סם
סַם
# חומר שהאדם צורך שלא למטרות תזונה ואשר משפיע על תפקודו, כגון רעל או תרופה.
# בפרט, כזה המשפיע בעיקר על מערכת העצבים המרכזית וגורם לשינויים זמניים בהכרה, בהתנהגות וכדומה. ביטויו העיקרי הוא טשטוש החושים. ידוע גם בשם סם פסיכואקטיבי.
#:* שלושה סוחרי סמים יועמדו בקרוב לדין.
#:* המשטרה משתמשת בכלבים המסוגלים להריח סוגים שונים של סמים.
# מעין בושם צמחי ריחני ששימש לקטורת.
=גיזרון=
* המילה מופיעה במקרא רק בצורת הרבים (סַמִּים, לרוב ביידוע ואחרי המילה קְטֹרֶת) ופירושה המדויק איננו ודאי . ככל הנראה היא שימשה לציון בשמים באופן כללי ולא לציון חומר מסוים, בניגוד למילה לְבֹנָה, שמשמעותה מצומצמת יותר. על פי ההקשר המילה תיארה כנראה בעיקר חומרים ריחניים. <br/>ייתכן שהמילה העברית, יחד עם מילים מקבילות בשפות אחרות, שאולה מהמילה האכדית ("עשב", "צמח רפואי"). החוקר קאופמן דחה השערה זו וסבר שהמילה אינה שאולה, אם כי לדעתו הסמ"ך בה מקורה בהשפעה ארמית. לדעת קאופמן המילה האכדית והמילים המקבילות (סַם, ערבית, "רעל"), סַמָּא (ארמית, "תרופה", "רעל") ו־ (שומרית, "תבלין") מייצגות מילה פרוטו־שמית אחת, . אך אם בסופו של דבר מקור כל המילים הללו - כולל סַם העברית - במילה האכדית, הרי שייתכנו כמה צורות למילה הפרוטו־שמית המקורית ולא אחת. יש לציין שהביסוס הסמנטי לסברת השאילה מאכדית בעייתי ביותר: על אף שמשמעותה המדויקת של המילה האכדית בתקופת המקרא אינה ברורה, נראה שהיא רחוקה מהמשמעות המקראית וקרובה יותר למשמעות הרפואית שבלשון חז"ל. נוסף על כך יש קשיים פילולוגיים בביסוס הסברה ונראה שהיא לא התקבלה במחקר. 
* בלשון חז"ל נוצרה המילה "סַמְּמָנִים" כמילה נרדפת ל"סַמִּים", ובהשפעתה (ראו סממן לפרטים נוספים). למשל: . ביידיש השתמר הביטוי: 'אָפּסמען' בהוראת: לשחד, להרעיל, לסמם. ותיבת 'פאַרסאַמען' בהוראת הפועל: הרעיל
*(3): בלשון מצרית קדומה בכתב חרטומים : 'סמ-אֹ' [https://simondschweitzer.github.io/aed/134140.html sm-w] ובהוראת - עשב, עשב למרעה, ירק. להלן הירוגליף תיבת 'ס-סמ-א-אוֹ' ; ס + סמ + א(ציור צמח) + אוֹ :
:<hiero>S29-M20-M2:Z2</hiero>
=נגזרות=
* סמאל
* אפרסמון
* בשם
=מילים נרדפות=
* סממן (1)
* סם פסיכואקטיבי (2)
=תרגום=
חומר המשפיע כימית על הגוף ו/או הנפש ,תרופה :
חומר המשפיע על מערכת העצבים המרכזית:
=ראו גם=
* סממן
* סמאל
* הסניף
* מסומם
* סימם
* תבלין
=קישורים חיצוניים=
* [https://shvilhaderech.co.il/%D7%90%D7%A0%D7%A6%D7%99%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%A4%D7%93%D7%99%D7%94-%D7%A7%D7%98%D7%92%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%94/%d7%a1%d7%9e%d7%99%d7%9d/ סמים] באתר האנציקלופדיה של שביל הדרך לחיים
=הערות שוליים=
# ראו:<br/><div align=left>Haran, M., "The Uses of Incense in the Ancient Israelite Ritual", Vetus Testamentum 10, p. 124f, 1960<br/>Nielsen, Kjeld, "Incense in Ancient Israel", p. 401f, Brill, 1986</div>
