מרק
מָרָק (גם מָרַק)
מרק
# תבשיל נוזלי.
#:* במסעדה זו מגישים בכל יום מְרקים שונים: מָרק כתום, מְרק בצל, מְרק עגבניות, מְרק עדשים וּמְרק עוף.
#:* בערב חורף קר אין כמו קערת מרק מהביל לארוחת הערב.
=גיזרון=
*בשל ההקשר לבשר בשני המופעים, נהוג לפרש את המילה 'מרק' במקרא כ'רוטב הבשר' (עפ"י מילון קדרי) או כ'תבשיל נוזלי העשוי בשר' (עפ"י מילון קאהלר ובאומגרטנר). במשמעות דומה קיימת מילה ערבית: - רוטב, תבשיל. יש הגוזרים משורש או בהוראת: להערות, לשפוך, להוציא נוזלים.
*ב[http://www.daat.ac.il/daat/vl/radak/radak04.pdf ספר השורשים לרד"ק], המילה מרק מקושרת לפועל לְמָרֵק: "וכן נקרא למים שנתבשל בהם הבשר מָרָק לפי שיש בו מריקת הבשר" (הכוונה כנראה לשטיפה או צחצוח במים). לעומתו, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/547/542.html רוביק רוזנטל] טוען כי אין קשר בין המילים למרות שורשן המשותף.
=צירופים=
* אבקת מרק
* מרק פירות
* מרק צח
* שקדי מרק
* מה מבין חמור במרק פירות
* המרק הקדום
=קישורים חיצוניים=
* [http://hebrew-academy.org.il/2011/03/15/%D7%9E%D6%B8%D7%A8%D6%B8%D7%A7-%D7%90%D7%95%D7%9B%D7%9C%D7%99%D7%9D-%D7%90%D7%95-%D7%A9%D7%95%D7%AA%D7%99%D7%9D/ מָרָק – אוכלים או שותים?], אתר האקדמיה ללשון העברית

קטגוריה:מאכלים
מֵרֵק
# שפשף גוף בחזקה להסיר זוהמתו אף הבלועה בתוכו. או לעשותו חלק ומבריק.
# סיים פעולה. השלים את החסר במלאכה.
=גיזרון=
מההקשר במקרא ברור שהכוונה לסוג מסוים של נקיון. חז"ל פירשו שהכוונה: שטיפה היטב. אחרים פירשו: "להבריק", ע"פ החילוף בין המילים "מָרוּק" (דה"ב ד,טז) ל"מְמֹרָט" (מל"א ז,מה), וכן הוראת המילה בארמית: [https://cal.huc.edu/oneentry.php?lemma=mrq%20V&cits=all מרק] וסורית: (מְרָקָא). אחרים פירשו שהכוונה שפשוף, ע"פ השוואה לאכדית: 𒈠𒊏𒆪 - לשפשף, להבריק. סורית: (מָרִק) - להסיר ע"י שפשוף, לטהר. 
:יש אומרים ששורש מ־ר־ק הוא שורש תנייני משורש (כמו הריק). ייתכן שקרוב לשורש , השוו ערבית: - לשפשף, למשוח. 
 לפי חלק מהפרשנים המילה באה בהשאלה ממירוק כלי (רמב"ם) ומובאות רבות בחז"ל מתאימות לפירוש זה. לדעת אחרים לשון הרקה שבפעולתו שופך ומרוקן דם הקרבן מגופו (הון עשיר).
=פרשנים מפרשים=
ויקרא ו'
* תרגום יונתן: וְאִין בְּמָנָא דִנְחָשָׁא תִּתְבַּשֵׁל וְיִסְתְּפַן בְּגַרְגִישְׁתָּא וְיִשְׁתְּטִיף בְּמוֹ - ואם בכלי נחושת תתבשל וישופשף בגוש אדמה וישתטף במים.
* רש"י ואב"ע: ומורק: לשון "מרקו הרמחים" להוציא בליעתו כי המ"ם שורש.
* הכתב והקבלה: ומרק. (א) לשון ההרקה, להוציא מה שבלוע בו. כמו ואת המרק שפוך (שופטים) ומרק פגולים כליהם (ישעיה מ"ה), ונקראו המים שנתבשל בהם הבשר מָרָק, לפי שיש בו מריקת הבשר, וכן תמרוקי נשים שמריקין הזוהמא מן הבשר, גם מרקו הרמחים שיוציאום מתעריהן, גם נחושת מרוק שהוציא ממנו העפרורית והוא נחשת טוב, ויאמר כאן על הוצאת הבלוע בו ואין זה אלא ע"י הגעלה בחמין (רנ"ו), (ב) וי"א תמצית שרש מרק הוא חרירה ובשול.
=נגזרות=
*מֹרַק (צורת הסביל)
* מֵרוּק
* תמרוק
=מובאות נוספות=
* על פי הנ"ל בפירוש המילה כאן נחלקו י"מ לשון שטיפה וי"מ לשון גמר ההכנסה (רמב"ם ור"ש מקוצי).
מָרַק
# צחצח וניקה.
=גיזרון=
* צורת הפועל הקל בלשון חז"ל המשמעות כלשון התורה מֵרֵק במקרא מופיעה הנגזרת 
מָרוּק
מֶרֶק
# חומר גמיש העשוי להחלקה של משטחים ולאטימת חריצים
=גיזרון=
* מן הפועל מרק שמשמעו לצחצח או להחליק
מָרָק (גם מָרַק)
מרק
# תבשיל נוזלי.
#:* במסעדה זו מגישים בכל יום מְרקים שונים: מָרק כתום, מְרק בצל, מְרק עגבניות, מְרק עדשים וּמְרק עוף.
