הזיד
הֵזִיד
# עשה מעשה רע בכוונה ובמודעות
=גיזרון=
* המשמע הבסיסי של השורש ז-י-ד (או ז-ו-ד) הוא 'רתח' (כמו הפעיל: הֵזִיד <small>ב</small> 'הרתיח, בישל נזיד': ).
* מאחר שמים רותחים עולים על גדותיהם, באנלוגיה הפועל, כאשר הוא מתייחס לבן אדם, רכש את המשמע 'עלה על גדותיו', כלומר 'החציף פנים, פעל באופן חצוף בלי לשמוע': . ומשם 'פעל רע בכוונה, במזיד, בזדון'.
* זוד 'רתח' קרוב אל דוּד 'מְכָל להרתחת מים'.<ref>[http://www.sefaria.org.il/Jastrow%2C_זִיד?lang=he מילון יסטרוב].</ref>

*
= מידע נוסף =
* שורש ז-י-ד או ז-ו-ד: כמה מילונים לא מפרידים ביניהם, אך כנראה שורש זה 'רתח'\'פעל בזדון' במדויק ז-י-ד (כמו המקבילים בארמית זידנה<ref>[http://cal.huc.edu/oneentry.php?lemma=zydn%20A&cits=all CAL].</ref> וערבית ), בניגוד לשורש לא קשור ז-ו-ד (שורש של מזוודה) במשמע בסיסי 'צידה לדרך' וקשור לצורה ארמית של צידה (כמו המקבילים בארמית זוודא<ref>[http://cal.huc.edu/oneentry.php?lemma=zwd%20N&cits=all CAL].</ref> וערבית 'סיפק צידה, ציוד').
* לפי HALOT<ref name=":0" />, המשמע המקורי 'רתח', במובן 'כעס' (בן אדם שרותח = כועס מאוד, בדומה לאנגלית 'boil with anger'), מופיע בפסוק = 'ואם איש כועס מאוד על רעהו עד שהורג אותו".
* מאותו משמע הבסיסי 'רתח' של השורש , השפה הערבית הסיקה מהרעיון של 'מים רותחים עולים על גדותיהם' את המשמע 'עודף, מופרז', 'הגדיל, הרחיב'<ref name=":0">HALOT ערך זיד. The Hebrew and Aramaic Lexicon of the Old Testament, by Ludwig Köhler, Walter Baumgartner, Johann Jakob Stamm, Benedikt Hartmann, Ze’Ev Ben-Hayyim, Eduard Yechezkel</ref>.
=צירופים=
* מוטב יהיו שוגגין ואל יהיו מזידין
=נגזרות=
*במזיד
*הזדה<!--במקרא בארמית ובתלמוד--->
הֵזִיד {{משני|ב}}
# הרתיח, בישל. בפרט, בישל נזיד
=גיזרון=
* מהשורש ז-י-ד (לפעמים ז-ו-ד) שמשמעו הבסיסי 'רתח', משם הזיד 'הרתיח'. בהשאלה, כנגזרת ממשמע זה ראו הֵזִיד <small>א</small> 'החציף פנים, פעל רע בכוונה' כאשר הפועל מתייחס לאופי של בן אדם.
* הפועל מופיע פעם אחת במקרא השורש ז־ו־ד או נ־ז־ד (מפרשים)
=צירופים=
* צירוף מילים
=תרגום=
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
=גיזרון=
* המשמע הבסיסי של השורש ז-י-ד (או ז-ו-ד) הוא 'רתח' (כמו הפעיל: הֵזִיד <small>ב</small> 'הרתיח, בישל נזיד': ).
* מאחר שמים רותחים עולים על גדותיהם, באנלוגיה הפועל, כאשר הוא מתייחס לבן אדם, רכש את המשמע 'עלה על גדותיו', כלומר 'החציף פנים, פעל באופן חצוף בלי לשמוע': . ומשם 'פעל רע בכוונה, במזיד, בזדון'.
* זוד 'רתח' קרוב אל דוּד 'מְכָל להרתחת מים'.<ref>[http://www.sefaria.org.il/Jastrow%2C_זִיד?lang=he מילון יסטרוב].</ref>

*
= מידע נוסף =
* שורש ז-י-ד או ז-ו-ד: כמה מילונים לא מפרידים ביניהם, אך כנראה שורש זה 'רתח'\'פעל בזדון' במדויק ז-י-ד (כמו המקבילים בארמית זידנה<ref>[http://cal.huc.edu/oneentry.php?lemma=zydn%20A&cits=all CAL].</ref> וערבית ), בניגוד לשורש לא קשור ז-ו-ד (שורש של מזוודה) במשמע בסיסי 'צידה לדרך' וקשור לצורה ארמית של צידה (כמו המקבילים בארמית זוודא<ref>[http://cal.huc.edu/oneentry.php?lemma=zwd%20N&cits=all CAL].</ref> וערבית 'סיפק צידה, ציוד').
* לפי HALOT<ref name=":0" />, המשמע המקורי 'רתח', במובן 'כעס' (בן אדם שרותח = כועס מאוד, בדומה לאנגלית 'boil with anger'), מופיע בפסוק = 'ואם איש כועס מאוד על רעהו עד שהורג אותו".
* מאותו משמע הבסיסי 'רתח' של השורש , השפה הערבית הסיקה מהרעיון של 'מים רותחים עולים על גדותיהם' את המשמע 'עודף, מופרז', 'הגדיל, הרחיב'<ref name=":0">HALOT ערך זיד. The Hebrew and Aramaic Lexicon of the Old Testament, by Ludwig Köhler, Walter Baumgartner, Johann Jakob Stamm, Benedikt Hartmann, Ze’Ev Ben-Hayyim, Eduard Yechezkel</ref>.
=צירופים=
* מוטב יהיו שוגגין ואל יהיו מזידין
=נגזרות=
*במזיד
*הזדה<!--במקרא בארמית ובתלמוד--->
הֵזִיד {{משני|ב}}
# הרתיח, בישל. בפרט, בישל נזיד
=גיזרון=
* מהשורש ז-י-ד (לפעמים ז-ו-ד) שמשמעו הבסיסי 'רתח', משם הזיד 'הרתיח'. בהשאלה, כנגזרת ממשמע זה ראו הֵזִיד <small>א</small> 'החציף פנים, פעל רע בכוונה' כאשר הפועל מתייחס לאופי של בן אדם.
* הפועל מופיע פעם אחת במקרא השורש ז־ו־ד או נ־ז־ד (מפרשים)
=צירופים=
* צירוף מילים
=תרגום=
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך