlag för skatt och skattens storlek (3 och 4 §§ ), 

- beräkning av skatt som ska betalas (5 och 6 §§ ), och 

- besked om tilläggsskatt (7 § ). Lag (2023:880).

Beslut om tilläggsskatt

2 § Skatteverket ska besluta om skatt enligt lagen (2023:875) 
om tilläggsskatt på grundval av uppgifter som har lämnats i en 
tilläggsskatterapport eller tilläggsskattedeklaration och vad 
som i övrigt har kommit fram vid utredning och kontroll.

Skatteverket ska besluta om skatt enligt lagen om 
tilläggsskatt om koncernenheten har lämnat en 
tilläggsskattedeklaration eller det i övrigt framkommit att 
enheten ska betala sådan skatt. Lag (2023:880).

Underlag för skatt och skattens storlek

3 § I ett beslut om tilläggsskatt ska Skatteverket fastställa 
underlagen för att ta ut skatt enligt lagen (2023:875) om 
tilläggsskatt och bestämma storleken på skatt att betala som 
avser

1. tilläggsskatt enligt huvudregeln, 

2. tilläggsskatt enligt kompletteringsregeln, och 

3. nationell tilläggsskatt. Lag (2023:880).

4 § I ett beslut om tilläggsskatt ska belopp anges i svenska 
kronor. Om beloppet som ligger till grund för beslutet anges i 
annan valuta, ska beloppet omräknas till svenska kronor 
utifrån balansdagens kurs för koncernenheten. Om beloppet inte 
kan hänföras till en enskild koncernenhet ska kursen på 
moderföretagets balansdag användas.

Den kurs som fastställs av Sveriges riksbank för köp av 
svenska kronor ska användas vid omräkning. Om någon valutakurs 
inte fastställts av Sveriges riksbank gäller följande. 
Motsvarande kurs från centralbanken i den stat där valutan är 
officiell valuta ska användas vid omräkning. Om någon 
valutakurs avseende svenska kronor inte har fastställts, ska 
valutakursen för euro användas och beloppet ska därefter 
omräknas till svenska kronor enligt den kurs som fastställs av 
Sveriges riksbank. Lag (2023:880).

Beräkning av skatt som ska betalas

5 § Efter att ett beslut om tilläggsskatt har fattats ska 
Skatteverket beräkna den skatt enligt 3 § 1 och 2 som ska 
betalas. 

Till det belopp som har beräknats enligt första stycket ska 
följande belopp läggas:

1. skattetillägg som har beslutats med anledning av ett beslut 
om tilläggsskatt, och

2. förseningsavgift som har beslutats för att en 
tilläggsskatterapport eller tilläggsskattedeklaration inte har 
kommit in i rätt tid. Lag (2023:880).

6 § Efter att ett beslut om tilläggsskatt har fattats ska 
Skatteverket särskilt beräkna den skatt enligt 3 § 3 som ska 
betalas. Lag (2023:880).

Besked om tilläggsskatt

7 § Ett besked om beslut om tilläggsskatt och beräkning enligt 
5 eller 6 § ska skickas inom tre år från utgången av det 
kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Lag (2023:880).

57 kap. Skönsmässiga beslut om skatter och avgifter

1 § Om den som är skyldig att lämna deklaration inte har gjort
det, ska skatten eller underlaget för skatten bestämmas till
vad som framstår som skäligt med hänsyn till uppgifterna i
ärendet (skönsbeskattning). Detsamma gäller om skatten eller
underlaget för skatten inte kan beräknas tillförlitligt på
grund av brister i eller bristfälligt underlag för
deklarationen.

Första stycket gäller även avgift.

2 § Skönsbeskattning på grund av att den som är skyldig att 
lämna inkomstdeklaration eller tilläggsskattedeklaration inte 
har gjort det, får beslutas bara om ett föreläggande att lämna 
deklaration har sänts ut till den deklarationsskyldige och 
föreläggandet inte har följts. Lag (2023:880).

3 § Om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt eller
punktskatt har bestämts till noll kronor på grund av att
deklaration inte har lämnats eller skatt eller avgift inte har
redovisats och om uppgifterna i ärendet inte talar för något
annat får skönsbeskattning ske enligt schablon.

Vid skönsbeskattning enligt schablon ska skatten eller
avgiften bestämmas till det högsta av de belopp, beräknat per
kalendermånad, som har bestämts för skatten eller avgiften vid
någon av de tre närmast föregående redovisningsperioderna
multiplicerat med antalet kalendermånader i den
redovisningsperiod som skönsbeskattningen omfattar.

Första och andra styckena gäller inte

1. beslut om mervärdesskatt eller punktskatt, om bara
överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande
punktskatt har bestämts för de tre närmast föregående
redovisningsperioderna, och

2. skatt eller avgift som har redovisats i en förenklad
arbetsgivardeklaration.

4 § Om den som är skyldig att lämna särskilda uppgifter 
enligt 33 kap. 9 a § på grund av att ett godkännande för 
tonnagebeskattning har återkallats inte har gjort det, får 
skönsbeskattning beslutas. Lag (2016:888).

58 kap. Beslut om säkerhet för slutlig skatt för skalbolag

1 § Om en skalbolagsdeklaration har lämnats enligt
bestämmelserna i 27 kap. får Skatteverket besluta om att
säkerhet ska ställas för slutlig skatt. Vid prövningen ska
hänsyn tas till tidigare ställda säkerheter och bestämmelserna
i 59 kap. 24 § om ansvar för skatt för den som har avyttrat
ett skalbolag. Om Skatteverket inte beslutar om att säkerhet
för slutlig skatt ska ställas, gäller bestämmelserna i 59 kap.
24 §.

Säkerhetens storlek

2 § Om säkerhet ska ställas, ska storleken bestämmas till 
summan av företagets obetalda inkomstskatt för närmast 
föregående beskattningsår och 20,6 procent av det överskott 
som har redovisats i skalbolagsdeklarationen. I fråga om 
svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade 
juridiska personer ska säkerheten bara avse överskottet i 
skalbolagsdeklarationen.

Om en fysisk person har förvärvat en andel i ett svenskt 
handelsbolag eller i en i utlandet delägarbeskattad juridisk 
person, ska säkerhetens storlek bestämmas till 40 procent av 
överskottet. 

Om flera skalbolagsdeklarationer lämnas, ska kompletterande 
säkerhet ställas för den ökning av överskottet som redovisas 
i förhållande till en tidigare deklaration. Lag (2018:1207).

När ställd säkerhet får tas i anspråk

3 § Ställd säkerhet får tas i anspråk om den slutliga skatten
inte betalas. Om flera säkerheter har ställts, ska skatten
fördelas proportionellt mellan säkerheterna.
Ersättning för säkerhet som inte behöver tas i anspråk

4 § Om säkerheten inte behöver tas i anspråk, ska Skatteverket
efter ansökan besluta om skälig ersättning för kostnaden att
ställa säkerhet.

En ansökan om ersättning ska ha kommit in till Skatteverket
senast en månad efter den dag då den slutliga skatten
betalades. Om en ansökan kommer in för sent och förseningen är
ursäktlig, får ansökan ändå prövas.

59 kap. Ansvar för skatter och avgifter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- ansvar när skatteavdrag inte har gjorts med rätt belopp (2-
6 §§),

- ansvar när anmälan om F-skatt inte har gjorts (7-9 §§),

- betalningsmottagarens ansvar för arbetsgivaravgifter (10 §),

- ansvar för delägare i ett svenskt handelsbolag (11 §),

- företrädaransvar (12-21 §§),

- ansvar för redare (22 §),

- ansvar för beskattningsbara personer i en 
mervärdesskattegrupp (23 §),

- ansvar för kompletterande tilläggsskatt som fördelats till 
svenska koncernenheter (23 a §),

- ansvar för den som har avyttrat ett skalbolag (24 §), 

- ansvar för kontoavgift (25-25 b §§), och

- indrivning och preskription (26 och 27 §§).
Lag (2024:1018).

Ansvar när skatteavdrag inte har gjorts med rätt belopp

2 § Skatteverket får besluta att den som har betalat ut
ersättning utan att göra skatteavdrag med rätt belopp ska
betala det belopp som skulle ha dragits av.

3 § Om mottagaren ska betala slutlig skatt, får utbetalarens
ansvar inte avse större belopp än vad som kan behövas för att
betala den slutliga skatten för det beskattningsår som
ersättningen avser.

Ett beslut om ansvar för utbetalaren ska även omfatta
mottagaren. Det gäller dock inte om

1. beslut om slutlig skatt för beskattningsåret har fattats
eller tiden för att fatta ett sådant beslut har gått ut, eller

2. mottagaren är ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet
delägarbeskattad juridisk person.

4 § Om den skatt som skulle ha dragits av inte kan beräknas
tillförlitligt, får skatten uppskattas till vad som framstår
som skäligt med hänsyn till uppgifterna i ärendet.

5 § En utbetalare som har betalat skatt enligt 2 § har rätt
att kräva mottagaren på beloppet.

6 § Ett beslut om ansvar för den som inte har gjort
skatteavdrag med rätt belopp ska meddelas senast under det
sjätte året efter utgången av det beskattningsår då avdraget
skulle ha gjorts.

Ansvar när anmälan om F-skatt inte har gjorts

Förutsättningar för ansvar

7 § Skatteverket får besluta att den som i sin
näringsverksamhet har betalat ut ersättning för arbete och
inte har fullgjort skyldigheten att göra en anmälan om F-skatt
enligt 10 kap. 14 §, är skyldig att betala det belopp som kan
behövas för att betala skatten och avgifterna på ersättningen.

Ett beslut om ansvar får inte fattas om statens fordran mot
den som har tagit emot ersättningen har preskriberats.

Skatten och avgifterna på ersättningen

8 § Skatten och avgifterna på ersättningen för arbetet ska
anses motsvara högst 60 procent av ersättningen.

Om mottagaren i sin tur betalar ersättning till den som utför
arbetet, avses med skatten och avgifterna på ersättningen i
stället skatteavdrag och arbetsgivaravgifter på den
ersättningen.

Andra stycket gäller inte om mottagaren är ett svenskt
handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk
person som i sin tur betalar ersättning till en delägare.

Regressrätt

9 § En utbetalare som har betalat skatt eller avgift enligt
7 § har rätt att kräva mottagaren på beloppet.

Om arbetet har utförts av någon annan än mottagaren och
skatteavdrag inte gjordes med rätt belopp när ersättningen
betalades ut till den som utförde arbetet, får också denne
krävas på beloppet till den del det avser skatteavdrag.

Betalningsmottagarens ansvar för arbetsgivaravgifter

10 § Skatteverket får besluta att den som i sin
näringsverksamhet har tagit emot ersättning för arbete ska
betala arbetsgivaravgifter för ersättningen om

1. utbetalaren har befriats från sin betalningsskyldighet för
avgifterna enligt 60 kap. 1 §,

2. mottagaren inte är godkänd för F-skatt, och

3. det måste anses uppenbart för mottagaren att utbetalaren
inte insåg att han eller hon var skyldig att betala
arbetsgivaravgifter och saknade anledning att räkna med det.

Ett beslut om ansvar ska meddelas samtidigt med beslutet om
befrielse.

Ansvar för delägare i ett svenskt handelsbolag

11 § Skatteverket beslutar om ansvar för delägare i ett 
svenskt handelsbolag enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om 
handelsbolag och enkla bolag avseende skatter och avgifter 
enligt denna lag. 

Ett beslut om ansvar får inte fattas om statens fordran mot 
handelsbolaget har preskriberats.

Ett beslut om ansvar i fråga om skattetillägg eller 
rapportavgift får inte fattas, om den felaktighet eller 
passivitet som ligger till grund för skattetillägget eller 
rapportavgiften redan omfattas av ett väckt åtal, utfärdat 
strafföreläggande eller beslut om åtalsunderlåtelse för brott 
enligt skattebrottslagen (1971:69) och åtalet, 
strafföreläggandet eller beslutet om åtalsunderlåtelse avser 
samma fysiska person som beslutet om ansvar skulle avse.
Lag (2023:880).

Företrädaransvar

Förutsättningar för företrädaransvar

12 § Om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen
eller av grov oaktsamhet inte har gjort skatteavdrag med rätt
belopp eller anmälan om

F-skatt enligt 10 kap. 14 §, är företrädaren tillsammans med
den juridiska personen skyldig att betala det belopp som den
juridiska personen har gjorts ansvarig för.

Betalningsskyldigheten är knuten till den tidpunkt vid vilken
skatten ursprungligen skulle ha dragits av eller anmälan
skulle ha gjorts.

13 § Om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen
eller av grov oaktsamhet inte har betalat skatt eller avgift,
är företrädaren tillsammans med den juridiska personen skyldig
att betala skatten eller avgiften.

Betalningsskyldigheten är knuten till den tidpunkt vid vilken
skatten eller avgiften ursprungligen skulle ha betalats.

Om Skatteverket enligt 66 kap. 35 § har hänfört skatt eller
avgift som avser flera redovisningsperioder till en period,
avses med ursprunglig tidpunkt för betalning förfallodagen för
skatt eller avgift som redovisas i den perioden.

13 a § Företrädaransvar får inte beslutas för belopp som avser 
skatt enligt lagen (2023:875) om tilläggsskatt. Lag (2023:880).

14 § Om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen
eller av grov oaktsamhet har lämnat oriktiga uppgifter som har
lett till att den juridiska personen har tillgodoräknats
överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande
punktskatt med ett för stort belopp, är företrädaren
tillsammans med den juridiska personen skyldig att betala
beloppet. Detsamma gäller om de oriktiga uppgifterna har lett
till att ingående mervärdesskatt eller punktskatt har betalats
tillbaka med ett för högt belopp.

15 § Om det finns särskilda skäl, får företrädaren helt eller
delvis befrias från betalningsskyldigheten.

Förfarandet

16 § Förvaltningsrätten beslutar om företrädaransvar på
ansökan av Skatteverket.

Ansökan ska göras hos den förvaltningsrätt som enligt 67 kap.
är behörig att pröva ett överklagande av beslutet om den skatt
eller avgift som ansvaret gäller.

17 § Skatteverket får inte ansöka om företrädaransvar om
statens fordran mot den juridiska personen har preskriberats
eller om det finns en överenskommelse om betalningsskyldighet
enligt 19 §.

Skatteverket får inte ansöka om företrädaransvar i fråga om
skattetillägg, om den felaktighet eller passivitet som ligger
till grund för skattetillägget redan omfattas av ett väckt
åtal, utfärdat strafföreläggande eller beslut om
åtalsunderlåtelse för brott enligt skattebrottslagen
(1971:69) och åtalet, straffföreläggandet eller beslutet om
åtalsunderlåtelse avser samma fysiska person som ansökan
skulle avse. Lag (2015:633).

18 § Förvaltningsrätten och kammarrätten ska hålla muntlig
förhandling i ett mål om företrädaransvar om företrädaren
begär det. Muntlig förhandling behöver dock inte hållas, om
betalningsskyldighet inte kommer att fastställas.

Företrädaren ska upplysas om sin rätt att begära muntlig
förhandling.

Överenskommelse om företrädaransvar

19 § Skatteverket får träffa en överenskommelse med
företrädaren om betalningsskyldigheten, om inte detta med
hänsyn till företrädarens personliga förhållanden eller av
annan anledning framstår som olämpligt från allmän
synpunkt.

Om talan om företrädaransvar har väckts vid
domstol när överenskommelsen träffas, får överenskommelsen
verkan först sedan talan i målet har återkallats och målet
avskrivits.

Skatteverket får inte träffa en överenskommelse i fråga om
skattetillägg, om den felaktighet eller passivitet som ligger
till grund för skattetillägget redan omfattas av ett väckt
åtal, utfärdat strafföreläggande eller beslut om
åtalsunderlåtelse för brott enligt skattebrottslagen
(1971:69) och åtalet, straffföreläggandet eller beslutet om
åtalsunderlåtelse avser samma fysiska person som
överenskommelsen skulle avse. Lag (2015:633).

20 § Om en överenskommelse fullföljs inom rätt tid, ska staten
avstå från ytterligare anspråk mot företrädaren avseende de
skulder som omfattas av överenskommelsen.

En överenskommelse som inte fullföljs inom rätt tid upphör att
gälla. Belopp som företrädaren har betalat in till
Skatteverket på grund av överenskommelsen ska då
tillgodoräknas företrädaren. Den juridiska personens skulder
ska ökas med motsvarande belopp.

Regressrätt

21 § En företrädare som har betalat skatt eller avgift på
grund av företrädaransvar har rätt att kräva den juridiska
personen på beloppet.

Ansvar för redare

22 § Om den som betalar ut ersättning för arbete till sjömän
har fast driftställe i Sverige bara på fartyg, svarar redaren
för att utbetalaren fullgör sina förpliktelser som om redaren
själv har haft förpliktelserna.

En redare som har betalat skatt eller avgift enligt första
stycket har rätt att kräva utbetalaren på beloppet.

Ansvar för beskattningsbara personer i en mervärdesskattegrupp

23 § Om huvudmannen för en mervärdesskattegrupp inte har
fullgjort skyldigheten att betala mervärdesskatt, är varje
annan beskattningsbar person som ingår i gruppen tillsammans
med huvudmannen skyldig att betala skatten till den del
skatten hänför sig till verksamhet som gruppen har bedrivit
under den tid den beskattningsbara personen varit medlem i
gruppen. Lag (2013:369).

Ansvar för kompletterande tilläggsskatt som fördelats till 
svenska koncernenheter

23 a § Om en koncernenhet som är ansvarig för kompletterande 
tilläggsskatt inte har fullgjort skyldigheten att betala den 
kompletterande tilläggsskatten, får Skatteverket besluta att 
en eller flera av de andra koncernenheterna tillsammans med 
den ansvariga koncernenheten är skyldiga att betala skatten 
till den del skatten hänför sig till ett beskattningsår då 
enheten var koncernenhet. 

Ett beslut om ansvar får inte fattas om statens fordran har 
preskriberats. Lag (2023:880).

Ansvar för den som har avyttrat ett skalbolag

24 § Om Skatteverket inte har beslutat om att säkerhet för
slutlig skatt ska ställas enligt 58 kap. 1 §, är den som har
avyttrat andelen eller den aktiebaserade delägarrätten i
företaget tillsammans med företaget skyldig att betala
företagets slutliga skatt. Om den avyttrade andelen avser ett
svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad
juridisk person, är den som har avyttrat andelen tillsammans
med den som förvärvat andelen skyldig att betala förvärvarens
slutliga skatt.

Betalningsansvar för den som har avyttrat andelen eller den
aktiebaserade delägarrätten får uppgå högst till det belopp
som säkerhet skulle ha ställts för om sådan hade beslutats.

Om säkerhet för slutlig skatt har ställts, ska den tas i
anspråk innan Skatteverket beslutar om betalningsskyldighet
för den som har avyttrat andelen eller den aktiebaserade
delägarrätten.

25 § Har upphävts genom lag (2011:1289).

Ansvar för kontoavgift

25 § Om ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut som är 
en annan juridisk konstruktion än en juridisk person inte har 
fullgjort skyldigheten att betala kontoavgift, får 
Skatteverket besluta om betalningsansvar för

1. en förvaltare för ett finansiellt institut som är en trust, 
eller

2. den som har en motsvarande ställning i ett finansiellt 
institut som är en annan juridisk konstruktion än en trust.

Betalningsskyldigheten är knuten till den tidpunkt vid vilken 
kontoavgiften skulle ha betalats. Lag (2024:1018).

25 a § Ett beslut om betalningsansvar enligt 25 § får inte 
fattas om statens fordran har preskriberats. 
Lag (2024:1018).

25 b § Om det finns särskilda skäl får förvaltaren eller den 
som har motsvarande ställning helt eller delvis befrias från 
skyldigheten att betala kontoavgiften. Lag (2024:1018).

Indrivning och preskription

26 § En regressfordran får drivas in på det sätt som gäller
för indrivning av skatter och avgifter.

27 § Bestämmelsen i 4 § preskriptionslagen (1981:130) gäller
för en regressfordran.

60 kap. Beslut om befrielse från skatteavdrag, arbetsgivar-
avgifter, mervärdesskatt och punktskatt

1 § Om det finns synnerliga skäl, får regeringen eller den
myndighet som regeringen bestämmer helt eller delvis medge
befrielse från

1. betalningsskyldigheten enligt 59 kap. 2 § för den som inte
har gjort skatteavdrag med rätt belopp, och

2. skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt
eller punktskatt.

Om beslut om befrielse fattas enligt första stycket får
motsvarande befrielse medges från förseningsavgift,
skattetillägg och ränta.

AVDELNING XIV. BETALNING OCH ÅTERBETALNING AV SKATTER OCH
AVGIFTER

61 kap. Skattekonton

Vad ska registreras på ett skattekonto?

