ענה
עָנָה {{משני|א}}
# אמר בתגובה לדברי אחר.
# העיד. כיום בשימוש בעיקר בצירופים כגון "ענה בו"/"ענתה בו".
# קרא בקול, שָׁר.
# עסק בעניין כלשהו.
=גיזרון=
* אוגריתית: עני; ארמית: עֲנָא; אכדית: enu לשנות.
=מידע נוסף=
* הן המשמעות "העיד" והן המשמעות "שר" קשורות בדיבור, וקרובות למשמעות "אמר בתגובה לדברי אחר". על המשמעות "עסק בעניין כלשהו" כותב מנחם זולאי במחקרו [http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_38713_211.pdf "עיוני לשון בפיוטי יניי"] על המילה "עניין" הגזורה משורש זה: "לפי זה אירע ל'עניין' מה שאירע ל'דָּבָר'. שניהם לא נתכוונו מעיקרא אלא למילה המדוברת, לעצם פעולת הדיבור, ומכאן עברו לתוכן הדיבור ונעשו בית קיבול לכל דבר ועניין הכלולים בנושא הדיבור". רש"י, בפירושו על מקשר משמעות זו לפועל עיין.
* למשמעות "שָׁר" ישנה המקבילה (עַ'נַא) בערבית, במשמעות דומה. למשמעות "עסק בעניין כלשהו": מקבילה בערבית (עַנַא) במשמעות דומה. 
* המשמעות "העיד" נפוצה במקרא (ראו גם: שמות כ"ג ב', דברים י"ט ט"ז־י"ח ועוד) , אולם אינה נפוצה בלשון חכמים. אלכסנדר רופא כותב: "אין ספק שבלשון חכמים שימש הפועל "העיד" באופן בלעדי לציין מסירת עדות. כנגד זאת העברית המקראית הקלאסית מתארת את מסירת העדות על־ידי הפועל "ענה"... על כל פנים הפועל "ענה" נעלם לחלוטין מן הספרות העשירה של חז"ל ואינו מופיע אלא בציטטות מהמקרא". הוא מעיר: "מאלפת בהקשר זה גם העובדה, שהשבעים לא הבינו על־פי־רוב את ההוראה הטכנית של "ענה ב־" בעברית המקראית", וגורס כי מתוך עשרים הופעות של "ענה" במשמעות "העיד במקרא" תורגמו רק ארבע־חמש הופעות נכונה".
=פרשנים מפרשים=
*בכמה פסוקים במקרא נחלקו הפרשנים המסורתיים לגבי משמעויות הפועל המתאימה. למשל, בפסוק מפרש מצודות ציון במשמעות "שירה" (בבניין קל) ורש"י במשמעות "עינוי" (בבניין פיעל).
=צירופים=
* אין עונה (1)
* ענה אמן בעל כרחו (1)
* ענה קשות
* ענה אחריו אמן
* הכסף יענה את הכל
* עונה לשם
=נגזרות=
* יען
* נענה
* יענו
* מענה
* עניין (4)
* ענות (3)
=מילים נרדפות=
* הגיב (1)
* השיב (1)
* התעסק (4)
* הריע (3)
* עיין (4)
=ניגודים=
* החריש
* שתק
=תרגום=
* אנגלית: (1), (2), (3)
* ערבית: (1), (2), (3)
* רוסית: (1), (2), (3)
=מידע נוסף=
* בכמה פסוקים במקרא מתאימה לפועל "עָנָה" המשמעות "סיפק". למשל: , וכן . ראו למשל במאמרו של דוד הנשקה בְּפַרְשׁוֹ את המלים .
:"הלשון "ענה" או "עונה" לציון ההתגלות האלוהית... לשון זו מציינת לפעמים דברי נביא או דברי האל מפי נביא בלי שהוצגה קודם לכן שאלה כלשהי. לדוגמה: ... מיכה, המביא גם שימוש־לשון מאלף בעניין משאות בלעם: . הפועל "ענה" אינו מציין כאן תשובה על שאלה מוגדרת שהציג בלק לבלעם, אלא את המשא הנבואי שבלעם נעתר לשאת על ישראל. לא מן הנמנע, שנביא נכרי זה, שאף פעם אחת איננו מכונה במונח "נביא", היה מתנבא מסוג האפילום (apālum) = ה"עונה""
=ראו גם=
* יעני (4)
=קישורים חיצוניים=
* [http://www.thmrsite.com/?p=1342 "ועיניתם את נפשותיכם"] מאת תמר עילם גינדין.
=הערות שוליים=
*"[http://mikranet.cet.ac.il/pages/printitem.asp?item=13289 כרם נבות : מקור הסיפור ומגמתו]" מתוך "בית מקרא", תמוז־אלול תשמ"ח גליון ד', אלכסנדר רופא.
* [http://www.herzog.ac.il/index.php/topmenu-1954/17-/733- "לדרכם של חז"ל בלימוד פשוטו של מקרא - עוד לפרשת אמה עברייה"], דוד הנשקה.
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=4677 הנבואה האינטואיטיבית]" מתוך הספר "מארי וישראל : שתי תרבויות שמיות־מערביות", אברהם מלמט.