# כך הבינו את המילה גם חז"ל: .
# סברה זו, לפחות לגבי המילה העברית, ותיקה למדי. היא מוזכרת עוד בראשית המאה העשרים:<br/><div align=left>Godbey, Allen H., "Incense and Poison Ordeals in the Ancient Orient", The American Journal of Semitic Languages and Literatures, vol. 46/4, p. 230, University of Chicago, 1930</div>
# <div align=left>Kaufman, Stephen A., "The Akkadian Influences on Aramaic", p. 100, University of Chicago, 1974</div>
# נראה כי יש הסכמה במחקר שהמילה הערבית שאולה מזו הארמית:<br/>קאופמן, שם (ראו הערה קודמת).<br/><div align=left>Fraenkel, Siegmund, "Die Aramäischer Fremdwörter im Arabischen", p. 262, Leiden, 1886</div>
# זאת משום שבאכדית מייצגת כמה עיצורים פרוטו־שמיים שונים. ראו בעניין זה:<br/>רבין, חיים, "שפות שמיות", עמ' 9, מוסד ביאליק, 1991<br/><div align=left>"The Assyrian Dictionary of the Oriental Institute of the University of Chicacgo", p. 320[4(c)], University of Chicago, 1956</div>
# קשה להוכיח את המעבר מ- האכדית לסמ"ך העברית, שכן בשאילה ישירה ה- האכדית הופכת בעברית לשי"ן שמאלית (שׂ), ולא לסמ"ך (ס) כפי שקרה בסַם. ארמיזם - כפי שקאופמן הציע - פותר בעיה זו, אך כזכור קאופמן סבר שהמילה הארמית אינה שאולה מאכדית.
# לדיון מקיף ראו:<br/><div align=left>Mankowski, Paul V., "Akkadian Loanwords in Biblical Hebrew", p. 118-120, Eisenbrauns, 2000</div>

*
=גיזרון=
* המילה מופיעה במקרא רק בצורת הרבים (סַמִּים, לרוב ביידוע ואחרי המילה קְטֹרֶת) ופירושה המדויק איננו ודאי . ככל הנראה היא שימשה לציון בשמים באופן כללי ולא לציון חומר מסוים, בניגוד למילה לְבֹנָה, שמשמעותה מצומצמת יותר. על פי ההקשר המילה תיארה כנראה בעיקר חומרים ריחניים. <br/>ייתכן שהמילה העברית, יחד עם מילים מקבילות בשפות אחרות, שאולה מהמילה האכדית ("עשב", "צמח רפואי"). החוקר קאופמן דחה השערה זו וסבר שהמילה אינה שאולה, אם כי לדעתו הסמ"ך בה מקורה בהשפעה ארמית. לדעת קאופמן המילה האכדית והמילים המקבילות (סַם, ערבית, "רעל"), סַמָּא (ארמית, "תרופה", "רעל") ו־ (שומרית, "תבלין") מייצגות מילה פרוטו־שמית אחת, . אך אם בסופו של דבר מקור כל המילים הללו - כולל סַם העברית - במילה האכדית, הרי שייתכנו כמה צורות למילה הפרוטו־שמית המקורית ולא אחת. יש לציין שהביסוס הסמנטי לסברת השאילה מאכדית בעייתי ביותר: על אף שמשמעותה המדויקת של המילה האכדית בתקופת המקרא אינה ברורה, נראה שהיא רחוקה מהמשמעות המקראית וקרובה יותר למשמעות הרפואית שבלשון חז"ל. נוסף על כך יש קשיים פילולוגיים בביסוס הסברה ונראה שהיא לא התקבלה במחקר. 