1 § På ett skattekonto ska Skatteverket registrera

1. skatter och avgifter som ska betalas eller tillgodoräknas,

2. belopp som ska dras ifrån eller läggas till slutlig skatt
enligt 56 kap. 9 §, samt

3. inbetalningar och utbetalningar.

Skatter och avgifter som ska betalas enligt ett beslut om
ansvar enligt 59 kap. ska dock inte registreras. Ersättningar
ska inte heller registreras.

1 a § För registrering av nationell tilläggsskatt enligt 
56 a kap. 6 § ska det upprättas ett särskilt skattekonto.
Lag (2023:880).

När ska registreringen på skattekontot göras?

Huvudregeln

2 § Belopp som ska betalas ska registreras på förfallodagen.
Belopp som ska tillgodoräknas ska registreras så snart det
finns underlag.

Anstånd

3 § Om anstånd med att betala skatt eller avgift har beviljats
före skattens eller avgiftens förfallodag, ska anståndet
registreras på förfallodagen.

Överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande
punktskatt

4 § Överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande
punktskatt ska registreras den 12, i januari den 17, i den
månad då skatten redovisas, om

1. skatten redovisas i månaden efter redovisningsperiodens
utgång, eller

2. skatten redovisas efter redovisningsperiodens utgång men
före den månad då redovisningen senast ska lämnas.

Överskjutande skatt som redovisas senare ska registreras den
dag då redovisningen senast ska lämnas. Lag (2015:892).

Årlig registrering av slutlig skatt m.m.

5 § Slutlig skatt och belopp som avses i 56 kap. 9 § ska
registreras samtidigt. Beloppen ska registreras

1. på förfallodagen för slutlig skatt, om beräkningen enligt
56 kap. 9 § visar att slutlig skatt ska betalas, eller

2. så snart det finns underlag, om beräkningen visar att skatt
ska tillgodoräknas.

6 § Registreringen ska göras så snart det finns underlag även
om slutlig skatt ska betalas, om

1. det finns ett överskott på skattekontot som täcker den
skatt som ska betalas, och

2. kontohavaren inte

a) har F-skatt eller särskild A-skatt och inte heller har
varit skyldig att lämna annan skattedeklaration än förenklad
arbetsgivardeklaration under det innevarande beskattningsåret,
eller

b) har en skatt eller avgift att betala med förfallodag före
förfallodagen för den slutliga skatten.

När ska skattekontot stämmas av?

7 § Skatteverket ska stämma av skattekontot varje månad om
något annat belopp än ränta har registrerats.

62 kap. Betalning av skatter och avgifter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om 

- inbetalning till det särskilda kontot för skattebetalningar 
(2 §, 

- när skatter och avgifter som redovisas i en 
skattedeklaration ska betalas (3 §, 

- när F-skatt och särskild A-skatt ska betalas (4-7 §§,

- när övriga skatter och avgifter ska betalas (8 och 9 §§,

- betalning från kommuner och regioner (10 §,

- avräkning (11-14 §§,

- vilken skatt eller avgift som är betald (15 och 16 §§,

- ålderspensionsavgift och allmän pensionsavgift (17 och 18 §§ 
), samt

- inbetalda belopp som inte har kunnat tillgodoräknas någon 
(19 §. Lag (2019:954).

Inbetalning till det särskilda kontot för skattebetalningar

2 § Skatter och avgifter ska betalas in till Skatteverkets
särskilda konto för skattebetalningar.

Skatten eller avgiften är betald den dag betalningen har
bokförts på det särskilda kontot.

När ska skatter och avgifter som redovisas i en
skattedeklaration betalas?

3 § Skatter och avgifter som ska redovisas i en
skattedeklaration ska vara betalda senast den dag då
deklarationen ska ha kommit in till Skatteverket.

För den som redovisar mervärdesskatt på beskattningsunderlag
som exklusive unionsinterna förvärv och import för
beskattningsåret beräknas sammanlagt överstiga
40 miljoner kronor, är förfallodagen för skatteavdragen och
arbetsgivaravgifterna i stället den 12, i januari den 17, i
månaden efter redovisningsperioden.

När ska F-skatt och särskild A-skatt betalas?

Huvudregeln

4 § F-skatt och särskild A-skatt ska betalas med lika stora
belopp varje månad. Betalning ska göras från och med
beskattningsårets andra månad till och med månaden efter
beskattningsårets utgång.

Förfallodagarna är

– den 17 i januari och augusti, och

– den 12 i övriga månader.

I augusti är förfallodagen dock den 12 för den som redovisar
mervärdesskatt på beskattningsunderlag som exklusive
unionsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas
sammanlagt överstiga 40 miljoner kronor.

Kortare betalningsperiod för skatt som beslutas sent

5 § För F-skatt och särskild A-skatt som beslutas under
perioden från och med den 21 i beskattningsårets första månad
till och med den 20 i beskattningsårets sista månad gäller
följande.

Om beslutet fattas

1. senast den 20 i en månad, ska den första betalningen göras
senast på förfallodagen i månaden efter beslutet, och

2. efter den 20 i en månad, ska den första betalningen göras
senast på förfallodagen i den andra månaden efter beslutet.

Om F-skatt och särskild A-skatt beslutas efter den 20 i
beskattningsårets sista månad, ska hela skatten betalas på den
förfallodag som gäller enligt första stycket.

Säsongsverksamhet

6 § Skatteverket får besluta att F-skatt och särskild A-skatt
ska betalas bara under vissa kalendermånader om

1. den som ska betala skatten begär det, och

2. näringsverksamheten pågår bara under en del av
beskattningsåret.

Nystartad verksamhet

7 § Om den som startar en näringsverksamhet begär det, ska
Skatteverket besluta att den första betalningen av F-skatt
eller särskild A-skatt ska senareläggas med tre månader.

Första stycket gäller inte om

1. beslutet om F-skatt eller särskild A-skatt fattas efter
beskattningsårets utgång,

2. näringsverksamheten har övertagits från någon annan,

3. den som startar näringsverksamheten redan bedriver
näringsverksamhet, eller

4. särskilda skäl talar emot det.

När ska övriga skatter och avgifter betalas?

8 § Slutlig skatt beräknad enligt 56 kap. 9 § och skatt 
beräknad enligt 56 a kap. 5 eller 6 § ska betalas senast den 
förfallodag som infaller närmast efter det att 90 dagar har 
gått från den dag då beslut om slutlig skatt eller beslut om 
tilläggsskatt fattades.

Följande skatter och avgifter ska vara betalda senast den 
förfallodag som infaller närmast efter det att 30 dagar har 
gått från den dag beslut fattades:

1. annan skatt än F-skatt och särskild A-skatt samt avgifter 
som har bestämts genom ett omprövningsbeslut eller efter ett 
beslut av domstol,

2. förseningsavgift och skattetillägg som har bestämts genom 
ett omprövningsbeslut eller efter ett beslut av domstol samt 
återkallelseavgift, kontoavgift, dokumentationsavgift, 
rapporteringsavgift, plattformsavgift, rapportavgift eller 
kontrollavgift,

3. särskild inkomstskatt som har beslutats enligt 54 kap. 2 §, 
samt

4. skatt och avgift som ska betalas enligt ett beslut om 
ansvar enligt 59 kap.

Slutlig skatt, tilläggsskatt enligt huvudregeln eller 
kompletteringsregeln för tilläggsskatt och nationell 
tilläggsskatt enligt andra stycket 1 samt förseningsavgift och 
skattetillägg enligt andra stycket 2 behöver dock inte betalas 
före den förfallodag som anges i första stycket.

Mervärdesskatt enligt andra stycket 1 samt skattetillägg 
enligt andra stycket 2 som har beslutats med anledning av 
beslut om mervärdesskatt behöver inte betalas före den 
förfallodag som anges i 3 §. Lag (2024:1018).

9 § De förfallodagar som avses i 8 § är

– i januari den 17 och 26,

– i februari–juli den 12 och 26,

– i augusti den 12, 17 och 26,

– i september–november den 12 och 26, samt

– i december den 12 och 27.

Om det finns särskilda skäl, får Skatteverket besluta att en
annan förfallodag ska gälla.

Kommuner och regioner

10 § Betalning av skatt och avgift enligt denna lag från 
kommuner och regioner ska göras genom avräkning från fordran 
enligt 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om 
kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
Detsamma gäller sådan ersättning eller sådant justeringsbelopp 
som har debiterats enligt 17 b § lagen (2005:807) om 
ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner, regioner, 
kommunalförbund och samordningsförbund. Lag (2019:954).

Avräkning

Huvudregeln

11 § Inbetalda och andra tillgodoräknade belopp ska i första
hand räknas av från den del av betalarens sammanlagda skuld
för skatter och avgifter (sammanlagd skatteskuld) som inte har
lämnats för indrivning och i andra hand från den del av
skulden som har lämnats för indrivning.

Betalning av någon annans skatter eller avgifter

12 § Om betalaren är betalningsskyldig för någon annans
skatter eller avgifter enligt 59 kap., ska inbetalda och andra
tillgodoräknade belopp i första hand räknas av från den egna
skulden.

Inbetalda belopp ska dock räknas av från den skuld som avser
någon annans skatter eller avgifter om betalaren i samband med
inbetalningen begär det.

13 § Den som är betalningsskyldig för någon annans skatter
eller avgifter enligt 5 kap. får bestämma om ett inbetalt
belopp ska räknas av från den egna skulden eller från den
skuld som avser någon annans skatter eller avgifter.

Andra tillgodoräknade belopp än inbetalningar ska i första
hand räknas av från skulden för den verksamhet som beloppet
hör till.

Överskjutande ingående mervärdesskatt som tillgodoräknas en
grupphuvudman ska dock räknas av från grupphuvudmannens egen
skuld eller andra gruppmedlemmars skulder i den ordning som
grupphuvudmannen bestämmer.

Betalning av nationell tilläggsskatt

13 a § Betalaren av nationell tilläggsskatt får bestämma om 
ett inbetalt belopp ska räknas av mot en skuld som avser 
nationell tilläggsskatt eller från den skuld som avser andra 
skatter och avgifter. 

Andra tillgodoräknade belopp än inbetalningar ska i första 
hand räknas av från den skuld som beloppet hör till.
Lag (2023:880).

Avräkning efter ackord eller en fastställd rekonstruktionsplan

14 § Om en skatt eller avgift som omfattas av ett villkor om 
avräkning i ett beslut om ackord eller i en under 
företagsrekonstruktion fastställd rekonstruktionsplan sätts 
ned, ska det tillgodoräknade beloppet i första hand räknas av 
mot den skuld som ackordet eller planen avsåg. Lag (2022:995).

Vilken skatt eller avgift är betald?

15 § Om det behöver anges om en skatt eller avgift är betald, 
ska inbetalda och andra tillgodoräknade belopp fördelas 
proportionellt mellan samtliga skatter och avgifter som har 
registrerats under den aktuella avstämningsperioden. Anstånd 
med betalning eller nedsättning av skatt eller avgift som har 
tillgodoräknats under perioden ska dock beaktas bara om 
beloppet avser en skatt eller avgift som har betalats under en 
tidigare period. Den skatt eller avgift som ett anstånd eller 
en nedsättning avser ska inte beaktas.

Första stycket gäller inte om annat följer av någon av 12-
14 §§ eller av bestämmelser i annan lag. Lag (2023:880).

16 § Om en säkerhet som har ställts enligt lagen (1994:1776) 
om skatt på energi, lagen (2022:155) om tobaksskatt eller 
lagen (2022:156) om alkoholskatt ska tas i anspråk, ska 
obetald energiskatt, tobaksskatt eller alkoholskatt som har 
bestämts enligt 15 § fördelas proportionellt mellan skatt som 
omfattas av säkerheten och skatt som inte omfattas.
Lag (2022:174).

Ålderspensionsavgift och allmän pensionsavgift

17 § Vid beräkning av pensionsrätt och pensionspoäng enligt
61 kap. socialförsäkringsbalken anses den ålderspensionsavgift
och allmänna pensionsavgift som den fysiska personen ska
betala själv vara helt betald om betald preliminär skatt är
minst lika stor som den slutliga skatten.

Om den betalda preliminära skatten understiger den slutliga
skatten, anses så stor del av det betalda beloppet avse
avgifter som motsvarar avgifternas andel av den slutliga
skatten. Samtliga betalningar som görs under beskattningsåret
och fram till den dag då beslut om slutlig skatt fattas ska
beaktas.

Belopp som betalas senare, men före utgången av juni månad
andra året efter beskattningsåret, anses som betalning av
obetalda avgifter till samma kvotdel som de obetalda
avgifterna utgör av den fysiska personens sammanlagda skuld
vid den tidpunkt då betalningen görs. Detsamma gäller om
avgifterna beslutas på annat sätt än genom ett beslut om
slutlig skatt, dock bara i fråga om belopp som betalas före
utgången av den fjärde månaden efter den månad då skatten
beslutades.

Avgifter som inte har betalats inom den tid som sägs i tredje
stycket tas inte ut.

18 § En fysisk person anses ha betalat ålderspensionsavgift
och allmän pensionsavgift med de belopp som har beräknats
enligt 17 § även om avgifterna för beskattningsåret sätts ned.

Inbetalda belopp som inte har kunnat tillgodoräknas någon

19 § Ett inbetalt skattebelopp eller avgiftsbelopp tillfaller
staten om det på grund av bristfälliga identifieringsuppgifter
inte har kunnat tillgodoräknas den som gjort inbetalningen
inom sju år efter det kalenderår då inbetalningen gjordes.

63 kap. Anstånd med betalning av skatter och avgifter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- ansökan om anstånd (2 §),

- deklarationsanstånd (3 §),

- ändringsanstånd (4 §),

- anstånd för att undvika betydande skada (5 §),

- anståndstid i fall som avses i 4 och 5 §§ (6 §),

- anstånd med att betala skattetillägg, återkallelseavgift, 
kontoavgift, dokumentationsavgift, rapporteringsavgift, 
plattformsavgift, rapportavgift och kontrollavgift (7 och 
7 a §§),

- säkerhet (8-10 §§),

- anstånd vid avyttring av tillgångar (11 §),

- anstånd när punktskatt ska betalas för helt varulager (12 §),

- anstånd vid totalförsvarstjänstgöring (13 §),

- anstånd med betalning av skatt i samband med 
uttagsbeskattning (14 §),

- anstånd med betalning av skatt i samband med återföring av 
investeraravdrag (14 a-14 c §§),

- anstånd med betalning av skatt i samband med avdrag och 
fiktiv avräkning av utländsk skatt (14 d §),

- anstånd på grund av synnerliga skäl (15 §),

- anståndsbeloppet (16-21 a §§),

- ändrade förhållanden (22-22 c §§), och

- anstånd som är till fördel för det allmänna (23 §).
Lag (2024:1018).

Ansökan om anstånd

2 § Anstånd med betalning av skatt eller avgift kan beviljas
efter ansökan. Skatteverket får dock bevilja anstånd enligt
23 § utan ansökan.

Deklarationsanstånd

3 § Om Skatteverket beviljar anstånd med att lämna
skattedeklaration enligt 36 kap. 5 §, får verket också
bevilja motsvarande anstånd med betalning av den skatt och de
avgifter som ska redovisas i deklarationen.

Om Skatteverket beviljar anstånd med att lämna
mervärdesskattedeklaration enligt 36 kap. 6 §, ska verket
bevilja motsvarande anstånd med betalning av den skatt som
ska redovisas i deklarationen. Lag (2013:1068).

Ändringsanstånd

4 § Skatteverket ska bevilja anstånd med betalning av skatt
eller avgift, om det är tveksamt hur stort belopp som kommer
att behöva betalas.

Vid handläggning av ärende enligt skatteavtal får regeringen,
eller den myndighet som regeringen har bestämt att handlägga
sådant ärende, bevilja anstånd med betalning av den skatt som
ärendet gäller.

Anstånd för att undvika betydande skada

5 § Om den som är skyldig att betala skatt eller avgift har
begärt omprövning av eller överklagat beslutet och det skulle
medföra betydande skadeverkningar för den betalningsskyldige
eller annars framstå som oskäligt att betala skatten eller
avgiften, ska Skatteverket bevilja anstånd med betalningen.

Anståndstid i fall som avses i 4 och 5 §§

6 § Anståndstiden ska i de fall som avses i 4 och 5 §§
bestämmas till längst tre månader efter dagen för beslutet i
den fråga som har föranlett anståndet.

Anstånd med att betala vissa särskilda avgifter

7 § Skatteverket ska bevilja anstånd med betalning av 
skattetillägg, återkallelseavgift, kontoavgift, 
dokumentationsavgift, rapporteringsavgift, plattformsavgift, 
rapportavgift och kontrollavgift om den som avgiften gäller 
har begärt omprövning av eller till förvaltningsrätten 
överklagat

1. beslutet om skattetillägg, återkallelseavgift, kontoavgift, 
dokumentationsavgift, rapporteringsavgift, plattformsavgift, 
rapportavgift eller kontrollavgift, eller

2. beslutet i den fråga som har föranlett skattetillägget, 
återkallelseavgiften eller rapportavgiften.

Anstånd vid omprövning får dock inte beviljas om anstånd 
tidigare har beviljats enligt första stycket med betalningen i 
avvaktan på en omprövning av samma fråga.

Anståndet ska gälla fram till dess att Skatteverket eller 
förvaltningsrätten har meddelat sitt beslut eller längst tre 
månader efter dagen för beslutet. Lag (2024:1018).

7 a § Skatteverket ska bevilja anstånd med betalning av 
återkallelseavgift om det skulle medföra betydande 
skadeverkningar för den betalningsskyldige och framstå som 
oskäligt att betala avgiften.

Anståndstiden ska bestämmas till längst fem år efter dagen 
för beslutet om anstånd. Lag (2016:888).

Säkerhet

Säkerhet som villkor för anstånd

8 § Om det i de fall som avses i 4, 5, 14 eller 14 d § kan 
antas att skatten eller avgiften inte kommer att betalas i 
rätt tid, får anstånd beviljas bara om säkerhet ställs för 
skattens eller avgiftens betalning. 

Första stycket gäller inte om 

1. anståndsbeloppet är förhållandevis obetydligt,

2. det kan antas att skatten eller avgiften inte kommer att 
behöva betalas,

3. anståndet avser skattetillägg, återkallelseavgift, 
kontoavgift, dokumentationsavgift, rapporteringsavgift, 
plattformsavgift, rapportavgift eller kontrollavgift,

4. det allmänna ombudet hos Skatteverket har ansökt om 
förhandsbesked, eller 

5. det annars finns särskilda skäl. Lag (2024:1018).

När ställd säkerhet får tas i anspråk

9 § Ställd säkerhet får tas i anspråk när anståndstiden har
gått ut.

Ersättning för säkerhet som inte behöver tas i anspråk

10 § Om säkerheten inte behöver tas i anspråk, ska
Skatteverket efter ansökan besluta om skälig ersättning för
kostnaden att ställa säkerhet.

En ansökan om ersättning ska ha kommit in till Skatteverket
senast en månad efter den dag då anståndstiden gick ut. Om en
ansökan kommer in för sent och förseningen är ursäktlig, får
ansökan ändå prövas.

Anstånd vid avyttring av tillgångar

11 § Den som är skyldig att betala inkomstskatt enligt
inkomstskattelagen (1999:1229) på grund av att tillgångar har
avyttrats, ska beviljas anstånd med betalning av skatten om
det finns särskilda skäl och

1. ersättningen för den avyttrade tillgången ska betalas under
minst tre år, eller

2. det är tveksamt om avyttringen kommer att bestå.

Anståndstiden får bestämmas till längst två år. Anstånd enligt
första stycket 2 får dock inte beviljas för längre tid än tre
månader efter den dag då det blev klart att avyttringen skulle
bestå.

Anstånd när punktskatt ska betalas för helt varulager

12 § Den som är skyldig att betala punktskatt för lager av
varor på grund av att den skattepliktiga verksamheten har
upphört eller på grund av att godkännandet som upplagshavare
eller lagerhållare har återkallats, ska beviljas anstånd med
betalning av skatten om det finns särskilda skäl.

Anståndstiden får bestämmas till längst ett år efter utgången
av den månad då skatten senast ska betalas.

Anstånd vid totalförsvarstjänstgöring

13 § Den som har nedsatt betalningsförmåga på grund av
tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt
under minst 60 dagar, ska beviljas anstånd med betalning av
skatt eller avgift som ska betalas under tjänstgöringstiden
eller under någon av de tre närmast följande månaderna.
Detsamma gäller vid tjänstgöring av

1. officerare på reservstat, reservpersonal och
reservofficerare,

2. krigsfrivillig personal,

3. hemvärnspersonal, samt

4. medlemmar i frivilliga försvarsorganisationer.

Anståndstiden får bestämmas till längst fyra månader efter den
dag då tjänstgöringen upphörde.

Anstånd med betalning av skatt i samband med uttagsbeskattning

14 § Skatteverket ska bevilja anstånd med betalning av slutlig 
skatt till den del den avser skatt enligt inkomstskattelagen 
(1999:1229) och egenavgifter som avses i 3 kap. 
socialavgiftslagen (2000:980), om 

1. uttagsbeskattning har skett bara på grund av bestämmelserna 
i 22 kap. 5 § 2, 4 eller 5 inkomstskattelagen,

2. den skattskyldighet som avses i 22 kap. 5 § 2 
inkomstskattelagen har upphört på grund av att den 
skattskyldige har fört över

a) tillgångar från ett fast driftställe i Sverige till en stat 
inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och 
tillgångarna tillhör den skattskyldige även efter 
överföringen, 

b) den näringsverksamhet som bedrivs från ett fast driftställe 
i Sverige till en stat inom EES, eller

c) sitt registrerade säte i Sverige till en stat inom EES,

3. det skatteavtal som avses i 22 kap. 5 § 4 eller 5 
inkomstskattelagen har ingåtts med en stat inom EES,

4. tillgången ingår i en näringsverksamhet inom EES, och

5. den näringsverksamhet som avses i 22 kap. 5 § 2 
inkomstskattelagen eller den näringsverksamhet som enligt 
22 kap. 5 § 4 eller 5 inkomstskatte-lagen ska beskattas i en 
annan stat inte har upphört.

Första stycket gäller bara om överföringen har skett till en 
stat inom EES som är medlem i Europeiska unionen (EU) eller 
som har ingått en särskild överenskommelse med Sverige eller 
EU om ömsesidigt bistånd för indrivning av skattefordringar. 
Ett sådant bistånd ska ha en räckvidd som är likartad med den 
som föreskrivs i rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 
2010 om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som 
avser skatter, avgifter och andra åtgärder.

Anståndstiden ska bestämmas till ett år efter den dag då 
skatten senast ska betalas. Om ett nytt anstånd beviljas, ska 
anståndstiden bestämmas till ett år efter den dag då 
föregående anståndstid löper ut. Lag (2023:760).

Anstånd med betalning av skatt i samband med återföring av
investeraravdrag

14 a § Den som är skyldig att betala inkomstskatt enligt
inkomstskattelagen (1999:1229) på grund av att ett
investeraravdrag har återförts enligt 43 kap. 27 §
inkomstskattelagen, ska beviljas anstånd med betalning av
skatten. Lag (2013:772).

14 b § Anstånd får inte beviljas, om

1. samtliga andelar som det återförda investeraravdraget
enligt 43 kap. 22 § andra stycket och 24 § inkomstskattelagen
(1999:1229) hänför sig till, har avyttrats,

2. den som är skyldig att betala skatt eller någon närstående
till en sådan person har fått en sådan värdeöverföring som
skulle medföra återföring av investeraravdrag enligt 43 kap.
25 § inkomstskattelagen, eller

3. företaget, som det återförda investeraravdraget hänför sig
till, har gjort ett sådant förvärv som skulle medföra
återföring av hela investeraravdraget enligt 43 kap. 26 §
inkomstskattelagen.

Vid bedömningen av om anstånd inte ska beviljas, ska
tidsfristerna enligt 22 c § beaktas. Lag (2013:772).

14 c § Anståndstiden ska bestämmas till ett år efter den dag
då skatten senast ska betalas.

Om ett nytt anstånd beviljas, ska anståndstiden bestämmas
till ett år efter den dag då föregående anståndstid löper
ut. Lag (2013:772).

Anstånd med betalning av skatt i samband med avdrag och fiktiv 
avräkning av utländsk skatt

14 d § Skatteverket ska bevilja anstånd med betalning av sådan 
skatt som bestäms efter tillämpning av 37 kap. 30 §, 38 kap. 
19 § eller 38 a kap. 21 § inkomstskattelagen (1999:1229).

Första stycket gäller bara om det fasta driftstället finns i 
en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet som är 
medlem i Europeiska unionen (EU) eller som har ingått en 
särskild överenskommelse med Sverige eller EU om ömsesidigt 
bistånd för indrivning av skattefordringar. Ett sådant bistånd 
ska ha en räckvidd som är likartad med den som föreskrivs i 
rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 2010 om ömsesidigt 
bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, 
avgifter och andra åtgärder.

Anståndstiden ska bestämmas till ett år efter den dag då 
skatten senast ska betalas. Om ett nytt anstånd beviljas, ska 
anståndstiden bestämmas till ett år efter den dag då 
föregående anståndstid löper ut. Lag (2019:1147).

Anstånd på grund av synnerliga skäl

15 § Om det finns synnerliga skäl, ska Skatteverket bevilja
anstånd med betalning av skatt eller avgift även i andra fall
eller på annat sätt än som avses i 3–8 och 11–14 §§.

Anståndsbeloppet

16 § Anstånd beviljas, om inte annat följer av 17–21 a §§,
med skäligt belopp. I de fall som avses i 7 § ska anstånd
dock beviljas med det belopp som begäran om omprövning eller
överklagandet gäller. Lag (2013:772).

17 § Anstånd enligt 14 § beviljas högst med ett belopp som 
motsvarar skillnaden mellan den slutliga skatt som har 
bestämts för det beskattningsår då inkomsten på grund av 
uttaget togs med vid beräkningen av inkomst i inkomstslaget 
näringsverksamhet, och den slutliga skatt som skulle ha 
bestämts om denna inkomst inte hade tagits med vid 
beräkningen. Det högsta tillåtna anståndsbeloppet ska minskas 
med en femtedel varje år nytt anstånd beviljas.

Anståndsbeloppet får inte överstiga den slutliga skatten på de 
tillgångar som vid tidpunkten för ansökan om anstånd finns 
kvar i näringsverksamheten och omfattas av ansökan.

Den slutliga skatten på en tillgång utgörs av så stor del av 
det högsta tillåtna anståndsbeloppet enligt första stycket som 
den anståndsgrundande inkomsten för tillgången utgör av de 
ursprungliga anståndsgrundande inkomsterna för de tillgångar 
som har legat till grund för uttagsbeskattningen.
Lag (2019:1147).

17 a § Anstånd enligt 14 d § beviljas högst med ett belopp som 
motsvarar den skatt som bestäms efter tillämpning av 37 kap. 
30 §, 38 kap. 19 § eller 38 a kap. 21 § inkomstskattelagen 
(1999:1229). Det högsta tillåtna anståndsbeloppet ska minskas 
med en femtedel varje år nytt anstånd beviljas.

Anståndsbeloppet får inte överstiga den slutliga skatten på de 
tillgångar som vid tidpunkten för ansökan om anstånd finns 
kvar i det övertagande företagets näringsverksamhet och 
omfattas av ansökan.

Den slutliga skatten på en tillgång utgörs av så stor del av 
det högsta tillåtna anståndsbeloppet enligt första stycket som 
den anståndsgrundande inkomsten för tillgången utgör av de 
ursprungliga anståndsgrundande inkomsterna för de tillgångar 
som har legat till grund för beskattningen. Lag (2019:1147).

18 § De lagertillgångar som fortfarande finns kvar i
näringsverksamheten ska anses vara de som har anskaffats eller
tillverkats senast.

19 § Den anståndsgrundande inkomsten för en tillgång utgörs av
marknadsvärdet minskat med det skattemässiga värdet vid
tidpunkten för uttaget om inte annat anges i 21 §.

20 § Det skattemässiga värdet för inventarier utgörs av en
skälig del av det skattemässiga värdet av samtliga inventarier
i näringsverksamheten.

21 § Om en tillgång efter tidpunkten för uttaget delvis har 
övergått till någon annan, utgör den anståndsgrundande 
inkomsten för den kvarvarande tillgången så stor del av den 
ursprungliga anståndsgrundande inkomsten som belöper på den 
kvarvarande tillgången. Lag (2019:1147).

21 a § Anstånd enligt 14 a § beviljas med ett belopp som
motsvarar den skatt som hänför sig till det återförda
investeraravdraget.

Om en del av det andelsinnehav som avses i 14 b § första
stycket 1 har avyttrats, ska anstånd beviljas högst med ett
belopp som motsvarar den skatt som hänför sig till den del av
investeraravdraget som inte skulle ha återförts vid en
delavyttring enligt 43 kap. 23 § inkomstskattelagen
(1999:1229).

Om företaget som det återförda investeraravdraget hänför sig
till har gjort ett sådant förvärv som skulle medföra
återföring av en del av investeraravdraget enligt 43 kap.
26 § inkomstskattelagen, ska anstånd beviljas högst med ett
belopp som motsvarar den skatt som hänför sig till den del av
investeraravdraget som inte skulle ha återförts vid ett
sådant förvärv. Lag (2013:772).

Ändrade förhållanden

22 § Om förhållandena har ändrats väsentligt sedan anstånd
beviljats eller om det finns andra särskilda skäl, får
Skatteverket

1. återkalla anståndet,

2. sätta ned anståndsbeloppet, eller

3. i de fall som avses i 4 eller 5 § kräva säkerhet för
fortsatt anstånd.

Första stycket gäller även om anstånd har beviljats på grund
av att sökanden har lämnat felaktiga uppgifter.

22 a § Ett anstånd enligt 14 a § ska upphävas, om

1. samtliga andelar som avses i 14 b § första stycket 1 har
avyttrats,

2. den som har beviljats anstånd eller någon närstående till
en sådan person har fått en sådan värdeöverföring som skulle
medföra återföring av investeraravdrag enligt 43 kap. 25 §
inkomstskattelagen (1999:1229), eller

3. företaget, som det återförda investeraravdraget hänför sig
till, har gjort ett sådant förvärv som skulle medföra
återföring av hela investeraravdraget enligt 43 kap. 26 §
inkomstskattelagen. Lag (2013:772).

22 b § Om endast en del av det andelsinnehav som avses i
14 b § första stycket 1 har avyttrats, ska anståndsbeloppet i
stället sättas ned med ett belopp som motsvarar den skatt som
hänför sig till den del av investeraravdraget som skulle ha
återförts vid en delavyttring enligt 43 kap. 23 §
inkomstskattelagen (1999:1229).

Om företaget som det återförda investeraravdraget hänför sig
till har gjort ett sådant förvärv som skulle medföra
återföring av en del av investeraravdraget enligt 43 kap.
26 § inkomstskattelagen, ska anståndsbeloppet sättas ned med
ett belopp som motsvarar den skatt som hänför sig till den del
av investeraravdraget som skulle ha återförts vid ett sådant
förvärv. Lag (2013:772).

22 c § Anståndet eller anståndsbeloppet ska upphävas
respektive sättas ned bara om

1. andelar har avyttrats under de fem beskattningsåren
närmast efter det betalningsår som avses i 43 kap. 11 §
första stycket inkomstskattelagen (1999:1229),

2. den som har beviljats anstånd eller någon närstående till
en sådan person har fått en värdeöverföring under något av de
fem beskattningsåren närmast efter betalningsåret, eller

3. företaget har gjort ett förvärv under de två
beskattningsåren närmast efter betalningsåret.
Lag (2013:772).

Anstånd som är till fördel för det allmänna

23 § Om det kan antas vara till fördel för det allmänna, får
Skatteverket bevilja anstånd med betalning av skatt eller
avgift.

64 kap. Återbetalning av skatter och avgifter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– återbetalning vid avstämning av skattekonto (2 §),

– förtidsåterbetalning av mervärdesskatt och punktskatt (3 §),

– hinder mot återbetalning (4 §),

– förtidsåterbetalning av preliminär A-skatt (5 §),

– återbetalning vid skattefrihet (6 §),

– överföring av skatt till en annan stat (7 och 8 §§), och

– överskott som inte har kunnat betalas tillbaka (9 och 10
§§).

Återbetalning vid avstämning av skattekonto

2 § Om en avstämning av skattekontot visar att det finns ett 
överskott på kontot, ska beloppet betalas tillbaka om 

1. kontohavaren begär det,

2. överskottet grundas på 

a) en slutskatteberäkning enligt 56 kap. 9 §, 

b) ett beslut om överskjutande ingående mervärdesskatt, 

c) ett beslut om överskjutande punktskatt, 

d) ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, eller

3. kontohavaren är en kommun eller en region.

En automatisk återbetalning enligt första stycket 2 ska dock 
göras bara om beloppet är minst 2 000 kronor eller 
återbetalningen kan göras till ett konto hos bank- eller 
kreditmarknadsföretag. Lag (2019:954).

Förtidsåterbetalning av mervärdesskatt och punktskatt

3 § Överskjutande ingående mervärdesskatt och överskjutande 
punktskatt som har redovisats före den tid som anges i 26 kap. 
26, 27, 28 eller 30 §, ska betalas tillbaka först när samtliga 
arbetsgivar-, mervärdesskatte- och punktskattedeklarationer 
har lämnats för skatter och avgifter som ska redovisas senast 
den månad då den överskjutande skatten redovisades. Det gäller 
dock inte deklarationer för redovisningsperioder som omfattas 
av ett omprövningsbeslut.

Första stycket gäller inte kommuner och regioner.
Lag (2019:954).

Hinder mot återbetalning

4 § En återbetalning enligt 2 eller 3 § ska inte göras av
belopp som

1. understiger 100 kronor om det inte finns särskilda skäl för
återbetalning,

2. behövs för avräkning enligt 62 kap. 11–14 §§,

3. kan komma att behövas för betalning av sådan annan skatt än
F-skatt och särskild A-skatt eller avgift som

a) har beslutats men ännu inte ska ha betalats, eller

b) inte har beslutats men kan antas komma att beslutas,

4. kan antas komma att föras över till en annan stat, eller

5. enligt kontohavarens begäran ska användas för betalning av
framtida skatteskulder eller avgiftsskulder.

Förtidsåterbetalning av preliminär A-skatt

5 § Belopp som motsvarar ännu inte tillgodoräknad preliminär
A-skatt ska betalas tillbaka om kontohavaren begär det och

1. det kan antas att beloppet annars skulle betalas tillbaka
efter slutskatteberäkningen enligt 56 kap. 9 §, och

2. det är oskäligt att vänta med återbetalningen.

Vid bedömningen av om återbetalning kan göras till en juridisk
person får hänsyn inte tas till den juridiska personens
kostnader för lön till delägare.

Återbetalning till ett svenskt handelsbolag eller en i
utlandet delägarbeskattad juridisk person med fast driftställe
i Sverige ska göras till delägares skattekonto om det inte
finns särskilda skäl för återbetalning direkt till
handelsbolaget eller den juridiska personen.

Återbetalning vid skattefrihet

6 § Den som till följd av lagen (1976:661) om immunitet och 
privilegier i vissa fall, lagen (1994:1500) med anledning av 
Sveriges anslutning till Europeiska unionen eller direkt 
tillämpliga EU-bestämmelser har rätt att förvärva varor eller 
tjänster utan mervärdesskatt eller punktskatt, får utöva den 
rätten genom en ansökan om återbetalning av skatten. Detta 
gäller dock inte om någon av följande bestämmelser om 
återbetalning av skatt är tillämplig på förvärvet:

- 9 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi,

- 14 b § lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss 
elektronik,

- 15 § lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga 
produkter,

- 12 kap. 10 § lagen (2022:155) om tobaksskatt,

- 12 kap. 10 § lagen (2022:156) om alkoholskatt, eller

- 14 kap. 59-67 c §§ mervärdesskattelagen (2023:200).
Lag (2024:549).

Överföring av skatt till en annan stat

7 § Om skatt har betalats genom skatteavdrag i Sverige för en
inkomst som ska beskattas i en annan stat som Sverige har
träffat överenskommelse med om att ta ut och föra över skatt,
får Skatteverket besluta att skatten ska föras över till den
andra staten.

8 § Om en inkomst har beskattats både i Sverige och i en stat
som Sverige har träffat skatteavtal med, får regeringen eller
den myndighet som regeringen bestämmer besluta att skatt som
har betalats in för beskattningsåret ska föras över till den
andra staten.

En överföring enligt första stycket får bara göras till den
del som den svenska skatten sätts ned genom avräkning av den
utländska skatten eller genom att inkomsten undantas från
beskattning. Överföringen får inte avse ett belopp som behövs
för betalning av svensk skatt för beskattningsåret.

Överskott som inte har kunnat betalas tillbaka

9 § Om ett överskott på ett skattekonto inte har kunnat
betalas tillbaka på grund av att kontohavarens adress inte är
känd för Skatteverket eller på grund av någon annan
omständighet som beror på kontohavaren, ska beloppet stå kvar
på skattekontot.

10 § Ett överskott som inte har kunnat betalas tillbaka inom
tio år tillfaller staten.

Om överskottet, utan hänsyn till intäktsränta, understiger
100 kronor, ska det dock tillfalla staten efter tre år om inga
andra registreringar än ränta har gjorts på skattekontot under
den tiden och ett försök att betala tillbaka beloppet har
misslyckats.

Om ett överskott ska tillfalla staten, gäller det även
intäktsräntan.

65 kap. Ränta

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

- grunder för ränteberäkningen (2-4 §§ ), 

- kostnadsränta på sent debiterad preliminär skatt (5 § ),

- kostnadsränta på slutlig skatt (6 § ),

- kostnadsränta på skatt enligt ett beslut om tilläggsskatt 
(6 a och 6 b §§ ),

- kostnadsränta vid anstånd (7 § ),

- kostnadsränta vid omprövning och överklagande (8-12 §§ ),

- kostnadsränta vid för sen betalning (13 § ), 

- minskning av och befrielse från kostnadsränta (14 och 15 §§ 
),

- intäktsränta (16-17 §§ ),

- en annan startdag för ränteberäkningen på grund av helg 
(18 § ), och 

- ränteberäkning utanför skattekontot (19 och 20 §§ ).
Lag (2023:880).

Grunder för ränteberäkningen

2 § Ränta ska beräknas dagligen på skattekontots saldo. Ränta
som ska påföras (kostnadsränta) ska beräknas när det finns ett
underskott på skattekontot och ränta som ska tillgodoräknas
(intäktsränta) när kontot uppvisar ett överskott.

Ränta på skatt eller avgift som ska betalas enligt ett beslut
om ansvar enligt 59 kap. ska dock beräknas utan hänsyn till
skattekontots saldo enligt bestämmelserna i 19 och 20 §§.

Ränta ska påföras eller tillgodoräknas varje månad.

3 § Ränta ska beräknas med utgångspunkt i en basränta.
Basräntan ska fastställas på grundval av 125 procent av
räntesatsen för sexmånaders statsskuldväxlar och gälla från
och med kalendermånaden närmast efter fastställandet.
Basräntan får dock beräknas till lägst 1,25 procent.

4 § Kostnadsränta beräknas, om inte annat föreskrivs, efter 
en räntesats som motsvarar basräntan.

På debiterad preliminär skatt som ska betalas den 12 i andra 
månaden efter beskattningsåret eller senare beräknas inte 
kostnadsränta från och med den 13 i andra månaden efter 
beskattningsåret till och med den 3 i femte månaden efter 
beskattningsåret på belopp till och med 30 000 kronor. 
Detsamma gäller slutlig skatt som ska betalas.

Intäktsränta beräknas efter en räntesats som motsvarar 45 
procent av basräntan. Om basräntan har beräknats enligt 3 § 
sista meningen, ska intäktsräntan i stället vara 0.
Lag (2016:1075).

Kostnadsränta på sent debiterad preliminär skatt

5 § Om debiterad preliminär skatt ska betalas den 12 i andra
månaden efter beskattningsåret eller senare, ska
kostnadsränta, om inte annat följer av 4 § andra stycket,
beräknas från och med den 13 i andra månaden efter
beskattningsåret. Kostnadsränta ska beräknas till och med den
dag då betalning senast ska ske.

Kostnadsränta på slutlig skatt

6 § Om en slutskatteberäkning enligt 56 kap. 9 § visar att 
slutlig skatt ska betalas, ska kostnadsränta, om inte annat 
följer av 4 § andra stycket, beräknas från och med den 13 i 
andra månaden efter beskattningsåret. Kostnadsränta ska 
beräknas till och med den dag då betalning senast ska ske. 

Innan kostnadsräntan beräknas ska avräkning göras för 

1. särskilda avgifter, och 

2. skatt enligt 2 § första stycket 6-9 och 13 lagen (1990:661) 
om avkastningsskatt på pensionsmedel. Lag (2022:1760).

Kostnadsränta på skatt enligt ett beslut om tilläggsskatt

6 a § Om skatt enligt 56 a kap. 5 § ska betalas, ska 
kostnadsränta beräknas från och med den 13 i femtonde månaden 
efter beskattningsårets utgång. Kostnadsränta ska beräknas 
till och med den dag då betalning senast ska ske.

Innan kostnadsräntan beräknas ska avräkning göras för 
särskilda avgifter. Lag (2023:880).

6 b § För skatt enligt 56 a kap. 6 § ska kostnadsränta 
beräknas från och med dagen efter beslutet. Kostnadsränta ska 
beräknas till och med den dag då betalning senast ska ske.
Lag (2023:880).