עָנָה {{משני|ב}}
# בלשון המקרא: נכנע, נחלש.
#:*.
=גיזרון=
* משמעות דומה ל"כניעה" יש בפועל הסביל נענה, למשל ב"היענות לדרישה".
* השורש בערבית קשור במשמעו גם לסבל (וכן לענין), למשל: =סָבַל. יש המצינים דווקא את המילה (ע'ני) שהוראתה "עשיר" - בהיפוך משמעות. ראו בערך עני. 
:<hiero>D36 - E34:N35 - A2 </hiero>
=פרשנים מפרשים=
*בכמה מהופעות הפסוקים בתנ"ך נחלקים הפרשנים אם לפרש את הפועל מלשון עינוי או מלשון כניעה. למשל, בפעלים משורש זה בפרשת שמשון ודלילה (כגון: ), או בפירוש מצודות ורש"י לפסוק .
*יש מפרשני ימינו הדורשים דווקא את הפועל "עינה" בבניין פיעל כנגזר מהפועל "עָנָה" במשמעות "נכנע". לדוגמה, בפסוק . ראו [http://www.otniel.org/show.asp?id=29722 מאמרו של הרב שמואל אריאל] לגבי עינוי, עוני וענווה.
=נגזרות=
* ענווה
* נענה ב
=מילים נרדפות=
* נכנע
* מך
=ניגודים=
* העז
* התחזק
* מרד
=ראו גם=
* העני
* ענו
* עני
עִנָּה
#גרם סבל בכוונה.
# אנס אישה, או פגע בה בהקשר מיני.
=גיזרון=
* לשון המקרא. השורש בערבית קשור במשמעו גם לסבל (וכן לענין), למשל: =סָבַל.
=פרשנים מפרשים=
:. כן מביא הרמב"ן ראיות מ וכן 
*על הפסוק מפרש רש"י: "אם תענה את בנתי - למנוע מהן עונת תשמיש", בדומה לכתוב במסכת יומא, דף ע"ז, עמוד ב' (ובמסכת כתובות, מ"ז ב').
=נגזרות=
* עינוי
* תענית
=מילים נרדפות=
* הכאיב
* הציק
* השפיל
* ייסר
=ניגודים=
* הנה
* עינג
=תרגום=
* אנגלית: (1), (2)
* ערבית: (1), (2)
* רוסית: )1(, )2(
עֻנָּה
# שנגרם לו סבל.
=גיזרון=
* לשון המקרא. ראו עינה.
=צירופים=
* קדוש מעונה
=מילים נרדפות=
* הושפל
* יֻסַּר
=ראו גם=
* דאב
* סָבַל
=גיזרון=
* אוגריתית: עני; ארמית: עֲנָא; אכדית: enu לשנות.
=מידע נוסף=
* הן המשמעות "העיד" והן המשמעות "שר" קשורות בדיבור, וקרובות למשמעות "אמר בתגובה לדברי אחר". על המשמעות "עסק בעניין כלשהו" כותב מנחם זולאי במחקרו [http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_38713_211.pdf "עיוני לשון בפיוטי יניי"] על המילה "עניין" הגזורה משורש זה: "לפי זה אירע ל'עניין' מה שאירע ל'דָּבָר'. שניהם לא נתכוונו מעיקרא אלא למילה המדוברת, לעצם פעולת הדיבור, ומכאן עברו לתוכן הדיבור ונעשו בית קיבול לכל דבר ועניין הכלולים בנושא הדיבור". רש"י, בפירושו על מקשר משמעות זו לפועל עיין.
* למשמעות "שָׁר" ישנה המקבילה (עַ'נַא) בערבית, במשמעות דומה. למשמעות "עסק בעניין כלשהו": מקבילה בערבית (עַנַא) במשמעות דומה. 
* המשמעות "העיד" נפוצה במקרא (ראו גם: שמות כ"ג ב', דברים י"ט ט"ז־י"ח ועוד) , אולם אינה נפוצה בלשון חכמים. אלכסנדר רופא כותב: "אין ספק שבלשון חכמים שימש הפועל "העיד" באופן בלעדי לציין מסירת עדות. כנגד זאת העברית המקראית הקלאסית מתארת את מסירת העדות על־ידי הפועל "ענה"... על כל פנים הפועל "ענה" נעלם לחלוטין מן הספרות העשירה של חז"ל ואינו מופיע אלא בציטטות מהמקרא". הוא מעיר: "מאלפת בהקשר זה גם העובדה, שהשבעים לא הבינו על־פי־רוב את ההוראה הטכנית של "ענה ב־" בעברית המקראית", וגורס כי מתוך עשרים הופעות של "ענה" במשמעות "העיד במקרא" תורגמו רק ארבע־חמש הופעות נכונה".
=פרשנים מפרשים=
*בכמה פסוקים במקרא נחלקו הפרשנים המסורתיים לגבי משמעויות הפועל המתאימה. למשל, בפסוק מפרש מצודות ציון במשמעות "שירה" (בבניין קל) ורש"י במשמעות "עינוי" (בבניין פיעל).
