כר
כַּר {{משני|א}}
# כלי מיטה בצורת שק בד מלא בנוצות, בצמר גפן, בספוג רך וכדומה, להשעין עליו את הגוף או להניח עליו את הראש.
=גיזרון=
*המילה מופיעה פעם אחת בלבד במקרא במשמעות זו, בפסוק לעיל. בארמית: כַּר, כָּרָא.
=פרשנים מפרשים=
האבן עזרא בבראשית לא פסוק לד, כותב לאחר שהביא את הסברו של רש"י על הפסוק "ורחל לקחה את התרפים ותשמם בכר הגמל" שכר הוא מרדעת: "הנכון בעיניי , שכר הגמל - כמו "שלחו כר מושל ארץ" (יש' טז , א); וכן "בכרכרות" (יש סו , כ). ומְנַהֵג הכר או הרוכב עליו יקרא "הכרי", כלומר מעניין שליח ומנהיג הגמל.
כַּר {{משני|ב}}
# שדה מרעה, אחו.
=גיזרון=
* אכדית: kiru.
=פרשנים מפרשים=
* רש"י על תהלים סה יד: "לבשו כרים הצאן" - יתלבשון השרון והערבה מן הצאן הבאים לרעות הדשא אשר הצמיח המטר.
* מלבי"ם על תהלים סה יד: "לבשו", נגד מ"ש "ירעפו נאות מדבר" אמר לבשו כרים הצאן, שהם מלאים צאן הרועות במדבר, ונגד מ"ש "וגיל גבעות תחגורנה" בישוב, אמר "ועמקים עטפו בר" בישוב, כל זה מן עטרת שנת טובתך "יתרועעו אף ישירו", כל זה נוסח השיר על הגשם.
=צירופים=
* כר דשא
* כר נרחב
* כר פורה
כַּר {{משני|ג}}
# בהמה דקה שמנה ומפוטמת.
# כלי מצור בצורת קורת עץ חסונה, לרוב עם ראש ברזל בקצה, לקרקור חומותיה של עיר בצורה או לניתוץ שעריה.
=גיזרון=
אוגריתית: כר (כבש). השוו לטינית: .caro, carnis, f - בשר.
 מחיתית בהגיית קָרְס kars בהוראת לחתוך,להפריד .
=נגזרות=
* כרה (2)
* כרת (2)
=פרשנים מפרשים=
* רש"י על יחזקאל כא כז: "לשום כרים על שערים" - אתה וגייס שלך שב על שער פלוני.
* מלבי"ם על יחזקאל כא כז: "לשים כרים על שערים" שאחר כך ישים הכרים בצד ששם השערים לשבור את השער.
* רד"ק על יחזקאל כא כז: "ואדוני אבי ז"ל פירש כרים [...] והוא שעושים אילי ברזל לנגח החומה".
=מילים נרדפות=
* איל ברזל
* איל ניגוח
=ראו גם=
* פְּטָם
* רְעִי
* קרדית(2)
* קרציה(2)
קטגוריה:בעלי חיים
קטגוריה:יונקים
קטגוריה:פרסתנים
כָּר
# שליח, ציר.
=גיזרון=
המילה מופיעה במשמעות זו רק פעם אחת במקרא. מההקשר משמע שהכוונה שהכוונה לשליח. אמנם רוב המפרשים הסבירו שהכוונה לבהמה: לפי רש"י הוא משל למושל [כמו "איל"]. ולפי תרגום יונתן ורד"ק הכוונה למס הכרים שמואב היו חייבים לישראל. ולפי שני הפירושים האלה אין כאן משמעות חדשה אלא כמו במשמעות ג'.

=
כַּר {{משני|א}}
# כלי מיטה בצורת שק בד מלא בנוצות, בצמר גפן, בספוג רך וכדומה, להשעין עליו את הגוף או להניח עליו את הראש.
=גיזרון=
*המילה מופיעה פעם אחת בלבד במקרא במשמעות זו, בפסוק לעיל. בארמית: כַּר, כָּרָא.
=פרשנים מפרשים=
האבן עזרא בבראשית לא פסוק לד, כותב לאחר שהביא את הסברו של רש"י על הפסוק "ורחל לקחה את התרפים ותשמם בכר הגמל" שכר הוא מרדעת: "הנכון בעיניי , שכר הגמל - כמו "שלחו כר מושל ארץ" (יש' טז , א); וכן "בכרכרות" (יש סו , כ). ומְנַהֵג הכר או הרוכב עליו יקרא "הכרי", כלומר מעניין שליח ומנהיג הגמל.
כַּר {{משני|ב}}
# שדה מרעה, אחו.
=גיזרון=
* אכדית: kiru.
=פרשנים מפרשים=
* רש"י על תהלים סה יד: "לבשו כרים הצאן" - יתלבשון השרון והערבה מן הצאן הבאים לרעות הדשא אשר הצמיח המטר.
* מלבי"ם על תהלים סה יד: "לבשו", נגד מ"ש "ירעפו נאות מדבר" אמר לבשו כרים הצאן, שהם מלאים צאן הרועות במדבר, ונגד מ"ש "וגיל גבעות תחגורנה" בישוב, אמר "ועמקים עטפו בר" בישוב, כל זה מן עטרת שנת טובתך "יתרועעו אף ישירו", כל זה נוסח השיר על הגשם.
=צירופים=
* כר דשא
* כר נרחב
* כר פורה
כַּר {{משני|ג}}
# בהמה דקה שמנה ומפוטמת.
# כלי מצור בצורת קורת עץ חסונה, לרוב עם ראש ברזל בקצה, לקרקור חומותיה של עיר בצורה או לניתוץ שעריה.
=גיזרון=
אוגריתית: כר (כבש). השוו לטינית: .caro, carnis, f - בשר.
 מחיתית בהגיית קָרְס kars בהוראת לחתוך,להפריד .
=נגזרות=
* כרה (2)
* כרת (2)
=פרשנים מפרשים=
* רש"י על יחזקאל כא כז: "לשום כרים על שערים" - אתה וגייס שלך שב על שער פלוני.
* מלבי"ם על יחזקאל כא כז: "לשים כרים על שערים" שאחר כך ישים הכרים בצד ששם השערים לשבור את השער.
* רד"ק על יחזקאל כא כז: "ואדוני אבי ז"ל פירש כרים [...] והוא שעושים אילי ברזל לנגח החומה".
=מילים נרדפות=
* איל ברזל
* איל ניגוח
=ראו גם=
* פְּטָם
* רְעִי
* קרדית(2)
* קרציה(2)
קטגוריה:בעלי חיים
קטגוריה:יונקים
קטגוריה:פרסתנים
כָּר
# שליח, ציר.
=גיזרון=
המילה מופיעה במשמעות זו רק פעם אחת במקרא. מההקשר משמע שהכוונה שהכוונה לשליח. אמנם רוב המפרשים הסבירו שהכוונה לבהמה: לפי רש"י הוא משל למושל [כמו "איל"]. ולפי תרגום יונתן ורד"ק הכוונה למס הכרים שמואב היו חייבים לישראל. ולפי שני הפירושים האלה אין כאן משמעות חדשה אלא כמו במשמעות ג'.