Kostnadsränta vid anstånd

7 § Om anstånd med betalning av skatt eller avgift har 
beviljats och anståndsbeloppet ska betalas när anståndstiden 
har gått ut, ska kostnadsränta beräknas från och med dagen 
efter beloppets ursprungliga förfallodag. Vid anstånd enligt 
63 kap. 13 eller 15 § ska dock räntan beräknas från och med 
dagen efter den dag då anståndet beviljades. Detsamma gäller 
när ett nytt anstånd beviljas enligt 63 kap. 14 eller 14 d §.

Vid anstånd enligt 63 kap. 14 a § tas anståndsränta inte ut. 
Om beslutet om anstånd genom omprövning har upphört, eller 
beviljats med ett lägre belopp än tidigare, beräknas dock 
kostnadsränta från och med dagen efter den dag då den 
omständighet som har föranlett omprövningen inträffade.

Kostnadsränta ska beräknas till och med den dag då 
anståndsbeloppet senast ska vara inbetalt.
Lag (2019:1147).

Kostnadsränta vid omprövning och överklagande

Huvudregeln

8 § Om skatt eller avgift ska betalas på grund av ett
omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, ska
kostnadsränta beräknas från och med dagen efter beloppets
ursprungliga förfallodag. Kostnadsränta ska beräknas till och
med den dag då betalning senast ska ske.

Sent debiterad preliminär skatt och slutlig skatt

9 § Om debiterad preliminär skatt ska betalas den 12 i andra 
månaden efter beskattningsåret eller senare eller slutlig 
skatt ska betalas, ska kostnadsränta beräknas från och med den 
13 i andra månaden efter beskattningsåret, om inte annat 
följer av 4 § andra stycket. 

För skatt enligt 2 § första stycket 6-9 och 13 lagen 
(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel gäller dock 
8 §. Lag (2022:1760).

Överskjutande ingående mervärdesskatt och överskjutande
punktskatt

10 § Om skatt ska betalas på grund av att överskjutande
ingående mervärdesskatt eller överskjutande punktskatt har
satts ned, ska kostnadsränta beräknas från och med dagen efter
den dag då skatten registrerades.

Skönsbeskattning

11 § Om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt
eller punktskatt ska betalas enligt ett beslut om
skönsbeskattning som har fattats på grund av att skatten inte
har redovisats, ska kostnadsräntan beräknas efter en räntesats
som motsvarar basräntan plus 15 procentenheter.

Första stycket gäller även särskild inkomstskatt som ska
betalas enligt ett beslut om skönsbeskattning på grund av att
skatten inte har redovisats i en sådan särskild
skattedeklaration som avses i 26 kap. 9 §.

Tilläggsskatt enligt huvudregeln och kompletteringsregeln

12 § Om tilläggsskatt enligt huvudregeln eller 
kompletteringsregeln för tilläggsskatt ska betalas på grund av 
ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, ska 
kostnadsränta beräknas från och med den 13 i femtonde månaden 
efter beskattningsårets utgång. Lag (2023:880).

Kostnadsränta vid för sen betalning

13 § Om skatt eller avgift inte betalas i rätt tid, ska
kostnadsränta beräknas från och med dagen efter den dag då
beloppet senast skulle ha betalats.

Kostnadsränta ska beräknas efter en räntesats som motsvarar
basräntan plus 15 procentenheter till och med den dag då ett
beslut om att lämna beloppet till Kronofogdemyndigheten för
indrivning eller för verkställighet av betalningssäkring
registreras i utsöknings- och indrivningsdatabasen enligt
lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i
Kronofogdemyndighetens verksamhet. Därefter beräknas
kostnadsräntan efter en räntesats som motsvarar basräntan.

Minskning av och befrielse från kostnadsränta

14 § Om den betalningsskyldige betalar en del av skulden, ska
betalningen anses minska den del av skulden som den högsta
kostnadsräntan skulle ha beräknats på.

15 § Om det finns synnerliga skäl, ska Skatteverket besluta om
befrielse från kostnadsränta.

Intäktsränta

Omprövning och överklagande

16 § Om skatt eller avgift ska tillgodoräknas på grund av ett
omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, ska
intäktsränta beräknas från och med dagen efter beloppets
ursprungliga förfallodag till och med den dag då
tillgodoräknandet registreras på skattekontot.

Första stycket gäller inte skatt som till följd av ett beslut
enligt 64 kap. 8 § ska föras över till en annan stat för att
där tillgodoräknas den som beslutet gäller.

16 a § Om tilläggsskatt enligt huvudregeln eller 
kompletteringsregeln för tilläggsskatt ska tillgodoräknas på 
grund av ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, 
ska intäktsränta beräknas från och med den 13 i femtonde 
månaden efter beskattningsårets utgång till och med den dag då 
beloppet tillgodoräknades. Lag (2023:880).

16 b § Om nationell tilläggsskatt ska tillgodoräknas på grund 
av ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, ska 
intäktsränta beräknas från och med dagen efter beslutet om 
tilläggsskatt till och med den dag då beloppet 
tillgodoräknades. Lag (2023:880).

Slutlig skatt och återbetalning av preliminär A-skatt

17 § Intäktsränta ska beräknas från och med den 13 i andra
månaden efter beskattningsåret till och med den dag då skatt
tillgodoräknas eller betalas tillbaka om

1. en beräkning enligt 56 kap. 9 § visar att skatt ska
tillgodoräknas, eller

2. preliminär A-skatt ska betalas tillbaka i förtid enligt
64 kap. 5 §.

En annan startdag för ränteberäkningen på grund av helg

18 § Om den 12 i andra månaden efter beskattningsåret är en 
lördag eller söndag, ska ränta som ska beräknas från och med 
den 13 i den månaden i stället beräknas från och med närmast 
följande tisdag. 

Om den 3 i femte månaden efter beskattningsåret är en lördag 
eller söndag, ska ränta som ska beräknas från och med den 4 i 
den månaden i stället beräknas från och med närmast följande 
tisdag.

Om den 12 i femtonde månaden efter beskattningsårets utgång är 
en lördag eller söndag, ska ränta som ska beräknas från och 
med den 13 i den månaden i stället beräknas från och med 
närmast följande tisdag. Lag (2023:880).

Ränteberäkning utanför skattekontot

Kostnadsränta

19 § Om skatt eller avgift ska betalas enligt ett beslut om
ansvar enligt 59 kap., ska kostnadsränta beräknas på beloppet
från och med dagen efter beslutet till och med den dag då
betalning sker.

Intäktsränta

20 § Om den som ett beslut om ansvar enligt 59 kap. gäller ska
tillgodoräknas belopp på grund av att ansvarsbeslutet har
ändrats, ska intäktsränta beräknas på beloppet från och med
dagen efter den dag då betalningen gjordes till och med den
dag då beloppet tillgodoräknas.

AVDELNING XV. OMPRÖVNING SAMT ÖVERKLAGANDE OCH ÄNDRING I
BESLUT PÅ GRUND AV SKATTEAVTAL

66 kap. Omprövning

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om omprövning av
Skatteverkets beslut. Bestämmelserna ges i följande ordning:

– Skatteverkets skyldighet att ompröva beslut (2–4 §§),

– särskilt kvalificerad beslutsfattare (5 §),

– omprövning på begäran av den som beslutet gäller (6–18 §§),

– omprövning till fördel för den som beslutet gäller på
initiativ av Skatteverket (19 §),

– omprövning till nackdel för den som beslutet gäller på
initiativ av Skatteverket (20–34 §§), och

– omprövning av flera redovisningsperioder (35 §).

Skatteverkets skyldighet att ompröva beslut

2 § Skatteverket ska ompröva sina beslut i en fråga som har
betydelse för beskattningen eller något annat förhållande
mellan en enskild och det allmänna om

1. den som beslutet gäller begär omprövning,

2. den som beslutet gäller eller företrädaren enligt 67 kap.
4 § överklagar, eller

3. det finns andra skäl.

Om Skatteverket ska besluta i en fråga inom viss tid och inte
har gjort det, får verket besluta i frågan på det sätt och
inom den tid som gäller för omprövning.

3 § Skatteverket får inte ompröva beslut i frågor som har
avgjorts av allmän förvaltningsdomstol.

Skatteverket får dock på begäran av den som beslutet gäller
ompröva en fråga som har avgjorts av förvaltningsrätt eller
kammarrätt genom beslut som har fått laga kraft om beslutet
avviker från rättstillämpningen i ett avgörande från Högsta
förvaltningsdomstolen som har meddelats senare.

Skatteverket får också på begäran av den som beslutet gäller
ompröva en fråga om skattetillägg som har avgjorts av
förvaltningsrätt eller kammarrätt genom beslut som har fått
laga kraft om beslutet avviker från rättstillämpningen i ett
avgörande om skattetillägg från Högsta domstolen som har
meddelats senare. Lag (2015:633).

4 § Om den som ett beslut gäller varken har begärt omprövning
eller överklagat, får Skatteverket avstå från att besluta om
omprövningar som avser mindre belopp.

Särskilt kvalificerad beslutsfattare

5 § Ett beslut om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, 
mervärdesskatt, punktskatt, slutlig skatt, tilläggsskatt, 
skattetillägg, återkallelseavgift, kontoavgift, 
dokumentationsavgift, rapporteringsavgift, plattformsavgift, 
rapportavgift eller anstånd med betalning av skatt eller 
avgift ska omprövas av en särskilt kvalificerad beslutsfattare 
som tidigare inte har prövat frågan, om

1. den som beslutet gäller har begärt omprövning eller 
överklagat och inte är ense med Skatteverket om utgången,

2. de omständigheter och bevis som åberopas inte redan har 
prövats vid en sådan omprövning,

3. frågan ska prövas i sak, och

4. prövningen inte är enkel.

Första stycket gäller inte den första omprövningen av ett 
beslut enligt 53 kap. 2, 3 eller 4 §. Lag (2024:1018).

Omprövning på begäran av den som beslutet gäller

Hur omprövning begärs

6 § En begäran om omprövning ska vara skriftlig.

Om en begäran om omprövning inte är undertecknad, får
Skatteverket förelägga den som har begärt omprövningen att
underteckna begäran. Föreläggandet ska innehålla en upplysning
om att omprövning annars inte kommer att ske.

Tiden för begäran om omprövning – huvudregeln

7 § En begäran om omprövning ska ha kommit in till 
Skatteverket senast det sjätte året efter utgången av det 
kalenderår då beskattningsåret har gått ut.

Begäran ska dock ha kommit in inom två månader från den dag då 
den som beslutet gäller fick del av det om beslutet avser 

1. registrering, 

2. på vilket sätt preliminär skatt ska betalas, 

3. godkännande för tonnagebeskattning eller återkallelse av 
godkännande för tonnagebeskattning, 

4. uppgifts- eller dokumentationsskyldighet, 

5. föreläggande, 

6. revision, tillsyn över kassaregister eller kontrollbesök, 

7. tvångsåtgärder, 

8. återkallelseavgift,

9. kontoavgift eller dokumentationsavgift,

10. rapporteringsavgift,

11. plattformsavgift,

12. kontrollavgift, 

13. säkerhet för slutlig skatt för skalbolag, 

14. betalning eller återbetalning av skatt eller avgift, 

15. verkställighet, eller 

16. avvisning av en begäran om omprövning eller ett 
överklagande eller någon annan liknande åtgärd.
Lag (2024:1018).

Förlängd tid för omprövning av beslut som meddelas sent

8 § Om ett beslut har meddelats efter den 30 juni det sjätte
året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har
gått ut och den som beslutet gäller har fått del av det efter
utgången av oktober månad samma år, får en begäran om
omprövning komma in inom två månader från den dag då den som
beslutet gäller fick del av det.

Förlängd tid för omprövning av beslut om skattetillägg

9 § Omprövning av ett beslut om skattetillägg får begäras så
länge beslutet i den fråga som har föranlett skattetillägget
inte har fått laga kraft.

Förlängd tid för omprövning av beslut om återkallelseavgift

9 a § Omprövning av ett beslut om återkallelseavgift får 
begäras så länge beslutet om återkallelse av godkännande för 
tonnagebeskattning enligt 13 a kap. 10 § första stycket 2–4 
eller de beslut om beskattning som föranleds av beslutet om 
återkallelse av godkännande för tonnagebeskattning inte har 
fått laga kraft. Lag (2016:888).

Förlängd tid för omprövning av rapportavgift

9 b § Omprövning av ett beslut om rapportavgift som har 
samband med en fråga i ett beslut om tilläggsskatt får begäras 
så länge beslutet om tilläggsskatt inte har fått laga kraft.
Lag (2023:880).

Förlängd tid för omprövning av skatt på ackumulerad inkomst

10 § En begäran om omprövning som avser särskild
skatteberäkning för ackumulerad inkomst och föranleds av ett
beslut i ett ärende eller mål, får komma in inom ett år från
den dag då beslutet meddelades.

Förlängd tid för omprövning av inkomstskatt för utomlands
bosatta

11 § En begäran om omprövning som avser tillämpning av 4 §
lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands
bosatta eller 5 a § första stycket lagen (1991:591) om
särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. och
föranleds av ett beslut i ett ärende eller mål, får komma in
inom ett år från den dag då beslutet meddelades.

Förlängd tid för omprövning av prissättning av internationella
transaktioner

12 § En begäran om omprövning som avser prissättning av
internationella transaktioner och föranleds av Skatteverkets
beslut enligt lagen (2009:1289) om prissättningsbesked vid
internationella transaktioner, får komma in inom ett år från
den dag då beslutet meddelades.

Omprövning av beslut om preliminär skatt

13 § En begäran om omprövning av ett beslut om debitering av
preliminär skatt ska ha kommit in till Skatteverket före
utgången av den sjätte månaden efter beskattningsåret.
Om beslutet meddelas efter utgången av den fjärde månaden
efter beskattningsåret, får begäran om omprövning komma in
inom två månader från den dag då beslutet meddelades.

14 § En begäran om omprövning ska ha kommit in till
Skatteverket före utgången av beskattningsårets näst sista
månad om den gäller ett beslut om

1. preliminär A-skatt,

2. befrielse från skyldigheten att göra skatteavdrag enligt
10 kap. 9 eller 10 §, eller

3. skatteavdrag för hemresa enligt 11 kap. 12 §.

15 § Om den som ett beslut om preliminär A-skatt gäller är
försatt i konkurs, får konkursboet begära omprövning. Begäran
ska ha kommit in till Skatteverket inom sådan tid som anges i
14 §.

Om ett beslut om preliminär A-skatt omfattar ersättning som
ska utmätas, får även Kronofogdemyndigheten begära omprövning.
Begäran ska ha kommit in till Skatteverket inom sådan tid som
anges i 14 §.

Omprövning av beslut om särskild inkomstskatteredovisning

16 § En begäran om omprövning av ett beslut om särskild
inkomstskatteredovisning eller befrielse från skatteavdrag för
särskild inkomstskatt enligt 13 kap. 5 § första stycket 1 ska
ha kommit in till Skatteverket före utgången av
beskattningsårets näst sista månad.

Omprövning av beslut om ersättning för kostnader för ombud,
biträde eller utredning

17 § En begäran om omprövning av ett beslut om ersättning för
kostnader för ombud, biträde eller utredning, som har
meddelats i samband med avgörandet av det ärende som
kostnaderna hänför sig till, ska ha kommit in till
Skatteverket inom den tid som gäller för begäran om omprövning
av avgörandet i ärendet. I annat fall ska en begäran ha kommit
in inom två månader från den dag då den som beslutet gäller
fick del av det.

Begäran om omprövning som lämnas till domstol

18 § Om en begäran om omprövning kommer in till allmän
förvaltningsdomstol i stället för till Skatteverket, ska
domstolen sända begäran till Skatteverket och samtidigt lämna
uppgift om vilken dag den kom in till domstolen.

En begäran om omprövning som kommer in för sent till
Skatteverket ska inte avvisas om den har kommit in till allmän
förvaltningsdomstol i rätt tid.

Omprövning till fördel på initiativ av Skatteverket

19 § Skatteverket får på eget initiativ ompröva ett beslut
till fördel för den som beslutet gäller.

Omprövning till nackdel på initiativ av Skatteverket

Beslut som inte får omprövas till nackdel

20 § Följande beslut får inte omprövas till nackdel för den
som beslutet gäller:

1. beslut om ansvar för skatt eller avgift enligt 59 kap., och

2. beslut om skattetillägg när skatteavdrag inte har gjorts.

Beslut som är möjliga att återkalla får inte heller omprövas
till nackdel för den som beslutet gäller.

Omprövningstiden – huvudregeln

21 § Ett beslut om omprövning till nackdel för den som
beslutet gäller ska meddelas inom två år från utgången av det
kalenderår då beskattningsåret har gått ut (tvåårsfristen).

Förlängd omprövningstid på grund av för sen eller utebliven
deklaration

22 § Om den som är deklarationsskyldig lämnar 
inkomstdeklaration eller skattedeklaration efter utgången av 
året efter det kalenderår då beskattningsåret har gått ut, får 
ett beslut om omprövning till nackdel för den som beslutet 
gäller meddelas inom ett år från den dag då deklarationen kom 
in till Skatteverket. Ett sådant beslut får dock bara meddelas 
inom sex år från utgången av det kalenderår då 
beskattningsåret har gått ut.

För den som är skyldig att lämna tilläggsskattedeklaration 
gäller första stycket om deklarationen lämnas efter utgången 
av andra året efter det kalenderår då beskattningsåret har 
gått ut.

Om den deklarationsskyldige inte har lämnat någon deklaration, 
får beslutet meddelas inom sex år från utgången av det 
kalenderår då beskattningsåret har gått ut.

Första-tredje styckena gäller inte beslut om förseningsavgift.
Lag (2023:880).

Förseningsavgift – annan utgångspunkt för omprövningstiden

23 § Om beslutet avser förseningsavgift, ska tvåårsfristen för
omprövning räknas från den dag då uppgiftsskyldigheten skulle
ha fullgjorts.

Kontrollavgift – annan utgångspunkt för omprövningstiden

24 § Om beslutet avser kontrollavgift enligt 50 kap. 1 eller
3 §, ska tvåårsfristen för omprövning räknas från den dag då
beslutet om tillsyn eller kontrollbesök meddelades.

Om beslutet avser kontrollavgift enligt 50 kap. 7 §, ska
tvåårsfristen för omprövning räknas från den dag då
Skatteverket konstaterade att dokumentationsskyldigheten inte
har fullgjorts.

Omprövning till nackdel av beslut om rapporteringsavgift

24 a § Ett beslut om omprövning av rapporteringsavgift enligt 
49 c kap. 1 eller 2 § till nackdel för den som beslutet gäller 
ska meddelas inom sex år från utgången av det kalenderår då 
uppgiftsskyldigheten skulle ha fullgjorts. Lag (2023:638).

Omprövning till nackdel av beslut om plattformsavgift

24 b § Ett beslut om omprövning av plattformsavgift till 
nackdel för den som beslutet gäller ska meddelas inom sex år 
från utgången av det kalenderår då 
kontrolluppgiftsskyldigheten enligt 22 c kap. skulle ha 
fullgjorts. Lag (2022:1686).

Omprövning till nackdel av beslut om rapportavgift

24 c § Ett beslut om omprövning av rapportavgift till nackdel 
för den som beslutet gäller ska meddelas inom sex år från 
utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut.
Lag (2023:880).

Omprövning till nackdel av beslut om kontoavgift

24 d § Ett beslut om omprövning av kontoavgift till nackdel 
för den som beslutet gäller ska meddelas inom sex år från 
utgången av det kalenderår då kontrolluppgiftsskyldigheten 
enligt 22 a och 22 b kap. skulle ha fullgjorts.
Lag (2024:1018).

Omprövning till nackdel av beslut om ersättning för kostnader

25 § Ett beslut om ersättning för kostnader i ett ärende hos
Skatteverket får omprövas till nackdel för den som beslutet
gäller bara om

1. ersättningen har beslutats med för högt belopp på grund av
att den som beslutet gäller har lämnat felaktiga uppgifter,
eller

2. det finns särskilda skäl.

Tvåårsfristen för omprövning ska räknas från den dag då
beslutet om ersättning meddelades.

Omprövning till nackdel av beslut om debitering av preliminär
skatt

26 § Ett beslut om omprövning till nackdel för den som
beslutet gäller som avser debitering av preliminär skatt ska
meddelas inom sex månader från utgången av beskattningsåret.

