שרק
שָׁרַק
# הוציא קול דק גבוה בנשיפת אויר מפיו. כמחווה לזעזוע, או כדי להעביר מסר למרחק.
=נגזרות=
* שריקה
* שְׁרֵקָה
* שרקן
* שורקני
=ראו גם=
* שרקרק
* משרוקית
* צָפַר
* צפצף
 
‏‏
קטגוריה:קולות
שְֹרָק
# איפור המשמש להגברת הצבע בפנים.
# המובחר שבגֶּפן
=גיזרון=
* מן שׂוֹרֵק. מופיע במקרא גם בצורה: שָׂרֹק ב: .
* בערבית מצוי הפועל בהגיית: שַׁרַקַ (شَرَقَ) שמשמעותו <nowiki>'זרח', 'הופיע', 'נגלה'. ממנו נגזרה המילה שַׁרְק (شَرْقٌ) שמשמעותה 'מזרח'</nowiki>. כהני המקדש בבית שמש הסמוך לנחל שורק עסקו בתצפיות אסטרונומיות שנועדו בין השאר לקבוע את מועדי החגים, פתח הנחל היה בו כדי להראות את הזריחה-רק בימים השווים באביב ובסוף הקיץ, בימים הארוכים של הקיץ הייתה הזריחה מופיעה בזווית - כח'° מעלות צפונה מפתח הנחל, ובימים הקצרים כח'° מעלות דרומה לפתח. בפתח הנחל ממש זרחה השמש רק בימים השווים, בתאריכים שחפפו לשני ראשי השנה שנחוגו: באביב-בפסח, ובסוף הקיץ-בראש השנה . וכבר עמד על כך בעבר החוקר דב אשבל - כי יתכן והשדה הסמנטי של שורק כרוך במשמעות אסטרונומית: "השמש העולה במזרח" (ועִמָּהּ עולה גם גָּוֶן חכלילי-אדמדם).
* שרק, בהוראת צבע אדמדם. - "כרם שורק" הוא כרם בו צבע הגפן השתנה מירוק לסמוק מבריק ואדמדם. ​תיבת "שרק" מקבילה בסיכול אותיות לתיבת "סִקרא" התלמודית (שבת קד ע"ב; מנחות צז ע"ב), בהוראת סוג חומר המשמש עד לתקופה המודרנית, במזרח, כחומר לצביעת הציפורניים, ובקרב חז"ל נחשב הסקרא כצבע האדום המובהק . בחז"ל משמש הפועל "סרק" במשמעות: "לטוח בחומר אדום": , - צבען בצבע אדום או צהוב (כצבע הכרכום); - טחים בטיט ([https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=48236&st=&pgnum=173&hilite= הערוך, שרק]).
=צירופים=
* ללא כחל ושרק
* נחל שורק (:2)
=מילים נרדפות=
*סומק, לחילופין אודם.
=ראו גם=
*סקרא
*סֵרֵק
*מסקרה
=הערה=
*(2:) תיבת "שרק" מופיעה גם כשם פרטי מסוף ימי ממלכת יהודה באוסטרקון מנהלי מארץ ישראל של ימי בית ראשון בצורה: אחיהו בן השרק
=סימוכין=
קטגוריה:קוסמטיקה
שָׁרַק
# הוציא קול דק גבוה בנשיפת אויר מפיו. כמחווה לזעזוע, או כדי להעביר מסר למרחק.
=נגזרות=
* שריקה
* שְׁרֵקָה
* שרקן
* שורקני
=ראו גם=
* שרקרק
* משרוקית
* צָפַר
* צפצף
 
‏‏
קטגוריה:קולות
שְֹרָק
# איפור המשמש להגברת הצבע בפנים.
# המובחר שבגֶּפן
=גיזרון=
* מן שׂוֹרֵק. מופיע במקרא גם בצורה: שָׂרֹק ב: .
* בערבית מצוי הפועל בהגיית: שַׁרַקַ (شَرَقَ) שמשמעותו <nowiki>'זרח', 'הופיע', 'נגלה'. ממנו נגזרה המילה שַׁרְק (شَرْقٌ) שמשמעותה 'מזרח'</nowiki>. כהני המקדש בבית שמש הסמוך לנחל שורק עסקו בתצפיות אסטרונומיות שנועדו בין השאר לקבוע את מועדי החגים, פתח הנחל היה בו כדי להראות את הזריחה-רק בימים השווים באביב ובסוף הקיץ, בימים הארוכים של הקיץ הייתה הזריחה מופיעה בזווית - כח'° מעלות צפונה מפתח הנחל, ובימים הקצרים כח'° מעלות דרומה לפתח. בפתח הנחל ממש זרחה השמש רק בימים השווים, בתאריכים שחפפו לשני ראשי השנה שנחוגו: באביב-בפסח, ובסוף הקיץ-בראש השנה . וכבר עמד על כך בעבר החוקר דב אשבל - כי יתכן והשדה הסמנטי של שורק כרוך במשמעות אסטרונומית: "השמש העולה במזרח" (ועִמָּהּ עולה גם גָּוֶן חכלילי-אדמדם).
* שרק, בהוראת צבע אדמדם. - "כרם שורק" הוא כרם בו צבע הגפן השתנה מירוק לסמוק מבריק ואדמדם. ​תיבת "שרק" מקבילה בסיכול אותיות לתיבת "סִקרא" התלמודית (שבת קד ע"ב; מנחות צז ע"ב), בהוראת סוג חומר המשמש עד לתקופה המודרנית, במזרח, כחומר לצביעת הציפורניים, ובקרב חז"ל נחשב הסקרא כצבע האדום המובהק . בחז"ל משמש הפועל "סרק" במשמעות: "לטוח בחומר אדום": , - צבען בצבע אדום או צהוב (כצבע הכרכום); - טחים בטיט ([https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=48236&st=&pgnum=173&hilite= הערוך, שרק]).
=צירופים=
* ללא כחל ושרק
* נחל שורק (:2)
=מילים נרדפות=
*סומק, לחילופין אודם.
=ראו גם=
*סקרא
*סֵרֵק
*מסקרה
=הערה=
*(2:) תיבת "שרק" מופיעה גם כשם פרטי מסוף ימי ממלכת יהודה באוסטרקון מנהלי מארץ ישראל של ימי בית ראשון בצורה: אחיהו בן השרק
=סימוכין=
קטגוריה:קוסמטיקה