רובה
רוֹבֶה {{משני|א}}
# נשק קל בעל קנה ארוך, המשמש לירי כדורים.
=גיזרון=
* שמו של כלי הנשק בא לו מהפסוק המקראי . אמנם שם ככל הנראה הוא פועל בינוני, בהוראת ירייה (ראה רב), או פועל בינוני של רבה במשמעות גידול ולימוד. 
* בתחילה עשו הסופרים העבריים שימוש בצירוף "קנה־רובה" לתיאור כלי הנשק. על כך [http://benyehuda.org/by/hazaot_xidushey_milim.html כתב] אליעזר בן יהודה בעיתון "הצבי" בשנת 1896: "וכלי־הזין עודם מתענגים על רוב כבוד, ואפילו הכותב עברית, הרחוק מכל ענייני מלחמה ונשק, אנוס תדיר להזכיר את שם כלי הזין היותר רגיל; אך שם עברי לא קורא להילד הזה בהיוולדו, ובנחיצות גדולה החליטו הסופרים והרכיבו שתי מלים, ועשו מזה שם 'קנה רובה'. השם הזה, או הרכבת שני השמות האלה, כל־כך זרה לאוזן עברי, ככל ממזר בצורתו ומראהו, עד כי בכל פעם שבא הדבר לידינו להשתמש בו הנפש סולדת ממנו. ואין אנו יודעים מה לעשות בו ואיך להשתמש בו במספר רבים, איך לרככו ולהטותו לפי הצורך. האדון ילין, שהוא אחד מהמעטים אשר לו חוש דק בעבריות הלשון, הרגיש בזה והציע כמדומנו בהמליץ להשתמש בהשם 'רובה' לבדו. אבל, אפילו אם נניח כי לשורש ר־ב־ה יש באמת גם משמעת ירה חץ וכדומה, גם אז המשקל רובה יותר נאות להאדם ולא להכלי."
=פרשנים מפרשים=
* רש"י: "רובה קשת - יורה חצים בקשת."
* רשב"ם: "רובה קשת - מושך בקשת. ושני גזרות הן. "וימררוהו ורבו" [ברא' מט, כג] וגם "יסבו עלי רביו" [איוב טז, יג] מלשון רבב, כמו סובו מן סבב, שומו שמים מן שמם, דומו יושבי אי מן דממה דקה, כולם נכפלים באות אחרונה; אבל רובה מגזרת רבה [וכמו] עשה בנה קנה שיאמר עושה בונה קונה."
* רמב"ן: "רובה קשת - בעבור היות קשת תואר אמרו כי "רובה" הוא המורה החצים, מלשון יסבו עלי רביו (איוב טז, יג), וימררוהו ורבו (ברא' מט, כג), "וקשת" הוא העושה הקשתות. ויותר נכון "שרובה" הוא המורה, ויאמר על המורה החצים ועל משליך האבנים וזולתם, כאשר יאמר אשר יריתי ביני וביניך (ברא' לא, נא), ולכן יתאר אותו פעם אחרת כי הוא קשת. וכן וימצאוהו המורים אנשים בקשת (ש"א לא ג)."
* רש"ר הירש: "רבה קשת- אדם המלמד אחרים לירות בקשת".
=צירופים=
* רובה סער (רוס"ר)
* רובה ציד
* רובה צלפים
* רובה אויר
* רובה כדוריות
* רובה סלילי
=תרגום=
* ערבית: (הגייה: בֻּנְדֻקִיַّה)
=ראו גם=
* אקדח
* כלי ירייה
* כלי נשק
=קישורים חיצוניים=
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
קטגוריה:כלי נשק
רוֹבֶה {{משני|ב}}
# נער; בחור צעיר.
=גיזרון=
* ארמית: [http://cal.huc.edu/oneentry.php?lemma=rby%233%20N&cits=all רָבְיָא] - נער (השווה תרגום אונקלוס בראשית כא,כ). 
* ככל הנראה קשור לפועל רַב בהוראת: היה להרבה, שגיל הנערות הוא תקופה שבו הנער הולך וגדל. השווה אכדית: - לִגְדוֹל.
* לדעת חלק מהפרשנים (רס"ג; ר"ח; רד"ק) זו המשמעות של - 'נער קשת', ולא 'יורה בקשת'.