Efterbeskattning – omprövning till nackdel efter tvåårsfristen

27 § Ett beslut om omprövning till nackdel för den som 
beslutet gäller av ett beslut om skatt eller avgift som avses 
i 2 kap. 2 § får meddelas inom sex år från utgången av det 
kalenderår då beskattningsåret har gått ut (efterbeskattning) 
om 

1. ett beslut har blivit felaktigt eller inte fattats på grund 
av att den uppgiftsskyldige 

a) under förfarandet har lämnat oriktig uppgift till ledning 
för egen beskattning, 

b) har lämnat oriktig uppgift i ett mål om egen beskattning, 

c) inte har lämnat en deklaration eller låtit bli att lämna en 
begärd uppgift, eller 

d) inte har lämnat begärt varuprov, 

2. en felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart 
förbiseende ska rättas, 

3. kontrolluppgift som ska lämnas utan föreläggande eller 
uppgift om en betalningsmottagare som ska lämnas i en 
arbetsgivardeklaration har saknats eller varit felaktig och 
den som uppgiften ska lämnas för inte har varit skyldig att 
lämna inkomstdeklaration, 

4. det föranleds av ett beslut i ett ärende eller mål 

a) om en annan skatt eller avgift som avses i 2 kap. 2 §, 
eller samma skatt eller avgift som avses i 2 kap. 2 §, men för 
en annan redovisningsperiod, ett annat beskattningsår eller en 
annan person, 

b) om fastighetstaxering, 

c) om utländsk skatt eller om obligatoriska utländska 
socialförsäkringsavgifter som avses i 62 kap. 6 § 
inkomstskattelagen (1999:1229),

d) enligt lagen (2005:807) om ersättning för viss 
mervärdesskatt för kommuner, regioner, kommunalförbund och 
samordningsförbund,

e) om huruvida en inkomst ska beskattas enligt 
inkomstskattelagen eller enligt lagen (1991:586) om särskild 
inkomstskatt för utomlands bosatta eller lagen (1991:591) om 
särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 

f) om Skatteverkets prissättningsbesked enligt lagen 
(2009:1289) om prissättningsbesked vid internationella 
transaktioner eller beslut om ändring av sådant 
prissättningsbesked, eller 

g) om återkallelse av godkännande för tonnagebeskattning 
enligt 13 a kap. 10 § första stycket 2-4,

5. en förening eller ett registrerat trossamfund inte har 
genomfört en investering inom den tid som föreskrivs i ett 
sådant beslut som avses i 7 kap. 9 § inkomstskattelagen eller 
inte har följt ett annat villkor i beslutet, eller

6. det föranleds av en uppgift om skalbolag enligt 31 kap. 
14 §. Lag (2019:954).

När efterbeskattning inte får beslutas

28 § Efterbeskattning får inte beslutas om

1. Skatteverket tidigare har beslutat om efterbeskattning
avseende samma fråga, eller

2. det är uppenbart oskäligt.

Efterbeskattning enligt 27 § 1–3 får inte heller beslutas om
den avser ett obetydligt skattebelopp eller avgiftsbelopp.

Förkortad tid för efterbeskattning vid dödsfall

29 § Om den som en efterbeskattning gäller har avlidit, får
beslut om efterbeskattning inte meddelas efter utgången av det
andra året efter det kalenderår då bouppteckningen efter den
avlidne gavs in för registrering.

Förlängd tid för efterbeskattning

30 § Beslut om efterbeskattning enligt 27 § 4 får meddelas
inom sex månader från den dag då det beslut som föranleder
ändringen meddelades.

Om anstånd med betalning av skatt eller avgift har beviljats i
avvaktan på beslut av kammarrätten eller Högsta
förvaltningsdomstolen med anledning av ett överklagande, får
beslut om efterbeskattning som avser skatteavdrag meddelas
senast andra året efter utgången av det kalenderår då
domstolens beslut meddelades.

31 § Beslut om efterbeskattning på grund av oriktig uppgift i
ett omprövningsärende eller i ett mål om skatt eller avgift
får meddelas inom ett år från utgången av den månad då
beslutet i ärendet eller målet har fått laga kraft.

32 § Ett beslut om efterbeskattning får meddelas inom ett år
från utgången av det kalenderår då

1. den som efterbeskattningen gäller

a) delgavs underrättelse om misstanke om brott som avser hans
eller hennes beskattning på sådant sätt som anges i 14 § andra
stycket skattebrottslagen (1971:69),

b) åtalades för sådant brott enligt skattebrottslagen, eller

c) vidtog en åtgärd på eget initiativ enligt 12 §
skattebrottslagen, eller

2. det beslutades enligt 14 a § skattebrottslagen om
förlängning av tiden för att döma den som efterbeskattningen
gäller till påföljd.

Om den som efterbeskattningen gäller har avlidit, får beslutet
dock inte meddelas senare än sex månader efter dödsfallet.

33 § Ett beslut om efterbeskattning enligt 32 § första stycket
1 a, b eller 2 ska undanröjas, om

1. åtal inte väcks på grund av den förundersökning som har
föranlett underrättelsen om brottsmisstanke eller beslutet om
tidsförlängning, eller

2. åtalet läggs ned eller inte bifalls till någon del.

34 § Ett beslut om efterbeskattning som gäller en juridisk
person får meddelas inom den tid som anges i 32 § eller
undanröjas enligt 33 §, om det som föreskrivs där gäller den
som har företrätt den juridiska personen.

Omprövning av flera redovisningsperioder

35 § Om en omprövning av ett beslut om skatteavdrag,
arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt eller punktskatt avser
flera redovisningsperioder och det inte framgår vilka perioder
skatten eller avgiften ska hänföras till, får en omprövning
som beslutas under beskattningsåret hänföras till den senaste
redovisningsperioden. Beslutas omprövningen efter
beskattningsårets utgång, får ändringen hänföras till
beskattningsårets sista period.

67 kap. Överklagande och ändring i beslut på grund av
skatteavtal

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om 

– överklagande av Skatteverkets beslut (2–11 §§),

– överklagande av den som beslutet gäller (12–22 §§),

– det allmänna ombudets överklagande (23–25 §§),

– överklagande av förvaltningsrättens och kammarrättens 
beslut (27–30 §§),

– handläggning vid domstol (31–37 §§),

– ändring i beslut om skatt på grund av skatteavtal (38 §), 
och

– beslut av regeringen eller den myndighet som regeringen 
bestämmer (39 §). Lag (2017:387).

Överklagande av Skatteverkets beslut

Beslut som får överklagas och vem som får överklaga

2 § Skatteverkets beslut i en fråga som har betydelse för
beskattningen eller något annat förhållande mellan en enskild
och det allmänna får överklagas av den som beslutet gäller.

Den som beslutet gäller får överklaga även om beslutet inte är
till nackdel för denne.

3 § Hos Skatteverket ska det finnas ett allmänt ombud som
utses av regeringen.

Det allmänna ombudet får överklaga beslut som avses i 2 §.

4 § Om Skatteverket har ansökt om företrädaransvar enligt
59 kap. 16 §, får företrädaren överklaga beslut som omfattas
av ansökan inom den tid och på det sätt som gäller för den
juridiska personen.

Beslut som inte får överklagas

5 § Följande beslut får inte överklagas. Beslut som avser

1. befrielse från skyldigheten att göra skatteavdrag enligt
10 kap. 10 § eller 13 kap. 5 § första stycket 1,

2. föreläggande utan vite,

3. revision,

4. tillsyn över kassaregister,

5. kontrollbesök, eller

6. anstånd enligt 63 kap. 23 §.

En granskningsledares beslut om bevissäkring enligt 45 kap.
14 § första stycket eller beslut om att ta egendom i förvar
enligt 46 kap. 16 § första stycket får inte överklagas.

Skatteverkets beslut överklagas till förvaltningsrätten med
ett undantag

6 § Skatteverkets beslut överklagas till förvaltningsrätten.
Skatteverkets eller en annan myndighets beslut om befrielse
från betalningsskyldighet enligt 60 kap. 1 § överklagas dock
till regeringen.

Behörig förvaltningsrätt för fysiska personer

7 § Ett beslut som gäller en fysisk person överklagas till den
förvaltningsrätt inom vars domkrets personen hade sin
hemortskommun det år då beslutet fattades.

Behörig förvaltningsrätt för juridiska personer

8 § Beslut som gäller juridiska personer överklagas enligt 
följande uppställning:

Beslut som gäller		överklagas till den 
				förvaltningsrätt

1. ett svenskt handelsbolag	inom vars domkrets bolaget 
				enligt uppgift i 
				handelsregistret hade sitt 
				huvudkontor den 1 november året 
				före det år då beslutet fattades

2. en europeisk ekonomisk 
intressegruppering		inom vars domkrets 
				intressegrupperingen hade sitt 
				säte den 1 november året före 
				det år då beslutet fattades

3. en europeisk gruppering 
för territoriellt samarbete	inom vars domkrets grupperingen 
				hade sitt säte den 1 november 
				året före det år då beslutet 
				fattades

4. ett konsortium för 
europeisk 
forskningsinfrastruktur		inom vars domkrets konsortiet 
				hade sitt säte den 1 november 
				året före det år då beslutet 
				fattades

5. ett europeiskt politiskt 
parti				inom vars domkrets partiet 
				hade sitt säte den 1 november 
				året före det år då beslutet 
				fattades

6. en europeisk politisk 
stiftelse			inom vars domkrets den europeiska 
				politiska stiftelsen hade sitt 
				säte den 1 november året före det 
				år då beslutet fattades

7. ett dödsbo			som senast var behörig att pröva 
				ett överklagande som gällde den 
				avlidne

8. någon annan juridisk 
person än som avses i 1–7	inom vars domkrets styrelsen 
				hade sitt säte eller, om sådant 
				saknas, förvaltningen utövades 
				den 1 november året före det år 
				då beslutet fattades

9. en juridisk person som inte 
är ett dödsbo och som har 
bildats efter den 1 november 
året före det år då beslutet 
fattades			inom vars domkrets huvudkontoret 
				eller sätet var beläget eller, 
				om huvudkontor och säte saknas, 
				förvaltningen utövades då den 
				juridiska personen bildades

10. en juridisk person som 
har upplösts 			som senast var behörig.
Lag (2016:1061).

9 § Följande beslut får överklagas till den förvaltningsrätt
som ska pröva moderföretagets eller den juridiska personens
överklagande. Beslut som gäller

1. företag eller annan näringsidkare inom en koncern och
moderföretaget i koncernen,

2. två eller flera företag eller andra näringsidkare inom en
koncern,

3. delägare i en juridisk person och den juridiska personen,
eller

4. två eller flera delägare i en juridisk person.

Första stycket gäller bara om överklagandena sker samtidigt
och stöder sig på väsentligen samma grund.

10 § Bestämmelserna i 7 och 8 §§ gäller inte, om regeringen
har meddelat föreskrifter om att beslut i vissa ärenden ska
tas upp av någon annan förvaltningsrätt.

Skatteverket eller det allmänna ombudet är motpart

11 § Skatteverket är klagandens motpart efter det att
handlingarna i målet har överlämnats till förvaltningsrätten.

Om det allmänna ombudet har överklagat Skatteverkets beslut i
en fråga, förs dock det allmännas talan av ombudet. Det
allmänna ombudet för även det allmännas talan i mål om
ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning om
ombudet har överklagat beslutet i den fråga som kostnaderna
hänför sig till.

Överklagande av den som beslutet gäller

Tiden för överklagande – huvudregeln

12 § Ett överklagande ska ha kommit in till Skatteverket 
senast det sjätte året efter utgången av det kalenderår då 
beskattningsåret har gått ut.

Överklagandet ska dock ha kommit in inom två månader från den 
dag då den som beslutet gäller fick del av det om beslutet 
avser

1. registrering,

2. på vilket sätt preliminär skatt ska betalas,

3. godkännande för tonnagebeskattning eller återkallelse av 
godkännande för tonnagebeskattning,

4. uppgifts- eller dokumentationsskyldighet,

5. deklarationsombud,

6. tvångsåtgärder,

7. återkallelseavgift,

8. kontoavgift eller dokumentationsavgift,

9. rapporteringsavgift,

10. plattformsavgift,

11. kontrollavgift,

12. säkerhet för slutlig skatt för skalbolag,

13. betalning eller återbetalning av skatt eller avgift,

14. verkställighet, eller

15. avvisning av en begäran om omprövning eller ett 
överklagande eller någon annan liknande åtgärd.
Lag (2024:1018).

Förlängd tid för överklagande av beslut som meddelas sent

13 § Om ett beslut har meddelats efter den 30 juni det sjätte
året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har
gått ut och den som beslutet gäller har fått del av det efter
utgången av oktober månad samma år, får ett överklagande komma
in inom två månader från den dag då den som beslutet gäller
fick del av det.

Förlängd tid för överklagande av beslut om skattetillägg

14 § Ett beslut om skattetillägg får överklagas så länge
beslutet i den fråga som har föranlett skattetillägget inte
har fått laga kraft.

Förlängd tid för överklagande av beslut om 
återkallelseavgift

14 a § Ett beslut om återkallelseavgift får överklagas så 
länge beslutet om återkallelse av godkännande för 
tonnagebeskattning enligt 13 a kap. 10 § första stycket 2–4 
eller de beslut om beskattning som föranleds av beslutet om 
återkallelse av godkännande för tonnagebeskattning inte har 
fått laga kraft. Lag (2016:888).

Förlängd tid för överklagande av beslut om rapportavgift

14 b § Ett beslut om rapportavgift som har samband med en 
fråga i ett beslut om tilläggsskatt får överklagas så länge 
beslutet om tilläggsskatt inte har fått laga kraft.
Lag (2023:880).

Överklagande av beslut om preliminär skatt

15 § Ett överklagande av ett beslut om debitering av
preliminär skatt ska ha kommit in till Skatteverket före
utgången av den sjätte månaden efter beskattningsåret.

Om beslutet meddelas efter utgången av den fjärde månaden
efter beskattningsåret, får överklagandet komma in inom två
månader från den dag då beslutet meddelades.

16 § Ett överklagande ska ha kommit in till Skatteverket före 
utgången av beskattningsårets näst sista månad om det gäller 
ett beslut om 

1. preliminär A-skatt,

2. befrielse från skyldigheten att göra skatteavdrag enligt 
10 kap. 9 §, eller

3. skatteavdrag för hemresa enligt 11 kap. 12 §.
Lag (2020:858).

Överklagande av beslut om särskild inkomstskatteredovisning

17 § Ett överklagande av ett beslut om särskild 
inkomstskatteredovisning ska ha kommit in till Skatteverket 
före utgången av beskattningsårets näst sista månad.
Lag (2020:858).

Överklagande av beslut om ersättning för kostnader för ombud,
biträde eller utredning

18 § Ett överklagande av ett beslut om ersättning för
kostnader för ombud, biträde eller utredning, som har
meddelats i samband med avgörandet av det ärende som
kostnaderna hänför sig till, ska ha kommit in till
Skatteverket inom den tid som gäller för överklagande av
avgörandet i ärendet. I annat fall ska ett överklagande ha
kommit in inom två månader från den dag då den som beslutet
gäller fick del av det.

Överklagande som lämnas till domstol och rättidsprövning

19 § Om ett överklagande kommer in till allmän
förvaltningsdomstol i stället för till Skatteverket, ska
domstolen sända överklagandet till Skatteverket och samtidigt
lämna uppgift om vilken dag överklagandet kom in till
domstolen.

Skatteverket ska pröva om ett överklagande har kommit in i
rätt tid. Om ett överklagande har kommit in för sent, ska
Skatteverket avvisa det.

Ett överklagande ska dock inte avvisas om

1. förseningen beror på att Skatteverket har lämnat den som
beslutet gäller en felaktig underrättelse om hur man
överklagar, eller

2. det i rätt tid har kommit in till en allmän
förvaltningsdomstol.

Omprövning av det överklagade beslutet

20 § Om överklagandet inte ska avvisas och det inte finns
hinder mot omprövning, ska Skatteverket snarast ompröva det
överklagade beslutet.

21 § Ett överklagande förfaller om Skatteverket ändrar det
överklagade beslutet så som den klagande begär. Om
Skatteverket ändrar beslutet på något annat sätt, ska
överklagandet anses omfatta det nya beslutet. Detsamma gäller
om Skatteverket på eget initiativ omprövar det överklagade
beslutet i en fråga som omfattas av överklagandet till nackdel
för den som beslutet gäller.

Överlämnande av handlingar till förvaltningsrätten

22 § Om ett överklagande varken avvisas eller förfaller, ska
Skatteverket överlämna handlingarna i ärendet till
förvaltningsrätten.

Det allmänna ombudets överklagande

23 § Ett överklagande från det allmänna ombudet ska ha kommit
in till Skatteverket inom den tid som gäller för omprövning på
initiativ av Skatteverket eller, om den tiden har gått ut,
inom två månader från den dag då det överklagade beslutet
meddelades.

Bestämmelserna i 19 och 22 §§ gäller när det allmänna ombudet
överklagar.

24 § Om det allmänna ombudet överklagar ett beslut om 
efterbeskattning eller ett beslut om skattetillägg som har 
meddelats samtidigt och yrkar ändring till nackdel för den 
som beslutet gäller, ska överklagandet ha kommit in till 
Skatteverket inom två månader från den dag då beslutet 
meddelades. Detsamma gäller om det allmänna ombudet yrkar att 
skattetillägg ska tas ut.

Det som sägs i första stycket om skattetillägg gäller även 
återkallelseavgift. Lag (2016:888).

25 § Om det allmänna ombudet överklagar ett beslut i en fråga 
som har föranlett att skattetillägg eller återkallelseavgift 
har tagits ut och överklagandet är till nackdel för den som 
beslutet gäller, ska ombudet samtidigt även ta upp frågan om 
skattetillägg eller återkallelseavgift. Lag (2016:888).

Överklagande av förvaltningsrättens och kammarrättens beslut

26 § Har upphävts genom lag (2017:387).

Prövningstillstånd i kammarrätten

27 § Det krävs prövningstillstånd för att kammarrätten ska
pröva ett överklagande om förvaltningsrättens beslut avser

1. registrering,

2. preliminär skatt,

3. särskild inkomstskatteredovisning,

4. anstånd med att lämna deklaration eller särskild uppgift,

5. undantag från skyldigheten att använda kassaregister enligt
39 kap. 9 §,

6. deklarationsombud,

7. kontrollavgift,

8. betalning eller återbetalning av skatt eller avgift med
undantag för beslut om återbetalning på grund av skattefrihet
enligt 64 kap. 6 §, eller

9. ersättning för kostnader för ställd säkerhet enligt 58 kap.
4 § eller 63 kap. 10 §.

Tiden för överklagande

28 § Ett överklagande av förvaltningsrättens eller
kammarrättens beslut ska ha kommit in inom två månader från
den dag då den som beslutet gäller fick del av det.

Överklagandet ska dock ha kommit in inom tre veckor från den
dag då den som beslutet gäller fick del av det om beslutet
avser

1. deklarationsombud,

2. tvångsåtgärder, eller

3. ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning
om beslutet inte har meddelats i samband med avgörandet av det
ärende som kostnaderna hänför sig till.

Om Skatteverket eller det allmänna ombudet överklagar, ska
tiden för överklagande räknas från den dag då beslutet
meddelades.

Anslutningsöverklagande

29 § Om någon som var part i förvaltningsrätten eller
kammarrätten överklagar, får också motparten komma in med ett
överklagande även om tiden för överklagande har gått ut. Ett
sådant överklagande ska ha kommit in inom en månad från
utgången av tiden för överklagande för den som överklagade
först.
Överklagandet ska dock ha kommit in inom en vecka från
utgången av tiden för den som överklagade först om beslutet
avser

1. deklarationsombud,

2. tvångsåtgärder, eller

3. ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning
om beslutet inte har meddelats i samband med avgörandet av det
ärende som kostnaderna hänför sig till.

Återkallas eller förfaller det första överklagandet, förfaller
även det senare överklagandet.
Det allmänna får överklaga till fördel för den som beslutet
gäller

30 § Skatteverket och det allmänna ombudet får överklaga till
fördel för den som ett beslut gäller.

Handläggning vid domstol

Ändring av talan

31 § Den som har överklagat får inte ändra sin talan i andra
fall än som anges i 32 och 33 §§.

Det ska dock inte anses vara en ändring av talan när klaganden

1. inskränker sin talan, eller

2. åberopar en ny omständighet till stöd för sin talan utan
att frågan som ska prövas ändras.

32 § Den som har överklagat får yrka något nytt under
förutsättning att någon ny fråga inte tas upp i målet.

I mål i förvaltningsrätten får den som har överklagat ta upp
en ny fråga om

1. det görs före utgången av överklagandetiden,

2. den nya frågan har samband med den fråga som ska prövas,
och

3. förvaltningsrätten anser att den nya frågan utan olägenhet
kan prövas i målet.

33 § Den som har överklagat ett beslut i en fråga som har 
föranlett skattetillägg får även ta upp frågan om 
skattetillägg om domstolen anser att skattetillägget utan 
olägenhet kan prövas i målet.

Det som sägs i första stycket om skattetillägg gäller även 
återkallelseavgift och rapportavgift. Lag (2023:880).

34 § Om en domstol inte prövar en ny fråga eller en fråga om 
skattetillägg, återkallelseavgift eller rapportavgift, ska 
domstolen överlämna frågan till Skatteverket för omprövning.
Lag (2023:880).

