פרי הדר
פְּרִי הָדָר
#פרי־עץ מסוג שבמשפחת הפיגמיים, המאופיין בטעם חמצמץ ובעל פלחים עסיסיים.
=גזרון=
* הצירוף פרי הדר מופיע פעם אחת במקרא, בהקשר למצוות חג הסוכות: . בהבנה הפשוטה אין הכוונה לפרי מסוים אלא לפרי יפה או לפרי של עץ יפה. 
*חז"ל (סוכה לה ע"א) זיהו את פרי ההדר עם האתרוג, והביאו לכך מספר אסמכתאות. ע"פ זיהוי זה התקבל השם לסוג הפירות. 
*יש המערערים על זהוי עץ הדר המקראי עם עצי ההדר המוכרים לנו כיום, בטענה שפירות ההדר מקורן מדרום-מזרח אסיה, והגיעו לארץ רק בתקופה הפרסית.<ref>נ' ליפשיץ, ג' ביגר, [https://www.jstor.org/stable/23507763 האתרוג — האם הוא "פרי עץ הדר"? לשאלת מציאותו של האתרוג בארץ בעבר], בית מקרא מב,א (תשנ"ז) עמ' 28-33. שם הם טענו גם שה"אתרוג" של חז"ל הוא כנראה פרי הדר אחר.</ref> אמנם נמצאו עדויות ארכיאולוגיות לאתרוגים המתוארכות לאלף השני לפנה"ס במצרים<ref>האגיפטולוג ויקטור לורט טען שזיהה תיאורים של אתרוג בקבר במצרים מהמאה ה12 לפנה"ס, ובמקדש מימי תחותמס השלישי מהמאה ה15 לפנה"ס. מובא ב: [https://books.google.co.il/books?id=21oCAAAAYAAJ&q=citron+persian+gulf&pg=RA3-PR20&redir_esc=y#v=snippet&q=citron%20persian%20gulf&f=false Journal of the Royal Horticultural Society 16], 1893.</ref> בקפריסין<ref>H Hjelmqist, the Economic Plants and Weeds from Bronze Age in Cyprus, in: Hala Sultan Tekke no. 5, 1979, pp. 110-133. מובא אצל נ' ליפשיץ, ג' ביגר, שם עמ'32.</ref>, וגם בירושלים נמצאו שרידי אבקנים של אתרוג באתר המתוארך לתקופת חזקיהו (המאה ה8 לפנה"ס).<ref>"[https://www.haaretz.co.il/science/2012-02-05/ty-article/0000017f-debe-db22-a17f-febf35d00000 בגן המלכותי הקדום ברמת רחל גדל אתרוג הודי]", הארץ מוסף מדע. וראו בהרחבה: ד' לנגוט, י' גדות, ע' ליפשיץ, [https://www.jstor.org/stable/23975218 "עץ הדר": ראשית גידולו של האתרוג בארץ ישראל ושלבי חדירתו למסורת ולתרבות היהודית], בית מקרא נט,א (תשע"ד) עמ' 38-55.</ref>
*יש שזיהו את פרי ההדר עם האצטרובל, פרי הארז.<ref>יש לציין את הדמיון בין שם הארז Cedrus לשם האתרוג Citrus.</ref> לטענתם במילה "הָדָר" הה' היא ה' הידיעה, מכיוון שבדרך כלל נוספת ה' הידיעה לשמות עצים במקרא, כגון "עֵץ הַזַּיִת" (חגי ב,יט), "עֵץ הַגֶּפֶן" (יחזקאל טו,ב), ואילו הה' מגוף השם היה צריך לומר "פְּרִי עֵץ הֶהָדָר". אם כן שם העץ הוא "דָּר", מסנסקריט: दारु (dā́ru) - עץ, בול עץ (מפרוטו-הודו-איראנית: [https://en.m.wiktionary.org/wiki/Reconstruction:Proto-Indo-Iranian/d%C4%81%CC%81ru dā́ru] - עץ), ובייחוד: देवदारु (devadāru) - מילולית: עץ קדוש, שמו של הארז ההימלאי ששימש לפולחן בהודו (השוו גם לשמו הלטיני של הארז - Cedar). יש שחיזקו זיהוי זה בכך שהאצטרובל שימש בבבל לפולחן פריון יחד עם ענפי התמר.<ref>ש. טולקובסקי, פרי ההדר , ירושלים 1966, עמ' 38-69. ש' אריאלי, [https://www.jstor.org/stable/24305000 "פרי עץ הדר" - "פרי עץ החיים"], בית מקרא נט,ב (תשע"ד) עמ' 5-40.</ref> הקושי עם זיהוי זה שלא נמצא באכדית רמז לשם "דר" לעץ הארז בהקשר פולחני, ואם הפולחן הגיע לישראל דרך בבל היה מתבקש למצוא רמז לשם זה באכדית. בנוסף יש לציין שבמקרא הארז אינו נחשב כעץ פרי, השוו: . בנוסף, לא תמיד שמות עצי פרי מופיעים עם ה' הידיעה במקרא, השוו: "וְלָקַח לַמִּטַּהֵר.. וְעֵץ אֶרֶז" (ויקרא יד,ד).