#:* בערב חורף קר אין כמו קערת מרק מהביל לארוחת הערב.
=גיזרון=
*בשל ההקשר לבשר בשני המופעים, נהוג לפרש את המילה 'מרק' במקרא כ'רוטב הבשר' (עפ"י מילון קדרי) או כ'תבשיל נוזלי העשוי בשר' (עפ"י מילון קאהלר ובאומגרטנר). במשמעות דומה קיימת מילה ערבית: - רוטב, תבשיל. יש הגוזרים משורש או בהוראת: להערות, לשפוך, להוציא נוזלים.
*ב[http://www.daat.ac.il/daat/vl/radak/radak04.pdf ספר השורשים לרד"ק], המילה מרק מקושרת לפועל לְמָרֵק: "וכן נקרא למים שנתבשל בהם הבשר מָרָק לפי שיש בו מריקת הבשר" (הכוונה כנראה לשטיפה או צחצוח במים). לעומתו, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/547/542.html רוביק רוזנטל] טוען כי אין קשר בין המילים למרות שורשן המשותף.
=צירופים=
* אבקת מרק
* מרק פירות
* מרק צח
* שקדי מרק
* מה מבין חמור במרק פירות
* המרק הקדום
=קישורים חיצוניים=
* [http://hebrew-academy.org.il/2011/03/15/%D7%9E%D6%B8%D7%A8%D6%B8%D7%A7-%D7%90%D7%95%D7%9B%D7%9C%D7%99%D7%9D-%D7%90%D7%95-%D7%A9%D7%95%D7%AA%D7%99%D7%9D/ מָרָק – אוכלים או שותים?], אתר האקדמיה ללשון העברית

קטגוריה:מאכלים
מֵרֵק
# שפשף גוף בחזקה להסיר זוהמתו אף הבלועה בתוכו. או לעשותו חלק ומבריק.
# סיים פעולה. השלים את החסר במלאכה.
=גיזרון=
מההקשר במקרא ברור שהכוונה לסוג מסוים של נקיון. חז"ל פירשו שהכוונה: שטיפה היטב. אחרים פירשו: "להבריק", ע"פ החילוף בין המילים "מָרוּק" (דה"ב ד,טז) ל"מְמֹרָט" (מל"א ז,מה), וכן הוראת המילה בארמית: [https://cal.huc.edu/oneentry.php?lemma=mrq%20V&cits=all מרק] וסורית: (מְרָקָא). אחרים פירשו שהכוונה שפשוף, ע"פ השוואה לאכדית: 𒈠𒊏𒆪 - לשפשף, להבריק. סורית: (מָרִק) - להסיר ע"י שפשוף, לטהר. 
:יש אומרים ששורש מ־ר־ק הוא שורש תנייני משורש (כמו הריק). ייתכן שקרוב לשורש , השוו ערבית: - לשפשף, למשוח. 
 לפי חלק מהפרשנים המילה באה בהשאלה ממירוק כלי (רמב"ם) ומובאות רבות בחז"ל מתאימות לפירוש זה. לדעת אחרים לשון הרקה שבפעולתו שופך ומרוקן דם הקרבן מגופו (הון עשיר).
=פרשנים מפרשים=
ויקרא ו'
* תרגום יונתן: וְאִין בְּמָנָא דִנְחָשָׁא תִּתְבַּשֵׁל וְיִסְתְּפַן בְּגַרְגִישְׁתָּא וְיִשְׁתְּטִיף בְּמוֹ - ואם בכלי נחושת תתבשל וישופשף בגוש אדמה וישתטף במים.
* רש"י ואב"ע: ומורק: לשון "מרקו הרמחים" להוציא בליעתו כי המ"ם שורש.
* הכתב והקבלה: ומרק. (א) לשון ההרקה, להוציא מה שבלוע בו. כמו ואת המרק שפוך (שופטים) ומרק פגולים כליהם (ישעיה מ"ה), ונקראו המים שנתבשל בהם הבשר מָרָק, לפי שיש בו מריקת הבשר, וכן תמרוקי נשים שמריקין הזוהמא מן הבשר, גם מרקו הרמחים שיוציאום מתעריהן, גם נחושת מרוק שהוציא ממנו העפרורית והוא נחשת טוב, ויאמר כאן על הוצאת הבלוע בו ואין זה אלא ע"י הגעלה בחמין (רנ"ו), (ב) וי"א תמצית שרש מרק הוא חרירה ובשול.
=נגזרות=
*מֹרַק (צורת הסביל)
* מֵרוּק
* תמרוק
=מובאות נוספות=
* על פי הנ"ל בפירוש המילה כאן נחלקו י"מ לשון שטיפה וי"מ לשון גמר ההכנסה (רמב"ם ור"ש מקוצי).
מָרַק
# צחצח וניקה.
=גיזרון=
* צורת הפועל הקל בלשון חז"ל המשמעות כלשון התורה מֵרֵק במקרא מופיעה הנגזרת 
מָרוּק
מֶרֶק
# חומר גמיש העשוי להחלקה של משטחים ולאטימת חריצים
=גיזרון=
* מן הפועל מרק שמשמעו לצחצח או להחליק