Deldom

35 § Om det finns flera frågor i ett mål, får domstolen
besluta särskilt i någon av frågorna trots att handläggningen
av övriga frågor inte är klar.

Mellandom

36 § Om det är lämpligt med hänsyn till utredningen i ett mål,
får domstolen besluta särskilt om

1. en eller flera omständigheter som var för sig har omedelbar
betydelse för utgången i målet, eller

2. hur en uppkommen fråga, som främst har betydelse för
rättstillämpningen, ska bedömas vid avgörandet av målet.

Domstolen bestämmer om beslutet ska få överklagas direkt eller
först i samband med domstolens beslut i själva målet.

Om domstolen bestämmer att ett särskilt beslut får överklagas
direkt, får domstolen besluta att målet i övrigt ska vila till
dess att det särskilda beslutet har fått laga kraft.

Muntlig förhandling

37 § Förvaltningsrätt och kammarrätt ska hålla muntlig
förhandling i ett mål om särskilda avgifter om en enskild
begär det. Muntlig förhandling behöver dock inte hållas, om
avgift inte kommer att tas ut.

Ändring i beslut om skatt på grund av skatteavtal

38 § Om en bestämmelse i ett skatteavtal som Sverige har
ingått med en annan stat leder till att ett beslut om skatt
ska ändras, får regeringen eller den myndighet som regeringen
bestämmer vidta sådan ändring.

Beslut av regeringen eller den myndighet som regeringen
bestämmer

39 § Beslut som meddelas av regeringen får inte överklagas.
Detsamma gäller beslut enligt 38 § och 63 kap. 4 § andra
stycket som meddelas av den myndighet som regeringen
bestämmer.

AVDELNING XVI. VERKSTÄLLIGHET

68 kap. Besluts verkställbarhet

Huvudregeln

1 § Beslut enligt denna lag gäller omedelbart.

Undantagen

2 § Ersättning för kostnader för ombud, biträde eller
utredning, eller ställande av säkerhet får inte betalas ut
förrän beslutet har fått laga kraft mot Skatteverket.

3 § Om det anges i beslutet, gäller följande beslut inte
omedelbart:

1. beslut om återkallelse av godkännande som deklarationsombud
enligt 6 kap. 8 §,

2. beslut om bevissäkring, och

3. beslut om att undanta uppgift eller handling från kontroll.

69 kap. Verkställighet av beslut om bevissäkring och
betalningssäkring

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

– bevissäkring (2–12 §§),

– betalningssäkring (13–15 §§),

– ställande av säkerhet (16 §),

– när ställd säkerhet får tas i anspråk (17 §), och

– överklagande (18 §).

Bevissäkring

2 § Ett beslut om bevissäkring upphör att gälla om
verkställigheten inte påbörjas inom en månad från dagen för
beslutet.

3 § Kronofogdemyndigheten verkställer beslut om bevissäkring
på begäran av granskningsledaren. Granskningsledaren får dock
verkställa beslut om bevissäkring i verksamhetslokaler, om det
kan ske obehindrat.

4 § Verkställighet av beslut om bevissäkring ska genomföras så
att den inte vållar den som beslutet gäller större kostnader
eller olägenheter än vad som är nödvändigt. Utan särskilda
skäl får ett beslut inte verkställas mellan kl. 19.00 och kl.
8.00.

Förutsättningar för verkställighet

5 § Följande beslut om bevissäkring får verkställas utan att
den som beslutet gäller har underrättats om beslutet:

1. beslut att ta om hand handlingar enligt 45 kap. 4 eller 5
§, och

2. beslut om försegling enligt 45 kap. 12 §.

Om den som beslutet gäller inte har underrättats om beslutet
innan det verkställs, ska underrättelse lämnas omedelbart
efter verkställigheten.

6 § Andra beslut om bevissäkring än de som anges i 5 § får
inte verkställas förrän den som beslutet gäller har
underrättats om beslutet.

Om det finns synnerliga skäl, får dock beslutet verkställas
även om den som beslutet gäller inte har gått att nå.

7 § Den som ska underrättas om ett beslut om bevissäkring
innan det verkställs ska ges skälig tid att inställa sig och
tillkalla ombud eller biträde. Det gäller dock inte om

1. bevissäkringen därigenom fördröjs väsentligt, eller

2. det finns en påtaglig risk för att ändamålet med
bevissäkringen annars inte uppnås.

Befogenheter och begränsningar vid verkställigheten

8 § När en handling tas om hand får även pärm, mapp eller
liknande förvaringsmaterial tas med.

Om en upptagning som kan uppfattas bara med tekniska
hjälpmedel tas om hand, ska ett exemplar lämnas kvar om det är
möjligt.

9 § Tekniska hjälpmedel som finns där beslutet verkställs får
användas om det är nödvändigt.

Om det finns synnerliga skäl får tekniska hjälpmedel tas om
hand.

10 § Vid verkställighet som avser upptagning som kan uppfattas
bara med tekniska hjälpmedel gäller de begränsningar som anges
i 41 kap. 10 § fjärde stycket.

Kronofogdemyndighetens befogenhet att använda tvång

11 § Kronofogdemyndigheten får genomsöka en lokal, en
förvaringsplats eller ett annat utrymme.

Om ett utrymme som behöver genomsökas är tillslutet, får
Kronofogdemyndigheten öppna lås eller ta sig in på annat sätt.
Myndigheten får även i övrigt använda tvång om det kan anses
befogat med hänsyn till omständigheterna.

Våld mot person får dock användas bara om
Kronofogdemyndigheten möter motstånd och det med hänsyn till
ändamålet med beslutet om bevissäkring kan anses försvarligt.

Återlämnande av handlingar

12 § Granskningsledaren ska lämna tillbaka handlingar och
annat som har tagits om hand så snart de inte längre behövs.

Om den som beslutet om bevissäkring gäller har försatts i
konkurs när handlingarna ska lämnas tillbaka, ska
granskningsledaren

1. överlämna handlingarna till konkursförvaltaren, och

2. underrätta den som beslutet om bevissäkring gäller om att
handlingarna har överlämnats till konkursförvaltaren.

Betalningssäkring

13 § Kronofogdemyndigheten verkställer beslut om
betalningssäkring på begäran av Skatteverket.

14 § Om ett beslut om betalningssäkring upphävs, ska den
egendom som beslutet avser omedelbart lämnas tillbaka.
Förvaltningsrätten eller kammarrätten får dock besluta att
egendomen ska omfattas av betalningssäkring till dess att
beslutet om upphävande har fått laga kraft.

15 § I fråga om verkställigheten tillämpas bestämmelserna i
utsökningsbalken om

– exekutiv myndighet m.m. i 1 kap.,

– förfarandet hos Kronofogdemyndigheten i 2 kap.,

– utmätning i 4 kap. 2–9 och 12–19 §§, 22 § första och tredje
styckena, 24 och 25 §§, 29 § andra stycket, 31 och 33–35 §§,

– undantag från utmätning i 5 kap.,

– säkerställande av utmätning i 6 kap.,

– beskrivning och värdering av utmätt fastighet m.m. i 12 kap.
3–5 §§,

– förvaltning av utmätt fastighet i 12 kap. 6–10 §§,

– verkställighet av beslut om kvarstad för fordran i 16 kap.
14 § första och tredje styckena samt 15 §, och

– förrättningskostnader i 17 kap. 9 § första stycket.

Ställande av säkerhet

16 § Om ett beslut om betalningssäkring har överlämnats till
Kronofogdemyndigheten för verkställighet, får myndigheten ta
emot säkerhet som den betalningsskyldige eller, där den
betalningsskyldige kan antas medge det, någon annan erbjuder
sig att ställa.

När ställd säkerhet får tas i anspråk

17 § Ställd säkerhet får tas i anspråk när den tidsperiod som
betalningsskyldigheten avser har gått ut eller vid den senare
tidpunkt som Kronofogdemyndigheten har medgett.

Överklagande

18 § I fråga om överklagande av Kronofogdemyndighetens beslut
tillämpas bestämmelserna om överklagande i 18 kap.
utsökningsbalken.

70 kap. Indrivning

Begäran om indrivning

1 § Om ett skattebelopp eller avgiftsbelopp inte har betalats
i rätt tid, ska fordran lämnas till Kronofogdemyndigheten för
indrivning, om

1. det obetalda beloppet uppgår till

a) minst 10 000 kronor för en betalningsskyldig som ska lämna
skattedeklaration eller är godkänd för F-skatt,

b) minst 2 000 kronor för andra betalningsskyldiga, och

2. den betalningsskyldige har uppmanats att betala beloppet.

En fordran på en betalningsskyldig som avses i första stycket
1 a ska också lämnas för indrivning, om ett belopp på minst
2 000 kronor har varit obetalt under en längre tid trots att
den betalningsskyldige har uppmanats att betala beloppet.

2 § Om det finns särskilda skäl får Skatteverket

1. avstå från att lämna en fordran för indrivning, och

2. lämna en fordran för indrivning även om förutsättningarna
enligt 1 § inte är uppfyllda.

3 § Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken
ske.

Ränta

4 § Om en fordran på skatt eller avgift har lämnats för
indrivning, ska Kronofogdemyndigheten beräkna räntan enligt
65 kap. 13 § andra stycket för tiden efter överlämnandet och
driva in den.

Återtagande av en fordran från indrivning

5 § Skatteverket ska återta en fordran på skatt eller avgift
från indrivning om

1. anstånd beviljas med betalningen, eller

2. fordran sätts ned eller undanröjs.

När underskott som inte lämnas för indrivning ska falla bort

6 § Ett underskott på ett skattekonto som, utan hänsyn till
kostnadsränta, understiger 2 000 kronor ska falla bort om
underskottet har varit obetalt i minst fem år och inga andra
belopp än kostnadsränta har registrerats på kontot under samma
tid.

Om ett underskott ska falla bort, gäller det även
kostnadsräntan.

71 kap. Övriga bestämmelser om verkställighet

När säkerhet tas i anspråk

1 § Om Kronofogdemyndigheten beslutar att ställd säkerhet ska
tas i anspråk enligt 46 kap. 18 § eller 69 kap. 17 §, ska 13 §
lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m.
tillämpas.

Detsamma gäller om Skatteverket beslutar att ställd säkerhet
enligt 58 kap. 1 § eller 63 kap. 8 § ska tas i anspråk. Det
som sägs om Kronofogdemyndigheten i 13 § lagen om indrivning
av statliga fordringar m.m. gäller då i stället Skatteverket.

Förbud mot överlåtelse

2 § En fordran på skatt eller avgift som ska betalas tillbaka
eller ersättning för kostnader för ställande av säkerhet får
inte överlåtas innan beloppet kan betalas ut.

En fordran på skatt som ska föras över till en annan stat
enligt 64 kap. 7 eller 8 § får inte överlåtas.

3 § En fordran som avses i 2 § första stycket får utmätas
trots att den inte får överlåtas.

Om fordran avser skatt eller avgift som ska betalas tillbaka
enligt 64 kap. 2 § första stycket 2 a, får utmätning dock
göras först efter det att Kronofogdemyndigheten har fått
tillfälle att ta fordran i anspråk enligt lagen (1985:146) om
avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter.
Bestämmelserna i 5 kap. 1–3 §§ utsökningsbalken tillämpas inte
vid utmätning av en fordran på skatter eller avgifter som ska
betalas tillbaka.

Förbud mot kvittning

4 § Skatteverket får inte fullgöra skyldigheten att betala ut
beviljad ersättning för kostnader för ombud, biträde eller
utredning genom att kvitta fordran på ersättning mot den
enskildes sammanlagda skatteskuld.


Övergångsbestämmelser

2011:1244

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2012. Lagen
tillämpas första gången enligt följande uppställning:

När det gäller                  tillämpas lagen första gången på

a) F-skatt, särskild A-skatt
och slutlig skatt               skatt som avser beskattningsår
                                som börjar den 1 februari 2012
b) arbetsgivaravgifter          avgifter som avser
                                redovisningsperioden januari
                                2012

c) skatteavdrag                 skatt som ska dras av från
                                ersättningar som betalas ut
                                efter utgången av 2011

d) mervärdesskatt och
punktskatt:

– för redovisningsperioder      skatt som avser
                                redovisningsperioder som börjar
                                den 1 januari 2012 eller, om
                                redovisningsperioden är ett
                                beskattningsår, den
                                redovisningsperiod som börjar
                                den 1 februari 2012
– för förvärv och händelser
som medför skattskyldighet
och som inte ska hänföras
till redovisningsperioder       skatt som avser förvärv och
                                händelser som genomförs
                                respektive inträffar efter
                                utgången av 2011

e) särskild inkomstskatt        inkomster som kommer den
                                skattskyldige till del efter
                                utgången av 2011

f) kontrolluppgifter och
informationsuppgifter           uppgifter som avser kalenderåret
                                2013
g) åtagande:

– enligt 23 kap. 6 §            pensionsförsäkringsavtal och
                                avtal om tjänstepension som har
                                ingåtts efter utgången av 2012

– enligt 23 kap. 7 §            åtaganden som lämnas efter
                                utgången av 2012

h) särskilda uppgifter:

– enligt 33 kap. 8 §            uppgifter som avser kalenderåret
                                2013

– enligt 33 kap. 9 §            uppgifter som avser beslut som
                                meddelas efter utgången av 2012

– övriga särskilda uppgifter    uppgifter som avser
                                beskattningsår som börjar den
                                1 februari 2012

i) periodiska sammanställningar uppgifter som avser första
                                kalendermånaden 2012 eller
                                första kalenderkvartalet 2012

j) ersättning för kostnader
för ombud, biträde eller
utredning                       kostnader i ärenden och mål som
                                inleds efter utgången av 2011.
Lag (2011:1289).

2. Den som vid utgången av 2011 har ett skattekonto enligt
skattebetalningslagen (1997:483) ska vid ingången av 2012
anses ha ett skattekonto enligt skatteförfarandelagen.
Ingående saldo enligt skatteförfarandelagen är utgående saldo
enligt skattebetalningslagen.

3. Den som vid utgången av 2011 har en sammanlagd skatteskuld
enligt 16 kap. 9 § skattebetalningslagen (1997:483) ska vid
ingången av 2012 anses ha en lika stor sammanlagd skatteskuld
enligt 62 kap. 11 §.

4. På ett skattekonto enligt skatteförfarandelagen ska även
registreringar enligt skattebetalningslagen (1997:483) göras.

5. Den som vid utgången av 2011 är registrerad som
deklarationsombud enligt 5 § lagen (2005:1117) om
deklarationsombud ska vid ingången av 2012 anses vara godkänd
som deklarationsombud enligt 6 kap. 6 §.

6. Den som vid utgången av 2011 har en F-skattsedel ska vid
ingången av 2012 anses vara godkänd för F-skatt enligt 9 kap.
1 §. Om F-skattsedeln har utfärdats under villkor att den får
åberopas bara i personens näringsverksamhet, ska personen
anses vara godkänd för F-skatt med villkor enligt 9 kap. 3 §.

7. Ett innehav av F-skattsedel före den 1 januari 2012 ska vid
tillämpningen av skatteförfarandelagen anses vara ett
godkännande för F-skatt under samma tid.

8. Vid beräkningen av F-skatt och särskild A-skatt enligt
55 kap. 3 § ska skatten för det beskattningsår som börjar den
1 februari 2012 beräknas med utgångspunkt i den slutliga
skatten vid 2011 års taxering. För beskattningsår som börjar
den 1 januari 2013 ska skatten beräknas med utgångspunkt i den
slutliga skatten vid 2012 års taxering.

9. Den som vid utgången av 2011 har ett undantag som avses i
30 § lagen (2007:592) om kassaregister m.m. ska vid ingången
av 2012 anses ha motsvarande undantag från skyldigheten att
använda kassaregister enligt 39 kap. 9 §.

10. Följande bestämmelser om särskilda avgifter ska tillämpas
från och med ikraftträdandet i fråga om uppgifter som ska
lämnas efter ikraftträdandet:

a) 49 kap. 10 § 1,

b) 49 kap. 15 § första stycket 1 b, och

c) 51 kap. 1 §.

Bestämmelsen i 49 kap. 10 § 2 ska tillämpas på åtgärder som
den uppgiftsskyldige vidtar efter ikraftträdandet.

Det som föreskrivs i första stycket c gäller även
skattetillägg på grund av att skatteavdrag, som ska göras
efter utgången av 2011, inte ha

11. Bestämmelserna om skattekonton i 61 kap. 3 och 7 §§, om
betalning av skatter och avgifter i 62 kap. 10–16 §§, om
anstånd med betalning av skatter och avgifter i 63 kap., om
återbetalning av skatter och avgifter i 64 kap. och om
återtagande av fordran från indrivning i 70 kap. 5 § ska
tillämpas från och med ikraftträdandet.

12. Bestämmelserna om ränta i 65 kap. ska tillämpas på ränta
som hänför sig till tid från och med den 1 januari 2013.
Bestämmelserna i 65 kap. 2 § andra stycket samt 19 och 20 §§
om ränta vid beslut om ansvar enligt 59 kap. ska dock
tillämpas från och med ikraftträdandet.

För ränta som hänför sig till tid före den 1 januari 2013
gäller bestämmelserna om ränta i 19 kap. skattebetalningslagen
(1997:483). Bestämmelserna om kostnadsränta i 19 kap. 6 §
första och tredje styckena skattebetalningslagen ska även
tillämpas i fråga om anstånd enligt 63 kap. 23 §.

13. Den som under tiden den 1 januari 2008–den 31 december
2009 har avyttrat en sådan andel som avses i 50 kap. 7 § och
57 kap. 21 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska lämna uppgift
om eget och närståendes, direkta eller indirekta, innehav,
förvärv och om inflytande som avses i punkterna 4, 5, 7 och 8
i övergångsbestämmelserna till lagen (2007:1251) om ändring i
inkomstskattelagen. Uppgift ska också lämnas om verksamheten
inte drivs vidare på sätt som anges i punkt 9 andra stycket i
övergångsbestämmelserna till nämnda lag.

Det som sägs i första stycket gäller även för den som under
2007 har avyttrat en sådan andel som avses i 50 kap. 7 § och
57 kap. 21 § inkomstskattelagen och som enligt punkten 2 i
övergångsbestämmelserna till nämnda lag om ändring i
inkomstskattelagen har begärt att punkterna 3–10 i
övergångsbestämmelserna ska tillämpas.

En fysisk person som är uppgiftsskyldig enligt första eller
andra stycket ska lämna en inkomstdeklaration enligt 30 kap.
Detta gäller även ett dödsbo som är uppgiftsskyldigt enligt
första eller andra stycket. Uppgift enligt första och andra
styckena ska lämnas när skyldigheten att lämna
inkomstdeklaration fullgörs för det beskattningsår då sådan
omständighet har inträffat som utlöser uppgiftsskyldigheten.
Om en ändring i ett beslut om slutlig skatt föranleds av en
uppgift som har lämnats eller skulle ha lämnats enligt första
och andra styckena, får efterbeskattning ske enligt 66 kap.
27–34 §§.

14. Lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar
och avgifter ska upphöra att gälla vid utgången av 2011. Den
upphävda lagen gäller dock fortfarande för betalningssäkring
som avser beskattningsår, redovisningsperioder, förvärv och
skattepliktiga händelser som har påbörjats, avslutats,
genomförts respektive inträffat före den tidpunkt då
skatteförfarandelagen enligt punkten 1 ska tillämpas för
första gången. Den upphävda lagen gäller också fortfarande för
skatter, tullar, avgifter, särskilda avgifter och ränta som
inte ska tas ut enligt skatteförfarandelagen och som avser
beskattningsår, redovisningsperioder, förvärv och
skattepliktiga händelser som har påbörjats, avslutats,
genomförts respektive inträffat före utgången av 2011.

15. Lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och
mål om skatt, m.m. ska upphöra att gälla vid utgången av 2011.
Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om
kostnader i ärenden och mål som har inletts före utgången av
2011.

16. Taxeringslagen (1990:324) ska upphöra att gälla vid
utgången av 2011. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande,
om inte annat följer av punkten 10, för 2013 och tidigare års
taxeringar.

Bestämmelserna om skattenämnd och dess medverkan i
skatteärenden gäller dock inte efter utgången av 2011. I
stället gäller i tillämpliga delar bestämmelserna om särskilt
kvalificerad beslutsfattare i 66 kap. 5 §.

Överklagandeförbudet i 6 kap. 2 § den upphävda lagen gäller
inte vitesförelägganden som meddelas efter utgången av 2011.
Vitesförelägganden som meddelas efter den tidpunkten gäller
omedelbart.

Skattetillägg enligt den upphävda lagen får inte tas ut om
den felaktighet eller passivitet som kan leda till
skattetillägg redan ligger till grund för en anmälan om brott
enligt 17 § skattebrottslagen (1971:69) eller en av någon
annan anledning inledd förundersökning om brott enligt den
lagen, om anmälan eller förundersökningen avser samma fysiska
person som skattetillägget skulle tas ut av.