*החוקר יצחק קולר מזהה את "עץ הדר" המקראי עם עץ הזית בשל תיאוריו במקרא כבעל הוד והדר - "כַזַּיִת הוֹדוֹ, וְרֵיחַ לוֹ כַּלְּבָנוֹן" (הושע יד,ז). וגם: "זַיִת רַעֲנָן יְפֵה פְרִי תֹאַר", (ירמיהו יא,טז).<ref>י' קולר, [https://www.jstor.org/stable/23503013 עץ הדר - מהו?], בית מקרא יז,ב (תשל"ב), עמ' 146-150.</ref>
=ראו גם=
*אשכולית
*חושחש
*לימון
*מנדרינה
*פומלה
*קלמנטינה
*תפוז
=קישורים חיצוניים=
* [https://davidson.weizmann.ac.il/online/askexpert/%D7%A1%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%A8-%D7%A6%D7%94%D7%95%D7%91-%D7%9E%D7%94-%D7%96%D7%94-%D7%90%D7%AA%D7%A8%D7%95%D7%92 האתרוג שאנו מכירים כיום הוא לא "פרי עץ הדר"] או (סיפור צהוב: מה זה אתרוג?) / מכון דוידסון למדע.
* [https://books.openedition.org/pcjb/2179 פירות הדר במצרים הקדומה:עדויות ארכיאולוגיות] / Charlène Bouchaud, Jacob Morales, Valérie Schram et Marijke van der Veen
=סמוכין=
קטגוריה:בוטניקה
קטגוריה:פירות
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
קטגוריה:ניבים, ביטויים ופתגמים מהתנ"ך
=גזרון=
* הצירוף פרי הדר מופיע פעם אחת במקרא, בהקשר למצוות חג הסוכות: . בהבנה הפשוטה אין הכוונה לפרי מסוים אלא לפרי יפה או לפרי של עץ יפה. 
*חז"ל (סוכה לה ע"א) זיהו את פרי ההדר עם האתרוג, והביאו לכך מספר אסמכתאות. ע"פ זיהוי זה התקבל השם לסוג הפירות. 
*יש המערערים על זהוי עץ הדר המקראי עם עצי ההדר המוכרים לנו כיום, בטענה שפירות ההדר מקורן מדרום-מזרח אסיה, והגיעו לארץ רק בתקופה הפרסית.<ref>נ' ליפשיץ, ג' ביגר, [https://www.jstor.org/stable/23507763 האתרוג — האם הוא "פרי עץ הדר"? לשאלת מציאותו של האתרוג בארץ בעבר], בית מקרא מב,א (תשנ"ז) עמ' 28-33. שם הם טענו גם שה"אתרוג" של חז"ל הוא כנראה פרי הדר אחר.</ref> אמנם נמצאו עדויות ארכיאולוגיות לאתרוגים המתוארכות לאלף השני לפנה"ס במצרים<ref>האגיפטולוג ויקטור לורט טען שזיהה תיאורים של אתרוג בקבר במצרים מהמאה ה12 לפנה"ס, ובמקדש מימי תחותמס השלישי מהמאה ה15 לפנה"ס. מובא ב: [https://books.google.co.il/books?id=21oCAAAAYAAJ&q=citron+persian+gulf&pg=RA3-PR20&redir_esc=y#v=snippet&q=citron%20persian%20gulf&f=false Journal of the Royal Horticultural Society 16], 1893.</ref> בקפריסין<ref>H Hjelmqist, the Economic Plants and Weeds from Bronze Age in Cyprus, in: Hala Sultan Tekke no. 5, 1979, pp. 110-133. מובא אצל נ' ליפשיץ, ג' ביגר, שם עמ'32.</ref>, וגם בירושלים נמצאו שרידי אבקנים של אתרוג באתר המתוארך לתקופת חזקיהו (המאה ה8 לפנה"ס).<ref>"[https://www.haaretz.co.il/science/2012-02-05/ty-article/0000017f-debe-db22-a17f-febf35d00000 בגן המלכותי הקדום ברמת רחל גדל אתרוג הודי]", הארץ מוסף מדע. וראו בהרחבה: ד' לנגוט, י' גדות, ע' ליפשיץ, [https://www.jstor.org/stable/23975218 "עץ הדר": ראשית גידולו של האתרוג בארץ ישראל ושלבי חדירתו למסורת ולתרבות היהודית], בית מקרא נט,א (תשע"ד) עמ' 38-55.</ref>