* בלשון חז"ל נוצרה המילה "סַמְּמָנִים" כמילה נרדפת ל"סַמִּים", ובהשפעתה (ראו סממן לפרטים נוספים). למשל: . ביידיש השתמר הביטוי: 'אָפּסמען' בהוראת: לשחד, להרעיל, לסמם. ותיבת 'פאַרסאַמען' בהוראת הפועל: הרעיל
*(3): בלשון מצרית קדומה בכתב חרטומים : 'סמ-אֹ' [https://simondschweitzer.github.io/aed/134140.html sm-w] ובהוראת - עשב, עשב למרעה, ירק. להלן הירוגליף תיבת 'ס-סמ-א-אוֹ' ; ס + סמ + א(ציור צמח) + אוֹ :
:<hiero>S29-M20-M2:Z2</hiero>
=נגזרות=
* סמאל
* אפרסמון
* בשם
=מילים נרדפות=
* סממן (1)
* סם פסיכואקטיבי (2)
=תרגום=
חומר המשפיע כימית על הגוף ו/או הנפש ,תרופה :
חומר המשפיע על מערכת העצבים המרכזית:
=ראו גם=
* סממן
* סמאל
* הסניף
* מסומם
* סימם
* תבלין
=קישורים חיצוניים=
* [https://shvilhaderech.co.il/%D7%90%D7%A0%D7%A6%D7%99%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%A4%D7%93%D7%99%D7%94-%D7%A7%D7%98%D7%92%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%94/%d7%a1%d7%9e%d7%99%d7%9d/ סמים] באתר האנציקלופדיה של שביל הדרך לחיים
=הערות שוליים=
# ראו:<br/><div align=left>Haran, M., "The Uses of Incense in the Ancient Israelite Ritual", Vetus Testamentum 10, p. 124f, 1960<br/>Nielsen, Kjeld, "Incense in Ancient Israel", p. 401f, Brill, 1986</div>
# כך הבינו את המילה גם חז"ל: .
# סברה זו, לפחות לגבי המילה העברית, ותיקה למדי. היא מוזכרת עוד בראשית המאה העשרים:<br/><div align=left>Godbey, Allen H., "Incense and Poison Ordeals in the Ancient Orient", The American Journal of Semitic Languages and Literatures, vol. 46/4, p. 230, University of Chicago, 1930</div>
# <div align=left>Kaufman, Stephen A., "The Akkadian Influences on Aramaic", p. 100, University of Chicago, 1974</div>
# נראה כי יש הסכמה במחקר שהמילה הערבית שאולה מזו הארמית:<br/>קאופמן, שם (ראו הערה קודמת).<br/><div align=left>Fraenkel, Siegmund, "Die Aramäischer Fremdwörter im Arabischen", p. 262, Leiden, 1886</div>
# זאת משום שבאכדית מייצגת כמה עיצורים פרוטו־שמיים שונים. ראו בעניין זה:<br/>רבין, חיים, "שפות שמיות", עמ' 9, מוסד ביאליק, 1991<br/><div align=left>"The Assyrian Dictionary of the Oriental Institute of the University of Chicacgo", p. 320[4(c)], University of Chicago, 1956</div>
# קשה להוכיח את המעבר מ- האכדית לסמ"ך העברית, שכן בשאילה ישירה ה- האכדית הופכת בעברית לשי"ן שמאלית (שׂ), ולא לסמ"ך (ס) כפי שקרה בסַם. ארמיזם - כפי שקאופמן הציע - פותר בעיה זו, אך כזכור קאופמן סבר שהמילה הארמית אינה שאולה מאכדית.
# לדיון מקיף ראו:<br/><div align=left>Mankowski, Paul V., "Akkadian Loanwords in Biblical Hebrew", p. 118-120, Eisenbrauns, 2000</div>

*