=מילים נרדפות=
*בחור
*נער
*עלם
*צעיר
=ראו גם=
*כרוב
*צוער
*פרח כהונה
רוֹבֶה {{משני|א}}
# נשק קל בעל קנה ארוך, המשמש לירי כדורים.
=גיזרון=
* שמו של כלי הנשק בא לו מהפסוק המקראי . אמנם שם ככל הנראה הוא פועל בינוני, בהוראת ירייה (ראה רב), או פועל בינוני של רבה במשמעות גידול ולימוד. 
* בתחילה עשו הסופרים העבריים שימוש בצירוף "קנה־רובה" לתיאור כלי הנשק. על כך [http://benyehuda.org/by/hazaot_xidushey_milim.html כתב] אליעזר בן יהודה בעיתון "הצבי" בשנת 1896: "וכלי־הזין עודם מתענגים על רוב כבוד, ואפילו הכותב עברית, הרחוק מכל ענייני מלחמה ונשק, אנוס תדיר להזכיר את שם כלי הזין היותר רגיל; אך שם עברי לא קורא להילד הזה בהיוולדו, ובנחיצות גדולה החליטו הסופרים והרכיבו שתי מלים, ועשו מזה שם 'קנה רובה'. השם הזה, או הרכבת שני השמות האלה, כל־כך זרה לאוזן עברי, ככל ממזר בצורתו ומראהו, עד כי בכל פעם שבא הדבר לידינו להשתמש בו הנפש סולדת ממנו. ואין אנו יודעים מה לעשות בו ואיך להשתמש בו במספר רבים, איך לרככו ולהטותו לפי הצורך. האדון ילין, שהוא אחד מהמעטים אשר לו חוש דק בעבריות הלשון, הרגיש בזה והציע כמדומנו בהמליץ להשתמש בהשם 'רובה' לבדו. אבל, אפילו אם נניח כי לשורש ר־ב־ה יש באמת גם משמעת ירה חץ וכדומה, גם אז המשקל רובה יותר נאות להאדם ולא להכלי."
=פרשנים מפרשים=
* רש"י: "רובה קשת - יורה חצים בקשת."
* רשב"ם: "רובה קשת - מושך בקשת. ושני גזרות הן. "וימררוהו ורבו" [ברא' מט, כג] וגם "יסבו עלי רביו" [איוב טז, יג] מלשון רבב, כמו סובו מן סבב, שומו שמים מן שמם, דומו יושבי אי מן דממה דקה, כולם נכפלים באות אחרונה; אבל רובה מגזרת רבה [וכמו] עשה בנה קנה שיאמר עושה בונה קונה."
* רמב"ן: "רובה קשת - בעבור היות קשת תואר אמרו כי "רובה" הוא המורה החצים, מלשון יסבו עלי רביו (איוב טז, יג), וימררוהו ורבו (ברא' מט, כג), "וקשת" הוא העושה הקשתות. ויותר נכון "שרובה" הוא המורה, ויאמר על המורה החצים ועל משליך האבנים וזולתם, כאשר יאמר אשר יריתי ביני וביניך (ברא' לא, נא), ולכן יתאר אותו פעם אחרת כי הוא קשת. וכן וימצאוהו המורים אנשים בקשת (ש"א לא ג)."
* רש"ר הירש: "רבה קשת- אדם המלמד אחרים לירות בקשת".
=צירופים=
* רובה סער (רוס"ר)
* רובה ציד
* רובה צלפים
* רובה אויר
* רובה כדוריות
* רובה סלילי
=תרגום=
* ערבית: (הגייה: בֻּנְדֻקִיַّה)
=ראו גם=
* אקדח
* כלי ירייה
* כלי נשק
=קישורים חיצוניים=
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
קטגוריה:כלי נשק
רוֹבֶה {{משני|ב}}
# נער; בחור צעיר.
=גיזרון=
* ארמית: [http://cal.huc.edu/oneentry.php?lemma=rby%233%20N&cits=all רָבְיָא] - נער (השווה תרגום אונקלוס בראשית כא,כ). 
* ככל הנראה קשור לפועל רַב בהוראת: היה להרבה, שגיל הנערות הוא תקופה שבו הנער הולך וגדל. השווה אכדית: - לִגְדוֹל.
* לדעת חלק מהפרשנים (רס"ג; ר"ח; רד"ק) זו המשמעות של - 'נער קשת', ולא 'יורה בקשת'.
=מילים נרדפות=
*בחור
*נער
*עלם
*צעיר
=ראו גם=
*כרוב
*צוער
*פרח כהונה