*יש שזיהו את פרי ההדר עם האצטרובל, פרי הארז.<ref>יש לציין את הדמיון בין שם הארז Cedrus לשם האתרוג Citrus.</ref> לטענתם במילה "הָדָר" הה' היא ה' הידיעה, מכיוון שבדרך כלל נוספת ה' הידיעה לשמות עצים במקרא, כגון "עֵץ הַזַּיִת" (חגי ב,יט), "עֵץ הַגֶּפֶן" (יחזקאל טו,ב), ואילו הה' מגוף השם היה צריך לומר "פְּרִי עֵץ הֶהָדָר". אם כן שם העץ הוא "דָּר", מסנסקריט: दारु (dā́ru) - עץ, בול עץ (מפרוטו-הודו-איראנית: [https://en.m.wiktionary.org/wiki/Reconstruction:Proto-Indo-Iranian/d%C4%81%CC%81ru dā́ru] - עץ), ובייחוד: देवदारु (devadāru) - מילולית: עץ קדוש, שמו של הארז ההימלאי ששימש לפולחן בהודו (השוו גם לשמו הלטיני של הארז - Cedar). יש שחיזקו זיהוי זה בכך שהאצטרובל שימש בבבל לפולחן פריון יחד עם ענפי התמר.<ref>ש. טולקובסקי, פרי ההדר , ירושלים 1966, עמ' 38-69. ש' אריאלי, [https://www.jstor.org/stable/24305000 "פרי עץ הדר" - "פרי עץ החיים"], בית מקרא נט,ב (תשע"ד) עמ' 5-40.</ref> הקושי עם זיהוי זה שלא נמצא באכדית רמז לשם "דר" לעץ הארז בהקשר פולחני, ואם הפולחן הגיע לישראל דרך בבל היה מתבקש למצוא רמז לשם זה באכדית. בנוסף יש לציין שבמקרא הארז אינו נחשב כעץ פרי, השוו: . בנוסף, לא תמיד שמות עצי פרי מופיעים עם ה' הידיעה במקרא, השוו: "וְלָקַח לַמִּטַּהֵר.. וְעֵץ אֶרֶז" (ויקרא יד,ד).
*החוקר יצחק קולר מזהה את "עץ הדר" המקראי עם עץ הזית בשל תיאוריו במקרא כבעל הוד והדר - "כַזַּיִת הוֹדוֹ, וְרֵיחַ לוֹ כַּלְּבָנוֹן" (הושע יד,ז). וגם: "זַיִת רַעֲנָן יְפֵה פְרִי תֹאַר", (ירמיהו יא,טז).<ref>י' קולר, [https://www.jstor.org/stable/23503013 עץ הדר - מהו?], בית מקרא יז,ב (תשל"ב), עמ' 146-150.</ref>
=ראו גם=
*אשכולית
*חושחש
*לימון
*מנדרינה
*פומלה
*קלמנטינה
*תפוז
=קישורים חיצוניים=
* [https://davidson.weizmann.ac.il/online/askexpert/%D7%A1%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%A8-%D7%A6%D7%94%D7%95%D7%91-%D7%9E%D7%94-%D7%96%D7%94-%D7%90%D7%AA%D7%A8%D7%95%D7%92 האתרוג שאנו מכירים כיום הוא לא "פרי עץ הדר"] או (סיפור צהוב: מה זה אתרוג?) / מכון דוידסון למדע.
* [https://books.openedition.org/pcjb/2179 פירות הדר במצרים הקדומה:עדויות ארכיאולוגיות] / Charlène Bouchaud, Jacob Morales, Valérie Schram et Marijke van der Veen
=סמוכין=
קטגוריה:בוטניקה
קטגוריה:פירות
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
קטגוריה:ניבים, ביטויים ופתגמים מהתנ"ך