=צירופים=
* אין עונה (1)
* ענה אמן בעל כרחו (1)
* ענה קשות
* ענה אחריו אמן
* הכסף יענה את הכל
* עונה לשם
=נגזרות=
* יען
* נענה
* יענו
* מענה
* עניין (4)
* ענות (3)
=מילים נרדפות=
* הגיב (1)
* השיב (1)
* התעסק (4)
* הריע (3)
* עיין (4)
=ניגודים=
* החריש
* שתק
=תרגום=
* אנגלית: (1), (2), (3)
* ערבית: (1), (2), (3)
* רוסית: (1), (2), (3)
=מידע נוסף=
* בכמה פסוקים במקרא מתאימה לפועל "עָנָה" המשמעות "סיפק". למשל: , וכן . ראו למשל במאמרו של דוד הנשקה בְּפַרְשׁוֹ את המלים .
:"הלשון "ענה" או "עונה" לציון ההתגלות האלוהית... לשון זו מציינת לפעמים דברי נביא או דברי האל מפי נביא בלי שהוצגה קודם לכן שאלה כלשהי. לדוגמה: ... מיכה, המביא גם שימוש־לשון מאלף בעניין משאות בלעם: . הפועל "ענה" אינו מציין כאן תשובה על שאלה מוגדרת שהציג בלק לבלעם, אלא את המשא הנבואי שבלעם נעתר לשאת על ישראל. לא מן הנמנע, שנביא נכרי זה, שאף פעם אחת איננו מכונה במונח "נביא", היה מתנבא מסוג האפילום (apālum) = ה"עונה""
=ראו גם=
* יעני (4)
=קישורים חיצוניים=
* [http://www.thmrsite.com/?p=1342 "ועיניתם את נפשותיכם"] מאת תמר עילם גינדין.
=הערות שוליים=
*"[http://mikranet.cet.ac.il/pages/printitem.asp?item=13289 כרם נבות : מקור הסיפור ומגמתו]" מתוך "בית מקרא", תמוז־אלול תשמ"ח גליון ד', אלכסנדר רופא.
* [http://www.herzog.ac.il/index.php/topmenu-1954/17-/733- "לדרכם של חז"ל בלימוד פשוטו של מקרא - עוד לפרשת אמה עברייה"], דוד הנשקה.
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=4677 הנבואה האינטואיטיבית]" מתוך הספר "מארי וישראל : שתי תרבויות שמיות־מערביות", אברהם מלמט.
עָנָה {{משני|ב}}
# בלשון המקרא: נכנע, נחלש.
#:*.
=גיזרון=
* משמעות דומה ל"כניעה" יש בפועל הסביל נענה, למשל ב"היענות לדרישה".
* השורש בערבית קשור במשמעו גם לסבל (וכן לענין), למשל: =סָבַל. יש המצינים דווקא את המילה (ע'ני) שהוראתה "עשיר" - בהיפוך משמעות. ראו בערך עני. 
:<hiero>D36 - E34:N35 - A2 </hiero>
=פרשנים מפרשים=
*בכמה מהופעות הפסוקים בתנ"ך נחלקים הפרשנים אם לפרש את הפועל מלשון עינוי או מלשון כניעה. למשל, בפעלים משורש זה בפרשת שמשון ודלילה (כגון: ), או בפירוש מצודות ורש"י לפסוק .
*יש מפרשני ימינו הדורשים דווקא את הפועל "עינה" בבניין פיעל כנגזר מהפועל "עָנָה" במשמעות "נכנע". לדוגמה, בפסוק . ראו [http://www.otniel.org/show.asp?id=29722 מאמרו של הרב שמואל אריאל] לגבי עינוי, עוני וענווה.
=נגזרות=
* ענווה
* נענה ב
=מילים נרדפות=
* נכנע
* מך
=ניגודים=
* העז
* התחזק
* מרד
=ראו גם=
* העני
* ענו
* עני
עִנָּה
#גרם סבל בכוונה.
# אנס אישה, או פגע בה בהקשר מיני.
=גיזרון=
* לשון המקרא. השורש בערבית קשור במשמעו גם לסבל (וכן לענין), למשל: =סָבַל.
=פרשנים מפרשים=
:. כן מביא הרמב"ן ראיות מ וכן 
*על הפסוק מפרש רש"י: "אם תענה את בנתי - למנוע מהן עונת תשמיש", בדומה לכתוב במסכת יומא, דף ע"ז, עמוד ב' (ובמסכת כתובות, מ"ז ב').
=נגזרות=
* עינוי
* תענית
=מילים נרדפות=
* הכאיב
* הציק
* השפיל
* ייסר
=ניגודים=
* הנה
* עינג
=תרגום=
* אנגלית: (1), (2)
* ערבית: (1), (2)
* רוסית: )1(, )2(
עֻנָּה
# שנגרם לו סבל.
=גיזרון=
* לשון המקרא. ראו עינה.
=צירופים=
* קדוש מעונה
=מילים נרדפות=
* הושפל
* יֻסַּר
=ראו גם=
* דאב
* סָבַל