Skattetillägg får dock tas ut om åklagaren efter sådan
anmälan eller inledd förundersökning beslutat att inte inleda
förundersökning eller att lägga ned förundersökningen eller
om felaktigheten eller passiviteten på annat sätt inte längre
är föremål för utredning om brott och inte har prövats
slutligt.

Skattetillägg enligt den upphävda lagen får inte heller tas
ut om den felaktighet eller passivitet som kan leda till
skattetillägg redan omfattas av ett väckt åtal, ett utfärdat
strafföreläggande eller ett beslut om åtalsunderlåtelse för
brott enligt skattebrottslagen och åtalet, strafföreläggandet
eller beslutet om åtalsunderlåtelse avser samma fysiska
person som skattetillägget skulle tas ut av.

Skatteverket får fatta ett sådant beslut om skattetillägg som
avses i femte stycket utan hinder av 5 kap. 16 § och 18 §
första stycket den upphävda lagen inom sex månader från den
dag då underrättelse har skett om att felaktigheten eller
passiviteten inte längre är föremål för utredning om brott.
Lag (2015:633).

17. Lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i
beskattningsförfarandet ska upphöra att gälla vid utgången av
2011. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för
tvångsåtgärder som avser

a) beskattningsår, redovisningsperioder, förvärv,
skattepliktiga händelser och anteckningsskyldigheter som har
påbörjats, avslutats, genomförts respektive inträffat före den
tidpunkt då skatteförfarandelagen enligt punkten 1 ska
tillämpas för första gången, och

b) kontroller enligt lagen (1998:514) om särskild
skattekontroll av torg- och marknadshandel m.m. som har
inletts före utgången av 2011.

Den upphävda lagen gäller också fortfarande för tvångsåtgärder
som avser skatt, tull och avgift som inte ska tas ut enligt
skatteförfarandelagen för beskattningsår, redovisningsperioder,
förvärv och skattepliktiga händelser som har påbörjats,
avslutats, genomförts respektive inträffat före utgången av
2011.

18. Skattebetalningslagen (1997:483) ska upphöra att gälla
vid utgången av 2011. Den upphävda lagen gäller dock
fortfarande, om inte annat följer av punkterna 2–4, 10 och
11, för beskattningsår, redovisningsperioder, förvärv och
skattepliktiga händelser som har påbörjats, avslutats,
genomförts respektive inträffat före den tidpunkt då
skatteförfarandelagen enligt punkten 1 ska tillämpas för
första gången.

Överklagandeförbudet i 22 kap. 2 § första stycket 4 den
upphävda lagen gäller inte vitesförelägganden som meddelas
efter utgången av 2011.

Skattetillägg enligt den upphävda lagen får inte tas ut om
den felaktighet eller passivitet som kan leda till
skattetillägg redan ligger till grund för en anmälan om brott
enligt 17 § skattebrottslagen (1971:69) eller en av någon
annan anledning inledd förundersökning om brott enligt den
lagen, om anmälan eller förundersökningen avser samma fysiska
person som skattetillägget skulle tas ut av.

Skattetillägg får dock tas ut om åklagaren efter sådan
anmälan eller inledd förundersökning beslutat att inte inleda
förundersökning eller att lägga ned förundersökningen eller
om felaktigheten eller passiviteten på annat sätt inte längre
är föremål för utredning om brott och inte har prövats
slutligt.

Skattetillägg enligt den upphävda lagen får inte heller tas
ut om den felaktighet eller passivitet som kan leda till
skattetillägg redan omfattas av ett väckt åtal, ett utfärdat
strafföreläggande eller ett beslut om åtalsunderlåtelse för
brott enligt skattebrottslagen och åtalet, strafföreläggandet
eller beslutet om åtalsunderlåtelse avser samma fysiska
person som skattetillägget skulle tas ut av.

Skatteverket får fatta ett sådant beslut om skattetillägg som
avses i fjärde stycket utan hinder av 21 kap. 13 § tredje
stycket den upphävda lagen inom sex månader från den dag då
underrättelse har skett om att felaktigheten eller
passiviteten inte längre är föremål för utredning om brott.

Skatteverket får inte i fråga om skattetillägg ansöka om
företrädaransvar enligt 12 kap. 7 §, träffa en
överenskommelse om betalningsskyldighet enligt 12 kap. 7 c §
eller fatta beslut om ansvar enligt 12 kap. 8 a § den
upphävda lagen, om den felaktighet eller passivitet som
ligger till grund för skattetillägget redan omfattas av ett
väckt åtal, utfärdat strafföreläggande eller beslut om
åtalsunderlåtelse för brott enligt skattebrottslagen
(1971:69) och åtalet, straffföreläggandet eller beslutet om
åtalsunderlåtelse avser samma fysiska person som ansökan,
överenskommelsen eller beslutet om ansvar skulle avse.
Lag (2015:633).

19. F-skatt och särskild A-skatt som enligt 11 kap. 3 §
skattebetalningslagen (1997:483) ska debiteras senast den
18 januari 2012 ska för den som har ett brutet räkenskapsår
som beskattningsår avse perioden från och med den 1 januari
2012 till och med beskattningsårets sista dag (förkortat
inkomstår).

Skatten ska beräknas till en andel av den senast debiterade
preliminära skatten som motsvarar det förkortade inkomstårets
andel av ett helt inkomstår. Om den skattskyldige inte har
debiterats någon preliminär skatt för inkomståret 2011 eller
om det finns synnerliga skäl, ska beräkningen göras enligt
preliminär taxering enligt 6 kap. 3 och 4 §§
skattebetalningslagen.

Skatten ska betalas med lika stora belopp varje månad från och
med det förkortade inkomstårets andra månad till och med
månaden efter det förkortade inkomstårets utgång. De
förfallodagar som anges i 16 kap. 5 § första stycket
skattebetalningslagen ska gälla som sista dag för betalningen.
20. Skattebetalningslagen (1997:483) ska fortfarande tillämpas
i fråga om skatt enligt lagen (1984:409) om skatt på
gödselmedel som hänför sig till tiden före den 1 januari 2010.

21. Lagen (1998:514) om särskild skattekontroll av torg- och
marknadshandel m.m., lagen (2006:575) om särskild
skattekontroll i vissa branscher och lagen (2007:592) om
kassaregister m.m. ska upphöra att gälla vid utgången av
2011. De upphävda lagarna gäller dock fortfarande för
kontroller som har inletts före utgången av 2011. Vid en
sådan kontroll ska det vid bedömningen av om det är fråga om
försäljning i obetydlig omfattning enligt 3 § första stycket
1 lagen om kassaregister m.m. särskilt beaktas om
försäljningen normalt uppgått till eller har kunnat antas
komma att uppgå till sammanlagt högst fyra prisbasbelopp
under ett beskattningsår.

Överklagandeförbuden i 7 § andra stycket lagen om särskild
skattekontroll av torg- och marknadshandel m.m., 19 § första
stycket lagen om särskild skattekontroll i vissa branscher
och 32 § första stycket lagen om kassaregister m.m. gäller
inte vitesförelägganden som meddelas efter utgången av 2011.
Vitesförelägganden som meddelas efter den tidpunkten gäller
omedelbart. Lag (2013:1081).

22. Lagen (2001:1227) om självdeklarationer och
kontrolluppgifter ska upphöra att gälla vid utgången av 2011.
Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för 2013 och
tidigare års taxeringar.

Överklagandeförbudet i 19 kap. 3 § den upphävda lagen gäller
inte vitesförelägganden som meddelas efter utgången av 2011.

Vitesförelägganden som meddelas efter den tidpunkten gäller
omedelbart.

Den som före utgången av 2012 har gett in en skriftlig
förbindelse enligt 13 kap. 1 § lagen om självdeklarationer och
kontrolluppgifter ska vid ingången av 2013 även anses ha gett
in en förbindelse enligt 23 kap. 5 §.

Den som före utgången av 2012 har gett in ett åtagande enligt
13 kap. 2 eller 2 a § lagen om självdeklarationer och
kontrolluppgifter ska vid ingången av 2013 även anses ha gett
in ett åtagande enligt 23 kap. 6 respektive 7 §.

Skyldigheten att lämna uppgifter enligt 3 kap. 17  a § lagen om
självdeklarationer och kontrolluppgifter gäller inte vid 2013
års taxering. Lag (2012:760).

23. Lagen (2003:643) om allmänt ombud hos Skatteverket ska
upphöra att gälla vid utgången av 2011. Lagen gäller dock
fortfarande för beslut som ska överklagas enligt äldre
bestämmelser.

24. Lagen (2005:1117) om deklarationsombud ska upphöra att
gälla vid utgången av 2011.

För beslut som ska överklagas enligt den upphävda lagen gäller
3 kap. 10 § samt 67 kap. 7–10 §§, 12 § andra stycket 1 och 19–
22 §§.

25. Vid tillämpningen av punkterna 1, 8, 16, 19 och 22 ska det
som sägs om beskattningsår och redovisningsperioder som är
brutna räkenskapsår även gälla beskattningsår och
redovisningsperioder som består av ett räkenskapsår som är
längre eller kortare än tolv månader.

26. Skatteförfarandelagen ska tillämpas på förlängda
räkenskapsår som avslutas efter utgången av 2012. Detsamma
gäller förkortade räkenskapsår som både påbörjas och avslutas
under 2012. I detta fall ska dock bestämmelserna om när en
inkomstdeklaration ska lämnas i 32 kap. och betalning av
slutlig skatt i 62 kap. tillämpas som om räkenskapsåret hade
avslutats den 30 april 2013.

2011:1512

Denna lag träder i kraft den 2 januari 2012 och tillämpas på
avyttringar som skett under beskattningsår som börjar efter den
31 januari 2012.

2012:682

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013. Äldre
bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför
sig till tiden före ikraftträdandet.

2012:760

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013.

2. Bestämmelserna i 58 kap. 2 § i sin nya lydelse tillämpas i
fråga om avyttringar av andelar i skalbolag som sker efter
utgången av 2012. Om skalbolagsdeklarationen till någon del
avser tid före ikraftträdandet, ska dock vid beräkningen av
säkerhetens storlek enligt 58 kap. 2 § första stycket
procenttalet 26,3 användas i stället för 22. Äldre bestämmelser
i 58 kap. 2 § gäller i fråga om avyttringar som har skett före
ikraftträdandet.

2012:835

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013 och tillämpas
på sådan ersättning som betalas ut respektive inkomst som
uppbärs efter den 31 december 2012.

2. En sådan mottagare av ersättning som avses i 5 kap. 5 § och
som före ikraftträdandet har ingått ett socialavgiftsavtal,
ska anmäla sig för registrering hos Skatteverket senast den
1 februari 2013.

2013:116

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller för beslut som har meddelats
före ikraftträdandet.

2013:369

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för mervärdesskatt
som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2013:383

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016 och ska tillämpas
första gången på beskattningsår 2017.

2013:384

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013 i fråga om 9 § och i
övrigt den 1 januari 2014.

2013:585

1. Denna lag träder i kraft den 22 juli 2013.

2. Äldre bestämmelser om skyldighet att lämna kontrolluppgift
beträffande andelar i specialfonder gäller för
värdepappersbolag och kreditinstitut som förvaltar
specialfonder och som enligt punkt 2 av
övergångsbestämmelserna till lagen (2013:563) om ändring i
lagen (2004:46) om investeringsfonder får fortsätta med sådan
verksamhet efter den 21 juli 2013.

2013:772

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2013.

2. Bestämmelserna i 22 kap. 23 och 24 §§, 23 kap. 2 § samt
31 kap. 19 a och 19 b §§ tillämpas första gången på uppgifter
som avser kalenderåret 2013.

2013:967

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas
första gången på beskattningsår som börjar efter den 31
december 2013.

2013:1068

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2014. Lagen ska när
det gäller mervärdesskattedeklarationer tillämpas första
gången på redovisningsperioder som börjar den 1 januari 2013.
Bestämmelserna om anstånd i 36 kap. 5 § andra och tredje
styckena och 6 § samt 63 kap. 3 § andra stycket ska tillämpas
första gången på redovisningsperioder som börjar den 1
januari 2013.

2013:1081

Denna lag träder i kraft den 2 januari 2014. Bestämmelsen i
39 kap. 5 § andra stycket tillämpas dock för tid från och med
den 1 januari 2012.

2014:288

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 2014.

2. Bestämmelsen i 3 kap. 4 § första stycket 1 i sin nya
lydelse tillämpas första gången på beskattningsår som börjar
efter den 31 maj 2014.

3. Bestämmelsen i 3 kap. 4 § första stycket 2 tillämpas
första gången på skatt som ska betalas för kalenderår 2013
respektive på beskattningsår som går ut efter den 31 augusti
2013.

2014:1471

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2015.

2. Bestämmelserna i 22 kap. 25 §, 23 kap. 2 och 3 §§ samt 31
kap. 33 och 33 a §§ tillämpas första gången på uppgifter som
avser kalenderåret 2015.

2014:1474

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.

2. Lagen tillämpas första gången på byggarbetsplatser där
byggverksamheten påbörjas efter den 31 december 2015.
Lag (2015:769).

3. På byggarbetsplatser där byggverksamheten har påbörjats
före ikraftträdandet ska lagen dock tillämpas så snart det
kan antas att byggverksamheten kommer att avslutas efter den
30 juni 2016.

4. I fråga om kontrollavgiftens storlek ska bestämmelsen i 50
kap. 4 § i den nya lydelsen tillämpas första gången i fråga
om kontrollavgifter som hänför sig till kontroller som har
inletts efter den 31 december 2015. Lag (2015:769).

2015:69

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2015.

2. Bestämmelserna i 22 a kap. 6 § första stycket 1 samt 7 och
8 §§ tillämpas första gången på uppgifter som avser
kalenderåret 2015.

3. Bestämmelserna i 22 a kap. 6 § första stycket 2 och andra
stycket tillämpas första gången på uppgifter som avser
kalenderåret 2016.

4. Övriga bestämmelser i lagen tillämpas första gången på
uppgifter som avser kalenderåret 2014.

5. För uppgifter som avser kalenderåret 2014 ska

a) informationsuppgift som lämnas enligt 34 kap. 9 a och 9 b
§§ lämnas senast den 15 juli 2015, och

b) kontrolluppgift som lämnas enligt 22 a kap. samt
informationsuppgift som lämnas enligt 34 kap. 3 § av någon
som är skyldig att lämna sådan kontrolluppgift lämnas senast
den 31 juli 2015.

6. För uppgifter som avser kalenderåret 2014 och som gäller
sådana konton som har identifierats som rapporteringspliktiga
konton enligt lagen (2015:62) om identifiering av
rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA-avtalet
efter den 30 juni 2015 men före den 1 oktober 2015 ska dock

a) informationsuppgift som lämnas enligt 34 kap. 9 a och 9
b §§ lämnas senast 30 dagar efter att kontot har
identifierats som ett rapporteringspliktigt konto, och

b) kontrolluppgift som lämnas enligt 22 a kap. samt
informationsuppgift som lämnas enligt 34 kap. 3 § av någon
som är skyldig att lämna sådan kontrolluppgift lämnas senast
60 dagar efter att kontot har identifierats som ett
rapporteringspliktigt konto.

7. För uppgifter som avser kalenderåret 2015 och som gäller
sådana konton som har identifierats som rapporteringspliktiga
konton enligt lagen (2015:62) om identifiering av
rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA-avtalet
efter den 30 september 2015 ska informationsuppgift som
lämnas enligt 34 kap. 9 a och 9 b §§ lämnas senast den 15
juli 2016 och kontrolluppgift som lämnas enligt 22 a kap.
samt informationsuppgift som lämnas enligt 34 kap. 3 § av
någon som är skyldig att lämna sådan kontrolluppgift lämnas
senast den 31 juli 2016. Om det rapporteringspliktiga kontot
har öppnats efter den 30 juni 2014 och före den 1 januari
2015 ska informationsuppgift respektive kontrolluppgift även
lämnas för uppgifter som avser kalenderåret 2014.

8. För vart och ett av kalenderåren 2015 och 2016 ska ett
sådant rapporteringsskyldigt finansiellt institut som avses i
2 kap. 19 § lagen om identifiering av rapporteringspliktiga
konton med anledning av FATCA-avtalet i kontrolluppgift lämna
uppgift om namn på varje sådant icke FATCA-deltagande
finansiellt institut som avses i 2 kap. 21 § samma lag till
vilken det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har
gjort betalningar, samt det sammanlagda belopp dessa
betalningar uppgår till för vart och ett av åren.

9. Om ett icke FACTA-deltagande finansiellt institut som
avses i punkt 8 identifieras som en sådan enhet efter den 31
december 2015 ska sådan kontrolluppgift som enligt punkt 8
ska lämnas för uppgifter avseende kalenderåret 2015 lämnas
senast den 30 april 2016.

2015:633

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.

2. Äldre bestämmelser i 49 kap. 10 § första stycket 1 och 49
kap. 12 och 15 §§ ska tillämpas i fråga om uppgifter som har
lämnats eller skulle ha lämnats före den 1 januari 2016.

2015:768

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.

2. Bestämmelserna i 11 kap. 14 § och 22 kap. 13 § i den nya
lydelsen tilllämpas första gången i fråga om skattepliktig
förmån av hushållsarbete som kommit den skattskyldige till
del efter den 31 december 2015.

3. Bestämmelsen i 31 kap. 33 § i den nya lydelsen tillämpas
första gången på beskattningsår som börjar efter den 31
december 2015.

4. Bestämmelsen i 48 kap. 6 § i den nya lydelsen tillämpas
första gången i fråga om deklarationer och övriga uppgifter
som ska lämnas efter ikraftträdandet.

5. Bestämmelserna i 50 kap. 2 och 7 §§ i den nya lydelsen
tillämpas första gången i fråga om kontrollavgifter som
hänför sig till kontroller som har inletts efter den 31
december 2015.

6. Den upphävda bestämmelsen i 22 kap. 22 § gäller dock
fortfarande för beskattningsår som börjar före
ikraftträdandet.

7. Den upphävda bestämmelsen i 23 kap. 7 § och bestämmelsen i
38 kap. 1 § i den äldre lydelsen gäller dock fortfarande för
tid före ikraftträdandet.

2015:892

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.

2. Lagen tillämpas i sin nya lydelse för återbetalning av
ingående mervärdesskatt enligt 10 kap. 11 a §
mervärdesskattelagen (1994:200) då den omsättning som medför
rätt till återbetalning äger rum från och med
ikraftträdandet.

2015:918

1. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer
i fråga om 56 kap. 9 § och i övrigt den 1 januari 2016.

2. Lagen tillämpas första gången i fråga om uppgifter som
avser

a) kalenderåret 2015, när det gäller

– 24 kap. 2 a § och 34 kap. 3 § andra stycket, när det gäller
uppgifter enligt 22 a kap., och

– 34 kap. 10 §, när det gäller uppgifter som avses i 34 kap.
9 a och 9 b §§, och

b) kalenderåret 2016 i övrigt.

3. Regeringen får meddela de övergångsbestämmelser som behövs
när 56 kap. 9 § i den nya lydelsen träder i kraft.

2015:925

Äldre föreskrifter gäller fortfarande avseende
beskattningsåret 2016 och tidigare beskattningsår för
återbetalningar som ska göras enligt rådets direktiv
2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattning av inkomster
från sparande i form av räntebetalningar, ändrat genom rådets
beslut 2004/587/EG.

2016:64

1. Denna lag träder i kraft den 1 mars 2016. 

2. Bestämmelserna i 10 kap. 22 § och 23 kap. 8 § tillämpas 
första gången på åtaganden som lämnas efter den 29 februari 
2016.

2016:286

1. Denna lag träder i kraft den 1 maj 2016.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om sådan 
skatt för vilken tullagen (2000:1281) gäller.

2016:888

1. Denna lag träder i kraft den 20 oktober 2016.

2. Lagen tillämpas första gången för beskattningsår som 
börjar efter den 31 december 2016.

3. För beskattningsår som börjar före den 1 april 2017 ska en 
ansökan om godkännande för tonnagebeskattning, i stället för 
vad som föreskrivs i 13 a kap. 4 §, ha kommit in till 
Skatteverket senast den 31 oktober 2016.

4. För beskattningsår som börjar före den 1 april 2017 
gäller, i stället för vad som föreskrivs i 13 a kap. 9 § 
första stycket, ett godkännande för tonnagebeskattning från 
och med detta beskattningsår om beslutet om godkännande 
meddelas senast den 31 mars 2017.

2016:1075

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2017.

2. Bestämmelserna i 3 kap. 4 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på ansökningar om återbetalning av eller 
kompensation för annan punktskatt än reklamskatt som har 
lämnats in efter lagens ikraftträdande och på beslut om 
återbetalning av reklamskatt och beslut om beskattning vid 
oegentlighet som har meddelats efter lagens ikraftträdande.

3. Bestämmelserna i 3 kap. 4 § i den nya lydelsen ska även 
tillämpas i fråga om sådana ansökningar om nedsättning av 
koldioxidskatt eller energiskatt enligt de upphävda 
bestämmelserna i 9 kap. 9 § och 9 b § tredje stycket lagen 
(1994:1776) om skatt på energi som görs med stöd av 
övergångsbestämmelserna till lagen (2009:1497) om ändring i 
lagen (1994:1776) om skatt på energi. Bestämmelserna ska 
tillämpas första gången på ansökningar om nedsättning som har 
lämnats in efter lagens ikraftträdande.

4. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2016:1077

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2017:185

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2017.

2. Bestämmelserna i 33 a kap. tillämpas första gången på 
räkenskapsår som har påbörjats efter den 31 december 2015. 
Har ett sådant räkenskapsår avslutats före den 1 april 2017, 
får underrättelse enligt 33 a kap. 12 § första stycket lämnas 
senast den 30 april 2017.

3. Bestämmelserna i 39 kap. tillämpas första gången på 
beskattningsår som har påbörjats efter den 31 mars 2017.

2017:189

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2017. 

2. Bestämmelserna i 22 a kap. 6 § andra stycket och 22 b kap. 
6 § andra stycket i den nya lydelsen tillämpas första gången 
i fråga om uppgifter som avser kalenderåret 2016. 

3. Övriga bestämmelser i den nya lydelsen tillämpas första 
gången i fråga om uppgifter som avser kalenderåret 2017.

2017:387

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019 i fråga om 7 
kap. 1 §, 15 kap. 8–10 §§, 16 kap. 1–3 §§, 22 kap. 1, 4 och 
13 §§, 23 kap. 2 och 3 §§, 26 kap. 2, 3 och 38 §§, 31 kap. 
6 §, 37 kap. 2 § samt 67 kap. 1 och 26 §§, och i övrigt den 
1 juli 2018.  

2. För uppgiftsskyldiga som ska föra en personalliggare 
enligt 39 kap. 11 och 11 a §§ i restaurang-, tvätteri- eller 
byggverksamhet eller i näringsverksamhet som avser hårvård 
och som vid ikraftträdandet har fler än 15 anställda samt för 
den som ska lämna uppgifter enligt 34 kap. 6 och 7 §§, 
tillämpas lagen från och med den 1 juli 2018. För övriga 
uppgiftsskyldiga tillämpas lagen från och med den 1 januari 
2019. Lag (2018:244).

3. Skatteverkets föreläggande enligt 37 kap. 2 § får inte 
heller under tiden 1 juli 2018–31 december 2018 bara avse 
komplettering av arbetsställenummer enligt 26 kap. 19 b § 
första stycket 4. 

4. Bestämmelserna i 15 kap. 8–10 §§, 16 kap. 1–3 §§, 22 kap. 
13 § samt 23 kap. 2 och 3 §§ i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på uppgifter som avser kalenderåret 2019. 

5. Bestämmelserna i 26 kap. 2 och 3 §§ i den nya lydelsen 
tillämpas första gången på skattedeklarationer som avser 
redovisningsperioden januari 2019. Bestämmelserna i 26 kap. 
19 § i den nya lydelsen tillämpas första gången på 
skattedeklarationer som avser redovisningsperioden juli 2018. 
Bestämmelserna i 26 kap. 19 § i den äldre lydelsen ska under 
tiden 1 juli 2018–31 december 2018 tillämpas för sådana 
övriga uppgiftsskyldiga som avses i punkten 2.

6. Bestämmelsen i 31 kap. 4 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på uppgifter som avser kalenderåret 2018. 
Bestämmelsen i 31 kap. 6 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på uppgifter som avser kalenderåret 2019.

7. Bestämmelserna i 34 kap. 6, 7, 10 och 11 §§ samt 37 kap. 
8 § i den nya lydelsen tillämpas om den uppgift som ska 
lämnas avser tid efter den 30 juni 2018. Bestämmelsen i 34 
kap. 10 § i den nya lydelsen ska dock i fråga om uppgifter 
till en kontrolluppgiftsskyldig tillämpas om den uppgift 
som ska lämnas avser tid efter den 31 december 2018. 
Bestämmelsen i 34 kap. 10 § i den äldre lydelsen ska under 
tiden 1 juli 2018–31 december 2018 tillämpas i fråga om 
uppgifter till en kontrolluppgiftsskyldig. Bestämmelsen i 
37 kap. 2 § i den nya lydelsen tillämpas om den uppgift 
som ska lämnas avser tid efter den 31 december 2018.

8. Bestämmelserna i 49 kap. 10 d §, 51 kap. 1 §, 56 kap. 2 § 
och 66 kap. 27 § i den nya lydelsen ska tillämpas första 
gången på uppgifter som avser kalenderåret 2018. 

9. De nya bestämmelserna i 26 kap. 19 a–19 e, 40 och 41 §§ 
tillämpas första gången på arbetsgivardeklarationer som avser 
redovisningsperioden juli 2018. 

10. De nya bestämmelserna i 34 kap. 3 a § tillämpas första 
gången på uppgifter som lämnas i arbetsgivardeklarationer som 
avser redovisningsperioden juli 2018.

11. De upphävda bestämmelserna i 22 kap. 4 § gäller 
fortfarande för ersättning eller förmån för bostad som har 
betalats ut före den 1 januari 2019.

12. Den upphävda bestämmelsen i 26 kap. 38 § gäller 
fortfarande för beslut som har meddelats före den 1 januari 
2019. 

13. Den upphävda bestämmelsen i 67 kap. 26 § gäller 
fortfarande för beslut som har meddelats enligt den upphävda 
26 kap. 38 §.

14. Bestämmelserna i 7 kap. 1 § första stycket 10 i den äldre 
lydelsen gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig 
till tiden före ikraftträdandet. Lag (2018:1147).

2017:403

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2017:1218

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018.

2. Bestämmelserna i 12 kap. 3 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på beskattningsår som börjar efter den 31 
december 2017.

3. Bestämmelserna i 23 kap. 2 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på uppgifter som avser kalenderåret 2018.

4. Bestämmelserna i 26 kap. 23 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på punktskatt där skattskyldighet har inträtt 
efter den 31 december 2017. För punktskatt där 
skattskyldighet har inträtt före ikraftträdandet gäller 
bestämmelserna i den äldre lydelsen.

5. Bestämmelserna i 37 kap. 10 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på ansökningar om återbetalning av eller 
kompensation för punktskatt som avser förhållanden efter 
ikraftträdandet.

6. Bestämmelserna i de nya 22 kap. 26 § och 31 kap. 33 b § 
tillämpas första gången på uppgifter som avser kalenderåret 
2018.

7. Bestämmelserna i de nya 37 kap. 7 a och 9 a §§ och 39 kap. 
3 a § tillämpas första gången på ansökningar om återbetalning 
av eller kompensation för punktskatt som avser förhållanden 
efter ikraftträdandet.

2017:1219

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Bestämmelserna i 22 kap. 26 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på uppgifter som avser kalenderåret 2019.

2018:522

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2018.

2. För sjuk- eller olycksfallsförsäkringar som har tecknats i 
samband med tjänst före ikraftträdandet gäller fortfarande 
bestämmelserna i 10 kap. 3 § i den äldre lydelsen.

2018:562

1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2018.

2. Bestämmelserna i 49 kap. 10 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på rättelser som görs efter ikraftträdandet och 
som har en koppling till sådan information om generell 
kontroll som Skatteverket har lämnat efter ikraftträdandet.

2018:627

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2018.

2. De nya bestämmelserna i 22 kap. 27 § och 31 kap. 33 c § 
och bestämmelserna i 23 kap. 2 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på uppgifter som avser kalenderåret 2018.

2018:701

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2018.

2. Bestämmelserna i 53 kap. 5 § i den äldre lydelsen gäller 
fortfarande i fråga om beslut som avser förhållanden före den 
1 januari 2016.

2018:1146

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 

2018:1207

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Bestämmelsen i 58 kap. 2 § i den nya lydelsen tillämpas 
första gången på avyttringar av andelar i skalbolag som sker 
efter den 31 december 2018. Om skalbolagsdeklarationen till 
någon del avser tid före den 1 januari 2019, ska dock vid 
tillämpningen av 58 kap. 2 § första stycket procenttalet 22 
användas i stället för 20,6.

3. Den nya bestämmelsen i 34 kap. 4 a § tillämpas första 
gången på uppgifter som avser beskattningsår som börjar efter 
den 31 december 2018.

2018:1271

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019. 

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för ersättning som 
är vårdbidrag, om beslutet om ersättning enligt punkt 2 i 
övergångsbestämmelserna till lagen (2018:1265) om ändring i 
socialförsäkringsbalken ska gälla.

2018:2034

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.

2. Bestämmelserna i 22 a kap. 5–8 §§, 22 b kap. 5–9 §§ i den 
nya lydelsen tillämpas första gången på uppgifter som avser 
kalenderåret 2019.

3. Bestämmelserna i 26 kap. 19 a § i den nya lydelsen 
tillämpas första gången på arbetsgivardeklarationer som avser 
redovisningsperioder efter ikraftträdandet.

4. Bestämmelserna i det nya 49 b kap. tillämpas första gången 
på uppgifter, handlingar och annan dokumentation som

a) samlas in eller ska samlas in efter den 31 december 2018, 
eller

b) finns tillgängliga hos det rapporteringsskyldiga 
finansiella institutet den 1 januari 2019 och ska bevaras.

2019:129

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2019.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för uppgifter som 
avser kalenderåret 2019.

3. I en sådan kontrolluppgift enligt den upphävda 22 kap. 27 § 
som avser kalenderåret 2019 ska uppgift lämnas endast om 
medlemsavgifter som har betalats före den 1 april 2019.

2019:452

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2019.

2. Lagen tillämpas första gången i fråga om skattepliktig 
förmån av hushållsarbete som kommit den skattskyldige till del 
efter den 30 juni 2019.

2019:455

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2019. 

2. Lagen tillämpas inte på gåvor som lämnats före 
ikraftträdandet.

3. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2019:741

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2020. 

2. Lagen tillämpas första gången på uppgifter som avser 
beskattningsår som börjar efter den 31 december 2019.

2019:1147

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2020.

2. Lagen tillämpas första gången vid beslut om anstånd som 
fattas efter ikraftträdandet.

3. För skattskyldiga som har beviljats anstånd före 
ikraftträdandet, ska bestämmelserna i 63 kap. 17 § i den äldre 
lydelsen tillämpas vid det första beslut om nytt anstånd som 
fattas efter ikraftträdandet.

2020:437

1. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 

2. De nya bestämmelserna får sättas i kraft vid olika 
tidpunkter.

3. Regeringen får meddela de övergångsbestämmelser som behövs.

2020:561

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2020.

2. För rådgivare som avses i 33 b kap. 6 § första stycket 
tillämpas lagen på rapporteringspliktiga arrangemang som 
rådgivaren har tillgängliggjort, som har blivit klart för 
genomförande, eller där rådgivaren har påbörjat genomförandet 
av arrangemanget, efter ikraftträdandet.

3. För rådgivare som avses i 33 b kap. 6 § andra stycket 
tillämpas lagen på rapporteringspliktiga arrangemang som 
rådgivaren har tillhandahållit sina tjänster inom ramen för, 
efter ikraftträdandet.

4. För användare tillämpas lagen på rapporteringspliktiga 
arrangemang som har tillhandahållits användaren, som har 
blivit klart för genomförande av användaren, eller där 
användaren har påbörjat genomförandet av arrangemanget, efter 
ikraftträdandet.

5. Lagen tillämpas även på andra rapporteringspliktiga 
arrangemang än de som avses i punkt 2-4, om genomförandet av 
arrangemanget har påbörjats efter den 24 juni 2018 och före 
ikraftträdandet. 

6. Bestämmelserna i 49 c kap. tillämpas inte på 
rapporteringspliktiga arrangemang som avses i punkt 5. 

7. I stället för vad som föreskrivs i 33 b kap. 19 och 20 §§ 
ska uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang som avses i 
punkt 2-4, där uppgiftsskyldigheten inträtt mellan den 30 juni 
2020 och den 1 januari 2021, ha kommit in till Skatteverket 
senast den 31 januari 2021. Förordning (2020:682).

8. I stället för vad som föreskrivs i 33 b kap. 19 och 20 §§ 
ska uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang som avses i 
punkt 5 ha kommit in till Skatteverket senast den 28 februari 
2021. Förordning (2020:682).

2020:571

1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2020 i fråga om 
22 kap. 23 §, den 1 september 2020 i fråga om 7 kap. 1 § och 
41 kap 3 § och i övrigt den 1 oktober 2020.

2. Lagen tillämpas, i fråga om 22 kap. 23 §, första gången på 
kontrolluppgifter som lämnas efter den 31 juli 2020.

2020:858

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2020.

2. Bestämmelserna i 33 kap. 2 a, 9 b och 10 a §§ tillämpas 
första gången på förhandsbesked som får laga kraft efter 
ikraftträdandet.

3. Den nya bestämmelsen i 13 a kap. 8 a § tillämpas inte på 
ansökningar om godkännande för tonnagebeskattning som har 
inkommit före ikraftträdandet.

2020:865

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2020.

2. Lagen tillämpas första gången för uppgifter som avser 
kalenderåret 2020.

2020:954

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2021.

2. Bestämmelserna i 10 kap. 5 och 6 §§ och 11 kap. 20 § i den 
nya lydelsen tillämpas första gången på ersättning för arbete 
som utförs efter den 31 december 2020 och där ersättningen 
betalas ut efter detta datum. 

3. Bestämmelserna i 13 kap. 3 och 6 §§ i den nya lydelsen 
tillämpas första gången på ersättning eller annat vederlag för 
arbete som utförs efter den 31 december 2020 och där 
ersättningen betalas ut efter detta datum. Bestämmelserna i 
13 kap. 3 och 6 §§ i den äldre lydelsen tillämpas på 
ersättning eller annat vederlag för arbete som utförs före den 
1 januari 2021. 

4. Bestämmelserna i 33 kap. 2 och 10 §§ samt 36 kap. 2 och 
4 §§ i den nya lydelsen tillämpas första gången på uppgifter 
som avser beskattningsår som börjar efter den 31 december 
2020.

5. Bestämmelserna i 33 kap. 6 a och 6 b §§ och 54 kap. 5 § 
tillämpas första gången på uppgifter som avser beskattningsår 
som börjar efter den 31 december 2020.

2020:1070

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2021.

2. Lagen tillämpas första gången i fråga om skattepliktig 
förmån av hushållsarbete som kommit den skattskyldige till del 
efter den 31 december 2020.

3. Lagen tillämpas första gången i fråga om skattereduktion 
för installation av grön teknik på beskattningsår som börjar 
efter den 31 december 2020. 

2020:1167

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2021.

2. Lagen tillämpas första gången för det beskattningsår som 
börjar efter den 31 december 2020.

2021:1162

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022. 

2. Lagen tillämpas första gången för beskattningsår som börjar 
efter den 31 december 2021.

2021:1165

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Lagen tillämpas första gången på kostnadsersättning vid 
arbete som utförs efter den 31 december 2021.

2021:1169

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Äldre bestämmelser gäller dock fortfarande för förhållanden 
som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2021:1259

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022.

2. Lagen tillämpas första gången för beskattningsår som börjar 
efter den 31 december 2021.

2022:174

1. Denna lag träder i kraft den 13 februari 2023. 

2. Om en flyttning av beskattade varor från ett annat EU-land 
enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om 
alkoholskatt eller lagen (1994:1776) om skatt på energi har 
påbörjats före ikraftträdandet och varan förs in eller tas 
emot senast den 31 december 2023 gäller 3 kap. 15 § och 
26 kap. 8 och 37 §§ i den äldre lydelsen.

3. Om en flyttning av varor genom distansförsäljning enligt 
lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om 
alkoholskatt eller lagen (1994:1776) om skatt på energi har 
påbörjats före ikraftträdandet gäller 3 kap. 15 §, 7 kap. 
1 a §, 26 kap. 6, 8, 35 och 37 §§ och 41 kap. 3 § i den äldre 
lydelsen.

4. I övrigt gäller äldre bestämmelser fortfarande för 
förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2022:446

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2022.

2. De nya bestämmelserna i 22 kap. 27 § och 31 kap. 33 d § och 
den nya lydelsen av 23 kap. 2 § tillämpas första gången på 
uppgifter som avser kalenderåret 2022. 

3. I en kontrolluppgift enligt 22 kap. 27 § som avser 
kalenderåret 2022 ska uppgift lämnas endast om avgifter som 
betalas efter den 30 juni 2022.

2022:1073

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2023.

2. Lagen tillämpas första gången för beskattningsår som börjar 
efter den 31 december 2022.

2022:1686

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2023.

2. Bestämmelserna i 26 kap. 19 b § i den nya lydelsen 
tillämpas första gången för uppgifter som avser kalenderåret 
2024. Övriga bestämmelser tillämpas första gången för 
uppgifter som avser kalenderåret 2023.

3. Vid tillämpningen av bestämmelserna i 22 c kap. avseende 
uppgifter som avser kalenderåret 2023 och 2024 ska även 
punkterna 6 och 7 i ikraftträdande- och 
övergångsbestämmelserna till lagen (2022:1681) om 
plattformsoperatörers inhämtande av vissa uppgifter på 
skatteområdet beaktas om den rapporteringspliktiga säljaren 
redan var registrerad på plattformen den 1 januari 2023.

4. Trots 49 d kap. 1 § 2 kan plattformsavgift inte tas ut med 
avseende på brister i skyldigheterna att hämta in, kontrollera 
och bevara uppgifter avseende kalenderåret 2023 i de fall då 
säljaren redan var registrerad på plattformen den 1 januari 
2023.

5. Vid tillämpning av 49 d kap. 1 § 2 ska, utöver 6 kap. lagen 
om plattformsoperatörers inhämtande av vissa uppgifter på 
skatteområdet, även punkt 7 i ikraftträdande- och 
övergångsbestämmelserna beaktas och anses vara en del av 
6 kap. den lagen.

2022:1779

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2023.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2022:1782

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2023.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2023:22

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2025.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för elstöd som 
betalats ut före ikraftträdandet.

2023:208

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2023.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2023:804

1. Denna lag träder i kraft den 1 november 2024.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2023:880

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2024.

2. Om ett beskattningsår har avslutats före den 31 mars 2025 
ska en tilläggsskatterapport enligt 33 d kap. 13 § ha kommit 
in senast den 30 juni 2026.

2024:417

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2024.

2. Lagen tillämpas första gången i fråga om skattepliktig 
förmån av hushållsarbete som kommit den skattskyldige till del 
efter den 31 december 2023.

3. För skattepliktig förmån som kommit den skattskyldige till 
del före den 1 juli 2024 får skatteavdraget som mest reduceras 
med 75 000 kronor, varav som mest 50 000 kronor i fråga om 
förmån av sådant hushållsarbete som anges i 67 kap. 13 a och 
13 b §§ inkomstskattelagen (1999:1229). 

2024:420

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2025.

2. Lagen tillämpas första gången i fråga om skattepliktig 
förmån av hushållsarbete som kommit den skattskyldige till del 
efter den 31 december 2024.

2024:1018

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2025. 

2. Lagen tillämpas första gången på kontoavgift som tas ut med 
anledning av brister i skyldigheterna att inhämta, kontrollera 
och bevara handlingar, uppgifter och annan dokumentation för 
finansiella konton eller att lämna kontrolluppgift enligt 22 a 
eller 22 b kap., i fråga om uppgifter som avser kalenderåret 
2025.

3. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för 
dokumentationsavgift för rapporteringsskyldiga finansiella 
institut som tas ut med anledning av brister i skyldigheterna 
att samla in, kontrollera och bevara handlingar, uppgifter och 
annan dokumentation, i fråga om uppgifter som avser kalenderår 
före 2025.

2024:1136

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2025.

2. För ansökningar som gjorts före ikraftträdandet gäller 
9 kap. 1-3 §§ i den äldre lydelsen.

3. Bestämmelsen i 9 kap. 4 § första stycket 8 tillämpas inte 
när beslutet om återbetalning har meddelats före 
ikraftträdandet.

4. Bestämmelserna i 9 kap. 5-7 §§ tillämpas inte vid prövning 
om grund för återkallelse finns i fråga om missförhållanden 
som kan hänföras till den med bestämmande inflytande har 
uppkommit före ikraftträdandet.

5. Bestämmelserna i 22 kap. 28-30 §§ och 31 kap. 19 c § 
tillämpas första gången på uppgifter som avser kalenderåret 
2025. 

2024:1137

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2025.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som 
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

2024:1178

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2025.

2. Lagen tillämpas första gången på uppgifter som avser 
kalenderåret 2025.

2024:1179

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2026.

2. Lagen tillämpas första gången på uppgifter som avser 
kalenderåret 2026.